sou · GPB310d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Detta följdes upp när barnen blivit vuxna och de fick då berätta om de relationer de hade haft som barn och hur de såg på dem . Det visade sig att de i högre grad än kontrollgruppen uppgav att de hade blivit retade som barn. Men att detta inte hade fått till följd att de hade känt sig stigmatiserade eller på något sätt uteslutna ur kamratgemenskapen, vilket bekräftas av de tidigare fynden. Den bild vi får av forskningen om homosexuella familjer vad gäller barnens relationer och förhållningssätt till kamrater är att de i sin uppväxt kan ha en viss reservation gentemot 9 Longitudinell undersökning är en metod som innebär att man följer ett antal individer över tiden och gör upprepande mättningar på samma individ. Orsaken till detta är att de, precis som en del andra barn, är rädda för att avvika från kamratgruppen och för att de skall bli retade för det som avviker, i detta fall föräldrarnas sexualitet. Det är dock endast ett fåtal av dessa barn som verkligen har blivit retade. I huvudsak handlar det om en rädsla för att bli trakasserad. En del barn kan alltså uppleva konflikter som är relaterade till föräldrarnas homosexualitet. Det handlar främst om att de kan uppleva föräldrarnas sexualitet som problematisk sett i relation till omgivningen. En intressant iakttagelse i detta sammanhang är att det förefaller som om relationen mellan barn och föräldrar är avgö- rande för hur barnet utvecklar sitt förhållningssätt gentemot omgivningen. Det visar bl.a. den svenska kvalitativa studien. De tonåringar som genomgick processen mot en större öppenhet med den egna familjebakgrunden framställde sina föräldrar som viktiga och betydelsefulla personer och omnämnde dem i positiva termer. Det verkar som om denna process baseras på positiva och goda relationer mellan barnen och föräldrarna. Barnens förmåga att hantera sådana hinder och konflikter är alltså beroende av hur rela- tionen är till föräldrarna. Detta bekräftas av två engelska forskare, och Tasker, som i sin forskning funnit att de barn som har en varm och kär- leksfull relation till sina föräldrar och som kan prata med dem om de eventuella problem de kan stöta på till följd av sin familjesitua- tion, synes växa upp till stabila och psykiskt friska individer lika ofta som andra barn. Om relationen däremot är svag och bristfällig kan barnen få svårigheter med att hantera sådana konflikter, vilket kan medföra att föräldrarnas homosexualitet upplevs som negativ. Exempelvis så visar deras longitudinella studie att de vuxna respon- denter som var negativa eller generade över sin familjebakgrund och som har dåliga relationer till föräldrarna i högre grad än andra uppgav att de blivit retade som barn.10 Sammanfattningsvis kan konstateras att det för en del barn kan uppstå konflikter som är relaterade till föräldrarnas sexuella lägg- ning. Det handlar främst om att de under de tidiga tonåren kan uppleva förälderns homosexualitet problematisk sett i relation till kamratgrupper och jämnåriga. Detta kan medföra att de inför omgivningen försöker dölja eller undanhålla föräldrarnas sexuella läggning. Forskningen visar dock att många barn inte upplever sådana svårigheter och de som gör det har goda förutsättningar att 10 (1997). hantera detta om det finns starka känslomässiga band mellan dem och föräldrarna. Är det någon skillnad på manligt respektive kvinnligt homosexuellt föräldraskap? Den internationella forskningen består till stor del av undersök- ningar om homosexuella mödrar och deras barn som tillkommit i mödrarnas tidigare heterosexuella förhållanden. Det finns dock ett tiotal studier av homosexuella fäder och deras barn. Det primära syftet i dessa har varit att synliggöra de homosexuella fäderna och därför har fokus varit på dem och inte på barnen. Det är alltså det homosexuella föräldraskapet som har studerats, särskilt vad gäller fädernas förmåga att erbjuda barnen praktisk och känslomässig omvårdnad. I vissa av studierna har även barn till homosexuella fäder behandlats. Det har då främst handlat om barnens syn på och öppenhet med faderns sexualitet och rädsla för att bli trakasserad på grund av detta. Därutöver har den sexuella orienteringen under- sökts hos unga vuxna med homosexuella fäder. Det finns inga studier av dessa barns psykologiska och sociala utveckling. Här är man alltså hänvisad till studier av barn till homosexuella mödrar. Frågan som bör ställas i detta sammanhang är om dessa studier även kan säga oss något om hur situationen är för barn som växer upp med homosexuella fäder. I föregående avsnitt konstateras att homosexuella mödrar erbjuder sina barn gynnsamma uppväxtvillkor och god omvårdnad så att barnen utvecklas i socialt och psykologiskt hänseende väl. Finns det anledning att anta att homosexuella fäder skulle skilja sig från homosexuella mödrar på denna punkt? När det gäller synen på föräldraskap och rollfördelningen mellan kvinnliga och manliga föräldrar så har utvecklingen gått från ett könsrelaterat synsätt till ett allt mer relationsbetonat.11 Det är alltså relationen mellan föräldern och barnet som avgör om barnet får god omsorg och i övrigt gynnsamma uppväxtvillkor, inte förälderns kön. Liknande fynd har påträffats i studier av barn med lesbiska mödrar, där relationen mellan mödrarna och barnen verkar ha en avgörande betydelse för barnets välbefinnande. Mödrarnas homosexuella läggning synes inte ha någon betydelse i detta 11 Se t.ex. (1999), (2000). Det finns alltså ingen anledning att anta att homosexuella män inte har samma förmåga som lesbiska kvinnor att bygga upp goda och positiva relationer till sina barn. Det synes dock som om gemene man i allmänhet har en mer liberal och öppen inställning till kvinnlig homosexualitet än till manlig. Detta kan medföra att barn till homosexuella fäder i högre grad än barn till lesbiska mödrar kan komma att uppleva konflikter som är relaterade till förälderns sexualitet. Men den kvalitativa stu- dien som kommittén låtit genomföra visar att barn som har goda relationer till sina föräldrar har goda förutsättningar att hantera sådana konflikter och problem. Återigen visar forskningen vilken betydelse relationen mellan barnet och föräldern har för ett barns välbefinnande och förmåga att klara av olika utvecklingsuppgifter under sin uppväxt. Kommittén menar sammanfattningsvis att det inte finns någon anledning att anta att den psykologiska och sociala utvecklingen hos ett barn med en homosexuell far signifikant skulle skilja sig från utvecklingen hos ett barn med en homosexuell mor. Den kun- skap som finns om förhållandena för barn med lesbiska mödrar bör därför även ha relevans för barn till homosexuella fäder. Enligt kommittédirektiven skall en rad olika kvantitativa frågeställ- ningar om homosexuella familjer undersökas. Kvantitativa frågor är alltid svåra att besvara när det gäller s.k. dolda populationer eftersom storleken på och gränserna för populationen oftast är okänd. Homosexuella föräldrar och deras barn utgör en sådan population. Det innebär att man inte vet hur många barn det är i som lever i homosexuella familjer och det finns heller inga särskilda register där man kan hämta sådan information. Det medför att det inte finns några säkra uppgifter om hur många barn det är i som växer upp med homosexuella föräldrar, då information om detta saknas såväl i befintlig befolkningsstatistik som i sådan statistik som baseras på olika typer av kontinuerliga undersök- ningar, t.ex. Kommittén kan därför inte besvara frågan om hur vanligt det är att barn växer upp tillsammans med homosexuella föräldrar. Men genom att undersöka homosexuella personers inställning till att skaffa barn – och om deras inställning till detta ändrats över åren – kan vi få en uppfattning om huruvida homosexuella familjer är en tillfällig företeelse eller om sådana familjebildningar kommer att kvarstå och kanske även att öka. Kommittén har därför i samarbete med () låtit genomföra en enkätundersökning, riktad till homo- och bisexuella personer. Syftet med studien har varit att dels undersöka deras inställning till familjebildning, dels samla in information om homosexuellt föräld- raskap för att på så sätt få en bild av situationen för barn med homosexuella föräldrar. Resultaten från undersökningen har redo- visats i avsnitt 11.3.4. De som deltagit i undersökningen har rekryterats via olika intresseorganisationer som vänder sig till homosexuella samt genom annonser i dags- och veckopress. Enkäten har även delats ut på vissa nöjesställen samt funnits på Internet. Därtill har samtliga personer som ingått registrerat partnerskap erhållit en enkät. De svar som inkommit har behandlats statistiskt. Utifrån det statis- tiska materialet kan vissa slutsatser dras som till viss del kan sägas besvarar de kvantitativa frågorna i direktiven. Men det bör under- strykas att de 2 150 respondenterna, varav drygt 400 är föräldrar, inte kan sägas representera alla homosexuella i . Studien bör dock kunna bidra till att vi får en trovärdig och god bild av homo- sexuellt föräldraskap och homosexuellas inställning till att skaffa barn. Enkätstudien visar att homosexuella personer i allt högre grad skaffar barn inom det homosexuella förhållandet och då vanligtvis genom privat insemination. av respondenternas förskolebarn har tillkommit genom insemination, till skillnad mot de äldre tonåringarna, av vilka tillkommit genom insemination. Tyngdpunkten för barnens tillkomstsätt har alltså förskjutits från samlag i en heterosexuell relation för de äldre bar- nen till privat insemination för de yngre barnen, speciellt för dem som är födda efter mitten av . Nästan hälften av de barn som tillkommit genom insemination har båda sina biologiska föräldrar som vårdnadshavare. Barnens umgängesvanor med den föräldern de inte lever tillsammans med skiljer sig inte från andra barns. av barnen till de som deltog i studien har regelbunden kontakt med den andra bio- logiska föräldern. Ser man till alla barn i befolkningen är den ande- len 61 procent.12 12 (1999). Drygt hälften av respondenterna med minderåriga barn har uppgivit att barnen har nära relationer med deras nuvarande partner. Detta resultat baseras visserligen på föräldrarnas egna utsagor men den svenska studien av yngre skolbarn bekräftar föräldrarnas uppgifter i detta avseende. Merparten av dessa yngre skolbarn lever tillsammans med en biologisk förälder som är homosexuell och förälderns nya partner. Inom ramen för studien av yngre skolbarn undersöktes även barnens känslomässiga engagemang i de olika familjemedlemmar- na. Det visade sig att deras engagemang i extraföräldrarna var i stort sett på samma nivå som deras engagemang i fäderna, vilket kan tyda på att en del barn upplever sig ha fler än två föräldrar. Vissa av barnen kallade även den homosexuella förälderns partner för mamma eller pappa och menade att de har två föräldrar av samma kön. En del barn ansåg t.o.m. att de har fler än två föräldrar. De undersökta barnen hade också en bredare syn på sin familj än vad som är vanligt. De inkluderade fler personer än de som annars brukar räknas till familjen. I en del fall var det en partner till någon av föräldrarna eller en släkting som inkluderats och ibland även personer utanför familjen som stod barnet nära. I detta sammanhang bör frågan ställas om vad det innebär för ett barn att växa upp med flera viktiga vuxna än bara de biologiska för- äldrarna. Denna situation är inte unik för dessa barn utan delas av de flesta barn som lever i en styvfamilj oavsett om det är en homo- sexuell eller heterosexuell familj. Men kan det vara besvärligt för ett barn att känslomässigt behöva dela med sig till flera vuxna eller är det tvärtom känslomässigt berikande att kunna ge och få från flera? Det har inte framkommit något som skulle tyda på att det skulle vara belastande för ett barn att växa upp med flera viktiga vuxna. Men det förutsätter givetvis att de vuxna kan samarbeta och att det är barnets behov av kontakt med dem och inte deras behov av kontakt med barnet som styr umgänget. Studien visar alltså att barnen har en bredare syn på familjen, men när det gäller deras faktiska bindningar så skiljer dessa sig inte från andra barns. Deras mamma är den person som är viktigast för dem och den som de anser sig ha en mest positiv relation till. Detta är dock inte lika entydigt som för de barn som de jämförts med, vilket kan bero på att med fler viktiga vuxna nära sig, såsom moderns partner, fadern och hans partner, sprids barnets känslor på fler personer. Vad gäller homosexuellas inställning till familjebildning och till att skaffa barn så visar enkätstudien att den har förändrats över tiden. Inställningen är mer positiv än vad den var , vilket sannolikt innebär att antalet homosexuella som skaffar barn kommer att öka . Exempelvis kan nämnas att hade av de som deltog i studien egna biologiska eller adopterade barn. är av samtliga respondenter föräldrar till egna biologiska eller adopterade barn. Om de som ännu inte är föräldrar, men som har uppgivit att de räknar med att vara det , också skulle få egna barn kommer andelen föräldrar att uppgå till . Lägger man till dem som har svarat att de anser att det är dags att börja skaffa barn , ökar andelen till . När det gäller på vilket sätt man vill skaffa barn, skil- jer de manliga och kvinnliga respondenterna sig åt. De kvinnliga respondenterna vill i huvudsak göra detta genom insemination, de manliga respondenterna önskar skaffa barn genom adoption. 13.2.5Föräldrars öppenhet med den homosexuella läggningen Föräldrars öppenhet med den homosexuella läggningen har behandlats i flera av de internationella studierna. Forskningen visar att homosexuella mödrar är öppna med detta i stor utsträckning, såväl gentemot barnen som gentemot den övriga omgivningen. Homosexuella fäder förefaller vara mer restriktiva, främst beroende på att de är rädda för att deras öppenhet kan medföra att barnen blir retade av sina kamrater eller på andra sätt utsatta. Att det mellan barnen och föräldrarna är en öppen kommunika- tion om familjesituationen synes ha stor betydelse för hur barns psykologiska och sociala livsvillkor utvecklas. Föräldrars grad av öppenhet med den sexuella läggningen är väsentlig i detta avseen- de. Exempelvis har Wyer i sin studie funnit att kvaliteten i de inbördes relationerna mellan homosexuella mödrar och deras barn är bättre i de familjer i vilka mödrarna är öppna gentemot barnen med sin sexuella läggning än i de i vilka mödrarna försöker hemlighålla detta.13 Bozett fann liknande resultat i sin studie av homosexuella fäder. Han konstaterade att öppenheten inom familjen låg till grund för goda relationer mellan barnen och föräldrarna. Men han betonade också betydelsen av att 13 Wyer (1987). tonåringarna själva får avgöra för vem och när de skall berätta om sin fars sexuella läggning.14 En del tonåringar vill alltså ibland undanhålla eller dölja föräldrarnas homosexualitet inför vissa personer, t.ex. sina kam- rater. Detta kan vara en orsak till att andelen respondenter som i enkätstudien uppgivit att de var helt öppna med den homosexuella läggningen var något lägre hos dem med tonåringar än hos dem med yngre barn. av dem som hade förskolebarn uppgav att de var helt öppna. I gruppen tonårsföräldrar var den andelen . Men även om inte alla föräldrar var helt öppna med den sexuella läggningen så uppgav de allra flesta att de var öppna inför många, men inte inför alla. Inom ramen för den svenska studien av tonåringar och unga vuxna har även homosexuella föräldrar intervjuats. Flera av de för- äldrar som deltagit i intervjustudien har beskrivit att när de fick barn ökade deras rädsla för att bli missbedömda och orättvist behandlade om de var öppna med sin sexuella läggning. Vissa ville ibland därför skydda barnen och uttryckte detta i intervjuerna genom att säga att de inte ville att barnen skulle behöva stå på bar- rikaderna och föra föräldrarnas kamp. Önskan om att skydda bar- nen från ett exponerat vardagsliv, handlade dock inte om att leva ett hemligt liv i det fördolda. Tvärtom var det viktigt för föräld- rarna att barnen inte upplevde sin familjesituation som något som de måste dölja eller förneka. Forskningen har således visat att det är väsentligt för barns väl- befinnande att föräldrar är öppna gentemot dem med sin sexuella läggning och att familjesituationen inte är omgärdad med förlju- genhet och hemligheter. Kommitténs samlade intryck är att homo- sexuella föräldrar är mycket medvetna om detta och att de i hög grad är öppna med den rådande familjesituationen. Men det bör också poängteras att det faktum att familjesituationen inte är hem- lig, inte behöver betyda att den i alla sammanhang måste vara offentlig. Familjemedlemmar i en familj med homosexuella föräld- rar måste, i likhet med andra, kunna få värna om sin integritet gentemot omgivningen. Exempelvis så har forskningen visat att en förälder i vissa fall bör överlämna till tonåringen själv att avgöra för vem och när den skall informera om sin förälders sexuella läggning. Men är det givetvis mycket viktigt att föräldrarna tydlig- gör för barnen att de är öppna att samtala om detta. 14 Bozett (1987). 13.2.6Den internationella forskningens relevans för svenska förhållanden Den kunskap som finns om barn med homosexuella föräldrar base- ras på internationella studier i huvudsak genomförda i . Det bör därför ställas frågan om och i vilken mån resultaten är relevanta för svenska förhållanden. Ett sätt att belysa denna frågeställning är att jämföra de undersökningsmetoder som har använts i dessa stu- dier med de metoder som tillämpas i vid annan psykologisk forskning. Ett annat sätt är att jämföra attityder till homosexualitet och homosexuella personer i och . Kommittén har därför uppdragit åt en psykolog med sexologisk inriktning att sammanställa en promemoria där en attitydjämförelse görs mellan de båda länderna. Därutöver bör de internationella resultaten jäm- föras med resultaten från de undersökningar som kommittén låtit genomföra. En stor del av de internationella studierna har genomförts med olika kvantitativa metoder, vanligtvis olika typer av standardiserade tester. Liknade metoder används ofta i vid studier av barn. Men för att resultaten skall kunna vara internationellt jämförbara krävs att testerna är utformade så att de undersöker liknande vari- abler, vilket innebär att de ibland måste omarbetas efter svenska förhållanden. En sådan bearbetning har t.ex. gjorts av de tester som tillämpats i en av kommitténs undersökningar. En del av de inter- nationella studierna har utförts med kvalitativa metoder, vanligtvis djupintervjuer, eller med en kombination av kvantitativa och kvali- tativa metoder. Detta förfaringssätt är även vanligt förekommande vid svensk psykologisk forskning. De undersökningsmetoder som har använts i de internationella studierna tillämpas alltså även i vid liknande studier. I detta avsnitt sammanfattas den promemoria kommittén beställt om attityder till homosexuella i och . redovisas i sin helhet i en bilaga till detta betänkande (betänkandets del B). Den övergripande frågeställningen i promemorian är huruvida attityderna till homosexualitet och homosexuella personer skiljer sig åt mellan och samt i vilken utsträckning attity- derna har förändrats . I motsats till har en lång tradition av att i opinionsmätningar regelbundet undersöka attityder till homosexualitet och homosexuella personer. De som deltagit i dessa opionsundersökningar representerar hela , såväl de konservativa delstaterna i söder som de mer liberala på . Undersökningar visar att den amerikanska befolkningen har blivit mer välvilligt inställd till homosexuellas rättigheter i samhället. Det finns dock två områden – äktenskap och adoption – som majoriteten av den amerikanska all- mänheten alltjämt motsätter sig. De mer känslomässiga och moraliska anti-homosexuella attity- derna förändras dock betydligt långsammare, även om man kan se en viss förändring mot större tolerans i . Men fortfarande uppfattar majoriteten av den amerikanska befolk- ningen homosexualitet som något frånstötande och homosexuella personer bemöts med kyla och avståndstagande. I däremot är det en minoritet som har en negativ inställning till homosexuella personer eller som ser homosexualitet som en sjukdom. Det förefaller snarare finnas en öppenhet inför – och därmed indirekt en mer fördomsfri inställning till – homo- sexuella personer hos majoriteten av den svenska allmänheten. Exempelvis är drygt hälften av svenskarna positivt inställda till att homosexuella personer skall få gifta sig. Undantaget är inställningen till huruvida homosexuella par skall ges möjlighet till gemensam adoption. Precis som i motsätter sig majoriteten svenskarna detta. Eftersom det i inte finns någon tradition att vid opinionsmätningar ställa frågor kring inställningen till homosexualitet och homosexuella personer är det svårt att uttala sig om eventuella attitydförändringar . Men intrycket från befintliga data är att den svenska inställningen till homosexuella kvinnor och män har utvecklas i en mer positiv riktning och blivit mindre värdeladdad. Utifrån det jämförande amerikanska och svenska materialet som presenteras i promemorian kan det sammanfattningsvis konstateras att det amerikanska undersökningsklimatet är generellt sett mer negativt än det svenska. Det har tidigare inte funnits någon allmän kunskap om barn med homosexuella föräldrar i . Deras situation har alltså inte närmare behandlats i några studier med undantag för en del olika gymnasie- och studentuppsatser. Kommittén har därför låtit genomföra studier av homosexuella familjer i . Detta har gjorts dels för att få kunskap om situationen för barn i sådana familjekonstellationer, dels för att kunna bedöma om den interna- forskningen även har relevans för svenska förhållanden. I ett tidigare avsnitt (13.2.3) har redogjorts för de slutsatser kommittén dragit av den samlade forskningen om barn i homosex- uella familjer. Av denna redogörelse framgår att de tre studier kommittén låtit genomföra verifierar de internationella resultaten. Den internationella forskningen har relevans Det har inte framkommit något som skulle tyda på att de interna- resultaten från forskningen om barn i homosexuella famil- jer inte kan överföras till svenska förhållanden. De internationella studierna har genomförts med liknade undersökningsmetoder som används i vid annan psykologisk forskning om barn. Det har även framkommit att det troligtvis inte är någon större skillnad att växa upp med homosexuella föräldrar i än att växa upp i . Därutöver bekräftar de svenska studierna de internatio- nella resultaten. Kommittén har därför funnit att den internatio- nella kunskap som finns om barn med homosexuella föräldrar har relevans för svenska förhållanden. Forskningen om barn i homosexuella familjer – såväl de utländska som de svenska studierna – har utförts med de vedertagna undersöknings- och urvalsmetoder som brukar tillämpas vid studier av dolda populationer och uppfyller de vetenskapliga krav som ställs på sådan forskning för att den skall betraktas som tillförlitlig. Den kunskap som finns om barn med homosexuella föräldrar i andra länder har relevans för svenska förhållanden. Inget har alltså framkommit som tyder på att det skulle vara någon större skillnad för barn till homosexuella att växa upp i än att växa upp i de länder där den internationella forskningen har bedrivits. De internationella studierna har också utförts med sådana metoder som brukar användas i vid annan psy- kologisk forskning om barn. Kommitténs egna kompletterande studier bekräftar de internationella resultaten. Den samlade forskningen visar att barn med homosexuella föräldrar har utvecklats psykologiskt och socialt på liknande sätt som de barn de jämförts med. Inga skillnader har heller framkommit vad gäller barnens könsutveckling. För en del av barnen kan det i vissa skeenden av uppväxten uppstå konflikter som är relaterade till föräldrarnas homosexualitet.