sou · GPB34d1 · 2002-01-01 00:00:00 — I 2 § anges att Kemikalieinspektionen särskilt skall uppmärksamt följa utvecklingen i fråga om förekomsten av kemiska produkter och biotekniska organismer och de risker användningen av dessa kan medföra, utöva tillsyn enligt i enlighet med vad som framgår av förordningen (1998:900) om tillsyn enligt , pröva frågor om godkännande av bekämpningsmedel och svara för annan förhandsgranskning av kemiska produkter och bio- tekniska organismer, Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov föra och utveckla register över kemiska produkter och bio- tekniska organismer, utreda, sammanställa och dokumentera verksamheten avseende kemiska produkter och biotekniska organismer och de hälso- och miljörisker sådana produkter och organismer kan medföra, lämna information inom området för kontroll av kemikalier och biotekniska organismer, stödja regionala och lokala tillsynsmyndigheter inom området för kontroll av kemikalier och biotekniska organismer, medverka i det internationella samarbetet inom området för kontroll av kemikalier och biotekniska organismer, ansvara för officiell statistik enligt förordningen (1992:1668) om den officiella statistiken. I förordningen (1985:525) med instruktion för Kemikalieinspek- tionen framgår också att det skall finnas ett toxikologiskt råd knu- tet till inspektionen. Rådet är ett expertorgan för rådgivning och samråd i toxikologiska frågor. Till toxikologiska rådets uppgifter hör: att verka för en hög vetenskaplig standard i myndigheternas analyser av risker med kemiska ämnen, att ge myndigheterna vägledning i deras arbete med kriterier och principer för vetenskapliga tolkningsfrågor, att medverka till en sådan samordning att myndigheterna kan göra grundläggande delar av riskanalysen på ett så enhetligt sätt som möjligt. består av inspektionens generaldirektör, som är rådets ordförande, och representanter för myndigheter samt enskilda forskare. Ledamöterna förordnas av regeringen. 7.1.3Dagens mål, regler och verksamhet Vi har i kapitel 2, 4 och 5 redovisat utvecklingen av kemikalie- kontrollen, de påbörjade arbetet med miljökvalitetsmålet Giftfri miljö samt arbetet inom EU. I detta avsnitt sammanfattas några av de viktiga utgångspunkter som gäller för Kemikalie- Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov inspektionens arbete och som ligger till grund för våra bedöm- ningar. Utredningen konstaterar att har gått sedan lagen (1985:426) om kemiska produkter trädde i kraft, och att har gått sedan den ersattes med (1998:808). Det övergripande syftet med svensk kemikaliepolitik under dessa båda lagstiftningar har varit och är att förebygga skador på människors hälsa eller miljön av kemiska ämnen, kemiska produkter och varor. En viktig utgångspunkt är att tillverkare och importörer har huvudansvar för de kemiska ämnen och produkter som de levererar. Myndigheterna uppgift är att se till att företagen gör vad som behövs för att minska och undanröja miljö- och hälsorisker. En vedertagen princip, som har funnits länge i och som också finns i , är försiktighetsprincipen, vilken bl.a. innebär att den som hanterar eller importerar en kemisk produkt skall vidta de åtgärder och försiktighetsmått som behövs för att hindra skada på människa eller miljö redan vid en välgrundad misstanke om att sådana skador kan uppkomma. En annan viktig princip i svensk kemikaliekontroll är den s.k. pro- duktvalsprincipen (substitutionsprincipen) som också finns i . Denna princip innebär att sådana kemiska produkter som kan ersättas med mindre farliga produkter skall undvikas. Giftfri miljömålet och etappmål Giftfri miljömålet och de föreslagna etappmålen (se kapitel 4) är de viktigaste målen för Kemikalieinspektionens verksamhet. mål handlar dock om i grunden samma sak som de nya etappmålen, men med den viktiga skillnaden att etappmålen inom ramen för Giftfri miljömålet är tidsatt och mer preciserat. De tidi- gare målen som bl.a. har legat till grund för Kemikalie- inspektionens arbete och den tidigare lagen om kemiska produkter, var följande: Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov Kunskapsmålet, dvs. att kemiska ämnen och produkter skall vara väl utredda med avseende på deras effekter på hälsa och miljö. Informationsmålet, dvs. att kunskap skall föras vidare till bl.a. dem som använder de kemiska ämnena och produkterna. Produktmålet, dvs. att så ofarliga produkter som möjligt skall väljas och att skadliga ämnen så långt möjligt skall ersättas med mindre skadliga och helst ofarliga sådana. Hanteringsmålet, dvs. att hälso- och miljörisker skall undan- röjas genom säker hantering av kemiska ämnen och produkter. förslag (SOU 2000:52) till preciseringar och etappmål till Giftfri miljömålet är ännu inte beslutade av regering och riksdag. förslag till etappmål bygger bl.a. på Kemikalieinspektionens förslag i regeringsuppdraget om miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Etappmålen 1 och 3 (nedan) bygger på förslag i Varor utan faror (SOU 2000:53). Regeringen väntas ta ställning till och förslag . Miljömåls- kommitténs föreslår följande preciseringar och följande etappmål. Preciseringar av miljömålet: Den sammanlagda exponeringen i arbetsmiljö, yttre miljö och inomhusmiljö är för särskilt farliga ämnen nära noll och för övriga kemiska ämnen inte skadlig för människor. Förorenade områden är undersökta och vid behov åtgärdade. 1.År 2010 har alla avsiktligt framställda eller utvunna kemiska ämnen som hanteras på marknaden data motsvarande de krav som ställs på nya ämnen. För ämnen som hanteras i höga respektive medelhöga volymer bör data finnas respektive . 2.År 2010 är varor försedda med hälso- och miljöinformation. 3.Nyproducerade varor är i huvudsak fria från; Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov cancerframkallande, arvsmassepåverkande och fortplant- ningsstörande ämnen , mycket långlivade och mycket bioackumulerande ämnen , långlivade och bioackumulerande ämnen , kvicksilver samt kadmium och bly . Sådana ämnen används inte heller i produktionsprocesser på ett sådant sätt att hälsa och miljö kan komma till skada. 4.Hälso- och miljöriskerna med användningen av kemiska ämnen har minskat fortlöpande enligt indikatorer/ nyckeltal som fastställts av berörda myndigheter, liksom före- komst och användning av kemiska ämnen som försvårar åter- av material. 5.För minst 100 utvalda kemiska ämnen, som inte omfattas av etappmål 3, finns riktvärden fastlagda av berörda myn- digheter. 6.Förorenade områden är identifierade samt undersökta och av områdena av riskklass mycket stor och stor är åtgärdade . Enligt vår bedömning berörs Kemikalieinspektionen av samtliga etappmål, utom det sista (förorenade områden). Kemikalieinspek- tionen bör ha ett särskilt pådrivande ansvar för etappmålet 1, (dvs. kunskaper om kemiska ämnen), etappmålet 3 (dvs. om särskilt farliga ämnen) etappmålet 4 (systematiskt riskminskningsarbete). I kapitel 5 behandlade vi frågor och förslag om kemikalie- kontrollen i ett EU-perspektiv. I våra överväganden om Kemikalie- inspektionens framtida verksamhet och resurser i detta kapitel behandlas frågor om hur EU-medlemskapet påverkar inriktningen av Kemikalieinspektionens olika verksamhetsgrenar. Övergripande kan vi konstatera att den svenska kemikaliepolitiken mycket starkt påverkas av vårt EU-medlemskap. Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov EU har en omfattande lagstiftning på området, och denna lagstiftning tillkom från början främst mot bakgrund av att man vill underlätta handeln med varor och kemiska produkter mellan medlemsstaterna. Detta har skett genom harmoniering av medlemsstaternas krav på exempelvis klassificering, märkning och begränsningar av farliga kemikalier. Successivt har gemensamma skyddskrav också varit allt viktigare skäl för regleringar. Kemikaliepolitiken inom EU består dels av den nationella politi- ken, dels av besluten på gemenskapsnivå. Lagstiftning på gemen- skapsnivå kan utgöras av s.k. harmoniserade regler. Harmoniserade regler lämnar litet utrymme för nationella särregler. Kemikalie- området regleras i stora delar av just harmoniserad lagstiftning. Kemikalieinspektionen är organisatoriskt indelat i fyra verk- samhetsområden, nämligen riskbedömning, riskbegränsning, be- kämpningsmedel och administration. Nedan återges sammanfatt- ningsvis de viktigaste verksamheterna inom respektive område. Klassificering och märkning av kemiska produkter inom EU Regler om produktinformation EU-programmet för bedömning och kontroll av existerande ämnen Kriterier för farlighet Förhandsanmälan av nya ämnen Metoder för testning och prövning av kemikalier Operativ tillsyn och tillsynsvägledning Produktregister Begränsning av riskerna med kemiska produkter och varor Statistik över förekomst, användning och flöden av kemiska ämnen Begränsning av riskerna med särskilt farliga ämnen Begränsningar och förbud inom EU i hanteringen av kemiska äm- nen Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov Förhandsprövning av växtskyddsmedel och biocider Riskbegränsning Riskbedömning (utvärdering av nya ämnen samt EU:s omregistre- ringsprogram) Hur många arbetar vid Kemikalieinspektionen? När Kemikalieinspektionen hade bildats, , fanns cirka 65 årsarbetskrafter. arbetar sammanlagt drygt 140 personer vid Kemikalieinspektionen, motsvarande cirka 125 årsarbetskrafter. Myndigheten har grovt sett dubblerats den har funnits. Personalens kompetens och utbildningsnivå? Utbildningsnivån hos Kemikalieinspektionens anställda kan betraktas som mycket hög. har en akademisk examen och av dessa har disputerat. Bland de med akademisk examen är inriktningen hos de flesta naturvetenskaplig, framförallt med toxikologisk, ekotoxikologisk och kemisk inriktning. Tre jurister arbetar på myndigheten. Få eller inga samhällsvetare, företagsekonomer, nationalekonomer, beteendevetare eller informatörer/kommunikatörer arbetar på Kemikalieinspektionen . Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov 7.2Kemikalieinspektionen – förslag till övergripande mål och verksamhet Våra bedömningar och förslag: Kemikalieinspektionens övergripande mål skall vara att arbeta för att förebygga skador på människor och miljö från kemiska produkter och biotekniska organismer samt från varor som innehåller eller har behandlats med en kemisk produkt. Detta övergripande mål bör framgå av myndighetens instruktion. Kemikalieinspektionen bör ha huvudansvar för miljökvalitets- målet Giftfri miljö. Detta huvudansvar bör framgå av myn- dighetens instruktion. I ansvaret för målet bör bl.a. ingå att driva på, följa upp och utvärdera olika aktörers arbete samt att utveckla och föra en dialog om framtida insatser. En huvudinriktning för Kemikalieinspektionen bör vara att verka för att EU:s kemikaliekontrollarbete och övrigt interna- tionellt kemikaliearbete får en inriktning som gör att målet Giftfri miljö och dess etappmål kan nås. Kemikalieinspek- tionen behöver därför kraftigt öka sina insatser, främst vad gäller det EU-inriktade riskbedömnings- och riskbegräns- ningsarbetet. Ambitionsnivån för den nationella operativa tillsynen över till- verkare och importörer av kemiska produkter behöver förstär- kas. Vi föreslår bl.a. att Kemikalieinspektionen i fortsättningen ensam bör ansvara för denna tillsyn (se avsnitt 6.3.1), vilket innebär att kommunernas ansvar i motsvarande grad minskas. 7.2.1Huvudansvarig myndighet för miljömålet Giftfri miljö Vi har i kapitel 4 redovisat våra överväganden och förslag om Giftfri miljömålet och vad det innebär för myndigheter, varu- perspektivet och företagen. Vi konstaterar att i sitt betänkande (SOU 2000:52, kapitel 20) föreslår bl.a. att Kemi- kalieinspektionen får huvudansvaret för miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Vi instämmer i förslag. Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov Vad innebär då att en myndighet har ett huvudansvar för ett miljö- kvalitetsmål? anger bl.a. att det innebär att samordna arbetet gentemot länsstyrelser och kommuner, att följa upp och utvärdera olika aktörers arbete samt att utveckla och föra en dialog om framtida insatser. Vi instämmer i uppfattning och betonar att Kemikalieinspektionen skall följa upp hur arbetet mot miljökvali- tetsmålet sker, driva på, vid behov samordna arbetet mot målet samt föreslå åtgärder som krävs för att målet skall kunna uppnås. Med uppföljning menar vi kontinuerlig efterhandsbedömning av genomförande, prestationer och effekter för att nå Giftfri miljömålet. Med utvärdering menar vi en mer omfattande insats samt kvalificerad analys och efterhandsbedömning av genom- förande, prestationer och effekter där även orsaksförhållanden kan tas upp. Myndighetens huvudansvar för miljökvalitetsmålet Giftfri miljö bör innebära att myndigheten skall vara pådrivande i frågor om kemikaliekontroll nationellt, i EU-samarbetet och i övrigt inter- nationellt samarbete. Detta innebär också en ökad inriktning på varor andra än kemiska produkter. Huvudansvaret för Giftfri miljömålet innebär att Kemikaliein- spektionen bör initiera dialog, samverkan och strävan efter samsyn mellan olika intressenter (bl.a. centrala, regionala och lokala myndigheter, näringslivet och forskarsamhället) i syfte att uppnå miljökvalitetsmålet. Samverkan bör ske så att alla parter kan dra nytta av arbetet. Kostnadseffektiviteten och samhällsekonomiska konsekvenser av olika åtgärder att uppnå miljömålet och olika etappmål bör också analyseras. Kemikalieinspektionen bör ge rege- ringen beslutsunderlag i form av information om hur arbetet mot etappmålen och miljökvalitetsmålet fortlöper samt vid behov lämna förslag till ytterligare åtgärder och prioriteringar. Kemikalieinspektionen bör också tydligt verka för att reglerna om kemiska produkter i efterlevs och därvid utöva ope- rativ tillsyn och tillsynsvägledning i enlighet med vad som framgår av balken och dess förordningar. I anslutning till skall myndigheten också utarbeta föreskrifter och allmänna råd om kemiska produkter i enlighet med balken och dess förordningar. I detta sammanhang är det viktigt att Kemikalieinspektionen sam- Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov verkar med övriga myndigheter som har ett vägledande ansvar enligt . Vidare bedömer vi det också som angeläget att i högre grad sam- verka med andra myndigheter, kommuner och företag i syfte att uppnå miljökvalitetsmålet. I detta sammanhang bör Kemikalie- inspektionen också vid behov föreslå nya styrmedel eller andra kompletterande insatser för att miljökvalitetsmålet skall nås. I arbetet med miljökvalitetsmålet bör också betonas vikten av att följa upp, utvärdera och redovisa hur genomförandet av miljö- kvalitetsmålet sker. Dessutom bör Kemikalieinspektionen verka för att forsknings- och utvecklingsarbete av särskild betydelse för att kunna uppnå miljökvalitetsmålet genomförs. Den nya rollen innebär såväl nya uppgifter som ett förändrat arbetssätt. övergripande ansvar för att nå miljömålet Giftfri miljö (bl.a. pådrivande arbete, strategiarbete, samordning och överblick) varuinriktat arbete (dvs. kemikalier även i andra varor än kemiska produkter) uppföljning och utvärdering av olika aktörers arbete ökad samverkan med andra myndigheter ökad dialog med företag och branscher utveckling av styrmedel för att nå Giftfri miljömålet Utveckling och förstärkning av befintliga uppgifter förstärkning av den operativa tillsynen och tillsynsvägledning- en, ökat arbete i EU och vissa internationella fora, ökad rådgivnings- och informationsverksamhet, ökat samarbete med forskning som behövs för att nå Giftfri miljömålet Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov Behov av ytterligare kompetens viss breddning av kompetensen Våra överväganden och förslag om resursbehov Vi kan konstatera att skillnaden mellan beräknade behov för andra miljömål och befintliga resurser finns också uppskattade för några andra myndigheter. Exempel på ökade resursbehov (som bedömts av myndigheten själv eller av i SOU 200:52) är följande: för , för , (exkl. engångskostnader) för Länsstyrelserna, för (inkl 5 miljoner för kulturmiljöövervakning men exkl. för länsstyrelsernas kultur- miljöarbete) och för (främst för regionalisering av målen samt rådgivning och information). Natur- vårdsverket anger en engångssumma på för att få igång och utveckla arbetet med vissa indikatorer för att följa upp målen samt en kostnad för ett Miljömålsråd knutet till verket på ca . I relation till bedömningen av ökade kostnader för myndigheterna bör ställas de direkta och indirekta kostnader som kan vara för- knippade med olika miljö- och hälsoproblem och (inkl olika välfärdsförluster) som orsakas av kemikalier. I begrep- pet hälsa ingår exempelvis att söka undvika direkta effekter på hälsan i form av sjukdomar eller andra olägenheter, men vi bör också nämnda kopplingen till välbefinnande, exempelvis i form av att ha tillgång till en rik natur och kulturmiljö, biologisk mångfald m.m. mål om en giftfri miljö innebär, som vi har konstaterat (se kapitel 4), en kraftig ambitionshöjning och preci- sering av målen för kemikaliekontrollen. Målet är en stor utmaning och ett uttryck för en stark och tydlig viljeinriktning. Målet skall vara uppnått inom en generation, dvs. till omkring , och en rad konkreta etappmål skall enligt framlagda förslag vara uppnådda . Aktiva insatser kommer sannolikt att behövas fram . Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov Vi vill framhålla att det gäller att arbeta förebyggande, dvs. se till att de kemikalier vi och använder inte riskerar att skada människa och miljö. Stort behov av uppföljning och utvärdering Vi måste i betydligt högre utsträckning börja titta på vilka effekter som uppnås inom miljöpolitiken, inte minst inom kemikaliepoli- tiken. Ofta har avsikterna varit i fokus och inte effekterna. Detta fordrar en löpande uppföljning av såväl tillsynen enligt 14 kap. som arbetet mot miljökvalitetsmålet. Med jämna mel- lanrum krävs också en fördjupad utvärdering av arbetet. Enligt vår bedömning lägger Kemikalieinspektionen ytterst lite tid till upp- följning och granskning av hur strategier och regler har genomförts eller utfallit, dvs. vilka effekter de har fått. Uppföljningar och utvärderingar av kemikaliepolitiken behövs allt- så i betydligt högre utsträckning som en lärandeprocess och som underlag för dialog mellan olika intressenter. En sådan dialog bör löpande föras såväl internt som externt (, närings- livet, andra myndigheter). Den kan handla om uppföljning och konkretiseringar av mål, verksamhet och strategier/styrmedel/åt- gärder att nå målen. Inte minst kräver en ökad målstyrningen, avseende Giftfri miljömålet, en ökad tonvikt på uppföljning och utvärdering samt kommunikation och diskussion om dessas resul- tat. Förslag till förstärkningar för pådrivande, samordnande och uppföl- jande arbete på grund av huvudansvaret för miljömålet Giftfri miljö Vi anser sammanfattningsvis att Kemikalieinspektionen inte har resurser att fylla en ny roll som nationellt pådrivande, samord- nande, uppföljande och utvärderande inom ramen för arbetet mot Giftfri miljömålet. Vi bedömer att ytterligare 1 årsarbetskraft för samt ytterligare 1 årsarbetskraft för bör tillföras Kemikalieinspektionen på grund av huvudansvaret för Giftfri miljömålet (dvs. exkl. riskbedömnings- och riskbegränsnings- arbete). Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov 7.2.2Kemikalieinspektionen måste verka internationellt – främst inom ramen för EU-medlemskap Våra bedömningar och förslag: Kemikalieinspektionen bör i sitt internationella arbete: följa och aktivt medverka i den internationella utvecklingen av insatser inom kemikalieområdet på regeringens uppdrag representera i internationella sammanhang ge regeringen underlag för internationellt samarbete Utgångspunkten för EU-arbetet bör vara att påverka den kemi- kaliepolitik som skall tillämpas i hela EU, snarare än att försöka få till stånd svenska undantag. Vi har i kapitel 5 redovisat vår syn på hur utvecklingen inom EU påverkar kemikaliekontrollen i . För att kunna uppnå miljö- målet Giftfri miljö måste Kemikalieinspektionen prioritera inter- nationellt samarbete, inte minst inom EU. Att arbeta med begräns- ningar av skadliga ämnen måste ske i internationell samverkan på grund av. handeln med kemiska produkter och andra varor samt att vissa skadliga ämnen också kan spridas mycket långa vägar via vindar, t.ex. vissa långlivade (persistenta) ämnen. De kunskaper som behövs för att identifiera skadliga ämnen måste dessutom av såväl kostnads- som tidsskäl tas fram i internationell samverkan. Riskhantering och riskbegränsning av kemiska ämnen i produk- ter/varor är i EU ett totalharmoniserat område (enligt artikel 95 i Amsterdamfördraget) vad avser regler som påverkar den fria rörligheten för produkter/varor. Så är fallet för regler om begräns- ning/förbud mot användningen av ett ämne. Ett stort antal beslutsnivåer måste passeras – särskilt för ett tidigare oreglerat ämne – innan en reglering i form av ett användningsförbud eller annan riskbegränsning kan realiseras. Ett ämne som riskbedöms inom ramen för existerande ämnespro- grammet genomgår bl.a. följande beslutsprocess. 1.Medlemsländerna röstar om slutsatser från riskbedömning och risk- hanteringsstrategi i en s.k. verkställighetskommitté. Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov 2.Kommissionen beslutar om en rekommendation som publiceras i EGT (Europeiska gemenskapens tidning). 3.Kommissionens generaldirektorat för företagspolitik lägger fram för- slag till tillägg till eller ändring av det s.k. begränsningsdirektivet, oftast efter hörande av den vetenskapliga kommittén för miljö, eko- toxikologi och toxikologi. Sedvanlig avstämning sker med andra gene- raldirektorat om förslaget. 4.Om ämnet omfattas av bestämmelser beslutar kom- missionen att lägga ett förslag om tillägg till begränsningsdirektivet som skall behandlas av både rådet och . Direktiv- förslaget har som regel först diskuterats i kommissionens arbetsgrupp för direktivet. 5.Om ämnet tidigare är reglerat i begränsningsdirektivet sker det genom en ändring av direktivet. Ändringen diskuteras med medlemsländerna i arbetsgruppen och därefter röstar de i en verkställighetskommitté. Med vägledning av omröstningen beslutar sedan kommissionen om ändringen. 6.I de fall rådet och parlamentet skall besluta gemensamt (se punkt 5 ovan) överlämnas direktivförslagen till dessa institutioner. i rådet diskuteras förslaget i rådsarbetsgrupp och det antas en s.k. gemensam ståndpunkt av ett ministerråd. Ändringar i förslaget kan ske under denna behandling. 7.Parlamentet diskuterar ofta parallellt med behandlingen i rådet. De antar förslaget med eller utan ändringar. Om inga ändringar eller om man är överens med rådet kan direktivet antas vid denna första läs- ning. 8.Om de tre institutionerna inte är överens sker en andra läsning av förslaget, vilket kan ta . 9.Om rådet och parlamentet blir överens i denna andra läsning kan rättsakten antas av rådet. 10.Om rådet och parlamentet inte är överens måste en förlikning ske. Denna måste äga rum efter det att den påbörjats. Denna omständliga beslutsprocess inom EU påverkar naturligtvis i hög grad den mängd arbete totalt måste lägga ned, för att kunna driva på riskhanteringen för ett eller många ämnen hela vägen fram till slutligt beslut. Innan beslut fattas inom EU om en åtgärd i syfte att begränsa ris- kerna, görs alltid en omfattande utredning av konsekvenser av eventuella åtgärder. Detta är krävs för att det över huvud taget skall bli möjligt att diskutera åtgärder. Därutöver krävs omfattande dis- Kemikalieinspektionens framtida verksamhet och resursbehov kussioner/förhandlingar. I detta sammanhang är det viktigt att för- siktighetsprincipen tillämpas. I de följande avsnitten – där vi tar ställning till Kemikalieinspek- tionens verksamhetsområden riskbegräsning, riskbedömning och bekämpningsmedel – är därför EU-arbetet en viktig utgångspunkt. 7.2.3Riskbedömning – allmänkemikalier och bekämpningsmedel