sou · GPB327d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Men framför allt skulle det med rimliga investeringsutgifter ge bolagen tillgång till lägenheter spridda i bostadsrättsbestån- det. Vartefter dessa blir lediga kan de användas för sociala och andra förturer. I mindre attraktiva bostadsområden skulle regeländringen underlätta bostadssocialt önskvärda ombildningar från hyres- rätt till bostadsrätt. Här är det ofta svårt att uppnå stipulerade majoritetsregler i bostadsrättslagen. Det skulle göra ombild- ningen billigare för hyresgästerna om kommunen kunde träda in som bostadsrättshavare för de lägenheter där hyresgästen känner tvekan inför att delta i ombildningen. För de berörda hyresgästerna skulle förändringen bli minimal – det kommunala bostadsföretaget skulle ju fortsätta att vara deras hyresvärd. I likhet med delbetänkandet innebär slut- betänkande att det framläggs principiellt viktiga förslag till förändringar av det bostadspolitiska regelverket, utan att dessa förslag underbyggs med ordentliga analyser och med mer än knapphändiga överväganden och allmänt tyckande. Enligt vår mening uppfyller slutbetänkandet inte de kvalitetskrav som bör ställas på det offentliga utredningsväsendet. Reservationer och särskilda yttranden Till betänkandet har fogats ett antal bilagor. Såvitt vi har kunnat förstå ersätter dessa bilagor bl.a. de egna överväganden som utredningen enligt sina ursprungliga direktiv skulle ha gjort i fullföljandet av den Boendesociala beredningens arbete. Vi beklagar att inte har kunnat fullfölja det viktiga arbete som påbörjades i Boendesociala beredningen. Men den omständigheten att en utredning inte har fullgjort sina direktiv kan inte rimligen motivera att betänkandet kompletteras med delvis tendentiösa underlagspromemorior som utredningen inte har haft tillfälle att ta ställning till. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamoten () Jag förordar att en lagstiftningen om bostadsanvis- ningsrätt återinförs för att ge kommuner ett verktyg att säkra en jämlik och rättvis fördelning av bostäder i det allt större antalet kom- muner som upplever bostadsbrist och för att klara den allvarliga situation som upp- lever i många kommuner. Jag delar den uppfattning som utrycktes av bostadsutskottet att det är uppenbart att kommunala bostadsförmedlingar inte kan fylla sin funktion om de inte erhåller lägenheter att förmedla. Som utskottet konstaterat måste kommunerna ges verktyg för detta och ett verktyg som skulle kunna användas i detta sammanhang är ett återinförande av en bostadsanvisningslag. Det har ankommit på att närmare värdera om en sådan lagstiftning bör införas eller om kommunernas bostadsförmedling kan stärkas på annat sätt. Jag kan inte se att den mycket begränsade anvisningsrätt som förordas indirekt av kommittén håller måttet och kan räcka för att säkra ett tillnärmelsevis acceptabelt tillflöde av lägenheter till kommuns bostadsförmedling och till . Bostadssökande skall behandlas jämlikt och rättvist. Det gäller både i den ordinarie bostadskön och för hushåll som inte på egen hand kan hävda sig på bostadsmarknaden. Det är grunden för den medborgerliga legitimitet som den sociala bostadspolitiken alltid kunnat ta brett stöd i. En sådan rättvisa och jämlikhet förutsätter dels att en stor andel av de lediga lägenheterna blir tillgängliga att förmedlas efter turordning av de kommunala bostadsförmedlingarna, dels att i sitt arbete för särskilt utsatta hushåll kan få tillgång till erforderliga bostäder inom hela hyresmarknaden och inte bara i det kommunägda beståndet. Kommunen har ingen lagstiftad rätt att begära in lägenheter för förmedling eller för förturer och anvisningar. Reservationer och särskilda yttranden Den tidigare lagen om anvisningsrätt upphörde . Lagen innehöll bestämmelser som gav kommunen rätt att anvisa bostadssökande till bostadslägenheter. I första hand skulle överenskommelser träffas mellan kommunen och fastighetsägaren, men om det inte var möjligt kunde kommunen ansöka hos hyresnämnden om att få anvisningsrätt. Kommunerna kan besluta om ägardirektiv om bostads- förmedling och bostadsanvisning för det egna bostadsföretaget. Men efter lagens avskaffande kan kommunerna endast göra frivilliga överenskommelser med privata fastighetsägare. Det utredningsmaterial som kommittén fått fram visar med stor tydlighet att detta inte är tillräckligt för att åstadkomma en social bostadspolitik. Utan ackvisition fungerar inte bostadsförmedlingarna i orter med stor bostadsbrist. En bostadsanvisningslag är ett nödvändigt komplement till bostadsförmedlingskravet och ägardirektiv. Den bör utformas som en dispositiv lag som kommunfullmäktige kan välja att sätta i kraft. Detta ger kommunen tillgång till både privata och kommunala hyresbostäder att förmedla i större delen av kommunens bostadsområden. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamoten () avvisar förslaget om en ny lagstiftning om allmän- nyttiga bostadsföretag som framläggs av kommittén för allmän- nyttiga bostadsföretag och boendesocial utveckling (ALLBO). Det råder inga delade meningar om det övergripande målet för bostadspolitiken att skapa förutsättningar för alla att leva i goda bostäder till rimliga kostnader. Det finns inte heller något att invända mot betänkandets beskrivning av vilken bostads- politisk ansvarspolitisk och ansvarsfördelning som bör gälla i samhället. Staten skall svara för att legala och finansiella instrument finns tillgängliga för bostadsbyggandet medan kom- munerna har det övergripande ansvaret för att bostadspolitiken verkställs på lokal nivå. Det bekymmersamma är att ingen part tycks ta det fulla ansvaret för den snedvridna bostadssituationen som råder i . anser att man inte löser bostadsproblemet och allmännyttans framtid med en ny lagreglering. Kommitténs upp- drag var att bl.a. utarbeta en komplett lagreglering om våra överväganden ledde till detta . Jag har inte kommit fram till ett ställningstagande som innebär att det behövs en ny lagstiftning. Det finns en lagstiftning som rätt tillämpad ger möjligheter för människor i vårt land att erhålla bra bostäder, samt ger möjligheter för kommuner att bedriva verksamhet utan vinstintresse, detta bör även inbegripa bostadsbolag, (Allmän- nytta) Reservationer och särskilda yttranden Vi har redan i regeringsformen en rättighetslagstiftning. Det skall särskilt åligga det allmänna att trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt att verka för social omsorg och trygghet och för en god levnadsmiljö. RF 1 kap. 2§ Kommunerna har ett tydligt ansvar för bostadsförsörjningen inom sina respektive territorium. Det kommunala bostads- försörjningsansvaret framgår och fastslås i kommunallagen ( 1991:900) och socialtjänstlagen(1987:10). I ges också kommunerna ett grundläggande ansvar för att planera markanvändningen, vilket är av betydelse för att människors rätt till bostad ska kunna uppfyllas. Översiktsplanen bör dock ses över. På de boendes villkor På de boendes villkor – allmännyttan det var namnet på det diskussionsbetänkande som kommittén hade att utgå ifrån. På de boendes villkor för människornas skull skall det finnas bra bostäder på en allsidig marknad. Det är det som måste styra bostadspolitiken . Ett bra boende har avgörande betydelse för människors livskvalitet. Den som är bostadslös blir rotlös och förlorar sin personliga värdighet. På de boendes villkor inrymmer i sig att det är de boendesociala frågorna som borde ha kommit i blickpunkten på ett mycket intensivare sätt än vad som varit fallet i kommittén. Allmän- nyttan har en betydande uppgift att även kunna tillgodose andra viktiga områden i samhället inom t.ex. skola, barn- och äldre- omsorg. Utan bra hus att inrymma verksamheter i går det inte Reservationer och särskilda yttranden att bedriva en bra verksamhet. I en framtidsutredning borde även nya verksamheter och idéer analyserats. Undantag för förbud mot dubbelupplåtelse Det borde även öppnas för en möjlighet till undantag från förbudet mot dubbelupplåtelse när kommunala bostadsföretag överlåter fastigheter till hyresgästbildade bostadsrättsföreningar. kan det kommunala bostadsföretaget vid en ombildning bara gå in som bostadsrättshavare till de lägenheter som vid överlåtelsen står tomma. Med det föreslagna undantaget skulle bostadsbolaget kunna gå in som bostadsrättshavare för de lägen- heter där hyresgästen inte kan eller vill delta i ombildningen till bostadsrätt. Hyresgästen kan fortsätta att vara hyresgäst hos det kommunala bolaget Det skulle också vara till fördel för bostads- bolaget, som får tillgång till lägenheter, att använda dessa vid sociala och andra förturer som kommunen måste lösa. Majoriteten väljer att på nytt hänskjuta ett utökat boende- inflytande till en ny utredning. föreslås den inte vara sammansatt av parlamentariker. Det anser jag är en brist. I viktiga boendedemokratiska frågor bör även demokratin vara avgörande. Därför bör en bred parlamentariskt utsedd kommitté även i den utredningen vara det gällande. Även i denna utredning har konstaterats att det råder en obalans mellan upplåtelseformerna. Främst har det fokuserats på den obalans som råder på hyresmarknaden. Det finns för få hyres- rätter i de expansiva områdena i medan det på andra håll finns outhyrda hus. Detta råder man inte bot på med ny lag- Reservationer och särskilda yttranden stiftning som kan leda till att Allmännyttan får en särställning bland boendeformerna. Det är viktigt att allmännyttan – kom- munernas bostadsbolag får möjlighet till samma villkor som andra upplåtelseformer. Vi anser att det ska råda neutralitet mellan upplåtelseformerna. Kommunalt självbestämmande En viktig anledning till att inte anser att regering och riksdag genom central lagstiftning ska styra de lokala beslutsfattarna, är att ett sådant förfarande inskränker den kommunala självbestämmanderätten. Allmännyttan har enligt syn en viktig funktion att fylla i dagens samhälle. Därför värnar vi om den upplåtelse- formen. Vi ser att det även finns ett klart behov att kunna hyra sin lägenhet eller hus. Det finns en ny marknad för hyreshus. Med dagens levnadsmönster med en större rör- lighet såväl inom som utom landet utgör hyresrätten en viktig del för människors möjligheter till ett bra boende. Den är ofta det självklara alternativet när unga människor eller invandrande svenskar ska skaffa sig sitt första boende. Vi anser att det är fel att enbart betrakta hyresrätten som en språngbräda till andra alternativa boendeformer. Alla kan inte eller vill inte äga sin bostad. Människor har olika behov i olika skeenden i livet. För att det ska fungera väl bör det finnas både allmännyttiga och privata bostadsföretag som kan erbjuda hyreslägenheter. Det finns skäl att påminna om att även historiskt har all- männyttiga bostadsföretag hindrat den utveckling som vi kan se i andra länder, nämligen framväxande av s.k. social housing. Vi måste även arbeta för att vi i har bostäder där Reservationer och särskilda yttranden olika socialgrupper och kulturer kan mötas. Detta ansvar måste dock nu delas av samtliga aktörer på bostadsmarknaden . En allmän utförsäljning av de kommunala bostadsbolagen är inget mål i sig. Det måste dock vara de enskilda kommunerna som beslutar om bostadsföretagens framtid och uppgifter. De hinder för detta, som riksdagsmajoriteten beslutat om, måste undanröjas, såväl stopplagstiftning som bestämmelser om två- tredjedelsmajoritets bestämmelser av lokala kommunfullmäk- tigeförsamlingar vid försäljning av kommunala bostadsbolag. Om en kommun beslutar sig för att sälja hela eller delar av det kommunala bostadsbolaget anser att de boende dvs. hyresgästerna ska erbjudas förköpsrätt. Det är människors hem som det gäller. Förvärvet bör ske på samma villkor som för andra tänkbara köpare. Beträffande bruksvärdessystemets utformning och de allmän- nyttiga bostadsföretagens hyresnormerande roll är det frågor som tillsammans med andra ekonomiska styrinstument ligger utanför kommitténs uppdrag. Jag vill dock kort i min reservation redovisa uppfattning eftersom det är framtidsfrågor som påverkar allmännyttans roll. Det nuvarande bruksvärdessystemet måste förändras och göras mer flexibelt Ofta pekas det nuvarande systemet ut som en bov i dramat när byggherrar inte bygger nya hyreshus. Verklig- heten visar att det ligger mycket i det påståendet. Det är exempelvis svårt att bygga nya hyreshus som ska inrymma studentlägenheter (ungdomsbostäder) när det finns ett gammalt bestånd av studentbostäder med låga hyror. Efterfrågan på de nya lägenheterna är stora men om bruksvärdessystemet ska gälla Reservationer och särskilda yttranden så blir hyresvärden tvungen att sänka hyreskostnaderna till en så låg nivå att det blir omöjligt att bygga nya hus. Om det ska bli några hyreslägenheter byggda för studenter och andra som står i kö, måste hyrorna bättre spegla efterfrågan. har statens satsning på boendet förändrats från att vara en nettokostnad till att vara en nettointäkt. Det betyder ökade kostnader för de boende. Det är en kostnad som inte fördelas lika över boendeformerna utan som belastar hyres- rätten extra mycket. Den tredjedel som hyr sin bostad är klart missgynnad. Denna brist på skatteneutralitet mellan upp- låtelseformerna måste uppmärksammas och åtgärdas i politiska beslut Det finns anledning att se över översiktsplanen i PBL i syfte att förtydliga det ansvar som kommunen har för att aktivera boen- deplanering. är översiktsplanen inte bindande för myndig- heter. Det tenderar därför att bli ett uddlöst instrument till intet förpliktande. Den bör därför göras bindande och hållas ständigt aktuell. Den bör antas av kommunfullmäktige två gånger per mandatperiod och vara ett reellt instrument för boendeplanering. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av ledamöterna () och () och liberalerna motsatte sig tillsammans med och att en bostadsförsörjnings- lag återinfördes. Vi fann förslaget klåfingrigt och framhöll att en lagstadgad skyldighet för kommunfullmäktige att anta riktlinjer för bostadsförsörjningen utgör ett nytt exempel på vad regeringens bristande respekt för den kommunala självstyrelsen kan leda till 2000/01:BoU2). Klåfingrigheten firar nu nya triumfer. Trots att mindre än har gått sedan bostadsförsörjningslagen trädde i kraft vill utredningens majoritet redan gå vidare och införa regler om hur ofta och i vilka former kommunfullmäktige skall fatta sina beslut om riktlinjer. Det är anmärkningsvärt. Vi motsätter oss naturligtvis inte att kommunerna bedriver en aktiv och framsynt boendeplanering. En sådan planering är tvärtom viktig när kommunerna skall fullgöra sitt bostadsför- sörjningsansvar men någon detaljreglering från statens sida är inte erforderlig. Det föreligger heller inget skäl i övrigt att precisera kommunernas roll, ansvar och befogenheter. Påstådda ekonomiska konsekvenser vid ombildning till bostadsrätt (bilaga 5) I bilaga 5 till utskottets betänkande redovisas påstådda ekono- miska konsekvenser vid ombildning av kommunägda hyresrätter till bostadsrätter i . Syftet med bilagan sägs vara att överslagsvis bedöma ekono- miska värden på hyresrätter i allmännyttiga bostadsföretag vid ombildning till bostadsrätter i . Detta syfte ter sig något dubiöst, eftersom de kommunala bostadsföretagen inte överlåter hyresrättslägenheter, utan hyresfastigheter. Därtill görs i bilagan fullständigt irrelevanta jämförelser mellan kvadrat- Reservationer och särskilda yttranden meterpriserna på hyresfastigheter i innerstaden och kvadrat- meterpriserna på bostadsrättslägenheter. I bilagan bedöms att de priser som åsätts kommunala fastig- heter vid försäljning till bostadsrättsföreningar klart överstiger avkastningsvärdena och följaktligen de priser som fastigheterna skulle betinga om de bjöds ut till försäljning på marknaden. Vi ifrågasätter inte att detta är sant. I ombildningssituationen så är inte fastigheten ute på marknaden – det finns bara en tänkbar köpare i form av den hyresgästbildade bostadsrättsföreningen och det är inte osannolikt att många föreningar kan förmås att betala ett överpris. Vad promemorian visar med detta är att påståendena i den politiska debatten om att man slumpar bort de allmännyttiga fastigheterna till reapris alltså är fullständigt grundlösa. Försäljning av ett allmännyttigt hyreshus till en hyresgäst- bildad bostadsrättsförening är en form av affär som i ekono- miska termer bara har vinnare. Hyresgästen blir bostadsrättshavare till sin lägenhet för en insats som understiger köpeskillingen för en begagnad bostadsrätt. får – som framgått ovan – det kommunala bostadsföretaget, d v s skattebetalarna, mer betalt för fastigheten än vad den egentligen är värd. När affären är slutförd har förmögenheten alltså ökat för både säljare och köpare. Förmögenhetstillväxten för köparna uppkommer inte genom överlåtelsen av fastigheten, utan genom den upplåtelse av bostadsrätter som sker efter det att fastigheten bytt ägare. Utan fastighetsöverlåtelsen kan inte bostadsrättsupplåtelsen komma till stånd och följaktligen finns där heller ingen förmögen- hetstillväxt som skattebetalarna skulle ha kunnat tillgodogöra sig om det kommunala bostadsföretaget i stället hade behållit fastigheten. De påståenden som ibland förekommer i den politiska debatten om att försäljningarna skulle medföra en förmögenhetsöverföring är alltså helt felaktiga. Det övervägande antalet hyresgäster bor kvar i sina hem efter ombildning till bostadsrätt. De flesta får, till följd av kapital- kostnaderna, högre löpande boendekostnader efter ombildning Reservationer och särskilda yttranden till bostadsrätt än de hade som hyresgäster före ombildningen. Det förmögenhetsvärde som bostadsrätten betingar märker bostadsrättshavaren bara av en gång och det är när han fyller i sin deklaration. Något klipp gör han inte med mindre än att han börjar tälta i . I ett mindre antal fall sker snabba försäljningar av lägenheter som har ombildats till bostadsrätt. Det kan uppfattas som stötande när en hyresgäst som uppenbarligen inte har något behov av sin lägenhet på detta sätt kan tillgodogöra sig det mervärde som uppstår genom bostadsrättsupplåtelsen. Ur sam- hällets synpunkt är det dock bra att lägenheten kommer ut på bostadsmarknaden och blir till användning för någon som verk- ligen behöver den. Slutligen upprepar bilagan de påståenden som förekommit i såväl utredningens delbetänkande som slutbetänkande, nämligen att det planeras ombildning av 15 400 hyreslägenheter i . Siffran härrör från bostadsmarknadsenkät för och avser inte planerade försäljningar, utan antalet lägen- heter som berörs av ingivna intresseanmälningar. Det är som framgår nedan något helt annat. Per hade 133 bostadsrättsföreningar tecknat köpekontrakt i . hade 55 före- ningar fått avslag på sina ansökningar därför att bolagens sty- relser vid prövningen funnit skäl mot att avyttra fastigheterna och 16 föreningar hade tackat nej till erbjudanden om förvärv. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av ledamoten () Målsättningen med den kristdemokratiska bostadspolitiken är att bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden för alla människor och särskilt främja en god uppväxtmiljö för barn och ungdomar. Människors skiftande önskemål och behov av bostä- der i livets olika skeden måste tillgodoses till rimliga kostnader. Bostäder och boendemiljöer ska också var tillgängliga för män- niskor med funktionshinder och fria från olika typer av negativ segregation. När det gäller kommunernas ansvar för bostadsför- sörjningen är det viktigt att betona att kommunerna själva inte behöver äga och förvalta bostadsföretag för att kunna tillgodose sociala behov. Kommunfullmäktige ska minst en gång ta ställning till översiktsplanens aktualitet. I översiktsplanen ska redovisas de allmänna intressen enligt 2 kap. (med gällande lydelse från 1999-01-01) som bör beaktas vid beslut om användningen av mark- och vattenområden, bl.a. kommunens syn på hur den byggda miljön ska bevaras och utvecklas samt miljö- och riskfaktorer. Kommunen ska samråda med samt regionplaneorgan och kommuner som berörs av förslaget. Översiktsplanen och ändringar av den antas av kommunfullmäktige. Boendeplanering i samband med översiktsplanen är ett led i att stimulera en utveckling av möjlighet till olika boende- och upplåtelseformer i kommunen. Enligt subsidiaritetsprincipen är det viktigt och värdefullt att medborgarna i ett tidigt skede kan påverka planeringen av boendet i kommunen. Lokala initiativ kan bättre tas till vara. Om en boendeplan upprättas i samband med översiktsplanen, ges också mera underlag för regional och nationell uppföljning med syftet att kunna sprida goda exempel. Reservationer och särskilda yttranden självstyrande roll kan inte ifrågasättas genom den frihet kommunen har att verka för en balanserad sammansättning av ägar-, upplåtelse- och boendeformer i ett integrerat samhälle. Likaväl som kommunfullmäktige varje mandatperiod upprättar en skolplan, kan det kommunala ansvaret för boendet vara grund för en boendeplan. Enligt regeringsformen (1 kap. 2§) har samhället till uppgift att trygga den enskildes rätt till bostad. Kommunerna har denna uppgift. kunde prövning ske genom förvaltnings- besvär. I finns (frånsett rätten till specialanpassad bostad för äldre och funktionshindrade) ingen rättslig reglering, ingen rätt till bostad ens för de mest utsatta individer som aldrig kommer att få en bostad på den vanliga marknaden. Varje per- sons rätt till bistånd prövas individuellt. Sociala förturer, sociala kontrakt och andra former av hjälp med att skaffa en bostad kan inte längre utkrävas som annat bistånd än med stöd av §6 SoL. yttersta mening måste dock genom §7 vara, att den enskilde också ska kunna få hjälp med en bostad. Lagstiftningen vad gäller vräkning (jordabalken 12 kap. 42– 44§§) är mycket restriktiv. Den enskildes möjligheter blir ytterst beroende av kommunens samarbete med fastighetsäga- ren. I flera kommuner finns ett gott samarbete, där social- tjänsten går in som stöd för den enskilde och fastighetsägaren. Ett samrådsförfarande inför vräkning borde ha analyserats av kommittén. Det är angeläget att det finns ett tillräckligt utbud av hyres- bostäder till självkostnad, vilka är attraktiva för alla grupper i samhället. Här spelar givetvis den kommunägda allmännyttan en viktig roll. Stödet bör dock riktas till den enskilde och kom- munen använda en mångfald av boendeformer för de grupper som inte själva klarar att få ett stadigvarande boende. Här kan olika kontrakt slutas och metoder diskuteras för att uppnå målet Reservationer och särskilda yttranden om en bostad för alla. De privata fastighetsägarna arbetar efter God sed och har stora möjligheter att stödja kommunerna för att uppnå ett boendesocialt mål som undanröjer behovet av socialbostäder. (SOU 2000:14) gör följande definition: En hemlös människa är en person som saknar tillgång till egen bostad och vars livsvillkor är sådana att han eller hon inte heller kan erhålla en reguljär bostad. Det är viktigt att varje kommun här känner ett tillräckligt lagstöd för att ge dessa personer tillgång till en bostad. Det är viktigt att det finns ett utbud av hyresrätter i tillväxtorter och större orter för att bevara mångfalden på bostadsmarknaden och erbjuda alternativ för medborgarna. Från fördelningspolitisk synpunkt är det också olyckligt med betydande förmögenhets- fördelningar på orter med efterfrågeöverskott på bostadsmark- naden. Kommunfullmäktige har ett ansvar för medborgarnas välfärd och därmed för utvecklingen av värderingsprinciper och beslutsregler för att inte öka klyftorna i välfärdssamhället. En god planering är också grunden för att minska den svarta mark- nad som håller på att få övertaget i storstäderna. Kommuner med överskott av lägenheter Många kommuner har svåra ekonomiska problem på grund av innehavet av kommunala bostadsföretag.