sou · GPB329d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Utredningens förslag: Registreringsbesiktningen renodlas. Dess koppling till kontrollbesiktningen upphör genom att kravet på en fysisk besiktning jämförbar med en kontrollbesiktning tas bort. Om det saknas tillräckliga uppgifter om ett fordon för att det säkert skall kunna identifieras och beskrivas vid registreringen får besluta att det skall registreringsbesiktigas. ges också en rätt att förelägga om registrerings- besiktning av ett fordon för vilket verket har meddelat dispens från gällande föreskrifter om fordons beskaffenhet och utrustning. Ett krav på att fordon som har varit införda i det militära fordonsregistret skall genomgå registreringsbesiktning föreslås. Typgodkännandedirektiven /156/EEG, 74/150/EEG och 92/61/EEG är inte tillämpliga vid godkännanden av enstaka fordon på annat sätt än att EG-typgodkännanden, som har beviljats för system, komponenter eller separata tekniska enheter, skall godtas oavsett vilka nationella krav som gäller. I sker så kallade enstycksgodkännanden av mopeder klass II vid mopedbesiktning (se textavsnitt 12) och av övriga fordon vid registreringsbesiktning. utfördes enligt statistik från 339 493 registreringsbesiktningar. Dessa fördelades på olika typer av fordon enligt nedanstående tabell. har antalet sådana besiktningar totalt sett ökat med . Under rubriken ospecificerat ingår alla ursprungskontroller och registreringsbesiktningar av ännu inte registrerade fordon. Även om alltså är oförhindrat att tillämpa egna nationella krav på fordons beskaffenhet och utrustning vid registreringsbesiktning, är det i praktiken så, att de svenska reglerna i huvudsak stämmer överens med EG:s krav för typgodkännande. 11.2Nuvarande bestämmelser om registrering och registreringsbesiktning Enligt 8 § bilregisterkungörelsen (1972:599, BRK) skall följande fordon vara registrerade för att få användas. 1.Bil, motorcykel, traktor, motorredskap klass I, moped klass I eller terrängfordon, 2.motorredskap klass II när det används a)för persontransport på väg som inte är enskild annat än om det sker vid passage över vägen, vid färd kortaste sträcka till eller från arbetsställe för fordonet eller liknande eller undantagsvis för färd kortare sträcka i andra än nu avsedda fall, b)för transport av gods på väg som inte är enskild i andra fall än som avses i 22 § fordonsskattelagen (1988:327), 3. släpfordon som dras av bil, 4. släpfordon som dras av trafiktraktor, motorredskap klass I eller tung terrängvagn, 5. släpfordon som dras av motorredskap klass II som används på sätt som anges i 2, om motorredskapets tjänstevikt är över eller om motorredskapet är en till motorredskap ombyggd bil. Enligt 9 § BRK gäller inte bestämmelserna i 8 § 1.fordon som används uteslutande inom inhägnat järnvägs- eller fabriksområde eller inhägnat tävlingsområde eller annat dylikt inhägnat område, 2.släpvagn som dras av traktor, motorredskap klass II eller tung terrängvagn som är konstruerad för en hastighet av högst och fordonet används endast på motsvarande sätt som en jordbrukstraktor. Frågor om registrering prövas av efter en ansökan av fordonets ägare för fordon som har tillverkats i av yrkesmässiga fordonstillverkare, fordon som har förts in till av registrerade importörer, fordon som har varit införda i det militära fordonsregistret och fordon som är motorredskap, dock inte bilar som är ombyggda till motorredskap. Frågor om registrering prövas efter en anmälan från sedan fordonen förtullats för fordon som är eller har varit införda i exportvagnsförteckning och för andra fordon än EG-typgodkända fordon som av andra än registrerade importörer har förts in till för stadigvarande bruk här i landet. För övriga fordon prövas frågor om registrering efter en anmälan från ett besiktningsorgan sedan fordonet har godkänts vid en registrerings- besiktning (10 § BRK). De ovan refererade bestämmelserna förelås av Trafikregister- utredningen (SOU 1998:162) tas in i 6 kap. i en ny förordning om vägtrafikregister. Enligt 36–47 §§ FK gäller bland annat följande för registrerings- besiktning. Registreringsbesiktning sker för att identifiera fordonet, fastställa de uppgifter om fordonet som skall föras in i bilregistret och för att undersöka fordonets beskaffenhet och utrustning. Det sistnämnda skall dock inte ske beträffande EG-typgodkända fordon. Registreringsbesiktningen får i vissa fall begränsas till att avse identifiering av fordonet samt fastställande av uppgifter om fordonets ursprung. I dessa fall sker ingen slutlig prövning. kan bestämma att registreringsbesiktning skall begränsas till att avse en viss del av fordonet eller fastställande av en viss uppgift om fordonet. Med undantag för de fordon som skall anmälas till registrering av ett besiktningsorgan får endast registrerade fordon registreringsbesiktigas. Ett fordon som ändras efter det att det har registreringsbesiktigats eller tagits upp i ett typintyg eller i ett intyg om överensstämmelse måste registreringsbesiktigas på nytt. Därvid skall uppges vilka ändringar som har gjorts på det. Vid besiktningen kan utfärdas förelägganden eller beslut om körförbud. Såsom nämnts tidigare (avsnitt 10.3) finns i 63 § FK en bestämmelse som säger att om typintyg utfärdas för ett fordon skall det anses som om fordonet har godkänts vid en registreringsbesiktning. De ovan återgivna bestämmelserna bildar ett något haltande system, vad gäller typgodkända fordon. Fordon som har godkänts vid en nationell typbesiktning skall anses ha genomgått en registrerings- besiktning och sådana fordon av den godkända typen som därefter tas upp i ett typintyg kan därför anmälas till registrering utan att någon registreringsbesiktning behöver göras. EG-typgodkända fordon som har tillverkats i av yrkesmässiga tillverkare eller som har förts in till av registrerade importörer registreras efter en ansökan av fordonets ägare. Detta följer bland annat av den ovan återgivna 10 § och närmast följande paragrafer i bilregisterkungörelsen. Någon registreringsbesiktning krävs inte beträffande dessa fordon. Andra EG- typgodkända fordon än som avses ovan måste dock registrerings- besiktigas innan de kan registreras. För nya fordon begränsas besiktningen till att endast omfatta en identifiering av fordonet samt fastställande av de uppgifter som skall föras in i bilregistret. Även i övrigt är bestämmelserna om vilka fordon som skall registreringsbesiktigas oklara och möjligen inte heltäckande och det är därför angeläget att dessa ses över i det fortsatta arbetet (jfr kommentaren till 6 kap. 1 § fordonsförordningen). 11.3.1Registreringsbesiktningens koppling till kontrollbesiktningen upphör Registreringsbesiktningen innefattar i praktiken även en fysisk kontroll av fordonet som kan jämställas med en kontrollbesiktning. Enligt 45 § FK skall ett antal bestämmelser om kontrollbesiktning tillämpas även i fråga om registreringsbesiktning och om ett fordon som skall kontrollbesiktigas enligt 75 eller 77 § FK godkänns vid en registreringsbesiktning skall besiktningen även anses innefatta kontrollbesiktning. I en skrivelse till utredningen har föreslagit att registreringsbesiktningen skall skiljas från kontrollbesiktningen. genomförde ett projekt ./typbesiktningar, i vilket ett antal förslag till förändringar lades fram. Några av dessa kräver författningsändringar. anser att det skulle vara en fördel om 36 § FK ändras så att registreringsbesiktningen koncentreras till en kontroll av fordonets utrustning mot de förordningar och föreskrifter som finns för varje fordonsslag. För att sedan få bruka fordonet efter registrerings- besiktningen måste en godkänd kontrollbesiktning enligt de gällande inställelsereglerna ha genomförts. Detta innebär att ett helt nytt fordon kan få brukas efter en registreringsbesiktning utan att ha godkänts vid en fysisk besiktning jämförbar med kontrollbesiktning. Denna situation är jämförbar med att sätta ett stort antal fordon på marknaden genom ett helfordonsgodkännande eller ett nationellt typgodkännande utan att ha en godkänd kontrollbesiktning. Ett tydligt och mer generellt ansvar bör enligt läggas på den som släpper ut ett fordon på marknaden att se till att detta vid leveranstillfället är i föreskrivet skick. Förslaget ligger väl i linje med utredningens ambition att förenkla regelverket och att göra olika besiktningsformer så lika som möjligt. Det innebär även en önskvärd renodling av de olika besiktnings- formerna. Genom förslaget blir registreringsbesiktningen mer lik de olika former av typgodkännanden som en fordonstyp kan få. I de allra flesta fall, avseende nya fordon, är bestämmelserna om kontroll- besiktning tillräckliga för att uppnå avsedd trafiksäkerhetsnivå. I vissa fall kan det dock krävas särskilda föreskrifter om att kontrollbesiktning måste ske innan ett fordon får tas i bruk. Det får ankomma på att meddela sådana föreskrifter. Förslaget innebär att vissa bestämmelser om registreringsbesiktning, som tar sikte på den fysiska undersökningen av fordonen samt kopplingen till kontrollbesiktningen, kan tas bort. Vi har även övervägt möjligheten att låta en tillverkare eller någon annan, som släpper ut ett fordon på marknaden, fylla i ett intyg om att fordonet stämmer överens med de uppgifter som lämnats vid registreringsbesiktningen. Därmed skulle någon form av straffansvar kunna kopplas till den som fyllt i intyget. Vi anser dock att det är mindre lämpligt att ha sådana bestämmelser i samband med registreringsbesiktning, som kan ske av både nya och begagnade fordon. Ett intygsförfarande är i sig en osäker metod och detta gäller särskilt i fråga om begagnade fordon. Av fordonsförordningen och kompletterande föreskrifter bör framgå vad som händer om ett fordon underkänns vid en registrerings- besiktning. Om ett fordon som inte tagits i bruk eller ett avställt fordon underkänns vid besiktningen torde det räcka att i protokollet ange att en ny besiktning krävs. Protokollets innehåll bör regleras i föreskrifter (VVFS). Om fordonet däremot är i bruk och körförbud inte meddelas måste besiktningsorganet förelägga om en ny besiktning inom . Man kan jämföra situationen med den då man vid en kontrollbesiktning eller en flygande inspektion konstaterar brister hos ett fordon och förelägger om registreringsbesiktning. Därvid är föreläggandetiden satt till en månad, vilket kan vara lämpligt även i fall av underkännande vid en registreringsbesiktning. bör kunna föreskriva om kortare inställelsetider när ett fordon har underkänts vid mer än en registreringsbesiktning. Om ett föreläggande inte följs bör körförbud inträda för fordonet. Se närmare 6 kap. 13 § förslaget till fordonsförordning. I samband med dispensärenden som prövas av förekommer det att undantag från utrustningskrav medges för , varefter utrustningen skall bytas ut till vad som annars föreskrivs. I sådana fall finns det ingen möjlighet för verket att tvinga in fordonet till en registreringsbesiktning efter det att den tidsbegränsade dispensen har gått ut. Vi anser, i likhet med , att detta är en brist i förfarandet och att verket bör ges en möjlighet att i sådana fall förelägga om registreringsbesiktning (se 6 kap. 4 § förslaget till fordonsförordning). Det torde kunna inträffa att besiktningsorganet i samband med en registreringsbesiktning, trots att någon undersökning av fordonens funktion inte skall ske, upptäcker att ett fordon som är taget i bruk är behäftat med en så allvarlig brist att det bedöms som trafikfarligt. Vi har övervägt att låta även ett sådant fall, som en konsekvens av den renodling av besiktningsformerna som vi eftersträvar, fångas upp genom övriga och därför avsedda kontrollformer. Vi anser emellertid att främst trafiksäkerhetsskäl talar för att låta besiktningsorganet, trots att en reell möjlighet att göra en ordentlig fysisk undersökning av fordonets funktion saknas, meddela körförbud för ett sådant fordon. Förordningsförslaget innehåller därför en sådan möjlighet (se 6 kap. 12 § förslaget till fordonsförordning). 11.3.2Lika behandling av EG-typgodkända och nationellt typgodkända fordon? Reglerna om typgodkännande skall tillämpas när en tillverkare vill att en grupp fordon, som är lika i väsentliga avseenden, skall godkännas. Bestämmelserna om typgodkännande är således inte tillämpliga på godkännande av enstaka fordon. En konsekvens av detta borde vara att typgodkända fordon inte heller behöver registreringsbesiktigas. Enligt 63 § FK är så inte heller fallet beträffande nationellt typgodkända fordon. Motsvarande bestämmelse saknas dock beträffande vissa EG- typgodkända fordon. En av utgångspunkterna för utredningens arbete är att behandla nationellt typgodkända fordon och EG-typgodkända fordon så lika som Detta har, såsom framgått i tidigare textavsnitt, bland annat fått till följd att förfarandet för nationellt typgodkännande har gjorts om i flera avseenden. Det vore önskvärt att nationellt typgodkända fordon och EG-typgodkända fordon behandlades lika även när det gäller registreringsbesiktning. Det skulle kunna betyda att samtliga EG- typgodkända fordon undantogs från kravet på registreringsbesiktning. är ju besiktningen av dessa fordon i allmänhet begränsad till att avse en identifiering av fordonet och fastställande av uppgifter för bilregistret. Det sistnämnda torde kunna ske utan besiktning, eftersom tillräckliga uppgifter för registreringen vanligen bifogas ansökan enligt 11 och 12 §§ BRK. Ett problem kvarstår emellertid beträffande behovet av att identifiera fordonen. Om ett EG-typgodkänt fordon, som importeras privat till , inte behöver visas upp vid en besiktning finns det risk för att fordonet registreras på handlingarna utan att den påstådde ägaren har tillgång till det. Registreringen och registreringsskyltarna kan därefter användas på något annat fordon, eventuellt i brottsligt syfte. Detta problem kommer att kvarstå så länge det inom EU saknas ett gemensamt system för registrering av fordon. Till dess att ett sådant har införts är det därför nödvändigt att kräva att EG-typgodkända fordon visas upp vid en registreringsbesiktning. Rådets direktiv /37/EG av om registreringsbevis för fordon innehåller bestämmelser om utformningen av och innehållet i de handlingar som utfärdas av medlemsstaterna vid registreringen av fordon. Informationen i ett registreringsbevis syftar bland annat till att identifiera ett fordon. skall direktivet ha genomförts i nationell rätt. Direktivet berör dock endast själva registreringsbeviset och är därför inte tillräckligt för att råda bot på de ovan angivna problemen. I detta sammanhang kan nämnas att har föreslagit att skall tillträda EUCARIS (and ), som är ett frivilligt samarbete mellan ett antal länder för att mellan ländernas bil- och körkortsregister utbyta information i syfte att kontrollera fordon, ägare och körkortsinnehav. 11.3.3Yrkesmässig fordonstillverkare och registrerad importör Ett särskilt problem som bör uppmärksammas i detta sammanhang är frågan om definitionen av yrkesmässig fordonstillverkare. En yrkesmässig fordonstillverkare definieras i 4 § BRK som fordons- tillverkare med tillstånd till typbesiktning. I textavsnitt 10 föreslås att kravet på tillstånd till typbesiktning skall slopas och ersättas med ett Av detta följer att yrkesmässig fordons- tillverkare får definieras på något annat sätt. Närmast till hands ligger enligt vår bedömning att i stället koppla definitionen till nationellt typgodkännande. Yrkesmässig fordonstillverkare skulle då vara den som innehar ett nationellt typgodkännande för minst en fordonstyp. Då torde i stort sett samma tillverkare som förut komma att omfattas av definitionen. De enda som faller utanför är de som, enligt nuvarande system, har fått ett tillstånd till typbesiktning, men som sedan av någon anledning inte har fått någon fordonstyp godkänd vid typbesiktning. Såvitt vi kan bedöma finns det ingen anledning att dessa skulle anses vara yrkesmässiga tillverkare i bilregisterkungörelsens mening. Enligt förslag förs denna definition över till förordningen om vägtrafikdefinitioner. Definitionen får justeras i enlighet med vad som har sagts. Ändringen får göras i den nya förordningen om vägtrafikdefinitioner (2 § i förslaget, se SOU 1998:162). En registrerad importör är enligt 4 § BRK en importör som har registrerats som avgiftsskyldig enligt bilskrotningslagen (1975:343). Någon ändring behövs inte av denna definition. Av 63 § FK framgår att om typintyg utfärdas för ett fordon skall det anses som om fordonet har godkänts vid en registreringsbesiktning. I de nu föreslagna bestämmelserna om registreringsbesiktning görs det klart att sådan besiktning avser enstaka fordon. Någon motsvarighet till 63 § FK har därför inte tagits med i förslaget till fordonsförordning. Enligt har dock 63 § FK även tolkats och tillämpats omvänt, så att ett fordon inte får tas upp i ett typintyg om det inte skulle kunna godkännas vid en registreringsbesiktning. Denna tolkning framgår inte klart av dagens författningstext och kapitlet om typgod- kännande i den föreslagna fordonsförordningen innehåller därför en bestämmelse om detta (se 5 kap. 8 § 2 förslaget till fordonsförordning). Inom utredningen har diskuterats hur militära fordon skall behandlas i besiktningssammanhang. Det är främst frågan om vilken kontroll av fordonen som skall ske när de förs över från den militära sfären till den civila och därmed skall registreras i bilregistret (vägtrafikregistret). I militära vägtrafikkungörelsen (1974:97) finns bestämmelser som ger möjlighet att undanta militära fordon från många av de krav i fordonskungörelsen och terrängtrafikkungörelsen på beskaffenhet och utrustning som normalt gäller. När ett militärt fordon skall säljas på den civila marknaden är det därför näst intill omöjligt att veta i vilken mån dessa undantag har utnyttjats. Trots detta finns det inga generella krav på besiktning i dessa fall, men använder regelmässigt sin möjlighet enligt 90 § FK att förelägga om kontrollbesiktning. Vi har övervägt att generellt kräva att militära fordon skall genomgå kontrollbesiktning innan de får släppas ut på den civila marknaden och registreras i bilregistret (vägtrafikregistret). Kontrollbesiktningen är dock endast en form av trafiksäkerhetsprovning. Den hindrar inte att det kommer ut militära fordon som inte uppfyller alla krav i fråga om beskaffenhet och utrustning. I princip finns det inte något som hindrar att t.ex. en stridsvagn kommer ut på den civila marknaden. Enligt utredningens uppfattning är själva misstanken om att före detta militära fordon inte uppfyller gällande krav i fråga om beskaffenhet och utrustning tillräcklig för att överväga om inte dessa fordon borde genomgå en registreringsbesiktning innan de får föras över till den civila sfären. En sådan misstanke är befogad med hänsyn till alla de undantag som kan göras för dessa fordon enligt militära vägtrafikkungörelsen. Vi föreslår därför att fordon som har varit införda i det militära fordonsregistret inte skall undantas från kravet på registreringsbesiktning. Detta föranleder en ändring av den bestämmelse som finns i 10 § BRK. Av denna följer nämligen att militära fordon kan registreras efter ansökan utan krav på registreringsbesiktning. Jämför 6 kap. 3 § förslaget till förordning om vägtrafikregister (SOU 1998:162). Det bör dock finnas möjlighet för att föreskriva om modifikationer i detta hänseende, om det finns anledning till det. Så kan ske med stöd av bemyndigandet i 11 kap. 10 § punkt 2 förslaget till fordonsförordning. – berörd författningsreglering bör övervägas närmare i samband med att detaljrutinerna för ett nytt förfarande utarbetas. I militära vägtrafikkungörelsen finns, som nämnts, särskilda bestämmelser om fordons beskaffenhet och utrustning och om besiktning av fordon. Särregler finns också i andra avseenden, t.ex. om trafikregler, registrering och förarbehörighet. I och med att författningsarbetet med bestämmelserna om fordons beskaffenhet och utrustning samt fordonskontrollen slutförs har samtliga delområden setts över. Behovet av att se över också militära vägtrafikkungörelsen bör vara stort och vi vill framhålla detta som en angelägen uppgift. Detsamma gäller i princip i fråga om vägtrafikförordningen (1995:137) för under utbildning och höjd beredskap. Den grundläggande bestämmelsen om registreringsbesiktning bör tas in i fordonslagen. Bestämmelser av administrativ karaktär bör, som sagts, föras över till myndighetsföreskrifter. Detta gäller framför allt bestämmelserna om uppgiftslämnande mellan besiktnings- organen och (47 § FK). I övrigt kan fordonskungörelsens bestämmelser om registreringsbesiktning föras över till fordons- förordningen med endast redaktionella ändringar. Dagens exportvagnsbesiktning (65 § FK) är en specialvariant av registreringsbesiktning och förutsätts i enlighet med Trafikregister- utredningens förslag i SOU 1998:162 lösas inom ramen för registreringsbesiktningen. Detta bör kunna ske med stöd av föreskrifter som meddelar. Utredningens förslag: Bestämmelserna om mopedbesiktning förs över till de nya fordonsförfattningarna. Administrativa bestämmelser förs dock ned till myndighetsnivå. Bestämmelsen om att den som bedriver yrkesmässig försäljning av mopeder vid överlåtelse skriftligen skall försäkra att mopeden han innehaft den inte har ändrats tas bort. Enligt 48–54 §§ FK gäller följande i fråga om mopedbesiktning. En EG-typgodkänd moped klass II får tas i bruk om den är försedd med ett typgodkännandemärke och ett intyg om överensstämmelse. Övriga mopeder klass II får inte tas i bruk förrän de har godkänts vid en mopedbesiktning. Mopedbesiktning används således för enstycks- godkännande av nya mopeder klass II och för besiktning av äldre mopeder som har ändrats. Vid en mopedbesiktning undersöker besiktningsorganet fordonets beskaffenhet och utrustning samt fastställer om fordonet är att anse som en moped klass II. När en moped godkänns vid en mopedbesiktning skall besiktningsorganet tilldela den en beteckning och utfärda ett besiktningsinstrument. Avskrifter av instrumentet skall skickas till och . Besiktningsorganet för ett register över de mopeder som har tilldelats beteckningar. Om en godkänd moped klass II ändras så att den inte längre stämmer överens med uppgifterna i ett utfärdat instrument över mopedbesiktning eller typbesiktning, får den inte användas förrän den efter ändringen har godkänts vid en mopedbesiktning. Den som bedriver yrkesmässig försäljning av mopeder skall vid överlåtelse av en moped förse det gällande typintyget eller besiktnings- instrumentet med en skriftlig försäkran om att mopeden han innehaft den inte har ändrats så att mopeden inte längre stämmer överens med uppgifterna i typintyget eller besiktningsinstrumentet. De grundläggande bestämmelserna om varje besiktningsform bör finnas i den föreslagna fordonslagen (jfr textavsnitt 6.2.6). Moped- besiktningen är här inget undantag. Den bestämmelse som finns i 48 § första stycket FK och som talar om varför mopedbesiktning sker bör därför tas in i lagen. I 50 § FK sägs, att om en godkänd moped klass II har ändrats så att den inte längre stämmer överens med uppgifterna i ett utfärdat instrument över mopedbesiktning eller typbesiktning, som har legat till grund för godkännandet, får den inte användas förrän den efter ändringen har godkänts vid en mopedbesiktning. Denna formulering omfattar inte EG-typgodkända mopeder som inte längre stämmer med ett utfärdat intyg om överensstämmelse, vilket dock bör vara fallet. Det kan tilläggas att nationell typbesiktning numera kan ske beträffande mopeder. Den ovan återgivna bestämmelsen behöver dock finnas kvar, eftersom äldre mopeder som är i bruk kan ha godkänts efter typbesiktning. Se vidare 7 kap. 3 § förslaget till fordonsförordning. Den föreslagna fordonsförordningen bör inte tyngas av administrativa bestämmelser. Dessa bör i stället föras över till föreskrifter. Av förordningen bör framgå att besiktnings- organet skall tilldela de besiktigade mopederna en beteckning.