sou · GPB314d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Även om kvinnan i realiteten inte utsätter sig för prostitution får hon i vissa fall, på klubben, en känsla av att kroppen har brukats för prostitution. En kvinna som har tillbringat på sexklubbarna blir ofta känslomässigt störd på ett sätt som kan benämnas som porrskadad. Hon får i sådant fall svårt att inleda och bibehålla en djupare relation med en man. Alla män ser henne som sexobjekt. Alla män har som sitt främsta syfte att få utnyttja henne för egen sexuell tillfredsställelse. Det är inte ovanligt med s.k. flash-back vid sexuella situationer. Kvinnan sammankopplar mannen med de män som onanerat vid hennes poseringar. Det finns en stor risk att kvinnor med tidiga erfarenheter av övergrepp konserverar sina känslor genom arbetet på klubben. Ett sådant beteende kan få som resultat att kvinnorna inte utvecklas psykologiskt och socialt samt att de får relationsproblem med t.ex. sina barn. Kvinnorna får med tiden allt svårare att hitta ett arbete på den ordinarie arbetsmarknaden. De kan inte inför en presumtiv arbetsgivare lämna någon fullständig redovisning över vad de har gjort . Kvinnorna kan av naturliga skäl inte heller lämna meritlista med referenspersoner. Kvinnornas arbetsförhållanden är undermåliga och den utomstående kontrollen över dessa är bristfällig. Arbetspassen är i allmänhet långa. Klubbarna kan ha öppet t.ex. till 03.00–06.00 . Kvinnorna saknar arbetstrygghet eftersom de i princip aldrig är formellt anställda av klubbarna. Det är inte sällan fråga om svarta inkomster. En del klubbägare verkar för att kvinnorna skall ha F- skattesedel. Enligt egen uppfattning kan de, med hänvisning till att kvinnorna är egna företagare, undgå ett arbetsgivaransvar. Det har visat sig vara svårt för kvinnorna att redovisa och betala skatt på sina inkomster. I har, enligt uppgift, skattemyndigheten i vissa fall accepterat att skatt skall utgå för dans, men vägrat avseende posering under åberopande att sådana handlingar inte är lagliga. När det gäller kvinnornas och klubbägarnas ekonomiska mellan- havanden förekommer olika varianter. Vissa klubbägare kräver att kvinnan skall betala för att få vistas i lokalen. I en del fall har kvinnan rätt till provision i förhållande till kundens betalning. På en sexklubb i hade kvinnorna provision på såväl drycker som kunden köper i baren som tjänster han köper i klubbens privatrum. Provisionen uppgick till . Det anförda leder sammantaget till att kvinnorna i stor grad är utlämnade till klubbägarna. Många ägare ser till att utnyttja de nämnda förhållandena och särskilt kvinnor med dåligt självförtroende blir drabbade. Det är inte ovanligt att kvinnorna hamnar utanför samhällets skyddsnät, t.ex. socialförsäkringssystemet. En del kvinnor använder droger för eget bruk. Det rör sig främst om amfetamin, kokain och rökheroin. Det förekommer att kvinnorna introduceras i missbruk på klubbarna. Kvinnorna uppfattar med tiden klubben som deras familj, till vilken de känner en stark tillhörighet. Det förekommer en stark social kontroll på klubben. En del kvinnor har beskrivit fenomenet som att det är fråga om att tillhöra en sekt. Man talar och tänker i termer som vi och dem. Det är fråga om att leva i en subkultur med egna sociala normer och regler. Kvinnorna har ofta svårt att inför släkt och bekantskapskrets öppet berätta om sitt arbete. Detta leder till en uttunning av kontakterna med familj, släkt och tidigare vänner och ett tilltagande umgänge med personer i sexklubbsmiljön. kontaktnätet blir bristfälligt. De redogjorda omständigheterna skapar ett beroende i förhållande till sexklubben och en isolering i förhållande till omvärlden. Kvinnorna får således stora svårigheter att bryta sig loss från klubben och dess verksamhet. Sammanfattningsvis kan sägas att de nu beskrivna faktorerna, som påverkar kvinnorna negativt såväl socialt som kroppsligt och själsligt, innebär att steget från sexklubb till prostitution inte är långt. För en del blir med andra ord verksamheten på sexklubben en inkörsport till prostitution. möter kvinnor i prostitutionen som har arbetat på sexklubb. 12.4.7Sexklubbarnas verksamhet leder också till kriminalitet och andra skadliga effekter I enkätsvaren nämns som exempel på kriminalitet i anslutning till klubbarna narkotikabrott, olaga hot, bedrägeri, misshandel, utpressning, arbetsmiljöbrott, ekonomisk brottslighet, koppleri samt brott mot sexköpslagen. I vissa fall baserar sig uppgifterna, om att en viss brottstyp förekom- mer, på brottmålsdomar. I andra fall, bl.a. när det gäller uppgifterna om att det förekommer koppleri och brott mot sexköpslagen, är det fråga om uppgifter som stöder sig på t.ex. information från personer som vistas i sexklubbsmiljön. Som exempel på den kriminalitet som förekom i klubbarna / Nya samt (1001) nämner polismyndigheten att kundernas kreditkort i vissa fall drogs för samma beställning. Det kunde röra sig om för ett glas vatten eller för en helnatt, som kunden inte har någon minnesbild av på grund av att någon drogade honom. De kunder som protesterade tystades ned, i vissa fall med hjälp av hot. Beträffande brotten mot sexköpslagen och koppleri uppger några polismyndigheter att sådan verksamhet, enligt obekräftade uppgifter, förekommer på eller i anslutning till vissa klubbar. Det är fråga om dels att direkt prostitution sker i klubblokalerna, dels att prostitutions- kontakter tas på klubbarna och att själva prostitutionstjänten därefter utförs på annan adress. Brottsmisstankarna i sammanhanget är svårutredda eftersom brotten är särskilt spaningskrävande. Uppgifterna gör gällande bl.a. följande. På en av de mindre klubbarna skall ägarinnan sälja prostitutionstjänster för . På en annan mindre klubb skall det vara möjligt att för dels få tillträde till klubblokalen, dels få titta på nakenuppträdande på scen och dels få tillgång till en prostituerad kvinna som väntar i en lägenhet eller hotellrum. Det skall röra sig om asiatiska kvinnor som lockar kunderna till klubben. På Prostitutionsgruppen i är man förvissad om att enskilda kvinnor erbjuder prostitutionstjänster. Kunskapen har erhållits genom kontakter med kvinnor med erfarenhet av arbete på sexklubbar. Prostitutionstjänsten utförs dock vanligen utanför klubbens lokaler då klubbägarna är noga med att se till att prostitution inte sker på själva klubben. Som exempel på andra skadliga effekter av sexklubbsbranschen nämns bl.a. följande. Verksamheten upplevs ofta som störande av grannar. – Klubbar i använder sig av reklam i form av dels ett omfattande antal reklamlappar som skräpar ned gatorna, dels stora affischer på bilar. – Fastighetsägarna luras att skriva på hyreskontrak- ten under föregivande att hyresgästen skall bedriva en seriös verksamhet. När fastighetsägarna blir varse om den egentliga verksam- heten och försöker avhysa hyresgästen utnyttjar sexklubbsägarna de långa handläggningstiderna i domstolarna. I väntan på att tvisten skall bli slutligt avgjord kan de fortsätta med verksamheten. – Det förekom- mer att sexklubbsägarna uppdrar åt kriminellt belastade personer, bl.a. med anknytning till s.k. MC-gäng, att ta hand om bråkiga kunder och motsträviga kvinnor. 12.5Socialstyrelsen har kartlagt prostitutionen har av regeringen fått i uppdrag att fortlöpande följa och samla kunskap om prostitutionens omfattning och utveckling samt de sociala insatser som bedrivs på lokal nivå.21 Uppdraget att kartlägga prostitutionen har framförallt sin bakgrund i kriminaliseringen av köp av sexuella tjänster genom sexköpslagen. presenterade en undersökning om prostitutionen i (Kännedom om prostitution , 2000:5). Det övergripande syftet med undersökningen var att översiktligt kartlägga prostitutionens omfattning i efter det att sexköpslagen trädde i kraft. I jämförande syfte blickade undersökningen även tillbaka på tidigare utredningar och studier. Datainsamlingen skedde bl.a. genom enkäter till polismyndigheter och polisområden, vissa hotell och restauranger, 1997/98:55 s. 107 f. i samtliga kommuner samt intervjuer med s.k. nyckelinformanter inom polis, socialtjänst, sjukvård och frivillig- organisationer. Undersökningen är berörd även i kapitel 8 om koppleri och prostitution. Undersökningen berörde sexklubbar endast marginellt.22 Ett fåtal frågor om förekomsten av denna typ av verksamhet ställdes i de enkäter som gick ut till polismyndigheterna. Frågorna avsåg situationen . Sexklubbar definierades som lokaler där kvinnor uppträder genom posering. Sammantaget uppgav fem polismyndigheter (, , , och ) att det fanns sexklubbar inom verksamhetsområdet. För att utröna om det förekom prostitution vid sexklubbar och s.k. videoklubbar ställdes frågan Förekom det att kvinnor erbjöd sexuella tjänster, annat än posering, på dessa ställen ?. Svaren visade en ganska stor ovisshet. i svarade nej, tre polismyndigheter (, och ) svarade med alternativet vet ej och slutligen polismyndigheten i som också svarade att de inte visste, men med tillägget att sannolik- heten var stor. menade att svaren fick tolkas med viss försiktighet. Osäkerheten i svaren kunde bero på att man faktiskt inte visste, men också på att frågan i sig möjligtvis var något otydlig. Syftet med frågan var att undersöka förekomsten av prostitution, men uttrycket sexuella tjänster, annat än posering kunde kanske uppfattas vidare. Det fanns därutöver en osäkerhet om huruvida tjänsten skulle äga rum på klubben för att räknas som en sådan sexuell tjänst som avsågs i frågan eller om kontaktskapandet var tillräckligt. Undersökningen i denna del behandlade även frågan om sexklubbarna utgör en inkörsport till prostitution. menade att sexklubbarna kan sägas utgöra en slags gråzon när det gäller försäljning av sexuella tjänster. En del av de intervjuade uppgav att kvinnor i prostitutionen ofta hade vistats på sexklubbar innan de tog steget att prostituera sig och att kvinnornas arbete på sexklubbarna sålunda kan innebära en gradvis tillvänjning vid prostitutionsmiljön. 22 om prostitution (2000:5), s. 56 f. 12.6Sociala och polisiära insatser I detta avsnitt behandlas sociala och polisiära insatser med anledning av sexklubbarnas verksamhet. Beskrivningen baserar sig i allt väsentligt på enkätsvaren. 12.6.1Socialtjänsterna bedriver arbete för kvinnor på sexklubbar Poliser och socialarbetare har mer eller mindre aktivt verkat i prostitutionsmiljön. Anledningen till de ökade insatserna på detta område var bl.a. att prostitutionen ökade i omfattning under den första delen av det årtiondet. För att komma tillrätta med de sociala problem som den ökade prostitutionen förorsakade inleddes försöks- verksamheter med uppsökande socialt arbete i , , och , s.k. prostitutionsgrupper. Olika prostitutions- projekt kom därefter att initieras även i andra kommuner. Under 1980- talet förändrades arbetet från försöksverksamhet till mer reguljär verksamhet. Även om skillnader föreligger mellan orter kan följande huvudinriktningar urskiljas i prostitutionsgruppernas arbete; uppsökan- de arbete, stödjande och behandlande arbete, förebyggande arbete samt dokumentation och kunskapsproduktion.23 I och finns det alltjämt fungerande prostitutions- grupper. stads socialtjänst har numera i stället en enhet för uppsökande och rådgivande verksamhet, som bedriver verksamhet mot bl.a. prostitution. Även i har prostitutionsgruppen avvecklats. Prostitutionsgruppens arbetsuppgifter har till viss del överförts till socialjouren, bl.a. beträffande gatuprostitutionen. Prostitutionsgruppen i arbetar i första hand med prostitution. Den enda specifika insats som utförs mot sexklubbarna är att man, , besöker klubbarna i syfte att kartlägga och skaffa sig en uppfattning om situationen på klubbarna. Om en kvinna vid ett sådant tillfälle uppfattas vara under tillkallas i regel polis för en kontroll av kvinnans ålder och identitet. Gruppen tar även emot besök av kvinnor med erfarenhet från sexklubbar. Det finns inga särskilda resurser avsatta för insatser riktade mot sexklubbarna. I utförs inga sociala insatser mot sexklubbarna. har däremot för avsikt att som ett särskilt projekt, kopplat till uppsökarenheten, försöka bedriva uppsökande 23 och , s. 135 f. arbete bland prostituerade som inte syns på gatan, den s.k. dolda prostitutionen. Insatserna kommer bl.a. att inriktas på en kartläggning av de tjänster som erbjuds på t.ex. sexklubbarna. I och utförs inga sociala insatser mot sexklubbarna. 12.6.2Polismyndigheternas insatser mot sexklubbarna verkar ha ökat Polisens närvaro och verksamhet i prostitutionsmiljön har varierat både i omfattning och innehåll. Det har rört sig om alltifrån särskilt utsedda specialgrupper, som ägnat huvuddelen av sin arbetstid till att bekämpa brott med anknytning till prostitutionen, till mer tidsbegränsade och situationsbundna insatser av enstaka polismän eller polisavdelningar. Ett exempel på den förstnämnda kategorin är den s.k. Kellermangruppen i , uppkallad efter den polisinspektör som framgångsrikt ledde gruppens arbete sedan starten i början av 1970- talet till mitten av . Polisens insatser har inte sällan skett i samarbete med , bl.a. hade Kellermangruppen ett nära samarbete med socialarbetarna. Även polisen i har haft ett organiserat samarbete med . I däremot har det inte funnits särskilda polisresurser avdelade för arbete med prostitutionen. Ett organiserat samarbete har dock efterlysts från sida. i redovisar att en särskild prostitutionsgrupp är tillsatt, bestående av två kriminalinspektörer, som har till sin uppgift att bevaka prostitutionsmiljön. Prostitutionsgruppen utför punktkontroller på sexklubbarna. Polisen kontrollerar bl.a. att gällande regler i alkohol- och utlänningslagen följs samt om prostitu- tion, koppleri eller annan brottslighet förekommer. Polisen samarbetar med skattemyndigheten och hyresvärdar. Man anser att de nuvarande insatserna är otillräckliga och att större resurser bör avsättas för verksamheten. i uppger att en arbetsgrupp har bildats med uppgift att kartlägga prostitutionen i verksamhetsområdet. Sexklubbarnas verksamhet kommer att omfattas av kartläggningen. Inom finns ett samarbete mellan närpolisområde och prostitutionsgrupp. I närpolisområdena som avser centrala delar finns det spaningspatruller vars uppgift är bl.a. tillsyn av restauranger och sexklubbar. I närpolisområde bedriver polisen ett projekt sedan sexköpslagen trädde i kraft. I projektet ingår samverkan med Målet är att minska prostitution och förhindra nyrekrytering av såväl prostituerade som köpare av sexuella tjänster. I projektet ingår bl.a. en intensifierad kontroll av sexklubbarna. i anger att Kellermangruppen upplöstes och att i tiden därefter inga resurser lagts ned på ett kontinuerligt och systematiskt arbete med prostitutionen. Det finns därför ingen tillförlitlig kartläggning av sexklubbar. Den information polisen har stöder sig på bl.a. öppna källor som tidningar och obekräftade uppgifter från allmänheten. Polisen har dock ett fortlöpande samarbete med prostitutionsgrupp. I ett utarbetat projektförslag föreslås att tre polismän skall arbeta med prostitutionen under en viss begränsad tid. Av enkätsvaren från övriga polismyndigheter, inom vars ansvars- område sexklubbar förekommer, framgår att de polisiära insatserna i huvudsak består av kontakter med klubbägarna och återkommande kontroller på klubbarna, att tillsynen av klubbarna i vissa fall sker i samarbete med bl.a. kronofogde- och skattemyndigheten samt att de nuvarande insatserna bedöms som tillräckliga. 12.7Sexklubbarnas skadeverkningar måste motverkas Kommitténs bedömning: Bestämmelsen om förbud mot anordnande av pornografisk föreställning i ordningslagen bör förtydligas. Det bör framgå av bestämmelsen att enskild posering som sker i anslutning till föreställningen skall anses utgöra en del av föreställningen och att sådan posering sålunda bör beaktas vid bedömningen av om föreställningen i dess helhet är pornografisk. Straffskalan bör skärpas i förhållande till gällande rätt. Straffet bör vara böter eller fängelse i högst . Den som endast har uppträtt i föreställningen bör vara fri från ansvar för medverkan till brottet. Förverkande bör kunna ske också av egendom som har använts såsom hjälpmedel vid brottet. Av det material om sexklubbar som kommittén inhämtat framgår att antalet sexklubbar har ökat kraftigt och att också antalet kvinnor som arbetar på sexklubbarna troligtvis har ökat. Det framgår vidare att sexklubbsbranschen kan ha en stark dragnings- kraft på unga kvinnor som – på grund av bakgrund, uppväxt och rådande omständigheter – befinner sig i en riskzon, att arbetet på sexklubbar kan ha skadliga effekter såväl socialt som kroppsligt och själsligt samt att verksamheten på klubbarna kan utgöra en inkörsport till prostitution. Det framgår slutligen att sexklubbarnas verksamhet leder till kriminalitet och andra skadliga effekter. Det finns mot den bakgrunden anledning att överväga straffrättsliga åtgärder för att begränsa eller försvåra för sexklubbarna att rekrytera unga människor och för att annars undvika andra skadliga effekter av klubbarnas verksamhet. I den angivna riktlinjen verkar de av kommittén i det föregående redovisade förslagen till nya straffbestäm- melser om sexuell exploatering av ungdom och sexuell kränkning av barn (avsnitt 6.5 och 7.3). 12.7.1Ändringar kan vidtas i ordningslagen Bestämmelsen om förbud mot anordnande av pornografisk föreställning kan förtydligas Vid införandet av förbudet mot anordnande av pornografiska föreställning sades att det omfattar även enskild posering, om den kan anses utgöra eller vara en del av en tillställning, som anordnas på sådant sätt att allmänheten äger tillträde. Det är troligt att förarbetsuttalandet tar sikte på sådan enskild/privat posering som har beskrivits i avsnittet om sexklubbarnas verksamhets- inriktning och som erbjuds mot ersättning vid sidan av sexklubbens öppna del. Till den öppna delen hör t.ex. stripteaseframträdanden eller andra poseringar på scen samt försäljning, uthyrning och visning av pornografiska filmer. Normalt är det endast en eller ett fåtal kunder som tar del av den enskilda poseringen. Den enskilda poseringen är alltså enskild i förhållande till den verksamhet som äger rum i sexklubbens öppna del. Frågan är hur enskild posering skall påverka rubriceringen av föreställningen enligt ordningslagen. Om det inte förekommer posering på scen, utan verksamheten består av t.ex. endast servering och uthyrning av videofilm i kombination med enskild posering, bör det enligt vad som kan utläsas av förarbetsuttalandet ändå kunna vara fråga om en förbjuden pornogra- fisk föreställning. Detta under förutsättning att den enskilda poseringen i sig utgör en tillställning som anordnas på ett sådant sätt att allmänheten äger tillträde. En enskild posering i sig bör alltså kunna utgöra en pornografisk föreställning. Enligt kommitténs mening kan med hänsyn till förarbetsuttalandena lagstiftarens mening inte ha varit någon annan än att posering som sker på scen i förening med möjligheten för åskådare att köpa enskild posering skall sammantaget utgöra grunden för bedömningen av om föreställningen är pornografisk eller inte. Om verksamheten består av t.ex. regelbundet återkommande stripteaseframträdanden samt enskild posering under vilken kvinnan klär av sig och smeker sig själv eller badar naken eller lättklädd tillsammans med mannen bör den, vid en helhetsbedömning, anses utgöra en föreställning vid vilken sexuella situationer eller händelse- förlopp framställs på ett ohöljt och utmanande sätt. Av vikt vid bedömningen är att det huvudsakliga syftet med stripteasefram- trädandena är att kunden skall bli sexuellt upphetsad och köpa posering, vid vilken han kan tillfredsställa sig själv. Det primära syftet med föreställningen är alltså att förmedla pornografi. Om förbudsbestämmelsen tillämpas på det nu beskrivna sättet bör det absoluta flertalet av de i enkäten uppgivna sexklubbarna vara otillåtna, eftersom enskild posering regelmässigt ingår i verksamheten. Av enkätens 15 sexklubbar var det endast två som inte erbjöd enskild posering. En tänkbar åtgärd är att det i förbudsbestämmelsen klargörs att en enskild posering som sker i anslutning till föreställningen utgör en del av denna. En föreställning är alltså pornografisk om den med hänsyn till inslag av dans, posering eller liknande uppträdanden av sexuell karaktär vid en samlad bedömning kan anses ha till huvudsakligt syfte att påverka åskådaren sexuellt. Genom att eliminera möjligheten att erbjuda enskild posering på sexklubbarna är det rimligt att anta att lönsamheten i verksamheten kraftigt minskar. Den enskilda poseringen har beskrivits som det egentligen enda sättet för kvinnorna att tjäna sitt uppehälle på sexklubbarna och de stripteaseframträdanden som kvinnorna utför på scen har beskrivits som en marknadsföringsfas, dvs. ett sätt att få kunden sexuellt upphetsad och köpa en enskild posering.24 Om denna inkomstkälla bortfaller kvarstår det för sexklubbsägaren att själv avlöna kvinnorna för deras scenframträdanden. Konsekvensen bör bli en betydande minskning av antalet kvinnor på sexklubbarna. Det kan särskilt med hänvisning till de risker som kvinnorna utsätts för i klubbverksamheten ifrågasättas om den nuvarande straffskalan i ordningslagen på rätt sätt återspeglar brottets straffvärde. Det kan även ifrågasättas om den nuvarande straffskalan är tillräckligt avskräckande. 24 Bl.a. Kuosmanen J., . En studie av inomhusprostitutionen i . Cityenheten, Prostitutionsgruppen, , , s. 35. Fängelsestraffet, som infördes genom lagstiftning , ansågs motiverat med hänsyn till de bestämmelser om krav på tillstånd för att få anordna pornografisk föreställningar som fördes in . På grund av de stora ekonomiska intressen som fanns i branschen ansåg lagstiftaren att böter inte var en tillräckligt effektiv sanktion. Genom att ta in fängelse i straffskalan kunde också vissa straffprocessuella tvångsmedel användas. Fängelsestraffet behölls i straffskalan när anordnande av pornografiska föreställningar förbjöds . Det är rimligt att anta att det förhållandet att det alltjämt finns sexklubbar och att antalet ökat , delvis har sin förklaring i att förtjänsterna på verksamheten i många fall sannolikt är betydande och att huvudmännen bakom verksamheten bedömer risken för att bli dömd till ett kännbart straff som liten. Med en strängare straffskala ökar också möjligheterna till att använda vissa straffprocessuella tvångsmedel. För att häktning skall få ske krävs det att för brottet är föreskrivet fängelse eller däröver (24 kap. 1 § tredje stycket RB). Det avgörande är alltså om fängelsestraff av den angivna längden ingår i straffskalan för det brott det gäller. Det tvångsmedel som kan vara särskilt användbart i dessa sammanhang, husrannsakan, kan dock ske även med den gällande straffskalan. Husrannsakan kan företas i en lokal som är tillgänglig för allmänheten om det bl.a. förekommer anledning till att ett brott har begåtts (28 kap. 3 § RB). Om en offentlig tillställning enligt ordningslagen hålls i en lokal kan alltså husrann- sakan ske som ett led i en brottsutredning, t.ex. om tillställningen utgör en förbjuden pornografisk föreställning. Det finns inget krav på att brottet har en viss svårighetsgrad. Husrannsakan av detta slag kan alltså förekomma även vid bötesbrott. En tänkbar åtgärd är sålunda att man skärper straffet för överträdelse av förbudsbestämmelsen. En lämplig straffskala skulle kunna vara böter eller fängelse i högst . En särskild bestämmelse om medverkansansvar kan införas Ordningslagen tillhör specialstraffrätten och vid vissa överträdelser av lagen, bl.a. anordnande av förbjuden pornografisk föreställning, är fängelse föreskrivet. Straffansvar enligt bestämmelser om medverkande kan drabba inte endast den som anordnar föreställningen, utan även var och en som medverkat till brottet (23 kap. 4 och 5 §§ BrB).