sou · GPB365 · 2002-01-01 00:00:00 — kampanjjournalistik man uppfattar som negativ flyttas ner på nivå ´GHW EOLU PHU NDPSDQMHU Sn EHNRVWQDG DY SROLWLVND VDPWDO RFK YDUGDJVLQIO\WDQGH I|U PHGERUJDUQD´ Ett annat skäl som antyds är att villkoren för olika kommuner kommer att variera vad beträffar mediebevakning: riksmedierna kommer att koncentrera sig på de största städerna, som kommuner med dålig medietäckning får en sämre bevakning av de kommunala valrörelserna. Ojämförligt flest personer med positiv inställning till skilda valdagar nämner att XSSPlUNVDPKHWHQ för de kommunala frågorna kommer att öka och/eller att fokus på olika val vid olika tillfällen ger separata ställningstaganden och bättre grundad valhandling. Ett ökat engagemang och LQWUHVVH för lokala frågor nämns också förhållandevis De negativt inställda till att skilja valdagarna framhåller YDOWU|WWKHWHQ och ett PLQVNDW YDOGHOWDJDQGH som viktigaste skäl för sitt ställningstagande. Många nämner också mer praktiska skäl: |NDG 3DUWLHUQDV IRWIRON RP VNLOGD YDOGDJDU 179 DUEHWVE|UGD för partierna och |NDGH NRVWQDGHU, antingen för partierna eller för det allmänna, ses också som konsekvenser av skilda valdagar. Som nämnts har ett stort antal svarande angivit skäl både för och emot skilda valdagar. Här framgår att |NDG XSSPlUNVDPKHW på lokala frågor är ett ja-argument som erkänns också hos många motståndare, liksom att |NDGH NRVWQDGHU för valen tas upp som ett motargument av relativt många förespråkare till skilda valdagar. Däremot är man mindre överens om hur valdeltagande och intresse för politiken förändras: Endast ett fåtal motståndare tror spontant att LQWUHVVHW för kommunpolitiken kan öka om valdagarna separeras, medan var tionde förespråkare för skilda valdagar anger YDOWU|WWKHW och/ eller PLQVNDW YDOGHOWDJDQGH på frågan om viktigaste skäl emot förslaget. faktum kan eventuellt avspegla olika grad av acceptans för de olika konsekvenser som förslaget om skilda valdagar kan tänkas föra med sig. Därför är det naturligt att gå över till frågan om vilka konsekvenser av en nyordning med skilda valdagar de valansvariga ser framför sig är sannolika. Utöver att kartlägga de skäl som de lokalt valansvariga för fram för sina ståndpunkter har ombads de i enkäten även att bedöma ett antal tänkbara konsekvenser av att införa skilda valdagar. Till skillnad från skälen, vilka svarspersonerna gavs möjlighet att utveckla med egna ord, bygger redovisningen av konsekvensbedömningarna på ställningstaganden kring sammanlagt tjugo olika på förhand givna tänkbara konsekvenser av förslaget om att skilja valdagarna åt. Svarspersonerna har fått ge var och en av konsekvenserna ett värde på en sjugradig skala från mycket osannolikt till mycket sannolikt. potentiella konsekvenserna kan grovt sorteras in i fyra kategorier. 1) Konsekvenser som tar utgångspunkt hos PHGERUJDUQD rör exempelvis valdeltagandet, människors kunskaper om lokal politik, och påverkansmöjligheter. 2) 3DUWLHUQD står i fokus när det gäller röststödet, det lokala partiarbetet eller bildandet av nya lokala partier. Andra konsekvenser utgår från 3) förhållandet mellan rikspolitik och lokalpolitik, eller från 4) den särskilda synvinkeln massmedier och valkampanjer. Figur 7.1 visar på samvariationen mellan åsikt om skilda valdagar och konsekvensbedömningarna. Positiva korrelationsvärden anger att ju bättre man tycker om skilda valdagar desto mer sannolik bedömer man den aktuella konsekvensen. Negativa värden visar i stället att ju mer man tror på skilda valdagar desto osannolikare framstår 180 3DUWLHUQDV IRWIRON RP VNLOGD YDOGDJDU Dessutom anges i tabellen den genomsnittliga bedömning från mest till minst sannolikt som de olika konsekvenserna givits av förespråkare respektive motståndare till skilda valdagar. )LJXU Samvariation mellan bedömning av 20 tänkbara konsekvenser och åsikt om skilda valdagar bland personer som är för och emot förslaget att skilda valdagarna åt (medelvärden, korrelationskoefficienter Pearsons r) Kommentar: Åsikt om skilda valdagar har värdena 0 (i huvudsak emot) och 1 (i huvudsak för). Konsekvenser av skilda valdagar anges med 1 (minst sannolikt) till 7 (mest sannolikt). Figuren bör tolkas så, att de konsekvenser som har starka korrelationer, och därmed är placerade överst respektive nederst, är de som förespråkare och motståndare till skilda valdagar är mest oeniga om. Att helhetsperspektivet på politiken går förlorat bedöms av motståndare till förändring som mycket sannolikt, medan förespråkarna inte alls tror på detta scenario. Sambanden är som förväntat starka mellan åsikt om skilda valdagar och de flesta av de listade Särskilt gäller det de i huvudsak PHGERUJDURULHQWHUDGH konsekvenserna: valtrötthet, valdeltagande, kunskaper och påverkansmöjligheter. Några av konsekvenserna för SDUWLHUQD (egna partiet tappar röster, nya lokala partier bildas, personvalet slår igenom) har däremot inte mycket med åsikt om skilda 3DUWLHUQDV IRWIRON RP VNLOGD YDOGDJDU 181 valdagar att göra. Att det egna partiet skulle drabbas elektoralt av att valdagarna förändras är det över huvud taget få som vill vidgå. cVLNWHU L HQ RSUREOHPDWLVHUDG IUnJD Åsiktsmönstret i frågan om skilda valdagar följer hos de valansvariga i huvudsak ett partimönster och ett vänster/höger–mönster. De som anser sig stå till vänster är mindre benägna att vara positiva till att skilja valdagarna åt än de som står till höger. Undantagen utgörs framför allt av och lokala valansvariga. Utöver partitillhörighet och ideologisk inriktning är det svårt att finna några förklaringar till åsikter i frågan om skilda valdagar. Åsikter kring skilda valdagar visar sig inte på något avgörande vis ha med allmänna uppfattningar om hur demokratin fungerar att göra. Något missnöjesmönster bakom en allmän benägenhet att vilja förändra de demokratiska spelreglerna står inte att finna. Inte heller kan kommunstorlek anses vara en avgörande faktor bakom åsikter i den aktuella frågan. Storkommunernas representanter skilde sig inte nämnvärt från mindre kommuners i åsikt om skilda valdagar. Trots att partitillhörighet är viktigt för att förklara ställningstaganden i frågan råder betydande variation i åsikter LQRP de respektive partierna. I samtliga partier kan en huvudsaklig linje urskiljas (som dock inte alltid motsvarar partiets officiella ståndpunkt i frågan). I , och uppgick de oppositionella lokala företrädarna till en fjärdedel eller mer. Av de skäl som nämns för att skilja valdagarna åt är de som handlar om uppmärksamheten för de kommunala frågorna vanligast. Skilda valdagar anses ge bättre möjlighet för lokala valkampanjer att göra sig gällande, liksom att väljarnas ställningstaganden kommer att baseras på en mer genuint lokal debatt. Det ojämförligt vanligaste motargumentet är att intresset för och deltagandet i valen minskar. Även vad gäller tänkbara konsekvenser av skilda valdagar-förslaget står valdeltagandet och valtröttheten i centrum för det stora flertalet motståndare. Förespråkarna ser ett separat ställningstagande i de olika valen som en mycket trolig konsekvens av skilda valdagar, men man anser också att kunskapen och informationen om den kommunala nivån ökar. Minst överens är förespråkare och motståndare om vad som kan hända med valdeltagandet. De allra flesta som är negativa till skilda valdagar är övertygade om att valdeltagandet sjunker, medan mycket få förespråkare tror på detta scenario. Sammantaget framtonar i enkätundersökningen en bild av en fråga som inte i särskilt hög grad diskuterats och politiserats i partierna. 182 3DUWLHUQDV IRWIRON RP VNLOGD YDOGDJDU Trots att de valansvariga ger uttryck för tämligen klara uppfattningar om skilda valdagar, präglas frågan av ett stort mått av osäkerhet. Flertalet av de valansvariga känner inte till de olika partiernas ståndpunkter i frågan, ett relativt stort antal har svårigheter också att placera sitt eget parti. Den viktigaste enskilda faktorn bakom ståndpunkt i frågan om skilda valdagar är – förutom partitillhörigheten – egen placering på en vänster-högerskala. Förslaget att skilja valdagarna åt tilltalar i betydligt högre grad personer som anger att de står klart till höger eller något till höger. Mycket tyder alltså på att det framför allt är traditionella ideologiska överväganden, vilka kan tolkas i vänster-högertermer som ligger bakom åsiktsbildningen i frågan. finns skäl att påminna om att de ideologiska skiljelinjerna inte är knivskarpa. Den dåliga kännedomen om partiernas ståndpunkter, inklusive ofta det egna partiet, tyder på att åsikterna inte är särskilt väl förankrade i partierna. Åsikterna om skilda valdagar hänger inte på något tydligt sätt samman med andra förslag om att öka eller minska det direkta folkliga inflytandet. Detta faktum bidrar också till slutsatsen att denna typ av frågor i hög grad är oproblematiserade och bara i liten utsträckning diskuterade i partierna. )LQQV GHQ NRPPXQDOD PHGLHYDOU|UHOVHQ" 183 8 Finns den kommunala Dagen före valdagen 1998, skrev krönikör så här om den kommunala valrörelsen i : Den kommunala valrörelsen blev som vanligt. Ingen tung lokal valfråga dominerade. Alla rabblade i stället det nationella mantrat: Vård, skola, omsorg. GP-skribenten konstaterade att de lokala partierna verkade måttligt intresserade av att driva större lokala frågor, och de som fanns fick inte något riktigt fäste. Det är en vanlig uppfattning att den kommunala valrörelsen är en sömning avspegling av riksvalrörelsen. Konflikterna i kommunalpolitiken upplevs sällan så stora att de motiverar att drivas i en valrörelse, och intresset bland medier, medborgare och de lokala partierna verkar i allmänhet vara inriktat på riksvalrörelsen. Förslaget att skilja valdagarna åt kan ses som ett sätt att försöka vitalisera den kommunala demokratin, så att den kommunala valrörelsen blir synligare och tydligt åtskild från riksvalrörelsen. Förhoppningar knyts inte minst till att medierna ska kunna bidra till vitaliseringen genom att de kommunala frågorna inte drunknar i mediebruset, utan att det ska framträda en självständig medievalrörelse som ger förutsättningar för medborgarnas ställningstagande i kommunalvalet. Det här kapitlet ska handla om den kommunala medievalrörelsen. Om den kommer få ett stort mediegenomslag vid ett åtskiljande av valdagarna kan dock inte besvaras här. Inte heller finns det internationella forskningsrön som hjälper oss att se vilka erfarenheter man har i andra länder av mediernas sätt att bevaka kommunala val. Att studera kommunala valrörelser är nästan uteslutande en svensk företeelse. Syftet blir istället att försöka ge en så god bild som möjligt av dagsläget. Hur har de svenska medierna bevakat de kommunala valen 184 )LQQV GHQ NRPPXQDOD PHGLHYDOU|UHOVHQ" över tid och finns det några trender som kan hjälpa oss att se vilka konsekvenser skilda valdagar kan få för mediernas sätt att bevaka Två frågor står i centrum för analysen. Den I|UVWD är hur mycket uppmärksamhet, eller om man så vill vilket nyhetsvärde kommunala frågor har under valrörelsen. Den DQGUD är vilket innehåll dessa nyheter har. I analyserna jämförs systematiskt utrymmet och innehållet i bevakningen av kommunalpolitik jämfört med rikspolitik. Analyserna bygger på flera olika innehållstudier av dagspressens valrörelsebevakning. Skälet till att analysen begränsas till dagspress har framförallt att göra med att den lokala dagspressen är det viktigaste opinionsbildande mediet på nivå. Både radio och TV saknar förutsättningar att sända lika mycket kommunalt nyhetsmaterial som den lokala morgontidningen innehåller. Även om sändningstiden för lokala nyheter skulle öka drastiskt kan etermediers knappast konkurrera med tidningar ifråga om utrymme. Däremot kan det givetvis ändå vara så att genomslaget för enskilda nyheter är större. Frågan om Q\KHWVYlUGH belyses med innehållstudier av pressens bevakning av valrörelserna 1956-1998. Både ledar- och nyhetsmaterial i storstadspress och landsortspress ingår. 1 om de kommunala medievalrörelsernas LQQHKnOO studeras med hjälp av innehålls-analyser av (GP:s) och nyhetsbevakning av valrörelsen och 1998. Genom att välja dessa tidningar kan mediebevakningen i en större och en mindre tidning, där tidningssituation och politisk situation är likartad på tidningarnas utgivningsort jämföras. Men även material från forskningsprojektet 0HGLHUQD RFK SHUVRQYDOHW 2 används och består av innehållsanalyser av dagspressens nyhetsbevakning av personvalet 1998. Urvalet är nyhetsartiklar om personvalskandidater på fyra orter - , , och . De undersökta tidningarna är Arbetet 1 Materialet har till största delen samlats in i de Medievalsundersökningar som utförs vid masskommunikation vid (). Medievalsundersökningar har regelbundet genomförts vid samtliga riksdagsval sedan valet . 2 Projektansvarig var professor vid JMG och projektet har avrapporterats i SOU 1999:92 (Medierna och personvalet av och ). )LQQV GHQ NRPPXQDOD PHGLHYDOU|UHOVHQ" 185 Nyheterna, GP, GT, , , samt . 'HQ NRPPXQDOD YDOU|UHOVHQV Q\KHWVYlUGH Undersökningar av mediernas bevakning av valrörelserna har en lång tradition i . gjordes de första studierna om dagspressens valrörelsebevakning. Men även undersökningar om mediernas rapportering av de kommunala valen har uppmärksammats. Statsvetaren är den som gjort de mest utförliga analyserna (1979). resultat visar att kommunalvalen hade en mycket undanskymd plats i dagspressen både i kommunalvalen (1958 och 1962) och i andrakammarvalen (1960 och 1964). De valrörelserna var med andra ord i skuggan av riksvalrörelsen även före den gemensamma valdagens införande. studie jämförde bevakningen under inte mindre än åtta val . Slutsatsen han drar är att det inte är någon tvekan om att utrymmet för de kommunala valen ökat . Samma slutsats dras av Brantgärde, och (1981) som på den kommunaldemokratiska kommitténs uppdrag undersökte bevakningen av kommunala val i dagspress och lokalradio. Andra analyser som fokuserat på relationen mellan rikspolitik och kommunalpolitik är (1987) och (). Även dessa analyser visar att både rikspolitik och kommunalpolitik fått ett mångdubbelt större me-dieutrymme under de senaste fyrtio årens valrörelser – inte bara totalt sett utan även andelsmässigt. Nyheter om politik har fått ett större nyhetsvärde . När medieuppmärksamheten för rikspolitik kontra kommunalpolitik i storstadspressens nyhetsbevakning jämförs, visar analyserna att kommunalpolitiken får ungefär en tredjedel av allt poli- tikutrymme. I figur 8.1 analyseras utrymmet för kommunala frågor i storstadspressens valspurt, dvs. Resultaten visar att i samband med den gemensamma valdagens genomförande 1970 får också de kommunalpolitiska frågorna utrymme 3 Klassificeringen har skett efter den s.k. huvudandelsmetoden. Det innebär att en artikel klassificerats med utgångspunkt från vad den i huvudsak handlar om. En samlad bedömning av rubrik, ingress och brödtext görs. Vad som är kommunalt material är inte i första hand definierat utifrån att det handlar om frågor som ligger inom det kommunala ansvarsområdet utan med utgångspunkt från respektive tidnings spridningsområde. Rikskommunala frågor räknas därmed som riksmaterial (, och 2000). 186 )LQQV GHQ NRPPXQDOD PHGLHYDOU|UHOVHQ" Kommunalpolitik i storstadspressens valrörelsebevakning 1956-1998 (spaltcentimeter). .RPPHQWDU Resultatet bygger på en innehållsanalys före valdagen i , (GP) och (SvD). I det kommunala materialet ingår även landstingspolitik. För varje valrörelse – med undantag för valet – ökar utrymmet för kommunala frågor i valspurten fram till och med den första valrörelsen . En liten nedgång sker i och med valrörelsen , men med en liten återhämtning den senaste valrörelsen. En slutsats man kan dra är därmed att tillgången till kommunala nyheter under valrörelsens slutskede är mycket större för medborgarna än vad den var . Mängden kommunalt material i valspurten är exempelvis fyra gånger så stor under valrörelsen jämfört med . Resultaten visar därmed att den gemensamma valdagens införande 1970 inte innebar att kommunalpolitik kom mer i skymundan, snarare tvärtom. Väljarnas möjlighet att orientera sig i kommunala frågor via dagspress har rimligtvis inte försämrats i och med att det sker val till riksdag och kommunfullmäktige (jfr 1979). Resultaten speglar inte bara ett ökat intresse för kommunala frågor. Det finns flera samverkande faktorer som gör att utrymmet för kommunalt material har ökat. En orsak till ökningen är att tidningarnas sidantal generellt sett ökat (SOU 1994:94). Men det förklarar inte hela utrymmesökningen och inte heller att de kommunala nyheterna fått en större andel av de politiska nyheterna (). Inom journalistikforskning framförs fyra förklaringar till det ökade intresset för kommunala nyheter, vilka kopplas till faktorer både inom och utanför medierna. )LQQV GHQ NRPPXQDOD PHGLHYDOU|UHOVHQ" 187 Den I|UVWD förklaringen är att den kommunala verkligheten förändrats. Eftersom den kommunala sektorn fått fler arbetsuppgifter och ökat sin andel av BNP kraftigt finns det mer nyheter att skriva om (m fl 1971). En DQGUD förklaring till det ökade intresset för kommunalpolitik i dagspressen kan kopplas till partipolitiseringen av den kommunala arenan. Konfliktnivån är högre och åsiktsspridningen har ökat. Dessutom driver partierna en mer aktiv valkampanj kommunalt, efter det att kommunalt partibidrag införts (1989). Med mer aktiva partier och större konflikter ökar rimligen mediernas intresse för kommunalpolitiken. Att det dessutom bildats kommunala partier som i många kommuner även framgångsrikt drivit lokala frågor under valrörelserna har säkert också bidragit till att intresset för kommunala nyheter ökat hos dagspressen. Den WUHGMH förklaringen har sannolikt att göra med tidningarnas sätt att organisera arbetet. På utgivningsorterna finns centralredaktionen och därmed de största resurserna. Det får konsekvensen att tidningar bevakar utgivningskommunen mer än andra bevakningskommuner och att tidningar med stort spridningsområde - där tidningen bevakar många kommuner - får en mindre mängd kommunala nyheter än tidningar med liten spridning (m. fl. Den största delen av bevakningen knyts alltså till den ort där nyhetsorganisationen är bäst utbyggd. I samband med kommunsammanslagningarna utökades andelen kommuner som utgör utgivningsorter, vilket borde innebära att mängden kommunalt nyhetsmaterial ökar (ibid). 4 Den IMlUGH tänkbara förklaringen kan hänföras till tidningarnas publikanpassning. Tre olika faktorer, som alla tre kan kopplas till tidningarnas jakt på läsarna kan urskiljas. Att lokala nyheter har ett K|JW OlVYlUGH för tidningarnas publik är ingen nyhet, det har både bekräftats av svenska och utländska undersökningar (Janowitz 1952, 1983, 1994). Tidningarnas fokusering på kommunala politiska nyheter ligger då i linje med läsarnas intresse av att läsa om lokala förhållanden, även om inte läsningen av kommunala nyheter är lika utbredd som lokala nyheter i allmänhet (). 4 Att centralorten får mycket uppmärksamhet behöver dock inte innebära att uppmärksamheten för periferin minskar. har i sina studier av tidningskonkurrens i visat att satsning på lokalt material i konkurrensorter - som inte är urgivningsorter - är ett viktigt konkurrensmedel. Slutsatsen är att både centralort och periferi kan få en ökad uppmärksamhet medan orter som varken är utgivningsorter eller konkurrensutsatta periferiorter uppmärksammas mindre (Severinsson 1994). 188 )LQQV GHQ NRPPXQDOD PHGLHYDOU|UHOVHQ" Kopplat till läsarnas intresse för lokala nyheter kan också förändrade ekonomiska förhållanden, dvs. EHKRYHW I|U WLGQLQJHQ DWW KD K|J KXVKnOOVWlFNQLQJ för att vara ett attraktivt annonsorgan, påverkat utvecklingen (SOU 1975:78). Den sista faktorn som också handlar om kampen om mediepubliken är att TV och radio har kommit att ta över en stor del av utrikes- och Att dagspressen ökar sin lokala bevakning är ett sätt att konkurrera om mediepubliken. Detta ska då ses som en IXQNWLRQHOO DQSDVVQLQJ till en förändrad mediesituation (SOU 1975:78, Ska olika faktorer sammanvägas är det rimligt att de förändringar som skett i kommunerna - kommunsammanslagningar, partipolitiseringen av kommunalpolitiken och den kommunala sektorns ökade andel av BNP - inneburit att det skrivs mer om kommunala Men dessa faktorer kan knappast förklara varför dagspressen IRNXVHUDU sin bevakning till den kommunala sektorn. Här har då snarare de faktorer som kan kopplas till konkurrens om mediepubliken påverkat. Kampen om läsarna har gjort att andelen lokalkommunala frågor ökat i dagspressen. Resultaten i figur 8.1 bygger endast på tre storstadstidningars bevakning av de kommunala valrörelserna. Frågan är hur giltig denna bild är för den svenska dagspressen i stort. Rimligen är ju landsortspressen mer inriktad på den lokala arenan än vad rikstidningarna är, även om storstadspressen i många avseenden blivit mer lokal i sin profil. I figur 8.2 visas hur mycket av nyhetsbevakningen som ägnas åt rikspolitik, landstingspolitik respektive kommunalpolitik 1979, 1991 och 1998 i nio landsortstidningar. I snitt ligger andelen kommunalt material på mellan av alla politiska nyheter. Rikspolitiken får dock mer utrymme och pendlar mellan medan landstingspolitiken endast får mellan av allt uppmärksamhet. En slutsats man kan dra är därmed att i svensk landsortspress, där det lokala perspektivet är i fokus får ändå rikspolitiken mest uppmärksamhet under valrörelserna. Men som synes finns förändringar i bilden över de knappa som ingår i studien. För landsortspressen är den långsiktiga trenden att intresset för rikspolitik minskar och att framförallt kommunalpolitik får ett ökat utrymme. Även landstingspolitikens nyhetsvärde ökar generellt, men denna ökning är måttlig. Detta är den övergripande utvecklingen, )LQQV GHQ NRPPXQDOD PHGLHYDOU|UHOVHQ" 189 men det är också helt klart att det ser mycket olika ut för olika tidningar. valrörelse hade exempelvis Folket kommunalt material, medan Hudiksvalls-Tidningens kommunala valrörelsebevakning översteg . Och även senare finns det stora skillnader mellan olika tidningar. I den senaste valrörelsen var exempelvis av alla artiklar kommunala i medan Folkets andel av kommunala nyheter visserligen ökat, men ändå knappt översteg en fjärdedel av alla politiska nyheter. Kommunalpolitik, landstingspolitik och rikspolitik i lands- ortspressens nyhetsmaterial i valrörelserna 1979, 1991 och 1998 (procent). .RPPHQWDU Analysen bygger på valrörelsens två sista veckor. De undersökta tidningarna är: , , , Folket, , , , , . Vad som bör påpekas är dock att tendensen att andelen kommunalt ökar och rikspolitik minskar egentligen inte gäller mellan de två senaste undersökta valrörelserna – 1991 och 1998. Där är snarare tendensen en svag minskning av det kommunala materialet. Att den lokala bevakningen ökade sin andel för att sedan plana ut eller kanske till och med minska har också uppmärksammats i andra undersökningar (, Roppen 1991). Men den långsiktiga trenden är ändå att det blir mer och mer kommunala nyheter under valrörelserna. 190 )LQQV GHQ NRPPXQDOD PHGLHYDOU|UHOVHQ" En intressant fråga i sammanhanget är om det finns några strukturella förklaringar till varför tidningar skriver olika mycket om kommunala frågor. Att landsortspress generellt sett är mer fokuserad på lokala frågor är en sak. Men varför finns det så stora skillnader mellan tidningars prioritering av riksnyheter och kommunala nyheter? Ett antal faktorer kan antas påverka mängden kommunala valrörelsenyheter. Både faktorer som har att göra med den politiska situationen på de orter tidningen bevakar eller konkurrenssituationen för tidningen skulle kunna förklara fokuseringen på lokala frågor. En politisk situationell faktor är förekomst av lokala partier. Om det finns lokala partier borde den kommunala debatten vara livaktigare, eftersom dessa lokala partier inte alls är intresserade av andra politiska arenor än den lokala.