sou · GPB372d3 · 2002-01-01 00:00:00 — Av 9 § SoL framgår att socialnämndens insatser för den enskilde skall utformas och genomföras tillsammans med honom och vid behov i samverkan med andra samhällsorgan och med organisa- tioner och andra föreningar. När en åtgärd rör barn skall barnets inställning så långt det är möjligt klarläggas. Hänsyn skall tas till barnets vilja med beaktande av dess ålder och mognad. I vissa fall anmäler en enskild person till att ett barn far illa. Någon skyldighet att anmäla föreligger således inte för allmänheten. En enskild person som gjort en anmälan till social- tjänsten kan under vissa förutsättningar få sin identitet skyddad om det kan antas att fara uppkommer för den som gjort anmälan eller någon närstående. har en obligatorisk skyldighet att på eget initiativ pröva frågan om sekretesskydd oavsett om anmälaren begär det eller inte. Om socialnämnden får en anonym anmälan om att ett barn befaras fara illa, är nämnden skyldig att hantera denna på samma sätt som om anmälaren är känd. Anmälan från myndighet – anmälan från tjänsteman – anmälan från enskild bedriven verksamhet Anmälningsskyldigheten enligt 71 § 2 stycket SoL är absolut och ovillkorlig. Den får inte bli föremål för överväganden av de anställda själva. Om anmälan gjorts av en myndighet eller tjänste- man/person som har anmälningsskyldighet finns inga förutsätt- ningar för att hemlighålla vilken myndighet eller vilken yrkesverk- sam som gjort anmälan. En myndighet eller enskild tjänste- man/person som underlåter att anmäla ett förhållande som avses i 71 § SoL kan komma att omfattas av bestämmelserna i 20 kapitlet 1 § om tjänstefel. För att socialnämnden ska kunna uppfylla sina i lagstiftningen ålagda uppgifter, att ingripa med åtgärder till skydd för utsatta barn, måste den tidigt få kännedom om förhållandena. Vissa myndigheter och enskilda verksamheter åläggs i socialtjänstlagen en anmälningsskyldighet till socialnämnden. Denna skyldighet behöver uppmärksammas betydligt mer för att barn inte ska riskera att fara illa. Det är därför av största vikt att information och utbildning lämnas till alla yrkesverksamma som berörs av dessa bestämmelser. har en viktig uppgift i sin allmänna skyldighet (5 § SoL) att informera om sin verksamhet och om skyldigheten att anmäla och lämna uppgifter till nämnden. Det ställs inga formella krav på hur anmälningsskyldigheten ska fullgöras. En anmälan från de myndigheter och andra som omfattas av anmälningsskyldigheten enligt 71 § 2 och 3 stycket SoL bör dock göras skriftlig. Detta innebär emellertid inte att social- nämnden kan underlåta att inleda utredning i avvaktan på den skriftliga informationen. har samma skyldighet att utreda oavsett hur anmälan gjorts. skall ha en sådan beredskap att det alltid finns någon som kan ta emot en anmälan. Oavsett om anmälan kommer in muntligt eller skriftligt skall den överlämnas till den tjänsteman som har behörighet att bedöma och ta ställning till anmälan. bör dock alltid bekräfta att anmälan mottagits. För den som omfattas av anmälningsskyldigheten i 71 § SoL i tjänsten kan en sådan skriftlig bekräftelse vara av värde som ett bevis på att anmälan gjorts. Alla handlingar eller muntliga uppgifter som kommer till socialnämnden och som rör enskild person skall bli föremål för en individuell bedömning. Uppgifterna leder inte alltid till ett beslut om att inleda utredning. Avgörande är den prövning som görs om uppgiften kan föranleda någon åtgärd av nämnden eller inte. I de fall uppgifterna i anmälan är vaga kan anmälaren behöva kontaktas för att få förtydliga sina uppgifter. Enstaka kontakter kan också behöva tas med den familj eller den ungdom som anmälan rör. Denna förhandsbedömning är inte en mindre utred- ning utan en bedömning som måste göras inom en mycket be- gränsad tidsperiod. Övriga kontakter är att betrakta som utred- ningsåtgärd och kan endast ske när en utredning inletts. Då en utredning inte inleds skall det antecknas på inkommande handling eller på upprättat dokument att anmälan inte föranleder någon åtgärd. Ett sådant beslut skall dateras och undertecknas av behörig tjänsteman. Dokumentet skall diarieföras och därefter sorteras in i en diariepärm i kronologisk ordning. Finns tidigare handlingar i en personakt kan den nya handlingen dock i vissa fall tillföras personakten utan diarieföring. utredningsskyldighet rörande barns och ung- domars förhållanden har tydliggjorts. Nya bestämmelser har införts i en ny paragraf, 50 a SoL, med regler om hur utredningen ska genomföras. Vid en utredning om socialnämnden behöver ingripa till en underårigs skydd eller stöd får nämnden, för bedömningen av behovet av insatser, konsultera sakkunniga samt i övrigt ta de kontakter som behövs. Utredningen skall bedrivas så att inte någon onödigt utsätts för skada eller olägenhet. Den skall inte göras mer omfattande än vad som är motiverat av omständigheterna i ären- det. En annan bestämmelse i 50 a § SoL rör utredningstiden. Utred- ning enligt första stycket skall bedrivas skyndsamt och vara slutförd senast . Finns det särskilda skäl får socialnämnden besluta att förlänga utredningen . Det är inte acceptabelt att utredningar rörande barns behov av skydd drar ut i tiden i syfte att avvakta händelseutvecklingen. Det får inte råda något tvivel om att en utredning pågår. har enligt 50 a § SoL skyldighet att underrätta den som berörs av en utredning. Den som berörs av en sådan utredning som anges i första stycket skall underrättas om att en utredning inleds. Familjen ska alltid informeras om nämndens beslut och avsikter ifråga om utredningens bedrivande. Alla utredningar som föranleds av anmälan ska ske med tillämpning av bestämmelserna i 50 a § SoL. Utredningar som inleds efter ansökan ska också genomföras med tillämpning av samma bestämmelser om behov av skyddsinsatser finns. När behörig tjänsteman fattat beslut om att inleda utredning skall detta dokumenteras i personakten. Av beslutet skall framgå om 50 a § SoL tillämpas. Beslutet skall vara daterat och under- tecknat samt innehålla uppgifter om vem som ska handlägga utred- ningen. Utredningstiden beräknas från beslutsdagen. 7 Samverkan mellan myndigheter En förutsättning för att ärenden rörande barnmisshandel skall kunna handläggas på ett bra sätt är att personalen är kompetent och har stöd i arbetet inom respektive myndighet. Dessa ärenden fordrar nära samarbete mellan flera myndigheter. Utredningar och insatser måste samordnas. Det är angeläget att alla berörda myndig- heter aktivt medverkar i arbetet med att utveckla samverkans- former med andra myndigheter och frivilligorganisationer. har varit ett föregångslän när det gäller att arbeta i Länsgrupper. En övergripande länsgrupp rörande barnmisshandel startade i länet. Gruppen har i perioder varit vilande, men aktiveras vid behov. Länsgruppen har arbetat fram rutiner (1982, 1985) gällande handläggningen av barnmiss- handel och sexuella övergrepp mot barn, den s.k. Östgötamodellen. Rutinen Att tänka på. arbetades fram av Länsgruppen 1993. Rutinerna har antagits av samtliga berörda myndigheter. Länsgruppen är sammansatt av företrädare för , , barn- och ungdomspsykiatrin, barnmedicinska kliniken, kvinnokliniken, rättsmedicinska kliniken, åklagarmyndig- heten och polismyndigheten. Sammankallande i länsgruppen är socialkonsulenten vid . Den huvudsakliga uppgiften för länsgruppen är att: ·Utveckla kompetens och metoder Samrådsgrupper för handläggning av ärenden rörande sexuella övergrepp och barnmisshandel har utvecklats . Samtliga kommuner i länet har tillgång till sådana grupper. De är sammansatta av företrädare för socialtjänst, polis, åklagare, barn- och ungdomspsykiatri och barnmedicinsk klinik. I gruppen finns också vid behov, representanter från kvinnoklinik samt rätts- medicinsk klinik. När misstanke om barnmisshandel eller sexuellt övergrepp aktualiseras sammankallas samrådsgruppen. Gruppen kommer överens om hur ärendet ska handläggas inom respektive myndighet och vem som skall göra vad och i vilken ordning. Det kan i förväg vara svårt att förutse alla händelser och problem som kan uppstå i samband med en utredning vid misshandel och sexuella övergrepp. Fortlöpande samråd mellan utredarna är väsentligt. Gruppens primära uppgift är att skydda barnet från ytterligare övergrepp, samordna och avgränsa sina åtgärder i inledningsskedet samt att erbjuda barnet och familjen lämplig behandling. är ytterst ansvarig och skall samordna och se till att samverkan med andra myndigheter kommer till stånd. Sekretess gäller mellan myndigheter och kan endast brytas i de speciella situationer som lagstiftningen medger. Huvudregeln är att sam- arbete mellan myndigheter i enskilda ärenden förutsätter samtycke från den det gäller. 8Nationella och regionala kunskapscentra har i sitt slutbetänkande (SOU 1998:31) uttalat att utvecklingsarbetet rörande sexuella övergrepp och annan misshandel av barn och ungdomar behöver samordnas nationellt och i regionala kunskapscentra. Utvecklingen av regionala kunskapscentra skall bygga på initiativ och intresse på fältet samt ta hänsyn till regionala behov. BUP-Elefanten och BAMSE-teamet (BArn Misshandel och SExuella övergrepp mot barn) i är två exempel på att även i detta avseende varit föregångare när det gäller att utveckla regionala kunskapscentra för hantering av ärenden som rör barnmisshandel och sexuella övergrepp. BUP-Elefanten drivs av Barn- och ungdomspsykiatriska kliniken i i samarbete med och BAMSE-teamet av Barn- och ungdomspsykiatriska kliniken i samarbete med nio av länets 13 kommuner. Verksamheten har även erhållit utvecklingsmedel från . BUP-Elefanten som startade är den första specialiserade enheten i som arbetar med barn och ungdomar som utsatts för fysik misshandel och/eller sexuella övergrepp. Psykoterapeutisk hjälp ges också till unga förövare och deras familjer samt i begränsad utsträckning till kvinnor och män som utsatts för övergrepp under uppväxtåren. BUP-Elefanten bedriver utöver behandling också utbildning, konsultation, handledning samt forskning och metodutveckling på områdena aggressivitet/sexuali- tet och övergrepp mot barn. Kristeori och traumateori är grundläggande i BUP-Elefantens modell. Behandlingsprogrammets grund i kunskapen om kris och trauma innebär en hög prioritet av akuta insatser och hög tillgänglighet. Det gäller framför allt de ärenden som aktualiseras genom ett inledande samråd och eventuellt efterföljande polis- förhör. I praktiken innebär det att teamet har jour för samråd och närvaro vid polisförhör. Avsikten med att närvara vid förhöret är att kunna erbjuda barn och familj en omedelbar kontakt. BAMSE-teamet startade , och är ett multidisciplinärt utredningsteam för ärenden som handlar om misshandel och sexuella övergrepp mot barn och ungdomar. Idén med ett multidisciplinärt utredningsteam bygger på en amerikansk modell där dessa team med sin gemensamma kunskap utreder den här typen av ärenden. Teamet består av psykolog, socialsekreterare och polis. Syftet med teamet är i grunden att genomföra bättre och mer sammanvägda utredningar. Ett underliggande syftet är också att undvika en senare kris som annars kan riskeras på grund av osäkert underlag och långa väntetider. Ambitionen är att teamet skall delta i så många samråd som möjligt. Teamet erbjuder sig att delta i planering och uppläggning av utredningsarbetet när det gäller misstankar om att barn och ungdomar utsatts för misshandel och/eller sexuella övergrepp. Förutom att vissa frågor i enkäten inte besvarats finns vissa brister i materialet. I vissa fall överensstämmer inte alltid antalet uppgivna anmälare respektive orsak med antalet anmälningar. Detta kan bero på att fler anmälare anmält ett barn och detta då räknats som en anmälan. När det gäller orsaker till anmälan kan flera orsaker ha redovisats per anmälan. Kommunerna har också olika praxis i att bedöma hur man registrerar upprepade anmälningar av samma barn och om anmälningar i en pågående utredning eller vid pågående insats skall registreras som en ny anmälan. Det totala antalet barnavårdanmälningar i länet antas därför vara högre än redovisat. 9.1Antal anmälningar om barnmisshandel Diagram 1: Totalt antal anmälningar om barnmisshandel , fördelade efter kommuner. inkom sammanlagt 867 anmälningar om barnmiss- handel till socialnämnderna i länet. Enligt uppfatt- ning skall detta ses mot att misshandel av barn är brott med stort mörkertal. 9.2Antal anmälningar om barnmisshandel, fördelade efter kommun Tabell 1: Antal anmälningar , fördelade mellan länets kommuner. är länets största med 133 168 invånare. och har en befolkning på 122 199 respektive 42 175 invånare. är länets minsta kommun med 4 131 in- vånare. Antalet anmälningar om barnmisshandel är i det stora hela jämnt fördelat efter storleken på kommunerna. 9.3Anmälningar om barnmisshandel fördelade efter huvudorsak Barnmisshandel kan handla om olika former av övergrepp. Dels kan det handla om fysisk misshandel, dels om psykisk misshandel. Ofta handlar det om en kombination av båda delarna. mot barn är också en form av såväl fysisk som psykisk misshandel. I den aktiva fysiska misshandeln har barnet avsiktligt utsatts för misshandel medan den passiva misshandeln (som även kallas, vanvård, försummelse och omsorgsbrist) är resultatet av någon form av underlåtelse. Eftersom även den passiva misshandeln kan leda till skador kan det i praktiken vara svårt att skilja mellan aktiv och passiv fysisk misshandel. Barnmisshandel kan ses som en del av en problemsituation som innehåller en rad komponenter, såväl när det gäller fysiska och psykiska konsekvenser som bakomliggande orsaker. (Hindberg 1997) Tabell 2: Anmälningar om misshandel fördelade efter huvudorsak, inledande av utredning samt polisanmälan. och/eller psykisk Försummelse/vanvård/ Beslut om att inleda utredning enl. 50 § SoL Beslut om att inte inleda utredning enl. 50 § SoL Har lett till polisanmälan Har inte lett till polisanmälan De redovisade orsakerna till anmälningarna avser till övervägande del missförhållanden i barnets miljö, försummelse, vanvård och omsorgsbrist (). Barnmisshandel fysisk och/eller psykisk utgör och sexuella övergrepp av orsakerna till de anmälningar som gjorts. Socialnämnderna beslutade att inleda utredning enligt 50 a § SoL i 662 av de 867 inkomna anmälningarna. Av de barn som varit föremål för anmälningar om barn- misshandel till socialnämnderna dominerar ålders- gruppen 7–. Den näst största åldersgruppen finns bland barn 0–. Socialnämnderna har gjort polisanmälan med stöd av 66 § SoL i av de inkomna anmälningarna om barnmisshandel. Se av- snitt 10. har även tagit del av och interna statistik över anmälningar. Av statistiken framgår en klar könsskillnad mellan orsakerna till anmälningarna. Generellt kan sägas att pojkarnas andel är överrepresenterade när det gäller anmälningar där orsaken handlar om fysisk misshandel. När det gäller anmälningar som rör sexuella övergrepp dominerar andelen flickor. 9.4Vem har anmält till socialnämnden Tabell 3: Redovisar vem som gjort anmälan till socialnämnden. Uppgifts saknas/Bortfall Av tabellen framgår att de som i störst utsträckning anmäler barns behov av åtgärder till socialnämnderna är skolan (). Barnets egen familj svarar för av anmälningarna och polisen för . finner det anmärkningsvärt att skolan står för en så stor andel av anmälningarna jämfört med barnomsorgen. Barna- vårdscentralerna (BVC), vars primära uppgift är att tillgodose för- skolebarnens intresse, uppmärksammar i ringa omfattning social- nämnden på att dessa barn kan vara i behov av insatser från sida. 9.5Anmälningar som lett till samråd Diagram 2: Antal anmälningar om barnmisshandel som lett till samråd. Totalt har barnmisshandelsanmälningarna föranlett socialnämn- derna att samråda med andra myndigheter i 323 ärenden () av totalt 867. 9.6Anmälningar som lett till samråd, samtliga kommuner Tabell 4: Antal lett till samråd, samtliga har haft samråd i 185 () av de inkomna anmälningarna och i 96 () av anmäl- ningarna. Samrådsgrupper för handläggning av ärenden som rör barn- misshandel och sexuella övergrepp har utvecklats i länet . Samråd förekommer nästan uteslutande i de anmälningar där det förekommer misstankar om fysisk misshandel och/eller sexuella övergrepp. Dessa anmälningar utgjorde 349 av det totala antalet anmälningar 867. 9.7Omedelbara åtgärder som anmälningarna föranlett hos Diagram 3: Omedelbara åtgärder som anmälningarna föranlett hos . omhändertagande enl 6§ LVU Insatser enligt 6§ SoL I av alla anmälningar har inga omedelbara insatser vidtagits av socialnämnderna. Resultatet visar att den åtgärd som är mest frekvent i samband med att en anmälan kommer in till nämnden är att bevilja frivilliga insatser enligt 6 § SoL. Att nämnden beslutar om omedelbara tvångsåtgärder är inte så vanligt förekommande. 9.8Omedelbara åtgärder, totalt Tabell 5: Omedelbara åtgärder som anmälningarna lett till. omhändertagande enligt 6 § LVU (tvångsåtgärd) Frivilliga insatser enligt 6 § SoL I den första rapporteringen som socialnämnderna lämnade har antalet polisanmälningar uppgivits till 133. I den kvartalsvisa rapporteringen rörande bland annat polisanmälningar uppgavs antalet till 148. 10.1Polisanmälningar fördelade efter kvartal 10.2Polisanmälningarna lett till, fördelade efter åldersgrupper Tabell 6: Vad polisanmälningarna lett till, fördelat efter ålders- grupper. Av de 867 inkomna anmälningarna om barnmisshandel har socialnämnderna gjort polisanmälan i 148 (). Av resultatet framgår att polisanmälningarna om misshandel mot barn i skol- åldern är betydligt vanligare än mot förskolebarn. Att statistiken visar att så många som 719 inte lett till polisanmälan kan förklaras med flera orsaker. Dels kan det handla om att man bedömt att den anmälan som inkommit till socialnämnden varit obefogad. Dels kan man i samråd kommit fram till att en polisanmälan inte är till barnets bästa. Av enkätsvaren framgår vidare följande orsaker till varför nämnderna inte gjort polisanmälan; ej akuta händelser, misstanke om brott saknas, åklagare avrått att polisanmäla då det inte fanns tillräckligt underlag, otillräckliga uppgifter från anmälare, enbart omsorgssvikt, polisanmälan gjord av annan samt avsaknad av lagstöd. Av de polisanmälda ärendena väcktes åtal i 20. Vidare framgår av materialet att förundersökning inte inleddes i tolv ärenden och att förundersökning lades ner i 25 ärenden samt förundersökning och annat beslut i 39 ärenden. Anmärkningsvärt är att det saknades uppgift om handläggning i 52 ärenden trots att anmälningar om barnmisshandel så gott som alltid har handlagts med förtur hos såväl polis som åklagare. Att så få ärenden lett till åtal kan ha flera orsaker. Det kan t ex inte ha gått att säkra bevisning i form av dokumenterade skador. Brott kan ha begåtts men någon bestämd person kan inte bindas vid brottet. kräver så skyndsam handläggning det är möjligt vid förundersökningar. Kommittén mot barnmisshandel har uppmärksammat att skyndsamhetskravet inte alltid uppfylls och har därför i sitt delbetänkande (SOU 2000:42) lagt förslag om att förundersökning skall avslutas och beslut i åtalsfrågan fattas, så snart det kan ske och senast efter det att anmälan upprättats. Av den statistik som i Östergötaland upp- rättat för framgår att polisanmäld misshandel mot barn 7– ökat i förhållande till 1999. I statistik ingår då även misshandelsbrott mellan ungdomar. Även polis- anmäld misshandel mot barn har ökat. Den dolda miss- handeln av barn i denna åldersgrupp är troligen mycket stor. Rent faktiskt har barn i denna åldersgrupp få vuxenkontakter, varför möjligheten till upptäckt är mindre. Polisanmälda barnmisshandelsärenden har ökat i . Förmodlingen kan en del av ökningen förklaras med en större anmälningsbenägenhet hos myndigheter, men troligen beror det också på en faktisk ökning av våldet mellan barn och ungdomar. (Hindberg 1997). Enligt BRÅ (Rapport 2000:15) har de polisanmälda brott som begåtts av gärningsmän som är bekant med barnet mer än fördubblats i mellan åren 1990- 1998. Det s.k. familjevåldet utgör av det totala antalet polisanmälda fall av misshandel av små barn. 10.3Totalt antal barnmisshandelsanmälningar och polisanmälningar Diagram 4: Totalt antal barnmisshandelsanmälningar och polis- anmälningar. Totalt antal barnmisshandelsanmälningar och polisanmälningar 10.4Antal polisanmälningar fördelade efter kommuner Tabell 7: Antal polisanmälningar fördelade efter kommuner. redovisar att i av de anmälningar som kommit in om barnmisshandel har polisanmälan gjorts. har gjort polisanmälningar i av anmäl- ningarna. Så gott som uteslutande sker polisanmälningar i barn- misshandelsärenden där orsakerna uppges vara misstankar om fysisk misshandel och/eller sexuella övergrepp. har gjort polisanmälningar i och i av denna typ av ärenden. Anmälningar om barnmisshandel under månad Information om blankett för anmälan om barnmisshandel. Blanketten ska redovisa de anmälningar som kommer till . De anmälningarna som ska tas med i den här blanketten avser anmälningar om barnmisshandel, där gärningsmannen är eller äldre. Varje barn ska betraktas som ett ärende även om anmälan avser flera syskon. Varje ny anmälan i ärende där utredning pågår, ska redovisas som en ny anmälan. Blanketten ska fyllas i och skickas senast den 10:e i påföljande månad till kan nås på telefon eller fax . 1.Hur många anmälningar om barnmisshandel har inkommit till under månaden? Inga anmälningar under månaden ® Skicka in blanketten anmälningar under månaden, anmälningar avser .. barn under utredning Fördela anmälningarna efter innehåll (vid tveksamhet: huvud- orsak), beslut om att inleda/inte inleda utredning enl 50 § SoL, polis- anmälan eller inte och ålder på barnen. Bilaga 4 SOU 2001:72 Barnmisshandel: fysisk och/eller Försummelse/vanvård/omsorgs Beslut om att inleda utredning enl 50 § SoL Beslut om att inte inleda utredning enl 50 § SoL Har lett till polisanmälan från Har inte lett till polisanmälan Om något/några barnmisshandelsärenden inte har polisanmälts, vilka är skälen? Har anmälan föregåtts av samråd mellan berörda myndigheter? Ja i .. fall Nej i ....... fall Varifrån har anmälan/anmälningarna till om barn- misshandelsärenden kommit? Skola i .. fall barnomsorg i .... fall Polis i ... fall Primärvård, BVC i .... fall Övrig primärvård i .... fall Barnklinik i .... fall Akutmottagning i .... fall Övrig sjukvård i .. fall Nämndens egen verksamhet i .... fall i .... fall Enskild socialtjänstverksamhet .... fall Barnets familj i ... fall (föräldrar, vårdnadshavare, syskon) Barnet självt i .... fall Släkting i .... fall Annan enskild person i .... fall Familjehem/kontaktperson i .... fall Anonym anmälare i .. fall Flera olika anmälare i .... fall, nämligen följande Annan anmälare, nämligen Vilken omedelbar åtgärd har anmälan/anmälningarna föranlett hos ? Omedlbart omhändertagande enl 6 § LVU i .... fall Insatser enl 6 § SoL i ... fall Inga omedelbara insatser i .. fall Information om blankett för polisanmälda barnmisshandels- ärenden. Blanketten ska redovisa de anmälningar som polisanmäler. De anmälningarna som ska tas med i den här blanketten avser anmälningar om barnmisshandel, där gärningsmannen är eller äldre. Varje barn ska betraktas som ett ärende även om anmälan avser flera syskon. Blanketten ska fyllas i kvartalsvis och skickas därefter till Socialkonsulent kan nås på telefon eller fax . Hur många anmälningar om barnmisshandel har polisanmält ? Inga anmälningar polisanmälda under kvartalet®Skicka in blanketten Fördela de polisanmälda barnavårds anmälningarna efter vad de lett till och efter ålder på barnen. Antal anmälningar som lett till: 0 - 6 år 7 - 14 år 15 - 18 år Att förundersökning inte inleds Att förundersökning läggs ner Förundersökning, åtal väcks Förundersökning, annat beslut Tack för hjälpen och glöm inte att skicka in blanketten !