sou · GPB348d5 · 2002-01-01 00:00:00 — Många oroar sig över den allmänna trenden att ungdomar inte vill engagera sig politiskt i ett parti. Förmodligen bidrar den oron till uppfattningen om att allt engagemang är bra. Någon politiker uttryckte det så här: Vi behöver allt engagemang vi kan få. En tjänsteman formulerade sig då han fick samma fråga: De som har sökt sig dit har fått vara med helt enkelt. Kvar finns ändå en viss medvetenhet om att det inte är vilka ung- domar som helst som engagerar sig i ungdomsrådet. De flesta är redan aktiva ungdomar som engagerar sig även i andra samman- hang. En politiker sade: har jag tyckt att det är redan engagerade ungdomar som får ytterligare ett ställe att verka på. Ungdomarna som ingår i studien funderar inte på represen- tativitetens problematik. En del ser sig som beskyddare av andra ungdomar. Andra menar att det är upp till var och en att engagera sig. Det finns inga krav för att bli medlem förutom att man måste ligga inom undre och övre åldersgräns. Alla som är mellan 16 och 25 i X kommun är med i ungdomsrådet. Så teoretiskt kan vem som helst komma och säga nu vill jag förändra det här kan ni göra någonting åt det. Sen att det inte fungerar riktigt så, det är ju tråkigt. Vi är ju världens bästa sätt om man vill något eller komma vidare för politikerna lyssnar på oss. Uppfattningen är att rådet är öppet för alla och att det ligger till grund för rekryteringen. Alla ungdomar i X kan vara medlemmar men alla är ju inte det. Det finns en känsla hos medlemmarna i ungdomsråden att man genom rådet kan påverka och att man då gör det med stöd av alla andra ungdomar i kommunen. Om du vill påverka kan du gå via ungdomsrådet och om jag påverkar via X ungdomsråd så känns det som att jag har hela X kommuns ungdomar bakom mig. Undersökningen visar att det är förhållandevis många medlemmar i studiens ungdomsråd som studerar på gymnasiets samhällsvetar- program något som inte borde förvåna, valet av gymnasie- program speglar förmodligen deras samhällsintresse. Det bedrivs ingen aktiv rekrytering av vissa grupper vad gäller kön eller samhällsklass. Vid några intervjuer med ungdomar har frågan om rekrytering väckt funderingar kring att man kanske borde vara mer aktiv med att få in andra typer av ungdomar än vad man själv representerar. I det sammanhanget är det många som påpekat att flickorna är i majoritet, i något fall till och med hundraprocentigt: Just nu är vi bara tjejer i ungdomsrådet. Svårigheter att engagera flickor i politik har annars varit ett gene- rellt problem. Vår studie visar däremot att flickor är väl represen- terade i de undersökta kommunerna: Både ungdomsforum och ungdomsrådet har faktiskt lyckats attrahera flickor. Sammanfattningsvis visar resultatet med all tydlighet att ungdoms- råden inte ingår i det representativa politiska systemet. De är fristående ideella föreningar, om än med både ett syfte och ett innehåll som är tänkt att fylla en upplevd brist på ungas engage- mang i kommunala frågor. Frågan om ungdomsråd och repre- sentativitet är lika gammal som företeelsen själv. Det finns, eller har i alla fall funnits, en strävan att ungdomsråd ska vara representativa för kommunens unga. Problemet med krav på representativitet uppstår när formerna för spridningen inte är möjliga att realisera. Valet står mellan att fånga upp det engage- mang som finns hos ungdomar eller att fortsätta kräva en beslutad fördelning av platserna. I studiens kommuner valde man att ta vara på engagemanget och ge ungdomsråden legitimitet som ett sätt att få ett ungdomsperspektiv på olika frågor. Motsättningar uppstår dock om man ihärdigt fortsätter att kräva att ungdomsråden ska vara ett representativt organ i det politiska systemet. 9.6Ungdomsrådet – något för alla eller en kompisklubb? Studien visar att alla ungdomar som vill vara med i ungdomsråden får vara med om de vill. Trots att det inte längre finns krav på representativitet har ungdomsråden svårt att rekrytera nya med- lemmar. Oavsett om man väljer in nya medlemmar vid ett årsmöte eller om man tar emot nya medlemmar , så finns det ett problem med att rådet inte syns tillräckligt utåt. Ungdoms- råden för ofta en förhållandevis dold tillvaro. Flera ungdomar ser det som ett problem. Ungdomar som är engagerade vet redan vad X ungdomsråd är, ungdomar som har lite mindre koll vet tyvärr inte att vi finns. Vilket då i sin tur gör att de inte vet hur de ska gå till väga för att bli medlemmar. Många unga upplever att det är svårt att rekrytera nya medlemmar. De aktiva är medvetna om att råden borde ha fler medlemmar, men de saknar konkreta lösningar som är effektiva. Vi diskuterar nu inför det nya stormötet. Vi ska affischera men det är inte så många som bryr sig om det så vi har beslutat att vi ska försöka handplocka personer som vi tycker verkar lämpliga och engagerade. Ungdomarna försöker påverka aktiva personer i sin omgivning. De som verkar passa handplockas. Förmodligen är det lättast att rekry- tera från den egna vänskapskretsen. Jag har försökt värva en av mina kompisar men hon har flyttat. Sen har jag några aktiva åsiktsmänniskor i klassen som jag har tänkt prata med. Men andra kompisar jag pratat med säger att de inte har tid. Det blir lätt en kompisrekrytering. Man blir ju ett gäng, man blir ju lite sammansvetsad. Den personliga kontakten mellan ungdomsrådets medlemmar och de ungdomar som står utanför är betydelsefull för nyrekrytering. Det är för det första en viktig kanal för att över huvud taget sprida kunskap om ungdomsrådets existens. För det andra är det lättare för oss människor att möta en grupp okända tillsammans med någon man känner. Den problematiken har ungdomarna uppmärk- sammat och menar att det kan förklara varför det är svårt att rekrytera nya ungdomsrådsmedlemmar. Det krävs ju ganska mycket mod att gå till ett möte där man inte känner någon. Några ungdomar konstaterar att rådet är osynligt. Det är först när rådet ordnar någon utåtriktad aktivitet som det uppmärksammas. i X är ganska anonymt det är inte så många som vet vad vi gör och vad vi är och vad vi kan göra för ungdomar, vi syns inte så mycket. Och när jag suttit med och vi fick en remiss om att vi skulle gå ut i skolorna och fråga om demokrati. Och det var då som många fick reda på att jag satt i ungdomsråd och att det fanns ett fungerande ungdomsråd. Det är lite anonymt helt enkelt. Bland politiker och tjänstemän delas åsikten om att ungdomsrådet är osynligt men att synligheten varierar från till en annan. Just nu så hörs det ganska lite om ungdomsrådet. Det kanske är oförskämt att säga men det har en tynande tillvaro, syns inte särskilt Jag är inte speciellt orolig för det. Det måste vara ett underifrånperspektiv. Vi kan inte komma som kommun och rekrytera till ett ungdomsråd. De måste de själva göra. En kanal in i ungdomsrådet kan vara den tjänsteman som har till uppgift att vara stöd åt ungdomarna. verksamhet kan vara ett sätt att få in ungdomar som har intresset men inte de personliga kontakterna till ungdomsrådet. En tjänste- man konstaterar: är det jag då som involverar de ungdomarna. Egna hemsidor och telefonnummer till den gemensamma lokalen kan naturligtvis vara kanaler in för ungdomar som är intresserade. Men via dessa kanaler sker ingen rekrytering. Sammanfattningsvis kan sägas att ungdomsråden är öppna för nya medlemmar men det är svårt med rekryteringen. Ungdoms- råden som förening befinner sig här inte i någon speciellt unik situation. Detta är ett problem som många organisationer har. Råden försöker rekrytera från sin egen omgivning genom att attrahera redan aktiva och engagerade människor, vilket är ett tillvägagångssätt som i andra organisationer är självklart. Kompis- rekrytering bör därför inte ses som ett problem utan snarare ses som någonting naturligt. Har ungdomsråden makt eller inte? Och oavsett vilket: Ska ungdomsrådet ha makt? Denna studie kan inte fördjupa sig i en normativ diskussion om ungdomsråden som maktfaktor. Vi ska i stället inrikta oss på frågan om maktförhållandena i de undersökta kommunerna. Även med den frågeställningen är maktbegreppet för stort för att en studie av det här slaget ska kunna beakta alla aspekter av makt. Makt kan vara både synlig och osynlig, formell och informell. (SOU 1990:44) talade om maktens tre ansikten. Det första ansiktet är den synliga makten, det vill säga vem eller vilka som fattar besluten. Det andra är ansiktet är mindre synligt och syftar till att åskådliggöra vem som har makten över dagordningen, det vill säga vem beslutar vad det är man ska fatta beslut om. Det tredje ansiktet handlar om vem som har makten över medborgarnas tankar och värderingar. Vår studie begränsas till maktens andra ansikte, det vill säga frågan om ungdomar, politiker och tjänstemän anser att dag- ordningen påverkas av ungdomsråden. Resultatet bygger helt och hållet på den intervjuundersökning vi gjort, och det innebär att det bara är upplevelsen av makt som vi kan uttala oss om. I princip alla ungdomar, tjänstemän och politiker ansåg att ungdomsrådet skulle kunna ha makt, men att det av olika anled- ningar inte utnyttjade sina möjligheter. Det finns oftast möjligheter om man orkar engagera sig. Det finns möjligheter att förändra saker om man bara vill. En del ungdomar tror att den uttalade målsättningen har betydelse. Om ungdomsrådets mål var mer makt till ungdomarna, skulle rådet arbeta för det och till följd av detta också få mer makt: Jag tror vi skulle kunna påverka mycket mer om vi hade den inriktningen, vi skulle kunna göra det om vi ville. Det är inte alltid ungdomarna upplever att de har något att säga till om. Men även i de fallen pareras uppfattningen med en känsla av att möjligheterna trots allt finns. Man kan känna ibland att man är maktlös. Men om vi vill så har vi väldigt stora möjligheter, väldigt goda möjligheter, väldigt bra rykte och lätt för att komma i kontakt med politiker. Även om någon menar att politikerna kanske lyssnar på ung- domarna mest för att bättra på sin image. Politikerna har om inte annat ett PR-behov av att lyssna på oss, så det gör de om vi säger något vettigt. Tjänstemännen tror att ungdomarna ofta inte vet i vilken utsträckning de kan påverka. Jag tror inte att de förstår vilken makt de har här i kommunen. Skulle ungdomsrådet ta tag i någonting så tror jag att politikerna skulle lyssna på det. När politiker beskriver ungdomsrådets makt lyfter de fram betydelsen av den dialog som rådet stimulerar. Det finns flera grader av inflytande, man kan ju informellt diskutera med politiker och tjänstemän så att vi blir mer insatta. De är ju en form av inflytande. Politikerna lyfter fram en ytterligare dimension. De noterar att ungdomsrådet inte är statiskt, det förändras . är ungdomarna i ett ungdomsråd initiativrika och på- minner om sin existens, vid andra tillfällen har ung- domsrådet en mer undanskymd placering. Det är avhängigt vilka ungdomar som är aktiva och verksamma, hur mycket de själva pockar på. För det kan vara lätt att glömma dem lika väl som de här andra råden också, det behövs att man blir påmind ibland om dem lite då och då. Ungdomarna upplever att det finns möjligheter att påverka genom ungdomsrådet, även om de inte alltid utnyttjas. Tjänstemännen tror att ungdomsrådet skulle kunna ha större betydelse om ung- domarna insåg sina möjligheter. Politikerna tycker att den främsta förutsättningen för ungdomsrådet att utöva makt är genom den direkta kontakten med politikerna. Det viktigaste ungdomarna har lärt sig genom ungdomsrådet kan sammanfattas i upplevelsen av att det faktiskt går att påverka och att man kan om man vill. 9.8Ungdomsrådet i den kommunala beslutsprocessen Frågan om vilken roll ett ungdomsråd har i den kommunala beslutsprocessens olika steg är svår att besvara. har, som alla andra föreningar möjligheter att påverka beslutsfattarna. Men ska rådet ha en mer formell betydelse i beslutsprocessen? Därmed kan vi återigen formulera frågeställningar som ligger utanför denna studie. Till exempel: Var bör ett ungdomsråd for- mellt befinna sig? Ska det ha ett särskilt utrymme i den kommunala beslutsprocessen? Svaren på frågorna hänger tätt samman med hur rådet är sammansatt och vilken makt ett råd kan ha i ett represen- tativt politiskt system som bygger på partier och partiengagemang. Vi tänker inte fördjupa oss på det området, men vi har frågat både ungdomar och politiker om hur de ser på ungdomsrådet i den kommunala beslutsprocessen. När ungdomsrådet fungerar som en vanlig förening har varken ungdomar eller politiker i vår studie kunnat placera in ungdoms- rådet i den kommunala beslutsprocessen. I andra fall, där det finns uttalat att ungdomsrådet är remissinstans, menar man att rådet får en mer formaliserad roll i den kommunala beslutsprocessen. Ungdomarna uttrycker tveksamheter om sitt direkta deltagande i beslutsprocessen. Vi har inte tillräckligt underlag i ungdomsrådet för att fatta beslut egentligen, så på så sätt är det bra att vi inte gör det. finns en medvetenhet bland ungdomsrådens medlemmar att de ändå har betydelse i den kommunala beslutsprocessen. upplevda direktkanalen till politikerna gör att ungdomarna menar att de kan initiera frågor när de vill. Det finns också i studiens kommuner exempel på att ungdomsrådet är med och utvärderar, framför allt när man är med och reviderar ungdomspolitiska hand- lingsprogram. En del politiker är beredda att släppa in ungdomsrådet mer formellt, medan andra menar att ungdomsrådet är en ideell för- ening och i den egenskapen inte ska ha någon annan betydelse. Vi har inte funnit några konkreta förslag på hur ungdomsrådet skulle kunna beredas mer plats i beslutsprocessen. 9.9Kontakten med politikerna och tjänstemännen Mycket av det som tidigare studier visat om ungdomsrådens kontakter med politiker och tjänstemän har bekräftats i den här studien. Kontakterna mellan politiker och ungdomar är ofta oregelbundna och behovsstyrda. Om det finns en tjänsteman som är ansvarig för ungdomsrådet har han eller hon en avgörande roll när det gäller att upprätthålla kontakten mellan politiker och ungdomar. NN kan hjälpa oss med kontakter och så. Och NN håller lite koll på oss så att allt blir rätt. I har man organiserat mötet mellan ungdomsråd, politiker och tjänstemän i den så kallade . Där möts flera av kommunens ledande politiker och tjänstemän från bland annat polis och arbetsförmedling för att tillsammans med ung- domsrådet diskutera aktuella frågor. möten sker en gång per kvartal. I och finns inte samma organiserade form av möten mellan ungdomsrådet och politiker, vilket leder till att man upplever att det saknas kontakt eller att kontakten skulle kunna vara bättre. Många ungdomar menade att kontakten med kommunpolitiker endast innebär pappersarbete för rådet. Jag tycker inte att vi har så mycket kontakter med kommunen förutom remissvar. Möten sker när ungdomar eller politiker har ett särskilt behov, och det gör att det inte blir med någon regelbundenhet. En del ung- domar vill ha mer frekventa möten. Som det är nu sker kontakterna när ungdomarna har behov av det, men på politikernas villkor. Politikerna försöker på olika sätt förklara varför det ligger till på det sättet. Det kan bero på ett pressat tidsschema. Egentligen så finns det inga hinder att vi träffas. Möjligtvis tidsbristen att man inte prioriterar det, att det finns så mycket annat som man prioriterar. De är inte prioriterade på det sättet att man går ut och träffar dem. När tjänstemännen förklarar frånvaron av kontakt mellan ung- domarna och politikerna är det de vuxnas attityd som poängteras. Synen på dem, man anser kanske att de inte tillför så mycket. Och det tror jag nog är det vanligaste tankesättet, de räknas inte som fullvärdiga, att de har något att komma med. Den verksamhet som ungdomsråden bedriver kanske inte kräver regelbunden kontakt med politiker. Det finns bland ungdoms- rådens medlemmar olika syn på detta. Vissa saknar regelbundna träffar med politiker, medan andra anser att det inte är nödvändigt om det inte finns några särskilda frågor. De senare pekar på att kontakterna kan ske via en tjänsteman. Det kostar tid och pengar för politiker om de ska träffa oss, det kanske inte alltid är så bra. NN kan ta hand om den biten. I alla undersökta kommuner finns tjänstemän som har i uppdrag att stötta ungdomsrådet. Stödet kan bestå i allt från att läsa och strukturera remissmaterial till att finnas med på ungdomsråds- möten och informera om verksamhet i kommunen. Detta gör att möten mellan dessa personer och ungdomsråden är både formella och informella. Tjänstemännens roll är förhållandevis tydlig i alla undersökta kommuner. De finns där som spindeln i nätet, och både politiker och ungdomar är medvetna om att det ligger till på det viset. I de studerade kommunerna har tjänstemännen stor betydelse, speciellt betonas den av ungdomarna. Tjänstemännen omtalas i de flesta fall i positiva ordalag och det är närmast en personlig relation som beskrivs. Även bland politiker poängteras vikten av den kontaktperson som finns: NN fungerar som en länk mellan politikerna och ungdomarna. Om det är en fråga så tar NN upp den med politikerna och ser till att den kommer till rätt nämnd. En annan politiker menade att tjänstemännens kontakt- förmedlande roll varierade . Under vissa perioder består ungdomsrådet av ungdomar som är kapabla att själva hålla kontakt med politiker. Under andra perioder har rådet ett större behov av hjälp. är det väl att det går via NN, ibland behövs det inte men det beror på vilken typ av ungdomar det är. Tjänstemännen är medvetna om sin roll och tycker att arbetet är positivt. En av tjänstemännen beskriver det positiva med kontakt- erna med ungdomsrådet som en del av sitt nätverk: Jag tycker att jag lär känna de här ungdomarna och får en relation till dem. De är ett nätverk till mig// De är min kanal utåt. Det är tydligt att både tjänstemännen och politikerna anser att kontakterna med ungdomsrådet är värdefulla. Det innebär kanske främst att vuxna får ta del av ungdomars sätt att tänka och agera. De har ett tankesätt som inte vi använder. Vi får ungdomars syn på saker och ting och det gör kanske att vi fattar andra beslut. Bland politikerna menar någon att det är viktigt att alla blir medvetna om vad ungdomarna kan bidra med, för det är först då ungdomarna verkligen kan räknas som en tillgång. Att ungdomar är en jättestor resurs i samhället om alla skulle lära sig att ta vara på det. Jag tycker att kommunen är alldeles för dålig på att ta vara på den resurs som ungdomsrådet utgör. Ungdomarna har tilltro både till sin egen förmåga och till att politikerna tar vara på deras åsikter. Ungdomarna anser sig veta hur det skulle gå till väga om de hade en fråga som kräver kontakt med en politiker. När jag träffar politiker och berättar vad jag tycker så blir de förvånade och glada. De blir jätteglada över att få veta hur vi ungdomar tycker och se att vi också kan brinna för någonting, inte bara sitter och spelar TV spel. I vissa fall har speciella personliga kontakter etablerats och ungdomarnas förtroende för politiker bygger på denna person. Om vi vill ha kontakt med en riktig politiker på lite högre nivå, så då är det NN. Och han känner till oss väldigt väl. Den personliga kontakten medför också att man får en annan syn på varandra, varken ungdomar eller politiker är några mars- människor. En av de intervjuade ungdomarna uttryckte att hans viktigaste lärdom från ungdomsrådet var hur han blev behandlad och hur hans syn på politiker hade förändrats. Att man känner att man har lite respekt, att de lyssnar/.../ när man träffar politiker så inser man att de är människor. Studien visar på samma sätt som tidigare undersökningar, att vuxnas sätt att bemöta ungdomarna är mycket viktigt. Trots flera utsagor om hur väl kontakterna fungerar finns en viss skepticism bland ungdomarna. Man vet inte med politiker om de verkligen är snälla eller om de bara vill fjäska. Sammanfattningsvis kan sägas att kontakten mellan politiker och ungdomar är mycket beroende av de personer som är inblandade. Det gäller inte minst ungdomarna i ungdomsrådet, som för att inte bli bortglömda måste vara aktiva och framåt. Vad gäller tjänste- männen krävs att det är personer som brinner för sin uppgift men som ändå är ödmjuka inför sin roll som stöd åt ungdomsrådet. Slutligen krävs att politiker är intresserade av ungdomar och deras åsikter på ungdomarnas villkor, inte tvärtom att politiker vill ha ungdomars syn men på sina egna villkor. Om förutsättningarna finns är det möjligt att ungdomarna får med sig en erfarenhet som de förmodligen inte skulle kunna skaffa sig på annat håll. Studien visar att ungdomarnas främsta lärdom från ungdomsrådet består av många små, ibland nästan osynliga, tecken på självförtroende den form av självförtroende som ett modernt medborgarskap kräver. På vilket sätt profilerar sig ungdomsrådet i samhället? Vilka kontakter har man med omgivande institutioner och föreningar? I vår intervjustudie har vi valt att fokusera på om det finns kontakter med utomstående och om dessa kontakter är önskvärda. intervjuade politikerna känner man inte till i vilken utsträckning ungdomsråden hade någon samverkan med skolan, annat för- eningsliv eller de politiska ungdomsförbunden. Bland medlemmar- na i ungdomsråden finns det en variation i svaren allt från en medvetenhet om att detta skulle kunna vara önskvärt, även om man har svårt att konkret föreställa sig hur, till att man har en medveten strategi att hålla sig för sig själva. Vi försöker att vara självständiga så gott det går. Ett skäl till självständighetsstrategin är att samarbete med till exempel elevråden leder till att det blir samma ungdomar som träffas. Det är de mest engagerade ungdomarna som möts och ibland är samma personer med i både elevråd och ungdomsråd. Vi har försökt att inte arbeta med elevrådet, för det blir lätt samma människor som blir engagerade. I ett annat ungdomsråd är det mer tillåtet att samarbeta med elevrådet, även om det inte sker med någon bestämd regel- bundenhet. Ofta tas kontakten från skolans sida, till exempel vid olika utbildningar. Några kommenterade att elevrådet och därmed skolan informerades om ungdomsrådets verksamhet varje höst- terminsstart, men detta räknar vi mer till informationskampanj och inte ren samverkan. Vissa anser att den enda kontakten som finns mellan råden och omgivande organisationer är när man fördelar medel till ungdomar som ansöker om dem. Ett annat skäl till att man inte vill samarbeta med andra orga- nisationer är en rädsla för att kopplas samman med dem och få som någon uttryckte det, dåligt rykte. Det finns även en uttalad vilja att vara opolitisk, det vill säga man vill inte riskera att ung- domsrådet får en partipolitisk stämpel. Trots detta medger man att vissa har ett partipolitiskt engagemang tillsammans med sitt engagemang i ungdomsrådet. Både de som är partipolitiskt enga- gerade och de som inte är det pekade på problemet. Vissa av oss är aktiva även i ett politiskt ungdomsförbund, men vi ska egentligen inte ha något samarbete eftersom det är det vi bygger på, att vi ska vara partipolitiskt obundet. En icke partipolitiskt engagerad uttryckte sina farhågor: Det kan bli en konflikt, för många politiskt engagerade är engagerade i ungdomsrådet och det kan bli tjafs. Detta innebär att det finns kontakter, om än sporadiska, men att de är avhängiga av vilka personer som sitter med i ungdomsrådet. Det är ett samband på individnivå och då främst genom att några kombinerar sitt engagemang i ungdomsrådet med annat engage- mang i exempelvis elevråd eller ett politiskt ungdomsförbund. Ska ungdomsråd på något formaliserat sätt samverka med andra institutioner? Svaret på denna fråga är beroende på vilken typ av ungdomsråd det handlar om. Det finns ungdomsråd med en uttalad målsättning att fungera som brygga mellan kommunens alla ungdomar och beslutsfattarna och det finns ungdomsråd som fungerar som vilken annan förening som helst.