sou · GPB354d1 · 2002-01-01 00:00:00 — I en studie för visar och (1997) att en majoritet () av gifta kvinnor och män hävdar att de kan använda en lika stor summa pengar för personlig konsumtion som maken/makan. En ungefär lika stor andel kvinnor som män menar att maken/makan har större ekonomiskt spelrum. I de flesta äktenskap upplever sig också båda makarna ha lika stort inflytande över beslutet att köpa olika typer av kapitalvaror. Ett annat skäl att anta att hushållets resurser fördelas lika mellan makarna är att en stor andel av konsumtionen utgörs av varor och tjänster som kommer samtliga hushållsmedlemmar till del. 27Här redovisas median- (eller mitt-)inkomsten snarare än medelinkomsten eftersom det senare måttet är mycket känsligt för extremt höga respektive låga inkomster. Vid analyser av disponibel inkomst har individer (i ensamförsörjarhushåll) och hushåll (tvåförsörjarhushåll) med disponibla inkomster på genomgående exkluderats. 28Enligt Konsumentprisindex (KPI). Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor SOU 2001:54 eller högre än för de ensamstående mödrarna, åren 1990/1991. Justerad disponibel medianinkomst (penning- värde), efter hushållstyp och år. Individer 16 (exklusive 16 24-åringar som bor kvar hos föräldrarna) Hur har då inkomsterna utvecklats ? Detta illustreras tydligast med en figur över de relativa förändringarna (Figur 2). Här visar staplarna för samtliga att inkomstutveck- lingen /1991 1998/1999 generellt sett varit svagt positiv, medianinkomsten har ökat med för hela populationen. Inkomsterna för perioden /1995 är klart lägre än 1990/1991 vilket väl avspeglar den ekonomiska recession som då rådde i landet. Denna inkomstförsämring har dock hämtats in och t.o.m. vänts till en positiv utveckling . När materialet, som här, delas upp blir det emellertid tydligt att 1990- talet sett mycket olika ut för olika grupper i samhället. Alla har inte kunnat ta del av inkomstökningen. För de ensamstående mödrarna SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor minskade inkomsterna istället . Mellan 1990/1991 och 1994/1995 minskade inkomsten med , en nivå på vilken den i stort sett legat kvar /1999, trots förbättrade konjunkturer och minskad arbetslöshet. I motsats till denna utveckling har de sammanboende föräldrarna med 1 2 respektive 3 eller fler barn ökat sina inkomster med medan de sammanboende paren utan barn ökat sina inkomster med . Relativ förändring i justerad disponibel medianinkomst (penningvärde), efter hushållstyp och år. Inkomståren 1990/91 har satts till 1. Individer 16 (exklusive 16 24-åringar som bor kvar hos föräldrarna) Relativ inkomst (1990/1991=1) Andra grupper med ensamstående har, liksom de ensamstående mödrarna, erfarit inkomstminskningar. Dessa är dock i regel mind- re omfattande, endast 1 . Undantaget här är de ensam- Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor SOU 2001:54 stående fäderna vars inkomster sjunkit kraftigt.29 Flera grupper (de ensamstående fäderna, ensamstående män utan barn, samman- boende med 1 2 barn och sammanboende med 3 eller fler barn) har, liksom de ensamstående mödrarna, erfarit kraftiga inkomst- minskningar mellan 1990/1991 och 1994/1995. I motsats till de ensamstående mödrarna har emellertid dessa andra grupper helt, eller till stora delar, återhämtat sig under andra hälften av 1990- talet. För att få en tydlig bild av situationen för de ensamstående mödrarna gentemot andra grupper redovisar vi, i Figur 3, den rela- tiva nivån för övriga gruppers inkomster gentemot de ensam- stående mödrarna . Åren 1990/1991 hade samtliga justerade inkomster som var högre än för de ensam- stående mödrarna. hade detta gap vidgats till 29 pro- cent och vid slutet av perioden, 1998/1999, var skillnaden 39 pro- cent. Ett talande exempel på den ogynnsamma utveckling som vederfarits de ensamstående mödrarna är att för- äldrar med minst tre barn, som inledde perioden med lägre inkomster, gått ikapp och förbi de ensamstående mödrarna vid periodens slut. För alla andra grupper (utom de ensamstående fäderna), som hade högre inkomster än de ensamstående mödrarna /1991, har dessa skillnader accentuerats ytterligare . 29 Det begränsade antalet observationer gör dessa skattningar mycket osäkra. Det kan dock noteras att antalet ensamstående fäder ökat . En tänkbar förklaring till resultatet (som kan prövas i framtida studier) är därför att de ensamstående fäderna tidigare utgjordes av en mer socialt och ekonomiskt selekterad grupp med höga inkomster. Denna hypotes stöds av att ensamstående fäder åren 1990/1991, jämfört med män i andra hushålls- typer, hade relativt höga inkomster av arbete och kapital (jämför tabellerna 5 och 7 nedan). Mönstret att ensamstående fäders disponibla inkomster minskat kraftigt återfinns också i data från SCB:s Inkomstfördelningsundersökning. SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor Relativ justerad disponibel medianinkomst (penningvärde), efter hushållstyp och år. Inkomsten för ensam- stående mödrar har satts till 1. Individer 16 (exklusive 16 24- åringar som bor kvar hos föräldrarna) Relativ inkomst (ensamstående mödrar=1) Ensamst m utan barn Ett annat mått på materiell välfärd är huruvida man har tillgång till en ekonomisk buffert (kontantmarginal). Kan man få fram en viss summa pengar i händelse av oför- utsedda utgifter? Detta mått inrymmer åtminstone två ytterligare dimensioner av ekonomiska förutsättningar än dem som fångas av disponibel inkomst. För det första är detta mått beroende av i vilken grad hushållet eller individen har ackumulerat ekonomiska resurser . Den disponibla inkomsten avser ju bara ett spe- cifikt inkomstår och inkomster kan variera mellan åren (se t.ex. och , kommande). Till skillnad från detta kan den ekonomiska bufferten, huruvida man har kunnat bygga upp en kontantmarginal eller ej, vara avhängig t.ex. inkomstnivåerna under Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor SOU 2001:54 För det andra inkluderar måttet i viss mån graden av hushållets eller individens konsumtion. Tillgången till en kontant- marginal är ju beroende av om individen eller hushållet har prefe- renser för sparande eller för konsumtion. Nackdelen med detta är givetvis att måttet kan fånga de objektiva ekonomiska förutsätt- ningarna dåligt. Även om sambandet mellan inkomst och tillgången till en kontantmarginal är högt är det ju inte totalt. Detta gäller om hela eller stora delar av inkomsten används till konsumtion. Utöver dessa två dimensioner rymmer måttet en tredje dimension som gör det attraktivt i denna typ av analyser, det är intuitivt och ger en konkret innebörd i hushållets och individens ekonomiska villkor. Det ger också en indikation på individens ekonomiska trygghet. Kan man klara av oförutsedda utgifter, som om bilen behöver repareras, eller innebär sådana händelser allvarliga problem för hus- hållsekonomin, något man måste oroa sig för? Hur ser det då ut? Berättar analyserna av kontantmarginal samma historia som analyserna av disponibel inkomst ovan? Ja, till vissa delar är det så. I Figur 4 framgår det att ensamstående mödrar i klart högre utsträckning än andra grupper i samhället saknar kontantmarginal; skillnaden mellan hushållstyperna är än mer dra- matisk än vid analyserna av inkomst ovan. saknade var tredje ensamstående mor möjlighet att få fram inom . I den grupp som i näst störst ut- sträckning saknade kontantmarginal, de ensamstående kvinnorna utan barn, var motsvarande andel knappt en på fem och för samt- liga drygt en på tio. Liksom för inkomst har utvecklingen för de ensamstående mödrarna varit mycket ogynnsam. saknade hälften kontantmarginal. Återigen skedde den stora förändringen mellan 1990/1991 och 1994/1995 då andelen ökade från . Till skillnad från inkomst- utvecklingen har emellertid tillgången till en kontantmarginal utvecklats negativt generellt sett. Detta gäller, i större eller mindre utsträckning, samtliga de grupper som redovisas här. Åren 1990/1991 var andelen som saknade kontantmarginal bland samtliga och hade den ökat något, till . Till skillnad från de ensamstående mödrarna har dock andelen som saknar en ekonomisk buffert legat eller t.o.m. minskat något /1995 då den var uppe i 18 pro- cent.30 Den absoluta skillnaden mellan ensamstående mödrar och 30 Skälen till att andelen som saknar en ekonomisk buffert ökat generellt sett, trots ökade realinkomster , kan vara flera. En möjlighet är att konsumtionsnivåerna ökat SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor andra grupper, som var stor , har alltså ökat ytterligare . Avsaknad av kontaktmarginal (möjlighet att få fram en viss summa pengar inom i händelse av oförutsedda utgifter), efter hushållstyp och år. Andelar i procent. Individer 16 (exklusive 16 24-åringar som bor kvar hos föräldrarna) att en mindre andel av inkomsterna användes till sparande än vad som var fallet vid decenniets början. En annan möjlighet är att utgifts- och kostnadsnivåer ökat, vilket lämnat mindre resurser kvar för sparande. En tredje möjlighet är att sparandet i bundna sparformer, t.ex. obligationer, kapitalförsäkringar och privat pensionssparande ökat. En fjärde möjlighet är att det, sedan bankkrisen vid början av 1990- talet, blivit svårare att låna i bank (se fotnot 32) och en femte möjlig förklaring är de ökade arbetslöshetsnivåerna . Även om dagens inkomstnivåer är relativt höga kan perioder av arbetslöshet ha haft en starkt negativ inverkan på tillgången till ett sparkapital för många grupper. Den senare förklaringen styrks av att andelen som saknar kontantmarginal minskat , en period som präglats av stark ekonomisk tillväxt, minskad arbetslöshet och ökade realinkomster (se Figur 1). Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor SOU 2001:54 Dessa skillnader blir än mer uttalade när vi går vidare med analyser av källan till den ekonomiska bufferten, dvs. hur man bär sig åt för att få fram den aktuella summan inom . Här blir det tydligt att skillnaden mellan ensamstående mödrar och andra grupper, i tillgången till en ekonomisk buffert, uppstår i två steg. Ensam- stående mödrar saknar inte bara kontantmarginal oftare än andra grupper, de som säger sig kunna få fram pengar inom upp- ger också oftare än andra grupper att de måste ta lån för att klara detta. I Figur 5 redovisas källan till den ekonomiska bufferten, bland dem som har tillgång till en sådan, för ensamstående mödrar respektive övriga grupper.31 Av de ensamstående mödrarna avser åren 1990/1991 hälften att ta ut pengarna från ett eget bankkonto medan den andra hälften uppger att de måste låna från hushålls- medlem, släkt och/eller vänner, i bank eller utnyttja något annat sätt för att få fram pengarna. Andelen som har pengarna på eget bankkonto är relativt även om en marginell minskning kan skönjas. Totalt sett innebär detta att endast 24 pro- cent (andelen ja-svar multiplicerat med andelen som uppger eget bankkonto som källa till kontantmarginal) av de ensamstående mödrarna har direkt tillgång till en kontant- marginal, en summa de själva har kontroll över. Andelen som har pengarna på eget bankkonto bland övriga grupper är , en andel som ökat marginellt . Totalt, dvs. när de som saknar kontantmarginal inkluderas, innebär detta att andelen av de övriga som åren 1998/1999 hävdar att de kan få fram pengarna via eget bankkonto är 61 procent.32 31För överskådlighetens skull utgör samtliga andra hushållstyper en enda kategori här. 32Värt att notera är också att en minskande andel, av såväl ensamstående mödrar som övriga, uppger att de skulle låna i bank för att få fram en kontantmarginal. Detta kan vara ett utslag av den bankkris som inträffade vid början av decenniet och som ledde till en mer restriktiv utlåningspraxis. I gengäld har andelen som uppger lån från släkt och/eller vänner ökat och till stor del ersatt lån i bank som källa till kontantmarginal. SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor Källa till kontantmarginal (bland dem som har sådan), efter hushållstyp och år. Andelar i procent. Individer 16 (exklusive 16 24-åringar som bor kvar hos föräldrarna) Lån från släkt/vänner 1.6.3Svårigheter att klara löpande utgifter Analyserna fortsätter med ett tredje mått på ekonomiska omstän- digheter, nämligen om individen anser att han/hon haft svårigheter att klara de löpande utgifterna . Detta kan t.ex. gälla kostnader för mat, hyra och andra utgifter. Återigen kan det slås fast att de ensamstående mödrarna är en missgynnad grupp (se Figur 6). Situationen påminner i mångt och mycket om den som gäller för kontantmarginal (se ovan) men nivåerna är något högre. uppgav av de ensam- stående mödrarna att det hänt att de haft svårt att klara sina löpande utgifter . Vid decenniets slut var Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor SOU 2001:54 andelen drygt 60 procent.33 Från en hög nivå har nivån alltså stigit ytterligare . En intressant skillnad gentemot analyserna av kontantmarginal är att den stora förändringen skjutit fart först sedan mitten av årtiondet. Detta mönster delas bara mellan de ensamstående mödrarna och de ensamstående kvinnorna utan barn. Också för övriga grupper har, liksom för avsaknaden av kontantmarginal, andelen med ekono- miska problem totalt sett ökat . Men /1995 har andelen stabiliserats. Det bör också understrykas att nivåerna är väsentligt lägre och den absoluta ökningen i andelen med denna typ av ekonomiska problem är mindre omfattande. Svårigheter att klara löpande utgifter, efter hushållstyp och år. Andelar i procent. Individer 16 (exklusive 16 24- åringar som bor kvar hos föräldrarna) 33 Dessa uppgifter avser endast 1998 och inte, som ovan, 1998/1999. Skälet är att ULF- formuläret för saknar frågan om respondenten haft svårigheter att klara de löpande utgifterna . SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor De båda hushållstyperna med ensamstående kvinnor var också de enda där andelen som saknar en ekonomisk buffert fortsatte öka mellan 1994/1995 och 1998/1999 (se Figur 4). Kanske kan en bi- dragande orsak till den kraftiga ökningen i andelen som har svårigheter att klara de löpande utgifterna, , vara att avsaknaden av kontantmarginal har en fördröjd inverkan på förmågan att betala räkningar och utgifter? Det är ju rimligt att anta att det första som sker med hushållsekonomin när de ekonomiska ramarna blir snävare är att kontantmarginalen för- svinner, följt av att man får svårigheter att klara av de löpande utgifterna. 1.6.4Drabbas vissa typer av ensamstående mödrar mer än andra? De ensamstående mödrarna är, som de flesta andra grupper i sam- hället, en mycket heterogen grupp. En viktig fråga är förstås därför om den inkomstminskning som gäller gruppen i dess helhet också gäller oberoende av t.ex. utbildningsnivå eller ursprungsland. Kan det vara så att inkomstminskningen bara drabbat vissa typer av ensamstående mödrar medan andra inte påverkats alls eller kanske t.o.m. ökat sina inkomster ? Denna fråga ska vi besvara här. Låt oss emellertid inleda med att besvara en annan fråga, nämligen om den generella inkomstförsämring vi bevittnat för de ensamstående mödrarna gäller oavsett var i inkomstfördel- ningen man befinner sig. Vad som redovisas i Figur 1 ovan är ju medianinkomster, dvs. den inkomstnivå som gäller vid mitten av inkomstfördelningen för respektive grupp. Vi vet således inte, uti- från dessa resultat, hur inkomstutvecklingen ser ut för de ensam- stående mödrar som befinner sig längre upp respektive ner i in- komstfördelningen och hur denna utveckling förhåller sig till utvecklingen för motsvarande grupper i andra hushållstyper. Dessa uppgifter redovisas därför i Tabell 1. Här framgår, inledningsvis, respektive hushållstyps medianinkomst (i 1 ) åren 1990/1991 och 1998/1999.34 Dessa står att finna under rubriken i tabellen och ligger till grund för de uppgifter som redovisades i Figur 1. Vi känner således redan till att de ensam- stående mödrarna åren 1990/1991 hade en justerad disponibel inkomst på nära och att den åren 1998/1999 hade 34 För överskådlighetens skull redovisas fortsättningsvis inga uppgifter /1995. Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor SOU 2001:54 Detta motsvarar en absolut minskning på och en relativ försämring på . Men gäller detta också för ensamstående mödrar med relativt låga respektive höga inkomster? Inkomstspridning (25:e, ) i justerad disponibel inkomst (1 penning- värde), efter hushållstyp och år. Individer 16 (ex- klusive 16 24-åringar som bor kvar hos föräldrarna) -1,8 -12,7 -5,5 -1,5 -0,4 -2,1 -12,0 -5,8 -1,6 -0,5 -4,8 -18,5 -1,6 -3,0 -4,8 -14,2 -1,4 -2,4 -2,2 -22,7 -1,0 -1,9 -14,8 -0,7 (kvot 75:e/25:e (kvot 1998-1999/1990- SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor Värdena vid den representerar inkomstnivån för den ensamstående mor som har av de andra ensam- stående mödrarna över sig i inkomstfördelningen och under sig. Detta betyder att åren 1990/1991 hade en fjärdedel av de ensamstående mödrarna en justerad disponibel inkomst som var eller mindre, dvs. minst lägre än för medianhushållet bland de ensamstående mödrarna. Åren 1998/1999 hade inkomstnivån för dessa ensamstående mödrar med de lägsta inkomsterna sjunkit – men bara med , eller , vilket är en mindre minskning än för medianhushållet. Hur ser det ut högre upp i inkomstfördelningen då? Den översta fjärdedelen bland de ensamstående mödrarna har också minskat sin lägsta inkomstnivå , från 114 000 till 111 000 kro- nor, en nedgång . De slutsatser som kan dras av dessa resultat är följande. Den försämring av den reala justerade disponibla inkomsten som vi tidigare sett för medianhushållet bland de ensamstående mödrarna verkar vara all- män, oavsett vilken av de tre nivåerna i inkomstfördelningen, den 25:e, 50:e eller , som studeras. Ett intressant för- hållande är dock att den relativa inkomstförsämringen varit allra störst för medianhushållet och minst för dem med de lägsta och de högsta inkomsterna. Totalt sett innebär detta att den relativa (och absoluta) inkomstskillnaden mellan den varit oförändrad mellan 1990/1991 och 1998/1999 (). Det vanliga mönstret i de andra hushållstyperna är istället att den relativa inkomstutvecklingen varit bättre för dem högre upp i inkomstfördelningen. Medan den relativt jämna inkomstfördelning som rådde bland de ensamstående mödrarna redan åren 1990/1991 har fortsatt har inkomstklyftan alltså ökat ytter- ligare inom nästan alla andra hushållstyper . Inkomstminskningen har således varit allmän bland de ensam- stående mödrarna , även om de med relativt låga respektive höga inkomster klarat sig bättre än dem vid mitten av inkomstfördelningen. Men betyder detta att alla grupper av ensam- stående mödrar haft en liknande utveckling , oav- sett förhållanden som utbildning och etnicitet? Detta var den fråga som ställdes inledningsvis i detta avsnitt och som vi nu återkommer till. I Tabell 2 framgår resultaten från en s.k. multivariat analys (OLS-regression) där talen (koefficienterna eller estimaten) i Modell 1 uttrycker förändringen i justerad disponibel inkomst för Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor SOU 2001:54 respektive kategori av ensamstående mödrar mellan åren 1990/1991 och 1998/1999.35 Låt oss exemplifiera. Här utgör ett av värdena under respektive variabel (utbildningsnivå, ålder, födelseland etc.) referenskategori, vilket betyder att inkomsten för denna kategori satts till 0 och att inkomsten för övriga kategorier relateras till detta värde. I modellen framgår det således att inkomstutveck- lingen varit bättre för ensamstående mödrar med en gymnasial utbildning än för ensamstående mödrar med en förgymnasial utbildning. På mot- svarande sätt har ensamstående mödrar med en eftergymnasial utbildning erfarit en inkomstutveckling som är ca bättre än för de ensamstående mödrarna med lägst utbildning. Skillnaden mellan ensamstående mödrar med förgymnasial och gymnasial utbildning är inte statistiskt säkerställd, det är dock skill- naden mellan ensamstående mödrar med den lägsta respektive högsta utbildningsnivån. Detta samband är statistiskt säkerställt på 1-procentsnivån, vilket utmärks av de tre *-tecken som följer efter estimatet. Eftersom datamaterialet endast utgörs av ett urval av be- folkningen i finns det nämligen en risk att resultaten uppkommit av en slump, grundad i att urvalet på ett eller annat sätt skiljer sig från totalpopulationen. Detta signifikanstest visar emel- lertid att risken för detta är högst vilket betyder att vi med 99-procentig säkerhet kan utgå från att sambandet mellan utbildningsnivå och inkomstutveckling verkligen gäller för den totala populationen ensamstående mödrar i . 35 Resultaten i Modell 1 refererar alltså till interaktionseffekten mellan respektive variabel och undersökningsår. I Modell 2 kontrollerar vi för samtliga huvudeffekter och prövar därvid om interaktionseffekten kvarstår. SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor Inkomstutvecklingen (justerad disponibel inkomst penningvärde) 1990/1991 1998/1999 för ensamstående mödrar (16 ), efter utbildningsnivå, ålder, födelseland, ortstyp och antal barn (OLS-regression) +17 059*** 216*** Född i annat land Tätområde, blandad bebyggelse Tätområde, en-/tvåfamiljshus By eller mindre ort *** p 0.01, ** p 0.05, * p 0.10 Modell 1: Undersökningsår + respektive variabel + år * respektive variabel (fem modeller) 2: Undersökningsår + utbildningsnivå + ålder + födelseland + ortstyp + antal barn + år * respektive variabel (fem modeller) Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor SOU 2001:54 Observera att de presenterade resultaten inte ger någon som helst uppfattning om nivån på inkomsten utan endast dess genomsnitt- liga absoluta förändring under tidsperioden.36 Utöver skillnaden i inkomstutveckling mellan olika utbildningsnivåer visar analysen att inkomstförändringen varit i stort sett identisk oavsett hur många barn den ensamstående modern har. Inga av skillnaderna är statistiskt säkerställda. Detsamma gäller betydelsen av moderns ålder och födelseland. Här finns det visserligen tendenser till att äldre ensamstående mödrar haft en sämre in- komstutveckling än de yngre, även om de äldre förvisso fortfarande har högre inkomster (se Tabell A1 i Appen- dix). På motsvarande sätt finns det en tendens till att ensamstående mödrar födda i annat land än haft en sämre inkomst- utveckling än dem som är födda i landet. Inte heller dessa skillnader är dock, trots att de är något större än för antalet barn, statistiskt säkerställda. Detta gäller dock när vi istället riktar blicken mot betydelsen av ortstyp. Ensamstående mödrar boende i tätområden med blandad bebyggelse har haft en sämre inkomstutveckling än de mödrar som bor i tätområden med mestadels flerfamiljshus. Dessa skillnader är statistiskt säkerställda på 10-procentsnivån. Av de två interaktionseffekter som är signifikanta, och alltså visar en inkomstutveckling som markant avviker från respektive referenskategori, återstår endast en när vi kontrolle- rar för samtliga förhållanden (utbildningsnivå, ålder, födelseland, ortstyp och antal barn) i Modell 2. Givet dessa förhållanden har ensamstående mödrar med eftergymnasial utbildning en klart bätt- re inkomstutveckling än de med förgymnasial utbildning. Den sämre inkomstutvecklingen bland ensamstående mödrar boende i tätområden med blandad bebyggelse kan alltså till stora delar förklaras med skillnader i övriga förhållanden. Den sämre in- komstutvecklingen beror således delvis på att denna grupp har en annan åldersstruktur, utbildningsnivå, etnisk bakgrund och har ett 36 Inkomstnivåerna för respektive grupp samt de absoluta och relativa föränd- ringarna framgår i Tabell A1 i Appendix. Observera att de multivariata analyserna genom- gående baseras på medelvärden medan uppgifterna i deskriptiva tabeller och figurer refererar till medianvärden.