sou · GPB378 · 2002-01-01 00:00:00 — Jag är därutöver också övertygad om att individens möjligheter att själv finansiera en valideringsperiod ökar när – i ett längre perspektiv – det individuella kompetenssparandet blir en realitet. att den som genom validering erhållit ett kompetensbevis omfattande minst yrkeskompetens på en viss nivå, också skall anses uppfylla villkoren för grundläggande behörighet för högskolestudier, såvida han/hon också har kunskaper motsvarande godkända betyg i svenska kurs B och engelska kurs A. ett system för dokumentation. Genomförd validering av kunskap och kompetens skall dokumenteras i ett kompetensbevis eller – där så inte är möjligt – i intyg. Ett arbete bör påbörjas med att utveckla en meritportfölj, som till syfte, struktur och innehåll utgår från vad jag i kapitel 7 för fram. Meritportföljen skall vara det dokument där den enskilde inom ramen för en uppgjord mall beskriver vad han/hon kan och har gjort. Legitimitet och status får portföljen genom att den har en enhetlig och strukturerad uppläggning. Behov av validering av kunskaper i det svenska språket som återspeglar arbetsmarknadens krav I kapitel 8 redovisar jag den del av mitt uppdrag som avsåg att utvärdera behovet av och pröva lämpliga former för att validera kunskaper i det svenska språket som återspeglar arbetsmarknadens krav, exempelvis genom ett nationellt språktest – ett uppdrag som i direktiv 2000:84 avgränsades till att avse en utvärdering av behovet av att validera och att föreslå former för en sådan validering. Regeringen har sedermera gett i uppdrag att utarbeta förslag till ny kursplan för sfi. Av detta följde att min framställning om medel för en försöksverksamhet inte bifölls. Statsfinansiella konsekvenser och samhällsekonomiska effekter av förslagen De förslag som jag lämnar i kapitel 7 medför tydliga statsfinansiella konsekvenser och samhällsekonomiska effekter på såväl kort som lång sikt. I kapitel 9 redovisar jag dessa. Enklast kan dessa konse- kvenser i huvudsak uttryckas i termer av samhällsekonomiska vinster för såväl stat som kommun – liksom vinster för den enskilde. Sammantaget skulle konsekvenserna av mina förslag innebära en statsfinansiell nettointäkt om eller med det alternativa beräkningssättet per validerad person i exemplet. Exemplet avser då en 18 månaders utbildning som genom validering avkortats till 6 månaders utbildning. Det säger dock sig självt att validering av kunskap och kompetens vare sig det sker för kompetensbevis och/eller betyg innebär kostnader vid genomförandet. Jag har i kapitel 7 föreslagit att kommunerna ha en skyldighet att erbjuda validering. Den nu gällande finansieringsprincipen mellan stat och kommun innebär i detta fall att staten inte får ålägga kommunerna uppgifter som innebär utökade kostnader för kommunerna utan att de kompenseras för dessa kostnader. Validering för kompetensbevis och/eller betyg kan genomföras inom orienteringskursens ram i vuxenutbildning. Fram till är detta möjligt på främst gymnasial nivå via statliga medel för projektet . Från till kan statliga medel för den särskilda vuxen- utbildningssatsningen, som beslutat om, användas för dessa ändamål. Genom att använda dessa medel för validering effektiviseras utbildningsinsatserna kraftigt. I den budgetproposition som regeringen avlämnade till föreslås vissa medel för vuxnas lärande. –2005 föreslås riktade medel till kommuner- na, motsvarande 47 000 studieplatser . föreslås att motsvarande medel läggs in i det generella stats- bidraget. Under förutsättning av godkännande innebär detta att kommunala kostnader för validering även på lång sikt är finansierade. Utredningen om individuellt kompetenssparande (N1999:16) har lämnat sina förslag. Om utredningens förslag bifalles skapas ett system som gör det möjligt för den enskilde att kunna finansiera sin egen kompetensutveckling. När sådana förslag realiseras, vilket i praktiken kommer att ta , kommer även kvarvarande kostnader för staten i form av studiestöd m.m. att kraftigt reduce- ras. Jag har i kapitel 7 lagt förslag till en nationell myndighet för validering samt föreslagit uppgifter för denna. Myndigheten kommer i stor utsträckning att överta arbetsuppgifter från arbets- marknadsverket när det gäller validering för kompetensbevis och från när det gäller validering för betyg. Den föreslagna myndigheten föreslås få relativt liten omfattning, 5–10 personer. Jag beräknar den årliga kostnaden för denna till högst . Lönekostnader har beräknats enligt Lokal- och utrustningskostnader har beräknats enligt den schablon som gäller vid beräkning för kommitté- sekretariat som finansieras över sakanslag. Det är naturligt att föreslå att vissa kostnader täcks från anslag till respektive , eftersom dessa verk också befrias från motsvarande arbetsuppgifter. Att validera, det vill säga att ta vara på all den kunskap och kompetens en människa skaffat sig i det livslånga och livsvida lärandet, innebär givetvis vinster av olika slag. Sådana har redan redovisats ovan men också i kapitel 7. I kapitel 9 redovisar jag ytterligare positiva effekter. I kapitel 10 slutligen gör jag konsekvensprövningar av mina förslag i enlighet med bestämmelserna i kommittéförordningen (SFS 1998:1474), 14–16§§. 1Uppdraget och dess genomförande Regeringens direktiv (dir. 1999:86, 2000:84, och 2001:47) till utredningen framgår av bilagorna 1–3. Genom två tilläggsdirektiv har uppdraget förändrats under utredningens gång. Regeringen utfärdade förordning (2001:14) om försöks- verksamhet med validering av yrkeskompetens (bilaga 4). Enligt den tidsram som angavs i de första direktiven skulle dels ett underlag presenteras till , dels ett delbetänkande till , dels slutbetänkandet till . Utredningsarbetet inleddes , efter det att regeringen fattat beslut om att tillsätta utredningen. beslöts att delbetänkandet skulle utgå och ersättas av en läges- redovisning till . förlängdes uppdraget till att avse tiden fram till . förändrades uppdraget i vissa delar. På grundval av en kartläggning, som skulle göras skyndsamt, skulle förslag till vissa åtgärder lämnas till . beslutade regeringen om ett tilläggsuppdrag avseende planering och samordning av åtgärder för utbyggnad av validering av utländsk yrkeskompetens. Enligt de ursprungliga direktiven skulle jag organisera och leda tre pilotprojekt. Arbetet inleddes med att finna och ingå avtal med pilotprojektorter. De orter som utvaldes var , och . Ansvarig för pilotprojektverksam- heten har varit , sakkunnig i utredningen. Genom pilotprojektens inriktning på arbetsmarknaden var det här fråga om att utveckla en ny verksamhet. De utvalda projektorterna hade visserligen erfarenhet av liknande verksamhet, men befann sig ändå i en situation där en ny verksamhet skulle utvecklas. Den nya verksamheten skulle också förutsätta medverkan av flera utomstående aktörer – myndigheter, arbets- marknadens parter, företag, organisationer, vilkas medverkan och acceptans var en förutsättning för att verksamheten skulle få Uppdraget och dess genomförande legitimitet – förutom medverkan av deltagarna, de personer med utländsk yrkeskompetens som här skulle kunna få sin kunskap och kompetens kartlagd, bedömd och erkänd. I inledningsskedet bedrevs centralt och lokalt utrednings- respektive utvecklingsarbete parallellt. Centralt fick arbetet inriktas på utarbetande av underlag för förordnings- arbetet inom utbildningsdepartement, vilket – enligt den tidsram som gällde vid arbetets början – skulle överlämnas . besökte inledningsvis var och en av de tre orterna. inbjöds projektledarna sedan till tre överläggningar med utredningen, i genomsnitt en . Hur orterna därutöver ville samråda sinsemellan bestämde de själva. En uppgift som fordrade en snabb lösning var att avgöra hur utvärderingen av pilotprojekten skulle läggas upp samt att finna en utvärderare. Frågan här gällde bl.a. att avgöra hur utvärderingen skulle gå till mot bakgrund av den tidsram som gällde; någon utvärdering i egentlig mening skulle det ju inte finnas underlag för. Det gällde också att finna en utvärderare som kunde medverka i uppläggningen av projekten – detta för att säkra att de blev utvärderingsbara. Frågan fick sin lösning efter ett idéseminarium, i vilket deltog forskare, utvärderare vid universitet, myndigheter och organisa- tioner, projektledare och sakkunniga förutom utredningen. Genom detta kom vi också i kontakt med den person, Per , , som sedan gjorde utvärderingen. Utvärde- raren fick vid sin sida en expertpanel bestående av sex av utred- ningens sakkunniga. Så tidigt som det lät sig göra bildades en arbetsgrupp bestående av de sakkunniga från arbetsmarknadens parter och den sakkunniga från AMS respektive , förutom sekretariatet. Ett samarbete etablerades också med docent vid . Uppgiften för arbetsgruppen, där deltagarna sammantaget hade en mycket god kunskap om arbetsmarknaden, var att utreda frågan om hur ett kompetensbevis skulle vara konstruerat. planerades också för den utvidgade försöksverksamhet som skulle organiseras enligt direktiven. I enlighet med överläggningar med ändrades uppdraget så att något delbetänkande med förslag till en utbyggd försöksverksamhet inte skulle framställas till Uppdraget och dess genomförande Istället skulle en lägesrapport överlämnas . beslutade regeringen om tilläggsdirektiv för utred- ningen. De nya direktiven innebar att någon utvidgad försöks- verksamhet inte skulle anordnas. Istället skulle – bl.a. – den valideringsverksamhet som bedrivits i många kommuner kartläggas; en valideringsverksamhet som var inriktad mot valide- ring för betyg. Denna kartläggning låg sedan till grund för förslag om anordnande av validering av utländsk yrkeskompetens. På basis av kartläggningen utarbetade jag förslag som överlämnades ; förslag som kvalitativt och kvantitativt skulle stärka kommunernas valideringsverksamhet med avseende på validering av utländsk yrkeskompetens. I denna skrivelse lämnades också en lägesrapport, särskilt vad avser arbetet med kompetensbeviset. beslöt regeringen om tilläggsdirektiv innebärande att plane- ring och samordning av åtgärder för utbyggnad av validering av utländsk yrkeskompetens på ytterligare fem orter. När mitt utred- ningsuppdrag slutförs övergår ansvaret för detta arbete, som har bedrivits jämsides med arbetet på slutbetänkandet, till . Under arbetets gång har jag samrått med många personer. Genom sakkunniggruppen har jag haft en levande och mycket givande dialog med representanter för parterna på arbetsmarknaden, LO, och , med representanter för AMS, , , och forskar- samhället liksom med företrädare för Närings- respektive . Jag har haft överläggningar med bl.a. yrkesnämnderna inom SAF–LO- området, motsvarande, den kommunala yrkesnämnden, Vi har inom utredningen i olika sammanhang presenterat utred- ningens arbete vid konferenser, etc., för deltagare som varit poli- tiker, skolchefer, skolledare, lärare, utbildare, företagare, m.fl. Del- tagare har också varit arbetsmarknadens parter. De förslag som vi Uppdraget och dess genomförande presenterat har mötts av stort intresse och vi har fått många värdefulla synpunkter. Jag har samrått med utredningen om individuellt kompetens- sparande och utredningen om vägledningen i skolväsendet. Vi har också samfinansierat framställningen av rapporten trender inom kompetensutvecklingsområdet, SOU:115. Utredningen har vid olika tillfällen besökt pilotprojektorterna, liksom kommuner som anordnar validering framför allt för betyg. Utredningen har varit representerad vid konferensen avseende Identification, assessment and recognition of non-formal learning: European experiences and solutions, anordnad i den 15–av norska och Cedefop och vid Seminar om realkompetence anordnad i den 23– av . Vi har vid olika tillfällen sammanträffat med representanter för Yrkesprøvings- prosjektet, YPP, i , som liksom vi arbetar särskilt med erkännande av utländsk yrkeskompetens. Vi har också i besökt Teknologibedriftenes , , och inhämtat information om projektet av realkompetanse i arbeidslivet, DRA-prosjektet. YPP och DRA-prosjektet ingår i det norska realkompetanseprosjektet. Sekreteraren har i samband med ett annat besök i besökt för information om validerings- verksamheten, la validation des acquis professionnels, då främst som en förberedelse för ett senare besök. 2 Ett förändrat uppdrag De direktiv som regeringen beslöt om vid sammanträde (dir 1999:86) framgår av bilaga 1. Mitt uppdrag har därefter förändrats genom dels tilläggsdirektiv 2000:84 (bilaga 2), beslutade vid regeringssammanträde , dels tilläggsdirektiv 2001:47 (bilaga 3), beslutade vid regerings- sammanträde . Nedan redogörs för förändringarna i uppdraget. Enligt direktiv 1999:86 skulle utredaren – i ett första steg – i samverkan med AMS och och i samråd med berörda kommuner och länsarbetsnämnderna som ansvariga myndigheter för kompetensråden i berörda län, organisera och leda tre pilot- projekt i syfte att utveckla modeller och metoder för validering av utländsk yrkeskompetens på bl.a. gymnasial nivå. I direktiven angavs, vidare, bl.a. följande uppgifter, nämligen att i samverkan med AMS och lämna förslag till regeringen på hur utvecklade modeller och metoder skall tillämpas för validering av sådan yrkeskompetens som inte kan prövas inom ramen för de föreskrifter som gäller enligt förordningen om vuxenutbildning, utvärdera behovet av och pröva lämpliga former för att validera kunskaper i det svenska språket som återspeglar arbets- marknadens krav, exempelvis genom ett nationellt språktest, pröva olika former för dokumentation av den yrkeskompetens som validerats, och Inom ramen för valideringsverksamheten skulle möjligheten prövas att använda olika modeller och metoder – som intervjuer, praktik, prövotid, orienteringskurser och komplette- rande utbildning samt prov och tester av olika slag – för att bedöma, värdera och erkänna kunskap och kompetens. Enligt direktiven skulle presenteras ett delbetänkande med en redovisning för och utvärdering av pilot- projekten. De slutliga förslagen skulle presenteras . Såsom framgått ovan skulle ett delbetänkande ha presenterats senast . Då utredningsarbetet startat först skulle underlag till ett delbetänkande med dels redovisning av pilotprojekten, dels planering av och kostnads- beräkning för en utvidgad försöksverksamhet inte kunna föreligga. Istället redovisades – i enlighet med en överenskommelse under hand – erfarenheterna av det bedrivna arbetet i en rapport till regeringen. Vid sammanträde beslutade regeringen om tilläggsdirektiv till utredningen, vilka bl.a. innebar en förlängning av utredningsarbetet till . Den bredare försöksverksamhet inriktad mot vuxnas kunskap och kompetens, som låg inom ramen för direktiv 1999:86, utgick. Den kunskap och de erfarenheter som pilotprojektverksamheten inriktad mot validering av utländsk yrkeskompetens avsetts ge, hade, angavs i tilläggsdirektiven, sannolikt till stora delar vunnits i den valideringsverksamhet som i betydande skala genomförts i åtskilliga kommuner. Uppdraget avsåg nu istället att skyndsamt kartlägga, beskriva och analysera pågående valideringsverksamhet inriktad mot validering för erhållande av betyg inom den kommunala vuxenutbildningen. Arbetet kunde begränsas till sådana kommuner som vid en över- siktlig inventering visade sig ha mer omfattande eller särskilt intressant verksamhet. Inom ramen för kartläggningen skulle även redovisas i vilken omfattning mäns och kvinnors yrkeskompetens validerats inom olika branscher. På grundval av den genomförda analysen skulle förslag till åtgär- der för utveckling av validering av utländsk yrkeskompetens läggas fram . Åtgärderna borde kunna genomföras inom ramen för de som avsatt för utbyggnad av validering av utländsk yrkeskompetens. Åtgärderna borde i ett kort perspektiv kunna bidra till en kvalitativ och kvantitativ utveckling av validering av utländsk yrkeskompetens i kommunerna. I övrigt skulle ingångna avtal med pilotprojektkommunerna fullföljas och möjlighet gavs att – i förhållande till vad som angavs i dir 1999:86 – utöka antalet branscher. Pilotprojekten skulle enligt tilläggsdirektiven genomföras så att de kunde ge erfarenheter som skulle komplettera dem som gjorts på andra håll. Särskilt viktigt var, framhölls det, att projekten formades så att utredningen totalt sett skulle få erfarenheter av validering mot såväl arbetslivets som utbildningsväsendets krav på gymnasial nivå. Arbetet med pilot- projekten skulle utvärderas. I direktiven angavs också att det pågående arbetet med att ut- forma riktlinjer för innehållet i ett arbetsmarknadsinriktat kompetensbevis skulle redovisas. Behovet av att validera kunskaper i svenska språket som återspeglar arbetsmarknadens krav skulle – liksom angavs i direktiv 1999:86 fast då med tillägget exempelvis genom ett nationellt språktest – utvärderas och former för en sådan validering föreslås. Oförändrade var uppdragen att pröva behovet av ett nationellt system för validering av vuxnas kunskaper och kompetens samt att uppskatta de statsfinansiella konsekvenserna. Genom tilläggsdirektiv 2001:47 ges utredningen utökade uppdrag innebärande att jag på grundval av den inför 15-marsskrivelsen gjorda kart- läggningen och analysen skall välja ut ytterligare högst fem kommuner – utöver pilotprojektkommunerna – som skall delta i en utbyggd verksamhet med validering av utländsk yrkes- kompetens på gymnasial nivå, skall svara för att utveckla instrument och metoder för validering med relevant anpassning till aktuella branscher eller yrkesområden; insatser som dels skall vara kommun- gemensamma och inbegripa utbildning av handledare, lärare och andra som arbetar med validering, dels skall omfatta ut- veckling och utprövning av olika former av dokumentation över validerad kunskap och kompetens, framtagning av informations- och servicematerial samt omfatta säkerställande av utvärdering och dokumentation av verksamheten, skall redovisa uppdraget . För verksamheten gäller att den skall ligga inom ramen för de som anslagits (se ovan). Medlen skall användas till att identifiera, värdera och dokumentera befintlig kunskap och kompetens. De avses inte användas till kompenserande åtgärder i form av studier eller praktik för den som validerats utan skall användas till en slags kärnverksamhet med validering av kunskap och kompetens. Vägledning är, enligt direktiven, en viktig och naturlig del i valideringsprocessen och vägledning kan till viss del behöva ingå i kärnverksamheten med validering. De avsatta medlen är dock inte avsedda att täcka kostnader för mer omfattande väg- ledning. Validering har som begrepp fått en ny innebörd i . Inledningsvis tar jag upp olika preciseringar av begreppet samt refererar till några propositioner, utredningar, m.m., inom skol- och högskoleområdet för att beskriva utveck- lingen – framställningen är dock inte avsedd att vara fullständig. Jag berör därefter validering som metod inom folkbildningen och tar sedan upp frågan om det är någon skillnad på validering och prövning. Avslutningsvis återger jag en artikel Har valideringen en förhistoria? skriven av , sakkunnig i utredningen. Ytterligare bakgrundsbeskrivningar finns i utvärderings- rapporten, bilaga 5, bl.a. kapitlet Några tankemodeller med relevans för fenomenet validering, som bl.a. berör några olika teoretiska modeller. 3.1Införande av validering som metod 3.1.1Validering inom skol- respektive högskoleområdet I senare tids utbildningsdiskussioner har fokus tenderat att förskjutas från utbildning till lärande.1 (Se också kapitel 4). Fokus ligger mer på vilket lärande som sker och har skett, snarare än på det sammanhang som kunskaper och färdigheter har utvecklats i. I samband med detta har validering blivit ett aktuellt begrepp i . Begreppet validering är alltså relativt nytt i pedagogiska sammanhang. I nittonde band anges ordet validering, där det betecknar 1 Se till exempel m.fl., 1996. den process genom vilken ett beteendevetenskapligt tests validitet bestäms. I finns däremot varken validera eller validering med. som äger giltighet i visst (särsk. rättsligt el. logiskt) sammanhang och validitet det att räknas som giltig i visst sammanhang. I forsknings- och mätningssammanhang handlar validitet om i vilken utsträckning man mäter det som avses att mätas. ges begreppet validering en annorlunda innebörd när det används i första delbetänkande En strategi för kunskapslyft och livslångt lärande, där man skriver bl.a. följande: Det är också viktigt att få till stånd en utbyggnad av möjligheterna att få kunskap och kompetens värderad och dokumenterad oberoende av var kunskapen inhämtats. Till att börja med gäller det validering i relation till existerande betyg, omdömen och utbildningsbevis. I ett längre perspektiv skulle det kunna bli aktuellt med validering av ett vidare spektrum av arbetslivskompetens.2 Impulsen till kommitténs tankar i dessa banor var en artikel i författad av och Därefter gick utvecklingen snabbt. Projektet – den femåriga satsningen på utbildning för vuxna, som började – leddes på nationell nivå av en särskild styrgrupp, Delega- tionen för . Den informerade samtliga kommuner om att validering, något förenklat uttryckt, var att betrakta som genomgången avkortad kurs alternativt del av kurs. Kommunerna fick möjlighet att få ersättning för anordnad validering över statsbidraget för . Detta innebar att validering blev intressant såväl i perspektivet av att människor kunde ges erkän- nande för det de redan kunde, som i perspektivet av att kommu- nerna kunde få ersättning för att genomföra detta. En relativt omfattande valideringsverksamhet utvecklades i många kommuner. Jag initierade en kartläggning av den verksamhet som pågick ; en kartläggning av den omfattning som varit 2SOU 1996:27, s. 66. 3Colardyn, D., m.fl. 1995. möjlig mot bakgrund av att kommunerna inte är skyldiga att föra register över genomförda valideringar. Kartläggningen redovisas i min rapport 2000 - svaren på enkät. En sammanfattning av resultaten ges i kapitel 6. preciserar begreppet valide- ring i ytterligare i skrifter, som man ger ut. 1997 publicerades antologin, Vuxenpedagogik i teori och praktik, i vilken ingår en artikel av , då anställd vid i , numera bl.a. professor vid i . I artikeln anges validering på olika sätt – bl.a. som bedömning och erkännande av kunskaper och kompetens.4 1998 definierar begreppet validering så- som innebärande dels att identifiera reell kompetens, dels att kunna beskriva den på ett sådant sätt att beskrivningarna kan accepteras av avnämarna – branscher och utbildningsanordnare. Definitionen ges i delbetänkandet Vuxenutbildning och livslångt lärande. Situationen inför och med Kunskapslyftet.5 beslutar regeringen att tillsätta en utredning med uppgift att lägga fram förslag om ett organ för värdering av utländsk yrkesutbildning på gymnasial nivå och utländska arbets- livserfarenheter. I utredningens betänkande Validering av utländsk yrkeskompetens6 vilket överlämnas till regeringen , ansluter sig utredaren till definition i SOU 1998:51. I betänkandet lägger han förslag om kompetensprov som grund för validering. Utanför direktiven föreslår utredaren att kompetensprov för validering skulle kunna genomgås av alla vuxna som önskar få sin yrkeskompetens värderad och erkänd. Förslagen har varit en utgångspunkt för min utredning. I regeringens skrivelse till , Samverkan, ansvar och utveckling – Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning7, vilken överlämnas , finns ett särskilt avsnitt om värdering och validering av kunskap och kompetens. I detta framhålls bl.a. följande: 4Colardyn, D. 1997, s. 288. 5SOU 1998:51, s. 219. 7Regeringsskrivelse 1998/99:121. Regeringen anser att det är av stor vikt att ta vara på den vuxnes informella kompetens och avser därför att i ett första steg initiera en försöksverksamhet med former för validering. Regeringen anser att det också är viktigt att ytterligare stödja utvecklingsarbetet på lokal nivå vad avser värdering och validering.8