sou · GPB317 · 2002-01-01 00:00:00 — Paragrafen motsvarar 10 kap. 21–23 §§ och 13 kap. 6 § i nuvarande fartygssäkerhetslag. Fartygssäkerhetslagen innehåller en del bestämmelser som gör det möjligt för regeringen eller, efter regeringens bestämmande, att meddela undantag från lagen. Verket kan också meddela särskilda föreskrifter för fiskefartyg och andra fartyg av särskild beskaffenhet. I vårt förslag bibehåller vi och utökar något möjligheterna att föreskriva om undantag eller att meddela särskilda föreskrifter. Denna paragraf motsvarar 13 kap. 7 § i nuvarande fartygssäkerhetslag. Rätten att meddela undantag från lagen tas upp också i denna paragraf. Som vi har närmare utvecklat i avsnitt 4.7.3 bör rätten att meddela undantag avse samtliga bestämmelser i 3 kap. 1–9 §§ i den nya fartygssäkerhetslagen. Dessa lagrum reglerar dels de särskilda kraven såvitt avser innehav av certifikat och dokument om godkänd säkerhetsorganisation, dels frågor om fastställande av minsta tillåtna fribord och om fribordsmärken. Precis som bör lagen vidare ge möjligheter att meddela undantag från bestämmelserna om skyldigheten att ge in ritningar. framgår detta av 10 kap. 23 § fartygssäkerhetslagen. Paragrafen motsvarar 13 kap. 8 § i nuvarande fartygssäkerhetslag. Paragrafen motsvarar delvis 1 kap. 6 § första och andra styckena i nuvarande fartygssäkerhetslag. Vi har föreslagit vissa ändringar i förhållande till den bestämmelsen. För det första anser vi att det skall finnas en uttrycklig bestämmelse om att får överlåta till en organisation att fastställa minsta tillåtna fribord om detta sker i syfte att fribordscertifikat skall utfärdas. För det andra har vi föreslagit att det som sägs om organisationerna i enskilda fall också kan gälla utländska sjöfartsmyndigheter. Vi har utförligt motiverat våra förslag i avsnitt 4.7.4. 11 och 12 §§ Paragraferna motsvarar 10 kap. 3 och 4 §§ i nuvarande fartygssäker- hetslag. Inskränkningar i rätten att använda fartyg Vi har i delbetänkandet föreslagit de ytterligare bestämmelser om inskränkningar i rätten att använda fartyg som behövs för att införliva artiklar i dels direktivet 95/21/EG om hamnstatskontroll, dels direktivet 1999/35/EG. Förslaget bereds inom . Dessa bestämmelser och de bestämmelser som finns i 11 kap. fartygssäkerhetslagen utgör 7 kap. i den nya fartygssäkerhetslagen. För att göra lagtexten lättare att läsa, har vi delat upp några av paragraferna i flera paragrafer. Vi har också föreslagit en ändring som innebär att ett föreläggande mot den som är skyddsansvarig enligt 3 kap. 8–10 §§ för produkter som används på fartyg, skall få avse att han eller hon åläggs att lämna varningsinformation eller att återkalla produkten. Paragrafen motsvarar 11 kap. 1 § i nuvarande fartygssäkerhetslag och är i sak identisk med 11 kap. 1 § 1–4 styckena i vårt tidigare förslag till ändring i fartygssäkerhetslagen. Paragrafen motsvarar 11 kap. 1 § femte stycket i vårt tidigare förslag. Den har kommenterats där i avsnitten 8.2 och 12 (se SOU 2000:16 s. 80–82 och 110). Lagrummet är relevant för de fartyg som omfattas av ISM-koden. Paragrafen motsvarar 11 kap. 1 § sjätte stycket i vårt tidigare förslag. Som vi har anfört i avsnitt 8.4 i delbetänkandet, behövs bestämmelsen för att införliva artikel 16.3 i direktivet 95/21/EG i svensk rätt. Det bör poängteras att de kostnader som avses i bestämmelsen endast är kostnaderna för den tillsynsförrättning, som lett fram till ett nyttjande- förbud, och som redaren/fartygsägaren skall erlägga enligt de föreskrifter om avgifter som beslutat enligt bemyndigan- den i fartygssäkerhetslagen. Ett beslut om kvarhållande innebär att andra kostnader uppstår, bl.a. för inspektionshamnen. Krav som hamnmyndigheten eller hamninnehavaren har gentemot fartygets ägare eller redare i anledning av sådana kostnader, kan inte åberopas vid tillämpning av denna paragraf. 4–7 §§ Paragraferna motsvarar 11 kap. 1 a § i vårt tidigare förslag. Vi har motiverat lagförslaget i avsnitt 8.3 i delbetänkandet (se SOU 2000:16 s. 82–85). Bestämmelserna om att under vissa förutsättningar förbjuda fartyg att anlöpa svensk hamn skall gälla alla fartyg oavsett flagg. har i sitt yttrande över delbetänkandet föreslagit att bestämmelserna endast bör gälla utländska fartyg. Det finns ett intresse av att ta in och hålla kvar bristfälliga svenska fartyg i svensk hamn till dess att bristerna har åtgärdas. Har ett svenskt fartyg smitit från en utländsk inspektionshamn, skulle dessa bestämmelser enligt verket kunna motverka detta intresse. skall emellertid enligt 7 § få ge ett fartyg tillstånd att resa till en anvisad hamn för att rätta bristerna. Ett svenskt fartyg som annars inte skulle få anlöpa hamnen, lär i praktiken kunna anvisas till en svensk hamn för att åtgärda bristerna. Därmed är enligt vår uppfattning de synpunkter som verket framfört tillgodosedda. Paragrafen motsvarar 11 kap. 1 b § i vårt tidigare förslag. Vi har i delbetänkandet motiverat förslaget i avsnitten 9.3 och 12 (se SOU 2000:16 s. 93, 94, 111 och 112). Paragrafen motsvarar 11 kap. 2 § i nuvarande fartygssäkerhetslag och är i sak identisk med 11 kap. 2 § i vårt tidigare förslag. I artikel 10.4 i direktivet 1999/35/EG anges att ett beslut att hindra fartygets användning skall fattas inom efter den inledande särskilda besiktningen och att företaget skall underrättas om detta. Vi har i vårt lagförslag inte angett någon tidsram för att fatta sina beslut om inskränkningar i rätten att använda fartyg. bör, utan att det anges i fartygssäkerhetslagen, fatta beslut om hindrande av användning i reguljär trafik inom de tidsramar som anges i direktivet 1999/35/EG. Paragrafen motsvarar 11 kap. 3 § i nuvarande fartygssäkerhetslag och är i sak identisk med 11 kap. 3 § i vårt tidigare förslag. Paragrafen motsvarar 11 kap. 4 § i nuvarande fartygssäkerhetslag. Paragrafen motsvarar 11 kap. 5 § första stycket i nuvarande fartygs- säkerhetslag och är i sak identisk med 11 kap. 5 § första stycket i vårt tidigare förslag. Paragrafen motsvarar delvis 11 kap. 5 § andra stycket i nuvarande fartygssäkerhetslag. Eftersom skyddsansvaret på fartyg enligt vårt förslag skall regleras dels i fartygssäkerhetslagen, dels i arbetsmiljö- lagen, måste möjligheten att meddela förelägganden omfatta båda dessa lagar. I andra stycket föreslår vi en bestämmelse som innebär att den som är skyddsansvarig enligt 3 kap. 8–10 §§ arbetsmiljölagen kan åläggas att lämna varningsinformation eller att återkalla en produkt som används på fartyg. Bestämmelsen motsvarar 7 kap. 11 § arbetsmiljö- lagen och har motiverats i avsnitt 6.10.3. Paragrafen motsvarar 11 kap. 5 § tredje stycket i nuvarande fartygs- säkerhetslag och är i sak identisk med 11 kap. 5 § tredje och fjärde styckena i vårt tidigare förslag. Vi har i avsnitt 12 i delbetänkandet kommenterat bestämmelsen (se SOU 2000:16 s. 114). Paragrafen motsvarar 11 kap. 6 § i nuvarande fartygssäkerhetslag. 1–7 §§ Paragraferna motsvarar 12 kap. 1–7 §§ i nuvarande fartygssäkerhetslag. De nya bestämmelserna om inskränkningar i rätten att använda fartyg, medför ett behov av ytterligare ansvarsbestämmelser. De ändringar av 12 kap. fartygssäkerhetslagen som vi föreslog i delbetänkandet, finns med när ansvarsbestämmelserna regleras i 8 kap. i den nya fartygs- säkerhetslagen. Övriga ändringar av gällande bestämmelser är en följd av att arbetsmiljölagen skall tillämpas på fartygsarbete. Överträdelser av förbud eller villkor som har meddelats i föreskrifter beslutade med stöd av bemyndiganden i 4 kap. arbetsmiljölagen, skall straffas enligt vad som sägs i den lagen även när överträdelsen sker på fartyg. 9 kap. Övriga bestämmelser 1–5 §§ Paragraferna motsvarar 13 kap. 1–4 och 9 §§ i nuvarande fartygssäker- hetslag. Vi har i 9 kap. 3 § inte tagit med det som sägs i 13 kap. 3 § andra stycket om att ett provisoriskt beslut inte får överklagas. Ett provisoriskt beslut avsåg fastställandet av säkerhetsbesättning och meddelades av innan samråd skett med sjöarbets- marknadens parter. Eftersom bestämmelsen i 5 kap. 8 § om samråd upphävts, behövs inte heller bestämmelsen i 13 kap. 3 § andra stycket. Vissa av dessa bestämmelser bör kommenteras. Punkten 2 är en särskild ikraftträdandebestämmelse för de ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg som redan används i reguljär trafik när lagen träder i kraft. Sådana fartyg skall kontrolleras och besiktigas på samma sätt som fartyg som ännu inte satts i drift i reguljär trafik. Av denna bestämmelse framgår att detta skall ske från det att lagen trätt i kraft. Punkten 3 är en följd av att arbetsmiljölagen skall tillämpas på fartygsarbete. Enligt 6 kap. 12 § arbetsmiljölagen räknas preskriptions- tiden för ett skyddsombud att föra talan om skada i anledning av uppdraget från det att skadan inträffade. Enligt 9 kap. 15 § i nuvarande fartygssäkerhetslag beräknas tiden från det att den åtgärd avslutats varpå anspråket grundas. För att undvika eventuella rättsförluster bör den gamla regleringen gälla på fartyg i fråga om skador som uppkommit före det att våra förslag har trätt i kraft. Punkten 5 är en följd av vad som sägs i bestämmelserna om ikraftträdande av lagen (1995:927) om ändring i fartygssäkerhetslagen. När ISM-koden infördes i svensk rätt skedde det genom ändringar i en rad bestämmelser i fartygssäkerhetslagen och genom att nya bestämmelser fördes in i lagen. De nya bestämmelserna och ändringarna i de gamla bestämmelserna skulle träda i kraft som regeringen bestämde. Regeringen fick föreskriva att bestämmelserna skulle tillämpas från olika tidpunkter för skilda typer av rederier och fartyg. Bestämmelserna har ännu inte trätt i kraft för alla fartyg som omfattas därav. Vårt förslag till en ny fartygssäkerhetslag innebär en annan paragrafindelning än den nuvarande och att det som omfattas av lagen (1995:927) om ändring i fartygssäkerhetslagen inte kommer att finnas på samma ställen som i den nuvarande fartygssäkerhetslagen. Regleringen av när och för vilka fartyg som ISM-koden skall tillämpas, skall vara densamma med den nya fartygssäkerhetslagen. I punkten 5 skall därför anges att tidpunkten för tillämpning av de aktuella bestämmelserna också skall gälla för tillämpning av motsvarande bestämmelser i den nya fartygssäkerhets- lagen. Där skall också anges att regeringen får föreskriva att de bestämmelser som nämnts i denna punkt skall tillämpas från olika tidpunkter för skilda typer av rederier och fartyg. Punkten 6 har betydelse för de lagar och övriga författningar som hänvisar till fartygssäkerhetslagen. Hänvisar en annan författning till en bestämmelse i den gamla fartygssäkerhetslagen, skall hänvisningen i stället gälla motsvarande bestämmelse i den nya fartygssäkerhetslagen. 9.2Förslaget till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) Vi föreslår att arbetsmiljölagen skall gälla allt fartygsarbete och inte bara arbete på örlogsfartyg. Det mesta som sägs i arbetsmiljölagen kan utan vidare tillämpas på fartyg. Det finns dock vissa frågor, där sjöfartens egenart kräver att arbetsmiljön regleras på annat sätt än i land. Behovet av en reglering, som är anpassad till den speciella arbetsmiljön ombord på fartyg, skall tillgodoses genom dels särbestämmelser i fartygssäkerhetslagen i enstaka frågor, dels viss särreglering i arbetsmiljölagen. I fartygssäkerhetslagen kommer det att finnas bestämmelser om hur arbetsmiljön i vissa avseenden skall vara utformad på fartyg. Bestämmelserna kompletterar reglerna i arbetsmiljölagen om arbetsmiljöns beskaffenhet. Fartygssäkerhetslagen skall också innehålla bestämmelser om befälhavarens skyddsansvar. De bestämmelserna skall inte inskränka det ansvar som åvilar redaren/arbetsgivaren enligt arbetsmiljölagen. Vissa frågor som avser skyddsverksamheten på fartyg skall regleras i fartygssäkerhetslagen. Särregleringen i arbetsmiljölagen gäller bl.a. redarens skyddsansvar för arbetsmiljön på fartyg, samordningsansvaret och roll som föreskrivande myndighet vid fartygsarbete. Det kommer vidare att framgå av arbetsmiljölagen att vissa av lagrummen inte skall gälla fartygsarbete. Så är fallet med bestämmelserna om tillsyn och vissa av bestämmelserna om skyddsverksamheten. När fartygssäkerhetslagen i stället skall tillämpas, kommer detta att anges i de berörda lagrummen i arbetsmiljölagen. 1 kap. 2 § Arbetsmiljölagen skall gälla för samma fartyg som omfattas av bestämmelserna om arbetsmiljö i fartygssäkerhetslagen. I detta syfte föreslår vi ett tillägg till första stycket om att lagen skall gälla svenska fartyg även när de används till sjöfart utanför det svenska sjöterritoriet. Vi föreslår vidare att två nya stycken förs in i paragrafen. I andra stycket slås fast att den föreskrivande myndigheten i fråga om fartygsarbete är . Där finns också en särskild bestämmelse om redarens arbetsmiljöansvar. Detta ansvar skall också gälla den som i redarens ställe har befattning med fartyget. Redaren har det övergripande skyddsansvaret på sitt fartyg. Ansvaret omfattar inte bara de som är anställda av redaren, utan också andra som utför fartygsarbete. Det som sägs i arbetsmiljölagen om arbetsgivaren, skall därför vid fartygsarbete gälla redaren också när arbetet utförs av den som är anställd av någon annan än redaren. Redarens ansvar enligt denna bestämmelse skall inte inkräkta på arbetsgivarens skyddsansvar. När fartygsarbete utförs av någon som inte är anställd av redaren, kommer alltså både redaren och arbetsgivaren att vara ansvariga för att kraven på arbetsmiljön upprätthålls. I vissa frågor delar de dessutom skyddsansvaret med befälhavaren. Befälhavarens skyddsansvar skall regleras i fartygssäkerhetslagen. I fjärde stycket skall det finnas en hänvisning dit. Vi har motiverat de föreslagna ändringarna i paragrafen i avsnitten 6.4.2–3. 1 kap. 4 § Lagen skall gälla fartygsarbete på dels alla svenska fartyg, dels utländska fartyg som används till sjöfart inom Sveriges sjöterritorium. Det är dock inte alla bestämmelser som skall gälla de utländska fartygen. Vilka bestämmelserna är, som skall gälla för dessa fartyg, regleras i fartygssäkerhetslagen. Vi har föreslagit ett nytt stycke i denna paragraf som hänvisar till fartygssäkerhetslagen i det avseendet. Våra överväganden om ändringarna i paragrafen finns i avsnitt 6.4.4. 2 kap. 1 § Vi föreslår ett tillägg till första stycket som säger att arbetsmiljön vid fartygsarbete skall vara tillfredsställande också med hänsyn till sjösäkerhetens krav. Detta tillägg har vi hämtat från motsvarande bestämmelse i 6 kap. 1 § fartygssäkerhetslagen. Lagrummet kan i övrigt tillämpas på fartygsarbete utan ändringar. När det gäller utländska fartyg har vi föreslagit att endast första stycket skall tillämpas. Detta skall framgå av 4 kap. i den nya fartygssäkerhetslagen. Våra överväganden i fråga om denna paragraf finns i avsnitt 6.5.1. 2 kap. 4 § Vi har i vårt förslag lyft in fartygsarbete i arbetsmiljölagen, utan att detta skall påverka regleringen av arbetsmiljön på andra arbetsplatser. Denna paragraf kan i och för sig utan ändringar tillämpas också på fartyg. Att paragrafen har fått ett delvis nytt utseende och att vibrationer särskilt nämns, beror på att den typen av störningar i arbetsmiljön är så väsentliga på fartyg att de inte bör utelämnas ur bestämmelsen. Enligt förarbetena till den nuvarande bestämmelsen ingår vibrationer i övriga arbetshygieniska förhållanden, vilket inte är tillräckligt när arbetsmiljölagen skall omfatta fartygsarbete. 2 kap. 7 § Andra stycket i denna paragraf har förts över från 7 kap. 4 § tredje stycket fartygssäkerhetslagen. 2 kap. 8 § Vissa bestämmelser om arbetsmiljöns utformning på fartyg är så speciella för just den arbetsplatsen, att de inte bör finnas i arbetsmiljö- lagen utan i fartygssäkerhetslagen. I andra stycket i denna paragraf finns en erinran om detta. Vi har motiverat våra förslag i den delen i avsnitt 6.5.2. 2 kap. 10 § Vid fartygsarbete tillämpas lagen (1998:958) om vilotid för sjömän i stället för arbetstidslagen (1982:673). I andra stycket i denna paragraf finns en erinran om detta. 3 kap. 2 a § Vi har redovisat våra överväganden om skyddsansvaret i avsnitt 6.6. Bestämmelserna i 3 kap. arbetsmiljölagen skall också gälla vid fartygsarbete. Skyddsansvaret enligt detta kapitel omfattar bl.a. frågor om internkontroll, arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet samt företagshälsovård. Bestämmelserna behöver inte anpassas särskilt för att kunna tillämpas på fartygsarbete. I denna paragraf föreslår vi dock en ändring av främst redaktionell natur. Eftersom bestämmelserna om arbetsmiljöns utformning skall finnas i dels arbetsmiljölagen, dels fartygssäkerhetslagen, måste första stycket få en delvis annan lydelse. I slutet av den första meningen skall det stå föreskrivna krav på en god arbetsmiljö. Detta täcker in såväl arbetsmiljölagen och fartygssäkerhetslagen som föreskrifter om arbetsmiljöns utformning meddelade med stöd av lagarna. 3 kap. 7 § Det finns särskilda bestämmelser om samordningsansvaret vid fartygs- arbete i 7 kap. 6 § fartygssäkerhetslagen. Vi har delvis flyttat över bestämmelserna till denna paragraf i arbetsmiljölagen. Vid fartygsarbete är det särskilt viktigt med klara regler om vem som skall vara samordningsansvarig. Vårt förslag tillgodoser detta. bör den som lagen pekar ut som samordningsansvarig ha större möjligheter än att överlåta ansvaret på någon annan. Ansvaret skall kunna överlåtas på någon av dem som bedriver arbete på arbetsstället eller, i fråga om lastning och lossning av ett fartyg i svensk hamn, på den som är hamnansvarig och bör inte fordra myndighetstillstånd. Vi har motiverat tilläggen till denna paragraf i avsnitt 6.6.5. 5 kap. 2 § Bestämmelserna om minderårigas arbete skall gälla även fartygsarbete. Ett undantag är emellertid bestämmelsen om minimiålder för arbete. Här finns i stället regleringen i fartygssäkerhetslagen och sjömanslagen. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 6.8. 6 kap. 2 § Vi har föreslagit att vissa av bestämmelserna om skyddsverksamheten skall finnas kvar i fartygssäkerhetslagen. Det gäller bestämmelser om utseendet av skyddsombud, tillsättandet av skyddskommittéer och om skyddsombudets stoppningsrätt på fartyg. I övrigt skall arbetsmiljö- lagens bestämmelser om skyddsverksamheten gälla. Vissa av lagrum- men i 6 kap. arbetsmiljölagen har fått anpassas något för att kunna tillämpas på fartyg. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 6.9. Denna paragraf reglerar hur skyddsombud skall utses och skall alltså inte gälla skyddsombud på fartyg. 6 kap. 4 § Ett skyddsombud på fartyg har i princip samma arbetsuppgifter som ett skyddsombud i land. På ett fartyg är det ett sjösäkerhetskrav att fartyget är vederbörligen bemannat. Det skall därför också ingå i skyddsombu- dets uppgifter att övervaka fartygets bemanning. Bestämmelsen har hämtats från 9 kap. 4 § första stycket i nuvarande fartygssäkerhetslag. 6 kap. 6 a § finns motsvarande bestämmelse för fartyg i 6 kap. 6 § fartygs- säkerhetsförordningen. Vi har bedömt att det inte möter något hinder att i stället tillämpa bestämmelsen i arbetsmiljölagen. Det fordras ett tillägg till bestämmelsen. Ett skyddsombud på fartyg skall göra en framställan hos , i stället för hos , för prövning av frågan om förbud eller föreläggande skall meddelas. Ett förbud eller ett föreläggande meddelas då med stöd av 7 kap. i den nya fartygssäkerhetslagen. 6 kap. 7 och 8 §§ Frågor om ett skyddsombuds stoppningsrätt och om tillsättning av skyddskommittéer skall regleras i fartygssäkerhetslagen i stället för i arbetsmiljölagen, när frågorna avser förhållanden på fartyg. 6 kap. 9 § Se kommentaren till 6 kap. 4 §. Tillägget har hämtats från motsvarande bestämmelse i 9 kap. 11 § första stycket i nuvarande fartygssäkerhets- lag. 6 kap. 10 § En avtalsuppsägning eller en annan sådan rättshandling, som sker i strid mot bestämmelsen om att ett skyddsombud i anledning av uppdraget inte får ges försämrade anställningsvillkor, är ogiltig. Det följer av lagen (1982:80) om anställningsskydd att ett skyddsombud skall kunna återgå till sitt arbete i avvaktan på att en tvist om uppsägningens giltighet prövats slutligt, om inte en domstol på arbetsgivarens yrkande förordnat något annat. Som framgår av vad vi har anfört i avsnitt 5.11 kan inte lagen om anställningsskydd tillämpas fullt ut på fartygsför- hållanden. Vi har därför föreslagit en särskild bestämmelse i fartygssäkerhetslagen om förutsättningarna för ett skyddsombud på fartyg att kunna återgå till sitt arbete. I denna paragraf har vi föreslagit ett nytt stycke, som erinrar om regleringen i lagen om anställningsskydd och i fartygssäkerhetslagen. 6 kap. 12 § Tidsfristerna för ett skyddsombud på fartyg att framställa ett anspråk om skadestånd eller att väcka talan om ett sådant anspråk bör vara mer tilltagna än de som gäller i land. Vi har därför fört över bestämmelsen i 9 kap. 15 § i nuvarande fartygssäkerhetslag till denna paragraf. I fartygssäkerhetslagen räknas emellertid tiden för talans väckande från det att den åtgärd som anspråket grundas på har avslutats, medan tiden enligt arbetsmiljölagen räknas från det att skadan inträffade. Arbetsmiljölagens reglering är att föredra och skall också gälla i fråga om skador som inträffar på fartyg. 6 kap. 15 § Paragrafen har ändrats så att även det som sägs i 6 kap. 10 § fjärde stycket arbetsmiljölagen omfattas därav. 6 kap. 16 § Lagen (1974:358) om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen skall tillämpas såväl när skyddsombud eller ledamot av skydds- kommitté utsetts på fartyg som när de utsetts på en arbetsplats i land. Eftersom det är de ombordanställda som utser dessa representanter på fartyg, måste bestämmelsen ha en delvis annorlunda lydelse när den tillämpas på fartyg. 7 kap. 1 § Vi har i avsnitt 6.10.1 motiverat varför 7 kap. arbetsmiljölagen med ett undantag inte skall tillämpas på fartyg. Undantaget avser sekretess- bestämmelsen i 7 kap. 13 § arbetsmiljölagen. Den paragrafen gäller sekretessbelagd information som ett skyddsombud, ledamot i en skyddskommitté eller den som har deltagit i arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamheten tagit del av under utövandet av sitt uppdrag. Det som sägs i paragrafen skall gälla även när uppdraget utförts på ett fartyg. 8 kap. 4 a § En följd av att 7 kap. arbetsmiljölagen inte skall tillämpas på fartyg, är att förbud och förelägganden som avser arbetsmiljön på fartyg inte meddelas med stöd av arbetsmiljölagen. Sådana beslut skall i stället meddelas med stöd av 7 kap. i den nya fartygssäkerhetslagen. Ansvaret för den som överträder ett sådant förbud eller föreläggande skall prövas enligt 8 kap. i den nya lagen. Detsamma gäller överträdelser av föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Denna paragraf erinrar om straffbestämmelserna i fartygssäkerhetslagen. I övrigt skall ansvarsbestämmelserna i 8 kap. arbetsmiljölagen gälla. Våra över- väganden i denna del finns i avsnitt 6.11. 9 kap. 3 § Rätten för en arbetstagarorganisation att föra talan för att tillvarata arbetstagarnas intresse är delvis mer vidsträckt enligt fartygssäker- hetslagen än enligt arbetsmiljölagen. Enligt 13 kap. 4 § i nuvarande fartygssäkerhetslag fordras inte att organisationen har yttrat sig i ärendet. Vi har fört över den bestämmelsen till denna paragraf. 9.3Förslaget till fartygssäkerhetsförordning (0000:00) I sak är den nya fartygssäkerhetsförordningen i princip densamma som den nuvarande. Den har en helt ny disposition för att vara anpassad till den nya fartygssäkerhetslagen. Föreskrifterna i förordningen följer ordningen i 6 kap. i den nya fartygssäkerhetslagen på så sätt att 6 kap. 1–6 §§ fartygssäkerhetslagen motsvaras av varsitt kapitel i fartygssäker- hetsförordningen, medan regleringen i 7 kap. i förordningen följer av vad som sägs i 6 kap. 7 och 8 §§ i lagen samt den i 8 kap. av vad som sägs i 6 kap. 10 § i samma lag. 9 och 10 kap. i den nya förordningen skall innehålla föreskrifter som avser inskränkningar i rätten att använda fartyg och övriga frågor.