sou · GPB342 · 2002-01-01 00:00:00 — Allmänt kan sägas att osäkerheterna enligt ovan kan beskrivas, analyseras, hanteras och begränsas, men kan inte elimineras i planeringsskedet inför en förändring. Det finns därför skäl att uppmärksamma, som tidigare nämnts, betydelsen av uppföljning av den reformerade sotningen och brandskyddsbesiktningen för att vid behov kunna genomföra korrigeringar av regelverket. De kostnader som påverkas av sotningsväsendet kan grovt delas in i fyra delposter: -direkta sotningskostnader, dvs. det som innehavarna av objekten betalar för sotnings- och kontrolltjänsterna, -indirekta kostnader för sotningstjänsterna i form av att innehavarna måste passa förrättningarna och de störningar och produktionsbortfall i samhället som blir följden av detta, -kostnader för staten och kommunerna i form av bl.a. normgivning, utbildning, rådgivning, information och tillsyn, samt -direkta och indirekta kostnader för brandskador på liv, egendom och miljö vid eldstadsrelaterade bränder. Nuvarande sotningsreglering omfattar totalt ca 5,4 miljoner sotningsobjekt. Av dessa är det ca 3,5 miljoner objekt som utgör imkanaler i bostadskök. Inom ramen för den föreskrivna sotningen sotas ca 2,3 miljoner olika sotningsobjekt, med en arbetsinsats motsvarande drygt 1 300 årsarbeten. Den totala kostnaden som fastighetsägarna betalar för de föreskrivna sotningarna kan uppskattas till (exklusive momskostnader). Av dessa volymer är ca 230 årsarbeten till en kostnad av hänförbara till sotning av imkanaler i bostadskök. (Jämför kostnadsberäkningar i bilaga 2) De indirekta kostnaderna för sotningen är svårare att uppskatta. Nuvarande system är inrättat för en hög produktivitet för sotningen utgående från den s.k. pärlbandprincipen. medför att innehavarna av objekten måste anpassa sig till sotningens planering och hantera tillgänglighet av bostad m.m. Denna anpassning kan medföra kostnader för resor, tidsåtgång och produktionsbortfall i samhället. Storleken på dessa kostnader är svårbedömd, men uppgår troligen till . Statens och kommunernas kostnader för myndighetsdelen i kan uppskattas till några tiotal . En stor del av dessa kostnader består av de statliga anslagen för yrkesutbildningen som omfattar ca . Sotningen och kontrollen av brandskyddet görs med ett brandförebyggande syfte. Hur många bränder som förebyggs genom nuvarande sotningssystem, och vilka samhällskostnader som därmed undviks, är givetvis omöjligt att besvara. Ett system utan någon form av rensning och kontroll av eldstäder är i sig en orimlighet. Systemet för sotningen bör från brandskydds- synpunkt utformas och dimensioneras så att kostnaderna för de förebyggande åtgärderna balanseras mot de brandskador som kan förebyggas. Olycks- och försäkringsstatistiken över eldstadsrelaterade bränder är inte fullständig. Det finns också ett mörkertal i form av bränder med okänd orsak som rimligen kan hänföras till eldstadsorsaker. Utifrån tillgänglig statistik kan samhällskostnaderna för de eldstadsrelaterade brandskadorna grovt uppskattas uppgå till mellan 200 och 300ca . Ett reformerat sotningsväsende leder till andra kostnadsförhållanden. Förslaget om att införa ett system med reglerade brandskyddsbesiktningar för eldstäder och imkanaler medför nya kostnader. Med de ungefärliga besiktningsintervaller som föreslagits i avsnitt 4.3.3 kan dessa besiktningar uppskattas innebära ett behov av uppemot 350 årsarbetskrafter till en kostnad av ca 160 - . (Jämför beräkningsexempel i bilaga 2) angivna intervaller för de återkommande brandskyddsbesiktningarna är grovt bedömda. Det ankommer på den centrala förvaltningsmyndigheten att närmare pröva och i föreskrifter ange såväl besiktningarnas innehåll som frekvens för olika typer av anläggningar. Vid en sådan prövning måste kostnaderna för besiktningarna vägas mot de värden som kan bedömas räddas genom de förebyggande besiktningsinsatserna vid olika ambitioner för dessa. Med hänsyn till detta, och med hänsyn till kraven på konsekvensanalyser och kostnadsbegränsningar enligt 27 § i verksförordningen, har bedömts att en välavvägd besiktningsverksamhet bör kunna formas inom kostnadsintervallet 160 – . Förslagen om en mera flexibel och behovsanpassad sotning bedöms medföra att antalet sotningstillfällen kan väsentligt reduceras. Det finns heller inga hinder för att ett sotningstillfälle kombineras med den regelbundna brandskyddsbesiktningen för att nedbringa antalet förrättningar. Det brandskyddsmotiverade behovet av antal sotningstillfällen kommer att variera från objekt till objekt beroende på bl.a. användningsgrad, men en rimlig uppskattning är att kostnaderna för själva sotningen i genomsnitt och totalt kan komma att reduceras till ca hälften av dagens kostnader. Det skulle i så fall innebära en minskning av nuvarande årliga kostnader med storleksordningen om även indirekta kostnader för ägarna tas med i beräkningen. I denna bedömning innefattas då att den brandskyddstekniska regleringen av imkanalkontrollen för bostadskök bortfaller. Statens och kommunernas kostnader i det reformerade systemet kan förväntas öka något. I förslagen har betydelsen av kunskap och information betonats, vilket bör avspegla sig i de resurser som inte minst staten avdelar för forskning och utveckling samt informationsinsatser på området. Länsstyrelsernas och kommunernas insatser för tillsyn kommer också att behöva ökas med anledning av förslagen. För kommunerna kommer dock dagens kostnader för s.k. årsarvode och förhandlingskostnader att falla bort, vilket ger ekonomiskt utrymme för en ökad tillsyn utan att den totala kostnaden ökar. Statens kostnader för yrkesutbildningen är svårbedömda i ett reformerat system, men kan komma att öka något. Totalt bedöms kostnadsökningarna för staten och kommunerna tillsammans uppgå till något några tiotal . Hur förslagen om reformerad sotningsreglering kommer att påverka utfallet av brandskadorna är än mer svårbedömt. Det beror i hög grad på hur ägarna och innehavarna av eldstäder etc. kommer att hantera sitt ansvar och sina skyldigheter. Förslagens syfte är att dels genom bättre information öka innehavarnas kunskap och förmåga att hantera sin risk och därigenom minska antalet bränder på grund av hanteringsfel; dels genom en kvalificerad besiktningsverksamhet minska antalet fel och brister i anläggningarna som kan orsaka brandspridning från eldningsanläggning till omgivande byggnadsdelar. Enligt arbetsgruppens mening bör en sådan inriktning och fördelning av resurserna leda till ett bättre brandskydd och därmed lägre skadeutfall. Hur stor denna minskning av skadekostnaderna kan komma att bli vid ett reformerat system är dock omöjligt att exakt förutse. Allmänt måste framhållas att alla kostnadsvärderingar är behäftade med stora osäkerheter. Det är likväl angeläget att fånga upp kostnadsaspekterna i sin helhet och bedöma art, riktning och storleksordningar på de kostnadsförändringar som blir följden av en reformering. En sammanställning av kostnadsposterna och deras bedömda förändringar framgår av nedanstående tabell. Tabell över brandskyddsrelaterade kostnader i nuvarande och reformerat sotningssystem (jämför bilaga 2) 6.3 Marknadsmekanismer och prisbildning Den föreslagna omregleringen av sotningsväsendet leder till att tjänsterna för sotning och besiktning av eldstäder och imkanaler kommer att erbjudas i konkurrens på en öppen marknad. Priserna för dessa tjänster kommer att bestämmas av förhållandet mellan kundernas efterfrågan och marknadens utbud. I dagens sotningssystem är efterfrågan på sotning huvudsakligen myndighetsstyrd och strikt reglerad. Tjänsteutbudet är anpassat till denna styrda efterfrågan. Myndighetsinslaget i utövningen gör att tjänsterna är koncentrerade på sotningen och att möjligheterna begränsas att utföra andra närliggande servicetjänster av betydelse för bl.a. brandskyddet. Regleringen innebär en monopolsituation där priserna för sotningen fastställs genom kommunala beslut och betalas av fastighetsägarna. Efter en övergång till reformerat system blir det ägarna eller innehavarna som utgör kunderna och kan välja mellan olika företag som tillhandahåller eller saluför berörda tjänster. Även efter en reformering blir efterfrågan delvis regelstyrd – det gäller främst besiktningsverksamheten – men det är ytterst kunderna som bestämmer val av leverantör och när tjänsterna skall utföras i tiden. I utgångsläget efter en reformering kommer nuvarande sotningsföretag att ha konkurrensfördelar. Förutsättningarna för en god konkurrens kommer inledningsvis att vara begränsade, åtminstone i mindre kommuner. Hur företagsbildningen kommer att utvecklas är givetvis osäkert, men det kommer troligen att ta innan förutsättningar finns för en fullgod konkurrens i flertalet kommuner. Det finns ett antal exempel på avregleringar i samhället som medfört praktiska övergångsproblem och höjda priser i inledningsskedet efter förändringen. Det går inte att utesluta sådana problem förhållanden vid en omreglering av sotningen. På vissa lokala marknader kan begränsade konkurrenssituationer medföra högre styckpriser än vad annars skulle ha varit fallet. Det finns dock marknadskrafter som verkar mot överpriser på detta område. Överpriser och hög lönsamhet kommer att locka till nyetableringar av företag. Det kan ske genom avknoppning och bildande av småföretag, eller att andra företag i närliggande branscher eller fastighetsbolag skaffar sig certifierad personal för sotning respektive besiktning och startar verksamhet på området. Eller det kan ske genom nyetableringar. Etableringshinder och investeringsbehov för nya företag är relativt små och till övervägande del knutna till att bygga upp och vidmakthålla erforderlig kompetens för uppgifterna. Även möjligheten för den enskilde att vidta åtgärder för att själv kunna sota sin egen anläggning kan utgöra en prispress på sotningstjänsterna. Priset för en tjänst har bl.a. ett samband med den servicegrad som kunderna efterfrågar. Om en kund efterfrågar en tjänst med kort varsel blir kostnaden som regel högre än om leverantören får möjlighet att planera sin verksamhet. Om kunder efterfrågar tjänster på obekväm arbetstid, som eller under helgdagar, måste de räkna med högre priser än annars. Om efterfrågan uppstår av denna art är det ett uttryck för att kunderna är beredda att betala merkostnaden och att de anser att merkostnaden minst motsvaras av inbesparade olägenheter och upplevda kostnader för dessa. Synpunkter har framförts, bl.a. i samband med remissbehandling av tidigare utredningar, som uttrycker farhågor om högre priser för sotningstjänsterna om planering och genomförande enligt den s.k. pärlbandsprincipen måste överges. finns begränsningar i denna princip genom att olika typer av uppvärmningsanordningar finns spridda i bebyggelsen. Självfallet finns dock ekonomiska fördelar i att tjänsterna kan planeras och genomföras områdesvis i tiden. Det finns inget som hindrar att kunderna efterfrågar och erbjuds tjänsterna på av utövaren villkorade tider. Om kunderna efterfrågar låga priser, och utövarna önskar en rationell hantering, finns möjligheter att teckna serviceavtal med denna innebörd, vilket medför att verksamheten kan bedrivas på ett sätt som närmar sig pärlbandsprincipen och dess prispress. Sådana avtal är vanligt förekommande i efter omregleringen av sotningsväsendet där. Möjligheter finns givetvis också att, i olika grupperingar av byggnadsägare, göra samordnade, gemensamma upphandlingar av sotnings- och besiktningstjänsterna. Frånvaron av myndighetsutövning i sotnings- och besikt- ningstjänsterna medför att dessa tjänster kan kombineras med andra servicetjänster. Det innebär att nuvarande sotningsföretag utan hinder kan utveckla och vidga sitt tjänsteutbud. Det kan t.ex. gälla pannservice, ventilationsrengöring och -kontroll. Även företag i närliggande branscher kan vilja bredda sitt utbud med sotnings- och besiktningstjänster. Dessa möjligheter kan medge rationaliseringar och bidra till en verksamhetsutveckling. kombinationer av tjänster kan utvecklas som bättre tillgodoser kundernas olika behov och bidrar till att hålla nere de samlade kostnaderna för servicen, som brandskyddet förbättras. Andra farhågor som uttryckts vid remissbehandlingen av tidigare förslag gäller utbudet av tjänster i glesbygd. I detta fall finns risken att efterfrågan inte blir stor nog för att motivera nödvändiga etableringar och tillräckligt tjänsteutbud på den lokala marknaden. Frågan har behandlats tidigare i rapporten och bör kunna lösas genom att kommunen vid behov kan bedriva tjänsterna i egen regi. Dels gäller farhågorna att priserna för ägare i glesbygd och landsbygd skulle väsentligt höjas i jämförelse med dagens system med reglerad och utjämnad prissättning. En öppen marknad i konkurrens leder till att priserna anpassas till kostnaderna. Avlägset belägna objekt genererar längre restider och därmed högre kostnader. Det reformerade systemet skapar dock förutsättningar som kan motverka dessa kostnadsökningar. Bland annat gynnas tillkomsten av nya och främst små företag som kan verka lokalt. Möjligheterna att kombinera eldstadstjänster och andra tjänster inom ett och samma företag förbättrar också förutsättningarna för näringens bärkraft i mindre orter och glesbygd. Slutligen bör också framhållas möjligheterna att själv sota sin anläggning, vilka kanske kommer att utnyttjas mera frekvent i glesbygden. Arbetsgruppen vill uppmärksamma att en omreglering av sotningsväsendet kan övergångsvis medföra vissa problem. Inledningsvis kan det förväntas att bristen på konkurrens lokalt kan ge höjda priser för sotnings- och besiktningstjänsterna. Vissa tjänster kommer att bli dyrare i glesbygd. Mot bakgrund av de kostnadsvärderingar som gjorts i föregående avsnitt bedömer dock arbetsgruppen att det stora flertalet innehavare av eldstäder redan inledningsvis kommer att få lägre totalkostnader. På bedömer arbetsgruppen att konkurrensen kommer att utvecklas och medverka till dels lägre priser, dels högre kvalitet i tjänsteutbudet. 6.4 Effekter i samhället Ett försök att sammanställa viktigare effekter av förslaget till reformering av sotningsväsendet redovisas översiktligt i nedanstående tabell. Effekterna redovisas för olika berörda aktörer i systemet. Totalt sett bättre brandskydd till lägre kostnader. Enhetliga principer för ansvarsfördelning och kontrollsystem i samband med risker. Bättre möjligheter att integrera hänsyn till hälso-, miljö- och säkerhetsaspekter. Nya föreskrifter och allmänna råd. Krav på utvecklings- och informationsinsatser. Ändringar i utbildningssystem och införande av Tydligare och renodlad rollfördelning i tillsyn och Krav på rådgivning och informationsinsatser. Möjligheter till lokal anpassning. Tydligt ansvar, inkl. sotning och besiktning. Valfrihet bland konkurrerande utövare. Flexibilitet i sotning m.h.t. användning av eldstad. Bättre service och bredare utbud av tjänster. Förutsättningar för bättre brandskydd (mindre brandskador och ev. lägre försäkringspremier). Möjligheter att sota själv. Samma som för villaägaren ovan, men behov av Upphandling av berörda tjänster (serviceavtal) kan ske i konkurrens. och verksamhet sker i konkurrens med fri Större vikt på kvalificerad besiktningsverksamhet. Företag kan bibehållas och verksamheten vidgas utan Resurser och kompetens kan behöva anpassas till Möjligheter att själv välja yrke utan låsning till en Personlig behörighet genom godkännande resp. Bättre möjligheter till vidgat arbetsinnehåll och Bättre möjligheter att lokalt byta arbetsgivare eller att öppna eget företag. Inga fördelar hos konkurrenter med tidigare Etableringsmöjligheter att utföra sotning och besiktning och kombinerade tjänster. Förutsättningar för mindre brandskador. ansvarsfördelning bland aktörer. Viktig roll i kunskaps- och informationsaktiviteter samt i verksamhetsutvecklingen. Tabell över aktörer och effekter i reformerat system. Kostnader redovisas i tabellen i avsnitt 6.2. 7.1 Förslag till lag om ändring i räddningstjänstlagen (1986:1102) Härigenom föreskrivs i fråga om räddningstjänstlagen (1986:1102) dels att 17 § skall upphöra att gälla, dels att 7, 15, 18-20 och 41 §§ skall ha följande lydelse. Varje kommun skall svara för att åtgärder vidtas inom kommunen så att bränder och skador till följd av bränder förebyggs. Kommunen skall också främja annan olycks- och skadeförebyggande verksamhet i kommunen. Varje kommun skall svara för att åtgärder vidtas inom kommunen så att bränder och skador till följd av bränder förebyggs. Kommunen har det yttersta ansvaret för att det finns resurser tillgängliga för ren- och brandskyddsbesikt- ning enligt 41 §. Kommunen skall också främja annan olycks- och skadeförebyggan- de verksamhet i kommunen. En sådan nämnd som avses i 10 § skall svara för att brandsyn och sotning utförs regelbundet. En sådan nämnd som avses i 10 § skall svara för att brandsyn och sotning utförs regelbundet. erläggas för brandsyn, sotning erläggas för brandsyn. enligt 17 §. Den som förrättar brandsyn och den som utför sotning och kontroll av brandskyddet enligt 17 § har rätt att få tillträde till den anläggning som berörs. De har också rätt att få de upplys- ningar och handlingar som de behöver. skall lämna det biträde som behövs. Den som förrättar brandsyn har rätt att få tillträde till den anläggning som berörs. Denne har också rätt att få de upplysningar och handlingar som behövs. skall lämna det biträde som behövs. Regeringen får meddela före- skrifter om frister för brandsyn, sotning och kontroll av brandskyddet enligt 17 § och om förbud helt eller delvis mot eldning utomhus samt om liknande förebyggande åtgär- der mot brand. Regeringen får överlåta åt en myndighet eller åt kommun att meddela sådana föreskrifter. Regeringen får meddela före- skrifter om frister för brand- syn och om förbud helt eller delvis mot eldning utomhus samt om liknande förebyggan- de åtgärder mot brand. Regeringen får överlåta åt en myndighet eller åt kommun att meddela sådana föreskrifter. Ägare eller innehavare av bygg- nader eller andra anläggningar skall i skälig omfattning hålla utrustning för släckning av brand och för livräddning vid brand eller annan olycks- händelse och i övrigt vidta de åtgärder som behövs för att förebygga brand och för att hindra eller begränsa skador till följd av brand. Ägare eller innehavare av bygg- nader eller andra anläggningar skall se till att eldstäder och andra fasta förbrännings- anordningar och därtill hörande rök- och avgaskanaler vid behov görs rena på ett betryggande sätt. I restaurang- och storkök skall även imkanaler rengöras. Ägaren eller innehavaren skall vidare i skälig omfattning hålla utrustning för släckning av brand och för livräddning vid brand eller annan olycks- händelse och i övrigt vidta de åtgärder som behövs för att förebygga brand och för att hindra eller begränsa skador till följd av brand. Ägare eller innehavare av byggnader eller andra anlägg- ningar skall se till att kontroll från brandskyddssynpunkt (brandskyddsbesiktning) utförs regelbundet av de anordningar som enligt första stycket skall rengöras. En tillsynsmyndighet kan besluta om brandskydds- besiktning också i andra hänseenden. Denna lag träder i kraft den 7.2 Förslag till förordning om ändring i räddningstjänstförordningen (1986:1107) Härigenom föreskrivs i fråga om räddningstjänstförordningen (1986:1107) dels att 22 – 30 §§ liksom rubrikerna närmast före 22 och 25 §§ upphävs, dels att 16, 31 och 31 a §§ skall ha följande lydelse, dels att det i förordningen under rubriken som rör enskild m.fl. införs fem nya paragrafer, 74 a – 74 e §§, och närmast före 74 a § införs en ny underrubrik av följande lydelse. Regelbunden brandsyn skall förrättas i fråga om 1.industrianläggningar och upplag, 4.hotell och pensionat, 5.barnstugor, skolor, elevhem och förläggningar, 6.sjukhus och andra vårdinrättningar, 7.bostäder och andra byggnader, byggda särskilt för flera äldre eller handikappade med hjälpbehov, 8.varuhus, restauranger, teatrar, biografer och andra samlingslokaler, om de är avsedda för mer än 50 personer, 9.fartyg som stadigvarande ligger förtöjda vid kaj eller strand och som används för hotell-, teater-, restaurang- eller nöjesverksamhet, 10.campingplatser, fritidsanläggningar utomhus och andra anläggningar som utnyttjas av många människor, 11.särskilt brandfarliga byggnader och anläggningar. Regelbunden brandsyn får även förrättas i fråga om sådana varuhus, restauranger, teatrar, biografer och andra samlingslokaler som är avsedda för mer än 30 personer. Från regelbunden brandsyn undantas vad som enligt 17 § räddningstjänstlagen (1986:1102) skall kontrolleras i samband med sotning. får medge undantag från skyldigheten att förrätta brandsyn. Upptäcks i samband med rädd- Upptäcks i samband med rädd- sotning en brist eller ett miss- förhållande som kan leda till en som kan leda till en annan olyckshändelse än brand, skall räddningsledaren eller den som eller den som förrättar brand- rätta den ansvariga myndig- underrätta den ansvariga myn- heten om förhållandet. digheten om förhållandet. Den som är medborgare i ett Den som är medborgare i ett för befattning inom räddnings- för befattning inom räddnings- för brandsyn eller sotning på för brandsyn på grund av utbildning från ett annat med- från ett annat medlemsland i lemsland i Europeiska unionen Europeiska unionen än , än , skall på ansökan skall på ansökan hos Statens behörighet här i landet om landet om sökanden uppfyller svarande gäller för utbildningar utbildningar från övriga länder från övriga länder för vilka för vilka avtalet om Europeiska avtalet om Europeiska ekono- () trätt i kraft. () trätt i kraft. skall meddela beslut i sådana ärenden senast efter det att alla handlingar som gäller den sökande har framlagts. skall se till att den sökande får den kännedom om svenska författningar som är nödvändig för att utöva yrket. Om det behövs, skall även anvisa den sökande möjlighet att inhämta de kunskaper i svenska språket som krävs för att utöva yrket. Rengöring av eldstäder m.m. och brandskyddsbesiktning Rengöring enligt 41 § första stycket räddningstjänstlagen (1986:1102) som bedrivs yrkes- mässigt får endast utföras av ett organ som har ackrediterats för uppgiften enligt 14 § lagen (1992:1119) om teknisk kontroll eller av någon som har certifierats av ett ackrediterat Statens rädd- ningsverk får meddela närmare föreskrifter om vilka krav som skall gälla för ackrediteringen eller certifieringen. Rengöringen kan även utföras av ett organ från ett annat land inom Europeiska unionen, om organet är ackrediterat för att utföra kontroll enligt dessa bestämmelser mot kraven i standarden SS EN 45004 av ett ackrediteringsorgan som upp- fyller och tillämpar standarden SS EN 45010. Organet skall vara anmält till och skall delta i erfarenhetsutbyte. utföras av ett organ som har ackrediterats för uppgiften enligt 14 § lagen (1992:1119) om teknisk kontroll eller av någon som har certifierats av ett ackrediterat certifieringsorgan. får med- dela närmare föreskrifter om vilka krav som skall gälla för ackrediteringen eller certi- fieringen. Brandskyddsbesiktningen kan även utföras av ett organ från ett annat land inom Europeiska unionen, om organet är ackre- diterat för att utföra kontroll enligt dessa bestämmelser mot kraven i standarden SS EN 45004 av ett ackrediteringsorgan som uppfyller och tillämpar standarden SS EN 45010. Organet skall vara anmält till och skall delta i erfarenhetsutbyte. skall meddela föreskrifter om vad en brandskyddsbesiktning enligt 41 § andra stycket räddnings- tjänstlagen (1986:1102) skall omfatta, hur den skall utföras och hur ofta besiktningen skall göras. Kommunen får meddela föreskrifter om kortare frister för besiktningen eller besluta om sådana frister för enskilda objekt. Om det föreligger särskilda skäl får kommunen besluta om en längre frist för enskilda objekt. Ägare eller innehavare av byggnader eller andra anlägg- ningar skall föra dokumentation över utförd rengöring och