sou · GPB312 · 2002-01-01 00:00:00 — Flera skolor har påtalat att deras utbildning hänförts till ett nationellt program med alltför lågt bidrag i förhållande till den utbildning de ger och ett antal kommuner har reagerat på att vissa skolor hänförts till program med höga bidragsbelopp för utbildningar som enligt kommunerna i själva verket bara är inriktningar eller profileringar inom det naturvetenskapliga alternativt samhälls- vetenskapliga programmet. Utredningen föreslår en ny lydelse av 2 kap 2 a § förordningen om fristående skolor som gör det möjligt för att ompröva alternativt tidsbegränsa beslutet om till vilket nationellt program en skolas utbildning i bidragshänseende skall hänföras. En sådan omprövning skulle kunna göras på initiativ från skolan, bidragslämnande kommuner eller om det senare i sin utvärdering, uppföljning och/eller tillsyn finner tecken på att en viss skola får onödigt stora alternativt alltför små bidrag för att kunna bedriva sin verksamhet i enlighet med de intentioner skolan redovisat i samband med det senaste bidragsbeslutet. Som fram- hållits i avsnitt 9.8 föreslår kommittén också att det öppnas en möjlighet för att när detta fastställer till vilket nationellt program en utbildning vid en fristående gymnasieskola i bidrags- hänseende skall hänföras även besluta att utbildningen skall anses motsvara två olika nationella program i angivna proportioner. De föreslagna förändringarna leder till att den aktuella bestämmelsen i förordningen föreslås få följande lydelse (den nya texten är kursiverad): 2 a § För fristående skolor skall fastställa till vilket nationellt program i gymnasieskolan utbildningen i bidragshänseende skall hänföras. När det är motiverat med anledning av utbildningens utformning får i stället beslutas att denna i bidragshänseende till en viss del skall jämställas med ett nationellt program och till resterande del med ett annat. Beslut om till vilka nationella program utbildning i bidragshänseende hänförts skall omprövas om skäl föreligger. Sådant ändrat beslut skall bara gälla elever som påbörjar utbildningen mer än 6 månader efter det att beslutet fattades. En elev vid en fristående gymnasieskola skall anses ha slutfört ett fullständigt program när eleven har fått betyg på kurser i samma omfattning som enligt skollagen (1985:1100) krävs för motsvarande program i gymnasieskolan. Med en sådan förändring av förordningen öppnas möjlighet att ändra skolans bidrag om skolans pedagogiska resultat- och kvalitetsredovisningar ger vid handen att skolan har svårt att uppnå sina mål, eller om en uppföljning av skolans verksamhet tyder på att skolan får onödigt stora bidrag för sin verksamhet kan bidragsnivån justeras. Bevakningen av att utbildningarna får rimliga bidrag i förhållande till den faktiskt bedrivna verksamheten blir en viktig uppgift för den statliga kvalitetsgranskningen och tillsynen. Tilläggsdirektiv till Kommittén för uppföljning av resursfördelning till fristående grundskolor (U 1997:10) Beslut vid regeringssammanträde . av resursfördelning till fristående grundskolor (U 1997:10) ges i uppdrag att utreda ekonomiska och andra konsekvenser av det snabbt växande antalet fri- stående gymnasieskolor samt att belysa förutsättningarna för konkurrens på lika villkor för fristående och offentliga gymna- sieskolor. Kommittén skall lämna förslag till sådana författ- ningsändringar som den anser behövs. Tiden för utredningens arbete utsträcks till . Antalet fristående gymnasieskolor har ökat från 61 skolor /99 till 87 /2000, vilket utgör av det totala antalet gymnasieskolor i . Dessutom finns det 15 fristående gymnasiesärskolor. av de fristående gymnasieskolorna finns i Stockholms- området och i . () har godkänt 27 ansökningar om rätt till bidrag för fristående gymnasieskolor , vilket är 13 fler än års ansökningsomgång. har så många nya fristående gymnasieskolor fått rätt till bidrag i en ansökningsomgång. Antalet ansökningar om rätt till bidrag för fristående gym- nasieskolor inför /01 har mer än fördubblats. hade 90 ansökningar kommit in till /99–2000/01 är det således möjligt att antalet fristående gymnasieskolor fördubblas. Flera aktiebolag står som huvudmän för fler än en skola En enskild fysisk eller juridisk person kan vara huvudman för en fristående skola. Enligt drivs av de befintliga fristående gymnasieskolorna i aktiebolagsform. Det finns exempel på aktiebolag vilka står som huvudman för flera fristående skolor. I vilken utsträckning är det förenligt med en verksamhet som bekostas med allmänna medel att driva en fristående skola med vinstintresse? Är aktiebolag en lämplig verksamhetsform för fristående skolor? Finns det problem med huvudmän som driver flera skolor? I vilken form bedrivs fri- stående skolor i andra länder? Behöver nya verksamhetsformer utvecklas? Frågor som dessa ger anledning att utreda om det är lämpligt att privata vinstintressen styr etableringen. I samman- hanget finns det också anledning att redovisa hur man i några andra länder ser på möjligheten för en enskild huvudman att driva flera fristående skolor. Kommunernas bidrag för elever i fristående gymnasieskolor förutsätts kunna bestämmas i förhandlingar mellan den enskilda skolan och dess elevers hemkommuner. I de fall man inte kommer överens om annat skall elevernas hemkommuner betala det belopp som regeringen har föreskrivit i förordningen (1996:1206) om fristående skolor. I bidragshänseende hänförs en utbildning vid en fristående gymnasieskola till det eller de nationella program som utbildningen har störst likhet med. Beloppen för respektive gymnasieprogram beräknas med utgångspunkt i en årlig redovisning från av kommu- nernas kostnader per gymnasieprogram. Genom att beloppen bygger på medianvärden kan ersättningen till fristående gym- nasieskolor för vissa kommuner överstiga kommunens kostnader för motsvarande utbildning i den egna gymnasie- skolan, medan ersättningen är lägre för andra kommuner. Som en följd av detta tillämpar en del kommuner principen att ge lika höga bidrag för elever i kommunens egen gymnasieskola som man ger till fristående gymnasieskolor, trots att kommu- nens kostnad för den egna gymnasieskolan skulle kunna vara lägre. För statens del kan det ökade antalet elever i fristående gymnasieskolor medföra en viss kostnadsökning inom studie- stödsområdet. Till elever i den kommunala gymnasieskolan som behöver inackordering till följd av skolgången skall hem- kommunen lämna ekonomiskt stöd. Hemkommunen har däremot inte någon skyldighet att ge inackorderingsstöd till elever i en fristående gymnasieskola. Frågan om stöd till sådana elever prövas i enlighet med studiestödsförfattningarna och handläggs av (). Konkurrens på lika villkor råder ett ojämlikt konkurrensförhållande mellan fristående och offentliga skolor. En elev som vill välja gymnasieskola har genom skollagens bestämmelser om interkommunal ersättning begränsade möjligheter att få sitt önskemål tillgodosett inom det offentliga skolväsendet, men om eleven tas in till utbildning vid en fristående gymnasieskola är hemkommunen alltid skyldig att lämna bidrag, eftersom sådana skolor automatiskt är riksrekryterande. Detta påverkar ekonomi och planering för kommunerna och för de kommunala gymnasieskolorna. Utred- ningen bör överväga om det är möjligt att tillämpa samma grunder för riksrekrytering oavsett huvudman. De nuvarande bidragsreglerna, som beskrivits i det före- gående, gör det möjligt för flera fristående gymnasieskolor att ibland få ett högre bidrag per elev än vad den offentliga gymnasieskolan i kommunen får, även när hänsyn tagits till kompensation för skolornas kostnader för mervärdesskatt – ett förhållande som kan snedvrida konkurrensen mellan fristående och offentliga skolor. Likvärdiga ekonomiska villkor för kommunala och fristående skolor är en förutsättning för en verklig valfrihet. Enligt 9 kap. 10 § skollagen (1985:1100) får en fristående gymnasieskola ta ut elevavgifter som är skäliga med hänsyn till de särskilda kostnader som skolan har för den bidragsgrundande utbild- ningen, förutsatt att kostnaderna kan anses rimliga för verk- samheten. Detta är dock inte möjligt för offentliga gymnasie- skolor. Tillämpningen av den s.k. prislistan bör innebära att det i normalfallet inte finns någon anledning att ta ut särskilda elevavgifter. Det finns dock anledning att belysa vad fristående gymnasieskolors rätt att ta ut elevavgifter innebär i konkurrens- hänseende. Enligt förordningen (1996:1206) om fristående skolor skall bestämmelserna om urval i 6 kap. gymnasieförordningen (1992:394) respektive 6 kap. förordningen (1994:741) om gymnasiesärskolan tillämpas vid intagningen av elever. Det nuvarande intagningssystemet kan dock leda till att möjligheterna att tas in på en fristående gymnasieskola blir begränsade. Därför finns det anledning att belysa hur intag- ningspoängen till utbildningar vid fristående gymnasieskolor påverkar valfriheten och den sociala strukturen vid skolorna. Segregerande tendenser kan uppstå och förstärkas, om fri- stående skolor i högre utsträckning än offentliga skolor tar in elever med goda studieförutsättningar. Fristående gymnasieskolor är ofta små /99 omfattade de fristående gymnasieskolorna i genomsnitt 130 elever per skola mot 74 elever per skola läsåret innan. När en ny skola startar inleds en flerårig tillväxtfas, som innebär att skolan fortsätter att växa under men sannolikt under en ännu . Många skolor planeras som relativt små enheter. Det innebär bl.a. begränsade möjlig- heter att erbjuda valbara kurser inom ramen för karaktärsämnen och i individuellt val. Elevens rätt till en likvärdig utbildning av god kvalitet är en grundläggande princip som utan inskränkning gäller för både fristående och offentliga skolor. Enligt uppföljning har dock fristående gymnasieskolor i allmänhet betydligt lägre andel lärare med pedagogisk utbildning än offentliga gymnasie- skolor. Små separata enheter kan, oavsett huvudman, även begränsa lärares möjligheter till kollegialt utbyte och utveck- ling. Det finns anledning att ställa samma kvalitetskrav på offentliga och fristående gymnasieskolor. Kommittén bör därför överväga om det finns lärdomar att dra av kvalitetskrav vid andra utbildningar, t.ex. kvalitetskrav på privata högskolor. har inte bara antalet fristående utan även antalet kommunala gymnasieskolor ökat. Elevkullarna till gymnasieskolan förutses fortsätta att öka under , vilket automatiskt ökar behovet av utbildningsplatser. När elev- kullarna sedan minskar kan vissa anpassningsproblem uppstå. kommer konkurrensen om elever att bli allt hårdare, vilket ställer krav på skolornas kvalitet, stabilitet och var- aktighet. Mot bakgrund av ovanstående finns flera skäl att analysera vilka effekter den pågående och väntade ökningen av antalet fristående gymnasieskolor kan komma att medföra när det gäller såväl ekonomi och kvalitet som segregation. av resursfördelning till fristående grundskolor (U 1997:10) ges i uppdrag att utreda de ekonomiska konsekvenserna för kommu- nerna, för det statliga studiestödet och för de fri- stående gymnasieskolorna av de nuvarande reglerna för bidragsgivning till de fristående gymnasieskolorna utreda förutsättningarna för konkurrens på lika villkor mellan offentliga och fristående gymnasieskolor mot bakgrund av kommitténs iakttagelser enligt ovan lämna förslag till regler för bidragsgivning utreda eventuella följder av att privata vinstintressen styr etableringen av fristående skolor utreda konsekvenserna för den kommunala gymnasie- planeringen och -utbudet, och , av det ökande antalet fristående gymnasieskolor överväga om det är möjligt att tillämpa samma grunder för riksrekrytering oavsett huvudman redovisa vad fristående gymnasieskolors rätt att ta ut elevavgifter innebär i konkurrenshänseende redovisa hur intagningspoängen till utbildningar vid fristående gymnasieskolor påverkar valfriheten och den sociala strukturen vid skolorna överväga om det finns lärdomar att dra av Högskole- verkets kvalitetskrav på privata högskolor lägga fram förslag till de författningsändringar som föranleds av dess ställningstaganden. Kommittén skall i sitt arbete samråda med berörda myndigheter och organisationer samt pågående utredningar som har relevans för detta utredningsuppdrag. Tiden för utredningens arbete utsträcks till . Sammanställning över elevantalet i årskurs 1 i kommunala, landstingskommunala och fristående gymnasieskolor –1999 SOU 2001:12 Bilaga 4 SOU 2001:12 Bilaga 4 Under rubriken utbildningar inom linjesystemet, som ännu inte hunnit avskaffas. Under denna rubrik redovisas dessutom antalet elever på specialutformade program. Som synes är de fristående skolorna välrepresenterade i denna kategori. Beräkning av bidragsschablonen för /01 med användande av föreslagen beräkningsmodell Kommittén föreslår att beräkningen av den schablon som skall tillämpas som bidrag till en fristående gymnasieskola, om inte ele- vens hemkommun och skolan kommit överens om annat utförs av regeringen eller av den myndighet regeringen utser. Beräkningen skall enligt vårt förslag följa nedan beskrivna rutiner. 1.Skolverket gör även fortsättningsvis en sammanställning dels av kommunernas kostnader per gymnasieprogram, dels av priserna per gymnasieprogram enligt samverkansavtal. Sammanställningen skall bygga på enkätsvar från ett urval av kommuner. 2.Från medianen av kommunernas kostnader subtraheras media- nen av kommunernas kostnader per elev under rubrikerna Skolskjuts, reseersättning, inackordering och Skolmåltider enligt . 3.Den erhållna skillnaden räknas upp med skolindex för kom- mande år. 4.Till det så uppkomna beloppet läggs momskompensation. 5.Ett medelvärde av det så framräknade resultatet och de två när- mast föregående årens bidragsschabloner uppräknade med ett respektive skolindex beräknas. Det så framräknade medelvärdet utgör kommande läsårs bidragsschablon. Nedan redovisas de bidragsschabloner som skulle gälla /02 om det föreslagna systemet tillämpas. Till grund ligger de mediankostnader kommunerna haft för sin verksamhet enligt med diarienummer 2000:3382. För omvårdnadsprogrammet har kommunernas mediankostnad använts medan kostnaden för naturbruksprogrammet bygger på ett medelvärde av mediankostnaden för kommunala och landstingskommunala gymnasieskolor. elev för skolskjuts, reseersättning och inackordering och Skolmåltider har enligt jämförelsetal använts respektive . Skolindex för är 1,0151 och 1,0436 . 1 I de fall utbildningen avser grenen musik skall det belopp som anges för det estetiska programmet räknas om med faktorn 1,26.