sou · GPB348d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Så blir det med nödvändighet eftersom en statlig utredning inte kan reglera partiernas verksamhet och eftersom partierna har en nyckelroll i förnyelsen av kontakter med, och inflytande för, medborgarna. Kommittén hade kunnat gå längre. Några idéer har jag beskrivit ovan. Andra idéer – som direktvalda kommundelsnämnder och sänkt rösträttsålder till 16 år – har inte heller lyckats samla tillräckligt många i kommittén, var- för jag reserverat mig. Något som knappast berörts i kommittén är att införa skilda valdagar, vilket jag – precis om Demokratiutred- ningen SOU 2000:1 – skulle vilja. Det kan vara ett sätt att vitalisera demokratin. Det är alldeles för långt mellan valen i . Man kan gärna ha kommunval enligt ett rullande schema, alltså inte i alla kommuner utan varierande. En uppgift för kommande utredningar är att ta ett rejält grepp om den kommunala bolagssfären. Så mycket pengar, så mycket makt, så stor del av den kommunala sektorn! Hur är det med öppna sammanträden? Rätt för med- borgarna att motionera till bolagsstämman? Vilka gränser sätter aktiebolagslagen och skall vi acceptera dem? Slutligen: Målet är ett jämlikt medborgarskap och ett politiskt system där varje förtroendevald ser sig som och är medborgarnas före- trädare! Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av ledamoten () uppdrag har varit att föreslå åtgär- der som ökar medborgarnas möjligheter till insyn och deltagande i den kommunala demokratin och som stärker den kommunala representativa demokratins funktionssätt och former. Kommittén har också haft ett allmänt uppdrag att föreslå åtgär- der som kan öka medborgarnas möjligheter till deltagande i den kommunala demokratin. Kommittén har med sina förslag på olika sätt önskat möjliggöra för kommuner och landsting/regioner att utveckla egna former för den lokala demokratin. Kommittén har därför lagt sig vinn om att försöka undanröja de hinder, lagliga och andra, som finns för detta. Kommitténs förslag är i på det hela taget både viktiga, riktiga och nödvändiga, men de kommer enligt min bedömning inte att på något avgörande sätt leda till några större förändringar när det gäller att lyfta eller stärka medborgarnas deltagande i den kommu- nala demokratin. I detta yttrande tar jag dels upp förslag av övergripande princi- piell betydelse, som också, enligt min bedömning, skulle leda till nödvändig förnyelse och vitalisering av demokratin. Dels tar jag upp förslag som skulle stärka medborgarnas makt och inflytande liksom rätten till insyn och deltagande. Sammanfattningsvis, i kommitténs förslag och bedömningar saknar jag framför allt ställ- ningstaganden där man uttalar behovet av en nationell kompetenskatalog och utred- ning i frågan, uttalar sig positiv till skilda valdagar, uttalar sig positiv till möjligheterna till att personrösta vid all- männa val, det vill säga personvalet som sådant, samt lämnar lagändringsförslag som gör det möjligt för de kommu- ner som vill inrätta direktvalda kommundelsnämnder. Därutöver tar mitt yttrande upp vikten av att ge laglig möjlighet för kommuner och landsting/regioner att ordna extraval på motsvarande sätt som till , liksom att alla sammanträden som regel borde vara öppna för allmänheten i stället för slutna, som är fallet . Jag kan bara beklaga att det tyvärr inte funnits något gehör i kommittén för dessa förslag. Reservationer och särskilda yttranden Kommunalt självstyre och nationell kompetenskatalog Skall den lokala demokratin utvecklas och medborgarna bli delak- tiga och få mer att säga till om är det viktigt att det kommunala självstyret stärks och att beslut fattas på lägsta möjliga nivå. Det handlar dels om att flytta makt och inflytande från de politiska partierna och de demokratiska institutionerna direkt till medbor- garna, dels om att decentralisera beslutskompetens från europeisk och nationell nivå till regioner och kommuner. Med respekt för den kommunala självstyrelsen och behovet av att utveckla den lokala demokratin följer också att kommuner måste tillåtas att se olika ut. Kommunerna måste i så måtto tillåtas, ja till och uppmuntras, att pröva olika former för demokratiskt inflytande och deltagande. Det är lika givet att kommunerna också har rätt att välja hur de vill organisera den egna verksamheten. En viktig förutsättning för att öka medborgarnas möjlighet till insyn och deltagande är att makt- och ansvarsfördelningen är tydlig för medborgarna – det vill säga att de vet av vem de skall utkräva vilket ansvar av, oavsett på vilken politisk nivå beslut fattas. har det lokala självstyret minskat i omfattning. Ökad reglering av vad som är tillåtet och inte tillåtet i den kommu- nala sektorn, villkorade bidrag m.m. har inskränkt kommunernas såväl politiska som finansiella autonomi. Självstyret måste enligt min uppfattning ges ett tydligare reglerat lagskydd. I likhet med vad föreslagit vad gäller relationerna mellan EU och dess medlemmar borde också en modell med en särskild kompe- tenskatalog för maktfördelningen mellan nationell och lokal nivå införas. Frågan om hur den närmare skulle utformas och vilken konstitutionell status den skulle ha bör bli föremål för närmare utredning. En vital demokrati på lokalplanet förutsätter att det kontinuerligt förs en livaktig debatt och dialog mellan väljare och valda om kommunala och lokala frågor. Inte minst är det nödvändigt om intresset för partierna på nivå och den lokala politiken skall öka. handlar det också om det demokratiska deltagan- det, såväl inom och genom partierna som genom olika former av indirekt och direkt påverkan vid sidan om dessa. Reservationer och särskilda yttranden Den lokala politiken, där många av de vardagsnära frågorna och de frågor som rör den offentliga välfärdspolitiken beslutas, kom- mer i skymundan av rikspolitiken generellt och vid de allmänna valen i synnerhet, i det sistnämnda fallet inte minst vad gäller medial uppmärksamhet. Kommunalpolitikerna, vilka bör fungera som demokratins spjut- spetsar, blir anonyma, och bilden av kommunerna som rena implementeringsorgan för riksdag och regering förstärks. Ur ett kommunaldemokratiskt perspektiv borde det, enligt min uppfatt- ning, vara i det närmaste självklart att uttala stöd för att införa skilda valdagar. Medborgarmakt på partiernas bekostnad Möjligheterna för medborgarna att inte bara ta ställning till parti vid allmänna val, utan också att avge personröst, ger medborgarna makt på partiernas bekostnad vilket är positivt. Jag och vill gå mycket längre – vi vill avskaffa alla spärregler så att samtliga av medborgarnas personröster räknas. Kommittén har inte haft till uppgift att utreda denna fråga. Enligt min uppfattning borde kom- mittén hur som helst – utifrån det faktum att möjligheten att per- sonrösta ger medborgarna ett ökat inflytande över vem som skall representera dem – uttalat sig positiv om medborgarnas möjlighet att avge personröst. Det är min övertygelse att personvalet kommer att påverka rollen som förtroendevald och kandidat i positiv bemär- kelse. Min bedömning är att personvalet kommer att få allt större genomslagskraft och därmed också påverkan på det demokratiska systemet som helhet – givetvis ännu mer om man tar bort de så kallade spärreglerna. Det blir än mer klart att de förtroendevalda har sitt mandat från väljarna och därför mycket tydligare kommer att agera som medborgarnas ombud. Avslutningsvis tror jag dessutom att personvalet kan underlätta för dem som kommittén benämner som underrepresenterade grup- per att komma fram och att också bli invalda i de politiska försam- lingarna. Partiernas kris – demokratins problem De politiska partierna och deras företrädare har ett mycket stort ansvar för demokratins förnyelse. Det visar sig att medborgarnas tilltro till demokratin och de demokratiska institutionerna är för- hållandevis god. Reservationer och särskilda yttranden Demokratins problem handlar i stället i mångt och mycket om de politiska partiernas kris. Medborgarna är mindre benägna att köpa färdiga åsiktspaket. Medlemsantalen sjunker och med det följer sämre möjligheter att rekrytera förtroendevalda och kandi- dater. Auktoriteter ifrågasätts överlag och i synnerhet politiska företrädare. Problemen är många och problembilden komplicerad. Vad som är orsak och verkan är inte lätt att reda ut. ger de fakta och slutsatser som presenteras i form av utrednings- och forsk- ningsresultat också möjligheter till förändring och optimism, för- utsatt att man inom de politiska partierna också är beredd till omprövningar och nya grepp. Kommittén lämnar ett antal förslag och bedömningar i detta sammanhang, som jag i allt väsentligt instämmer i. Enligt min uppfattning handlar det i grund och botten om att de förtroendevalda ser sig som medborgarnas ombud och inte som förvaltningens ombud gentemot medborgarna. Av det följer vikten av att partierna och deras företrädare tydliggör det egna partiets ideologi och ståndpunkter och för ut dem i aktiv medborgardialog – inte minst genom att lyssna och låta medbor- garna vara med och tycka till innan partiet tar definitiv ställning. Det gäller också att öppna partiorganisationen för nya verksam- hets- och associationsformer i syfte att välkomna utomstående och bredda den egna rekryteringsbasen. I denna fråga hänvisar jag till den reservation jag undertecknat om direktval till kommundelsnämnder. När det gäller förfarandet vid kommunala indelningsärenden ställer sig kommittén positiv till införandet av en möjlighet för regeringen att i samband med kommundelningsärenden även besluta om extraval. Kommittén föreslår till följd av frågans komplexitet att den utreds i ett annat sammanhang. Enligt min uppfattning är det önskvärt att det också skall kunna ordnas extraval till fullmäktige på och regional/landstingsnivå på samma sätt som till . Enligt min uppfattning bör Reservationer och särskilda yttranden frågan om extraval för kommuner och landsting/regioner utredas generellt. Offentliga sammanträden – regel snarare än undantag är utgångspunkten att sammanträden i nämnder och styrelser hålls bakom lyckta dörrar. Kommittén föreslår att fullmäktige- beredningar skall ha möjlighet att besluta att ett sammanträde skall vara offentligt, om fullmäktige medgivet det. Gott och väl så långt, men enligt min uppfattning borde den omvända principen gälla, nämligen att sammanträden som regel är offentliga, det vill säga öppna för allmänheten, och att beslut i stället fattas när det bedöms vara av vikt att de är slutna. Självklart skall inte sammanträdet kunna vara öppet då ärenden som behandlas rör enskilda individer eller som på annat sätt omsluts av sekretess eller där den personliga integriteten på minsta sätt kan skadas eller bedöms kunna utsättas för kränkning eller obehörigt intrång. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av ledamoten () Kommittén anser att antalet förtroendevalda bör öka samt att kommuner och landsting bör inrätta nya politiska organ och fler förtroendeuppdrag. Detta kan vara bra för att sprida demokratin till flera. Att generellt föreslå detta är dock tveksamt av minst två skäl. Det är inte givet att demokratin ökar bara för att det blir fler uppdrag eller fler politiska organ. Med ett för stort antal blir effek- tiviteten lätt lidande. Detta framtvingar någon instans eller rutin som kan samordna och göra övergripande beslut, vilket i sin tur kan leda till att de många tidigare instanserna kan upplevas som skendemokratiska. Det andra skälet är att det ser mycket olika ut i de olika kommu- nerna och landstingen. Avgörandet om hur den politiska organisa- tionen skall se ut bör därför överlåtas till den lokala kommunala nivån. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av ledamoten () har haft till uppgift att föreslå åtgärder som ökar medborgarnas möjligheter till insyn och delta- gande i den kommunala demokratin samt åtgärder som stärker den kommunala representativa demokratins funktionssätt och former. Arbetet har varit intressant och dialogen inom kommittén har varit öppen och konstruktiv. Därför kan kommittén nu presentera ett huvudbetänkande där det, inom kommitténs utredningsområde, råder stor enighet om att ge kommuner och landsting ytterligare möjligheter att flytta fram positionerna när det gäller demokratiut- veckling. Detta gäller bland annat följande lagförslag: Utvecklingen och förtydligandet av 1 kap. 1 § i kommunallagen att kommuners och landstings verksamhet sker på den kommunala självstyrelsens och demokratins grund. Fullmäktige ges möjligheter att utse även andra än redan förtroendevalda till en fullmäktigeberedning. Kommunalt förtroendevalda skall ha rätt till ledighet även i bolagsstyrelser. Fullmäktige ges möjlighet att låta en förtroendevald vara kvar på sitt uppdrag hela mandatperioden, även vid flyttning. Förtroendevalda ges rätt till skälig kompensation för pen- sionsrätt, semesterförmån och arbetslöshetsersättning samt under vissa villkor rätt till ersättning för barntillsyn. Förtroendevalda som har funktionshinder kan delta på lika villkor. Alla som uppnått rösträttsålder och är folkbokförda i , skall ha rösträtt till kommuner och landsting samt kommunala folkomröstningar. Fullmäktiges demokratiska ställning förstärks, bland annat genom att minst en tredjedel av de närvarande ledamöterna vid ett nämndsmöte skall kunna lyfta av fullmäktige delegerade ärenden till fullmäktige. Ett ärende i kommunfullmäktige skall kunna återremitteras eller bordläggas en gång av en tredjedel av fullmäktigeledamöterna. Reservationer och särskilda yttranden Alla folkbokförda kommun- och landstingsmedlemmar skall ha rätt att väcka medborgarförslag i fullmäktige. Rådgivande folkomröstning skall genomföras om minst en tiondel av en kommuns folkbokförda medlemmar begär detta. Fullmäktige skall kunna ge fullmäktigeberedningar möjlighet att hålla öppna sammanträden. Det gäller även i övrigt följande uttalanden och förslag: Partierna bör beakta behovet av god social representativitet vid nomineringar av förtroendevalda. Öka medvetenheten hos förtroendevalda om att de är medborgarnas ombud i förvaltningen och inte förvaltningens ombud gentemot medborgarna. Kommuner och landsting bör inrätta nya politiska organ och fler förtroendeuppdrag. Stärka fritidspolitikernas makt. Stärka fullmäktiges ställning. Tillvarata informationstekniken för att stärka de demokratiska processerna. Sänka rösträttsåldern och valbarhetsåldern till det kalenderår som en person fyller . Politisk verksamhet på skolorna skall främjas. Utökad medborgerlig insyn i gemensamt finansierad verksam- het. Möjlighet till extraval vid kommunindelningar. Jag vill understryka att avsnittet Erfarenheter av kommundel- ningar bygger på ett mycket begränsat antal intervjuer i några kommuner. För att få en heltäckande bild av kommundelningar är det viktigt att belysa fler aspekter samt att detta görs utifrån medborgarsynpunkt. Då hade kommittén också haft underlag för att föreslå åtgärder för att underlätta kommun- Reservationer och särskilda yttranden Den korta utredningstiden har begränsat kommitténs möjligheter i detta avseende. Av samma orsak presenterar inte kommittén något författningsförslag angående möjligheten till extraval vid kommunindelningar. En enig kommitté har dock klart uttalat sig för en sådan möjlighet. Kommittén har på många områden valt att möjliggöra en fortsatt demokratiutveckling – dock inte när det gäller direktvalda kom- mundelsnämnder. Jag har tillsammans med ytterligare ledamöter reserverat mig till förmån för att kommunerna skall ges möjlighet att fatta beslut om direktvalda kommundelsnämnder. Den yttersta grundförutsättningen för att kommuner och landsting skall kunna ge medborgarna ökad makt och för att det skall gå att utveckla den kommunala representativa demokratin, är den kommunala självstyrelsen. demokrati förutsätter självstyrelse. Ovanstående förslag har ringa betydelse för en positiv demokra- tiutveckling om regering och riksdag återkommande beskär kom- munernas demokratiska arena. Varje gång den centrala nivån urholkar den kommunala självstyrelsen, urvattnar man också möj- ligheterna för ökat medborgarinflytande och demokrati. och deltagardemokrati måste ses utifrån ett helhetsperspektiv. Medborgaren måste också tydligt kunna se var i systemet man kan utkräva ansvar. Då kan en demo- kratireform få en reell effekt för den enskilde medborgaren. Regeringens direktiv till har inte omfattat självstyrelsefrågorna. Detta hindrar inte att en kommande demokratiproposition tydligt markerar åtgärder och förslag även för att förstärka den kommunala självstyrelsen. Detta bör ske utifrån minst följande tre ingångar: Åtgärder för att ge den kommunala självstyrelsen ett stärkt grundlagsskydd. Delvis finns förslag i SOU 1996:129, Den kommunala självstyrelsen och grundlagen. Reservationer och särskilda yttranden Minskad detaljstyrning av kommuner och landsting. Förslag finns bland annat i SOU 1998:105, Minska regleringen av kommuner och landsting. Klarlägga och tydliggöra ansvarsfördelningen mellan olika samhällsnivåer. En sådan genomgång bör ske utifrån följande citat från : Utgångspunkten bör vara att besluten skall fattas på lägsta möjliga nivå. I stället för att fråga Vad kan decentraliseras? bör frågan ställas Vad kan inte lösas lokalt? Bevisbördan ligger rimligen hos den som anser att beslutet skall fattas på en högre nivå. Adman, Per & Per Strömblad 2000. Resurser för politisk integra- tion. Invandrarna och politisk integration – Slutrapport från i . På god väg? En studie av kommunernas arbete med . En studie av landstingens arbete med . Rapport från barnens myndighet. 1985/86:KU15. betänkande om vissa kommunala frågor m.m. 1993/94:KrU31. 1993/94:KU40. 1998/99:KU21. 1998/99:SoU06. Strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i m.m. 1999/2000:SoU14. Nationell handlingsplan för handikappoli- tiken. 1999/2000:KrU04. På ungdomars villkor – Ungdomspolitik för demokrati, rättvisa och framtidstro. 2000/01:BoU5. Tillgänglighet till offentliga lokaler och på allmänna platser. 2000/01:KU12. och flernivådemokra- ti. 84:377–393. Unga är också medborgare – om barns och ungdo- mars inflytande i planeringen. , , 1995. Beyond SES: A Resource Model of Political Participation. 89:271–294. Bronäs, 2000. En jämförande studie av tyska och svenska samhällskunskapsböcker för gymnasiet. : HLS Förlag. Brorström, , 2000. Demo- krativerkstaden – ett projekt under utveckling. : , univer- sitet. Brorström, 2000. Modernt kommunalt förändringsarbete, i , red. Vem formar politiken i kommunerna? Hur många och hurudana? Om organisationsför- ändringar, politikerantal och representativitet i kommunerna. IKE- rapport nr 1993:43. Kommunpolitiker i den stora nyordningens tid. Väljarföljsamhet och parti- sammanhållning, ekonomi och politik 3(4):97–120. Demokrati och stadsdel- snämnder, i m.fl. Stadsdelsnämnderna i – Demokrati och effektivitet. Invandrarnas valdeltagan- de, i , red. Väljare i kommu- nalvalet. Om missnöje, misstroende och politisk kultur. Invandrarna, demokratin och samhället, i SOU 1996:162. På medborgarnas villkor – en Bilaga till betänkande av . Marginaliseringens politiska konsekven- ser. Åtgärder för att stärka den lokala demokratin. Utvärdering och vidareutveckling av det kommu- nala förnyelsearbetet. Åtgärder för att stärka den medborgerliga insynen och deltagandet i den kommunala demokratin. Pengar är inte allt men – ersättning för förlorad arbets- förtjänst till kommunalt förtroendevalda. Delbetänkande av För- troendeuppdragsutredningen. Begreppet invandrare – Användningen i lagar och för- ordningar. Ek, Bo 2001. Demokratibokslut – mätning för värdering. Arbetsmaterial från kommun. , Gissur 2001. Kommundelningseffekter – en invente- ring av 1990-talets nya kommuners lokaldemokratiska erfaren- heter, i SOU 2001:48. Att vara med på riktigt – demokratiut- veckling i kommuner och landsting. Bilagor till betänkande av . Vägen till politiken – en etnologisk studie av hur det går till när man blir kommunalpolitiskt engagerad, i SOU 2001:48. Att vara med på riktigt – demokratiutveckling i kommuner och landsting. Bilagor till betänkande av . Demokratins villkor – är det partiernas kris?, i , red. Vem formar politiken i kommunerna? Gidlund, 1999. Lokalt partiarbete förr och . forskar- volym X, SOU 1999:130. Decentralisering eller cent- ralisering?, i , red.Demokrati som ex- periment: försöksverksamhet och förnyelse i svenska kommuner. : Novemus, . Politiska avhopp från kommunalpolitiken i . : Styrgruppen för demokratiforum. , , och 1998. Direkte valg till bydelerna. Evaluering av forsøket med direkte valg av re- presentanter til fire bydelsutvalg i 1995-1999. Hagevi, 2000. Professionalisering och deltagande i den lo- kala representativa demokratin. En analys av kommunala förtro- endeuppdrag 1999. CEFOS rapport 13. : CEFOS, Gö- teborgs universitet. , Bo & 2000. Bristen på politiker ett demokratiskt dilemma. En undersökning av fullmäktigeledamöters attityder till sin roll som politiker. Det första invandrarvalet. : Li- ber Förlag. Handikappförbundens samarbetsorgan 1999. Bruksan- visning för hur kommuner kan ta fram handikappolitiska planer. Undersökning om delaktighet och jämlikhet för personer med funktionsnedsättning – en enkätunder- sökning bland kommuner. Delrapport till regeringen. Tillgänglighet för alla. Handi- kappombudsmannens 7:e rapport till regeringen. Det handlar om prioriteringar. Kvinnors vill- kor och intressen i lokal politik. : Hög- skolan i . Bygderörelsen och demokratiska perspektiv i det postindustriella samhället. forskning rapport 119. Demokratiutred- ningens skrift nr 24, SOU 1999:64. Holmlöv, 2001. Den kommunala demokratin i introduktions- utbildningen för nyanlända. Systemskiftet som kom av sig. Föränd- ringsarbete och medborgerliga reaktioner svenska kommuner, ekonomi och politik 1(1):41-52. Produktion av samhällsinformation till ny- anlända. Delrapport 2: Intervju med Sfi-elever. Integrationsver- kets rapportserie 2000:05. Kommunfullmäktige representerar väljar- na. En diskussion omkring några lokala frågor, i , red. Vetenskapen om politik. till professor emeritus . : Statsvetenskapliga insti- tutionen, . Kommundelsnämnder ur demokratisk synpunkt, i SOU 2001:48. Att vara med på riktigt – demokrati- utveckling i kommuner och landsting. Bilagor till betänkande av . , , 2001. Kom- munal demokrati . Ny som förtroendevald i kommuner och landsting, i SOU 2001:48. Att vara med på riktigt – demokrati- utveckling i kommuner och landsting. Bilagor till betänkande av . Kessling, 2001. Invandrares representation och politiska delta- gande i den kommunala demokratin. Khakee, 1999. Demokratin i samhällsplaneringen, i , red. forskarvolym V, SOU 1999:113. 1996/34, 1996/38, 2000/25, 2000/28, 2000/29, 2000/35, 2000/38, 2000/40, 2001/3. Skrivelse till Kommundemokratikom- mittén . Personer med funktionshinder i den kommu- nala demokratin – en pilotstudie, i SOU 2001:48. Att vara med på riktigt – demokratiutveckling i kommuner och landsting. Bila- gor till betänkande av . Folket och eliterna. En studie i modern demokra- tisk teori. Lillestøl, 1996. Systematisk medvirking fra barn och unge. : Barne- och familiedeparetmentet. Ungdomsråd – sociali- sation och revolution på samma gång, i SOU 2001:48. Att vara med på riktigt – demokratiutveckling i kommuner och landsting. Bilagor till betänkande av . Lukkarinen , 2001. Etnisk mångfald i politiken, i SOU 2001:48. Att vara med på riktigt – demokratiutveckling i kommuner och landsting. Bilagor till betänkande av . Montin, 1993. Radikala organisationsförändringar i kommuner och landsting. Montin, 1998. Lokala demokratiexperiment – exempel och ana- lyser. skrift nr 9, SOU 1998:155. Montin, 2000. Tre landsting under förändring, i Per Per , red. Fem innlegg om regionkom- munen og regionpolitikere i Skandinavia. Forskningsrapport 4/2000. : Institutt for statsvitenskap, . Montin, 2000. The Local Government Act and Local Government Reform in , i , red. Towards a New Concept of Local Government?