sou · GPB373 · 2002-01-01 00:00:00 — One involves ensuring that the network concession requirement does not present an obstacle to special administration. The other involves stating that the administrators task should cover all obligations entailed by the Swedish Electricity Act. In addition, a new regulation should be introduced in the Swedish Act on Confidentiality (Sekretesslagen,1980:100) limiting the insight of external parties into the financial position of individual companies or persons in cases relating to this law. The function of the power line The possibility for network companies to apply to the Network Authority for an exemption to allow them to report on certain parts of the electricity network in a other than that entailed by the granted network concession is being introduced. It shall be possible to grant exemptions for power lines running either or partly outside the concession area, which can then be included in the areas reporting. Correspondingly, it should be possible to include an area concession line in a regional network after submitting an application. A basic prerequisite for granting an exemption is that the new reporting unit created constitutes an organisationally and technically cohesive unit. The proposal allows greater account to be taken of the function of the facilities in the electricity network. Exemptions granted should only cease to apply when one of the concessions involved expires or if other particular reasons exist. It is proposed that the regulation in chapter 4, paragraph 8, item 2 should cease to apply. This regulation stipulates that any assessment of the network tariff for a regional line should consider the concession holders costs for step-down transformation of voltage collectively for the entire country within each normal voltage interval when an equal number of step-down transformations have been performed to reach this voltage interval. This change means that the network concession holders entire operations, except for costs for connection to the national grid and other regional lines, if any, shall be assessed collectively for all the concession holders regional power lines throughout the entire country. The simplification of the paragraph entails the removal of regulations providing detailed specifications of how the network companies costs shall be assessed. The commission has particularly considered the possibility of introducing a special regulation of the network tariff for regional network to whom electricity is transmitted from several connection points. The commissions view, however, is that the problems arising in connection with this issue should be solved within the framework of applicable bodies of regulations. We therefore refrain from proposing amendments in this regard. Directly connected to a transformer A regulation is introduced into the Swedish Electricity Act whereby the network tariff for a customer who is directly connected to a transformer at the regional power line level may be formulated on the basis of the network tariff for higher voltage with a supplement for the step-down transformations of voltage. In addition, a similar regulation is proposed for the network tariff applying to persons running a so-called non concession-bound network who are directly connected to a transformer in a local network. We do not believe that there are any reasons for introducing special regulations concerning network tariffs for the connecting of and electricity networks with the Swedish electricity network. 1Förslag till lag om särskild förvaltning av vissa elektriska anläggningar Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller särskild förvaltning av elektriska anläggningar som används för överföring av starkström till den del de avser nät- verksamhet som bedrivs med stöd av koncession. Anläggning som tillhör staten kan inte bli föremål för särskild förvaltning. 2 § Med elektrisk anläggning, nätverksamhet och nätmyndighet avses i denna lag detsamma som i ellagen (1997:857). Förutsättningar och former för särskild förvaltning 3 § Om anläggningsinnehavaren i väsentlig mån inte fullgör sina skyldigheter enligt ellagen (1997:857) eller enligt föreskrifter eller villkor för koncession som har meddelats med stöd av den lagen och dessa brister i förvaltningen av anläggningen innebär att elför- sörjningen eller elmarknadens funktion hotas, får länsrätten efter ansökan av nätmyndigheten besluta om särskild förvaltning av anläggningen. I ett beslut enligt första stycket skall länsrätten förelägga inne- havaren att överlämna förvaltningen till en särskild förvaltare (för- valtningsföreläggande). Kan det antas att ett föreläggande inte är tillräckligt för att uppnå en tillfredsställande förvaltning, skall läns- rätten i stället besluta att ställa anläggningen under förvaltning av en särskild förvaltare (tvångsförvaltning). 4 § Om en anläggning är ställd under tvångsförvaltning men för- hållandena är sådana att en tillfredsställande förvaltning inte kan uppnås, får staten lösa anläggningen. Mål om inlösen skall tas upp av fastighetsdomstol inom vars område anläggningen eller större delen därav ligger. I fråga om inlösen gäller i övrigt expropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar, dock med undantag för 4 kap. 2 §. Bestämmelserna i 4 kap. 3 § expropriationslagen skall tillämpas i fråga om värdeökning som ägt rum före det talan väcktes vid domstol. 1 § I ett förvaltningsföreläggande skall bestämmas inom vilken anläggningsinnehavaren till länsrätten skall ge in ett skriftligt avtal, genom vilket förvaltningen överlämnas till en särskild förvaltare (förvaltningsavtal). Om innehavaren behöver anstånd, får länsrätten förlänga den tid som har bestämts för att ge in ett förvaltningsavtal. Ansökan om förlängning skall göras före utgången av den bestämda tiden. 2 § Om ett förvaltningsföreläggande har meddelats och anlägg- ningen övergår till en ny innehavare, förfaller föreläggandet. 3 § Ett förvaltningsavtal skall slutas för av , om inte länsrätten bestämmer att det får avse . I avtalet skall förvaltarens skyldigheter noggrant anges. Avtalet skall vara förenat med fullmakt för förvaltaren att företräda anläggningsinnehavaren i de angelägenheter som omfattas av förvaltningsuppdraget. skall ges tillfälle att yttra sig över det förvalt- ningsavtal som ges in till länsrätten. Därefter prövar länsrätten om avtalet kan godkännas. Länsrättens prövning skall avse om förvaltaren har tillräckliga kvalifikationer och om avtalet innefattar befogenhet för honom att överta förvaltningen i den omfattning som behövs med hänsyn till de brister som har föranlett beslutet om förvaltningsföreläggande. Länsrätten kan ge anläggningsinnehavaren möjlighet att avtala om sådana ändringar och tillägg i förvaltningsavtalet som behövs för att detta skall kunna godkännas. 4 § Ändras ett godkänt förvaltningsavtal eller sker avvikelse i för- hållande till avtalet, skall förvaltaren genast anmäla detta till nät- myndigheten. Länsrätten skall i beslutet om att godkänna förvaltningsavtalet upplysa förvaltaren om den skyldighet som anges i första stycket. 5 § Ger anläggningsinnehavaren inte in ett förvaltningsavtal till länsrätten inom den tid som bestämts eller kan länsrätten inte god- känna ett ingivet avtal, skall rätten besluta om tvångsförvaltning. Om särskilda skäl finns, skall länsrätten i stället utfärda ett nytt förvaltningsföreläggande. 1 § Länsrätten skall som den beslutar om tvångsförvalt- ning utse en förvaltare. Till förvaltare skall utses ett bolag, en före- ning, ett verk eller någon annan som har tillräcklig erfarenhet av förvaltning av en anläggning som används för överföring av el. Länsrätten kan under pågående förvaltning utse en ny förvaltare när förhållandena föranleder det. Innan beslut om entledigande fattas skall rätten tillse att en ny förvaltare förordnas. skall lämna förslag på vem som skall utses till förvaltare. skall ges tillfälle att yttra sig över förslaget. 2 § Länsrätten skall från det att beslutet om tvångsförvaltning trädde i kraft bestämma den tid under vilken för- valtningen skall pågå. Tiden får bestämmas till högst från det att beslutet om tvångsförvaltning trädde i kraft. Om det vid utgången av den för tvångsförvaltningen bestämda tiden finns skäl att förvaltningen fortsätter, får länsrätten besluta om förlängning av tiden i sänder. Innan länsrätten beslutar enligt första eller andra stycket skall nätmyndigheten och ges tillfälle att yttra sig. 3 § Finns inte längre skäl för tvångsförvaltning, skall länsrätten besluta att den skall upphöra. Innan länsrätten beslutar enligt första stycket skall nät- myndigheten och ges tillfälle att yttra sig. 4 § Förvaltaren skall svara för en tillfredsställande skötsel av anläggningen. Han skall verka för att de förhållanden som föranlett förvaltningsbeslutet undanröjs och att anläggningen genomgår en sådan förbättring och modernisering som är förenlig med en ända- målsenlig förvaltning. Han skall vara verksam för att skälig avkast- ning erhålls. 5 § Förvaltaren uppbär de löpande intäkterna av anläggningen samt företräder även i övrigt anläggningsinnehavaren i angelägenheter som rör anläggningen. Förvaltaren får inte överlåta anläggningen eller på annat sätt förfoga över den så att den helt eller delvis frånhänds anläggnings- innehavaren. Förvaltaren får inte heller på innehavarens vägnar ingå borgen eller växelförbindelse. Utan länsrättens tillstånd får förvaltaren inte ta upp lån med en återbetalningstid som sträcker sig längre än den tid som beslutats för förvaltningen eller, om sådan tid ännu inte bestämts, . I övrigt får förvaltaren ingå avtal om kredit endast om avtalet inte står i missförhållande till de ekonomiska förutsättningarna för förvaltningen. Innan länsrätten beslutar i tillståndsfrågan skall anläggningsinnehavaren och ges tillfälle att yttra sig. Förvaltaren kan besluta att angelägenhet som saknar betydelse för ändamålet med förvaltningen skall undantas från denna. Läns- rätten, nätmyndigheten, och anläggningsinnehavaren skall genast underrättas om ett sådant beslut liksom om ett beslut som avser att ett undantag inte längre skall gälla. 6 § Förvaltaren skall anses som arbetsgivare enligt skattebetal- ningslagen (1997:483) beträffande av honom förvaltad egendom. Bestämmelserna i 13 kap. 1 § nämnda lag om befrielse från betal- ningsskyldighet gäller även förvaltaren. 7 § Länsrätten får besluta om föreskrifter för förvaltningen, om det finns särskilda skäl. Innan länsrätten meddelar sådana före- skrifter skall nätmyndigheten och ges tillfälle att yttra sig. 8 § Förvaltaren skall genast underrätta varje känd gäldenär om tvångsförvaltningsbeslutet. En gäldenär som har erhållit en underrättelse enligt första stycket kan så länge förvaltningen pågår inte med befriande verkan betala sin skuld till annan än förvaltaren eller den som förvaltaren har anvisat. En upplysning om detta skall tas in i underrättelsen. 9 § Medel som förvaltaren har hand om för anläggningens förvalt- ning skall hållas skilda från andra medel. De får inte utmätas för annan skuld än sådan som hänför sig till tvångsförvaltningen och de ingår inte heller i anläggningsinnehavarens konkursbo. 10 § Medel som inte behöver avsättas för förvaltningen, skall för- valtaren betala ut till anläggningsinnehavaren. Om anläggningsinnehavaren begär det, skall länsrätten pröva hur mycket som skall betalas ut enligt första stycket. Innan länsrätten beslutar i frågan skall ges tillfälle att yttra sig. 11 § Om det behövs medel för en åtgärd för anläggningens skötsel som inte kan skjutas upp utan risk för att någon lider allvarlig skada eller nackdel, skall nätmyndigheten i den utsträckning som den finner nödvändig på begäran av förvaltaren förskottera visst belopp. Belopp som förskotterats skall återbetalas jämte ränta så snart som det är möjligt med hänsyn till anläggningens ändamålsenliga förvaltning. Ränta skall utgå enligt 6 § räntelagen (1975:635) för utbetalningen. Vissa skyldigheter och rättigheter för anläggningsinnehavaren 12 § Anläggningsinnehavaren är skyldig att lämna förvaltaren de upplysningar rörande anläggningen som behövs för en tillfreds- ställande förvaltning. Länsrätten får, på begäran av förvaltaren, kalla anläggningsinne- havaren att inför rätten under ed lämna upplysningar enligt första stycket. Bestämmelserna i 36 kap. 6, 11, 14, 20 och 21 §§ rätte- gångsbalken skall tillämpas. Även förvaltaren, nätmyndigheten och skall kallas. 13 § Anläggningsinnehavaren är skyldig att tillhandahålla förvalta- ren handlingar och annat av betydelse för förvaltningen. Länsrätten får vid vite förelägga anläggningsinnehavaren att full- göra sin skyldighet enligt första stycket. Frågor om att förelägga och döma ut vite prövas av länsrätten på begäran av förvaltaren. 14 § Om medel till förvaltningen inte i tillräcklig utsträckning kan erhållas genom löpande intäkter eller genom lån, får länsrätten på begäran av förvaltaren besluta att anläggningsinnehavaren till för- valtaren skall betala vad denne behöver för en åtgärd som avses i 4 §. Beslutet skall grundas på vad som är skäligt med hänsyn till anläggningsinnehavarens förhållanden och övriga omständigheter. En överlåtelse av anläggningen medför inte befrielse från betal- ningsskyldighet som har beslutats tidigare. Finns det inte längre skäl för att en av länsrätten ålagd betal- ningsskyldighet skall fullgöras, får rätten på begäran av förvaltaren eller anläggningsinnehavaren besluta att betalningsskyldigheten inte längre skall gälla. Innan länsrätten beslutar i fråga enligt första eller tredje stycket skall ges tillfälle att yttra sig. 15 § Länsrätten kan förplikta anläggningsinnehavaren att betala skälig ersättning för ett utrymme som denne själv använder. Mot- svarande gäller om anläggningsinnehavaren använder anläggningen på annat sätt. Om ersättning enligt första stycket inte erläggs, får länsrätten besluta att anläggningsinnehavaren skall avflytta från utrymmet eller på annat sätt upphöra använda anläggningen. Länsrätten beslutar i frågor som avses i första och andra styckena på begäran av förvaltaren. och skall ges tillfälle att yttra sig över begäran. På begäran av anläggningsinnehavaren får länsrätten medge denne skäligt uppskov med avflyttning eller annat åliggande som beslutats enligt andra stycket. 16 § Om anläggningsinnehavaren behöver ta del av räkenskaps- materialet rörande anläggningen för att kunna fullgöra sin uppgiftsskyldighet mot det allmänna eller mot annan, skall länsrätten bestämma hur detta skall ske. Innan länsrätten beslutar i frågan skall förvaltaren och ges tillfälle att yttra sig. 17 § Förvaltaren skall för varje kalenderår från årets utgång lämna en skriftlig redovisning till för sin förvaltning. Om anläggningsinnehavaren tillämpar brutet räken- skapsår, skall tiden för redovisningens avlämnande i stället räknas från räkenskapsårets utgång. När förvaltaren lämnar sitt uppdrag skall en redovisning för den gångna delen av redovisningsperioden lämnas från det uppdraget upphörde. Redovisningsskyldigheten skall fullgöras i enlighet med god redovisningssed. Till den siffermässiga redovisningen skall fogas en förvaltningsberättelse med upplysning om vidtagna och planerade förvaltningsåtgärder av större vikt och om anläggningens skick. 18 § skall granska redovisningen och kontrollera att den är godtagbar från redovisningsmässig synpunkt. Om läns- styrelsen finner anledning till anmärkning mot redovisningen, skall anläggningsinnehavaren och länsrätten underrättas. En kopia av redovisningshandlingarna skall sända till anläggningsinnehavaren och länsrätten. Om det är lämpligt, skall hela eller delar av redovisningen också sändas till nätmyndig- heten och annan. 19 § Om anläggningsinnehavaren vill klandra redovisningen, skall han väcka talan mot förvaltaren vid fastighetsdomstolen från det att han av tog emot redovisningen. Åberopar anläggningsinnehavaren som grund för talan en omständighet som inte hänför sig till en viss redovisning, får talan väckas från det innehavaren tog emot den redovisning som lämnats med anledning av att förvaltarens uppdrag upphörde. En anläggningsinnehavare som inte gör vad som sägs i första stycket har förlorat sin rätt till talan, om inte förvaltaren har för- farit brottsligt. 20 § Förvaltaren har rätt till skäligt arvode, som bestäms av läns- rätten för varje kalenderår. Om det finns särskilda skäl får arvodet bestämmas . Arvodet skall betalas med avkastningen från anläggningen, om inte länsrätten föreskriver att det helt eller delvis skall betalas av anläggningsinnehavaren personligen. Innan länsrätten beslutar om arvode till förvaltaren skall nät- myndigheten och ges tillfälle att yttra sig. Innan läns- rätten beslutar att ett arvode skall betalas av anläggningsinne- havaren personligen skall nätmyndigheten ges tillfälle att yttra sig. 21 § Om förvaltaren begär det, skall nätmyndigheten förskottera det arvode som enligt länsrättens beslut skall betalas av anlägg- ningsinnehavaren personligen. Anläggningsinnehavaren skall till nätmyndigheten betala tillbaka det förskotterade beloppet jämte ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) för utbetalningen. 22 § Tillsyn över tvångsförvaltning utövas av den länsstyrelse inom vars verksamhetsområde det nätföretag vars anläggning blir föremål för tvångsförvaltning har sitt säte. skall övervaka att förvaltningen bedrivs på ett ändamålsenligt sätt i överensstämmelse med denna lag och andra författningar. 23 § Förvaltaren skall lämna de upplysningar som behövs för tillsynen. Förvaltaren är också skyldig att låta läns- styrelsen ta del av de handlingar som rör förvaltningen. Ny innehavare av anläggningen 24 § Övergår anläggningen till en ny innehavare under pågående förvaltning gäller beslutet om förvaltning mot den nye inne- havaren. Denne inträder i den förre innehavarens rätt till de medel som förvaltaren har hand om för anläggningen samt svarar för de förbindelser som förvaltaren ingått. 4 kap. Övriga bestämmelser 1 § Ansökan om särskild förvaltning får göras av nätmyndigheten. Sedan ett beslut om tvångsförvaltning har meddelats skall fråga som rör förvaltningen tas upp till prövning av länsrätten, om nät- myndigheten, förvaltaren eller anläggningsinnehavaren begär det och annat inte är särskilt föreskrivet. Vad som sägs i första stycket gäller också om begär det i fråga som rör byte av förvaltare enligt 3 kap. 1 §, tiden för förvaltningen enligt 3 kap. 2 och 3 §§ eller föreskrifter för förvalt- ningen enligt 3 kap. 7 §. 2 § Överlåts anläggningen sedan en ansökan om särskild förvalt- ning har gjorts skall bestämmelser om verkan av att tvisteföremålet överlåts och om tredje mans deltagande i rätte- gång tillämpas. 3 § Mål om särskild förvaltning med stöd av denna lag skall prövas skyndsamt. 4 § Länsrättens beslut om tvångsförvaltning gäller . Länsrätten kan även beträffande annat beslut enligt denna lag för- ordna att det skall gälla . Om det finns särskilda skäl, får länsrätten besluta om tvångsför- valtning och utse förvaltare för tiden till dess frågan slutligt avgörs. Anläggningsinnehavaren behöver inte underrättas enligt 10 § första stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291). 5 § Om en ansökan om särskild förvaltning lämnas utan bifall, skall nätmyndigheten förpliktas att ersätta anläggningsinnehavaren dennes rättegångskostnad. Bestämmelserna i 18 kap. 6 och 8 §§ skall dock tillämpas. 6 § Varje beslut i en fråga som enligt denna lag skall prövas av länsrätten får överklagas särskilt. Mål enligt denna lag skall prövas av länsrätten i det län där nät- myndigheten har sitt säte. 7 § får överklaga länsrättens beslut som rör 1.utseende av förvaltare enligt 3 kap. 1 §, 2.tiden för förvaltningen enligt 3 kap. 2 och 3 §§, 3.föreskrifter för förvaltningen enligt 3 kap. 7 §, 4.arvode till förvaltaren enligt 3 kap. 20 §. 8 § beslut enligt denna lag får inte överklagas. Denna lag träder i kraft den 2 Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857) Härigenom föreskrivs i fråga om ellagen (1997:857) dels att 2 kap. 18 §, 3 kap. 3 §, 4 kap. 3, 5 och 8 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 2 kap. 27 och 28 §§, med följande lydelse. En nätkoncession skall återkallas helt eller delvis, 1. om en ledning eller ett ledningsnät inte längre behövs för en 2. om staten i enlighet med väsentlig mån inte fullgör sina bestämmelsen i 1 kap. 4 § lagen enligt denna lag, om särskild förvaltning av vissa enligt föreskrifter som har med- elektriska anläggningar, löser in delats med stöd av lagen eller 3. om koncessionshavaren inte längre uppfyller villkoren enligt 10 § andra stycket första meningen för att inneha nätkoncessionen. Frågor om återkallelse av nätkoncession prövas av nätmyndig- heten. Avser nätkoncessionen en utlandsförbindelse, prövas dock frågan om återkallelse av regeringen. 27 § Särskild förvaltning Kravet på koncession enligt bestämmelsen i 1 § utgör inte hinder för sådan verksamhet som en förvaltare bedriver enligt lagen om särskild förvaltning av vissa elektriska anläggningar. Under pågående förvaltning enligt 3 kap. lagen om särskild 1 Senaste lydelse 1998:1651. förvaltning av vissa elektriska anläggningar ankommer det på förvaltaren att tillse att de skyldigheter som åligger konces- sionshavaren enligt denna lag utförs. Vid redovisning av nätverksamhet som grundas på nätkoncession för område skall varje område redovisas för sig, om inte nätmyndigheten på koncessionshavarens begäran beviljar undantag. Sådant undantag skall beviljas, om de berörda områdena ligger geografiskt nära varandra och sammantagna utgör en för nät- verksamhet lämplig enhet. Ett beviljat undantag är för sin giltighet beroende av att en enhetlig nättariff tillämpas för samtliga områden, som omfattas av undantaget, senast efter nätmyndighetens beslut. När koncessionstiden för något av de områden som omfattas av undantaget löper ut, skall nätmyndigheten pröva om undantaget skall bestå. Nätkoncession för område skall redovisas skilt från nätkon- cession för linje. Regeringen får föreskriva undantag beträffande ledningar som omfattas av nätkoncession för linje och som organisatoriskt och tekniskt ingår i ett nät som omfattas av nät- koncession för område. kan på kon- cessionshavarens begäran bevilja undantag från kravet på att nät- koncession för område skall redo- visas skilt från nätkoncession för linje enligt fjärde stycket. Sådant undantag kan beviljas, om be- rörda områden och linjer till- sammans utgör en organisatoriskt och tekniskt sammanhållen enhet. Ett undantag som meddelats enligt föregående stycke skall upp- höra att gälla när någon av de 2 Senaste lydelse 1998:1651. koncessioner som berörs av undantaget löper ut eller annars synnerliga skäl föreligger. Nättariffer för område, utom engångsavgift för anslutning, får inte utformas med hänsyn till var inom området en anslutning är belägen. Om ett eller flera områden slås samman helt eller delvis skall en enhetlig nättariff för det nya området börja tillämpas senast efter sammanslagningen. Nättariffen för en användaranläggning som undan- tagits från kravet på koncessions- plikt med stöd av 2 kap. 4 §, och som är ansluten direkt till trans- formator, får utformas med ut- gångspunkt i nättariffen för högre spänning med tillägg för nedtransformeringen. På en ledning som omfattas av nätkoncession för linje och där spänningen understiger (regionledning), får inte nättariffen, utom engångsavgift för anslutning, på varje spännings- nivå utformas med hänsyn till var en uttagspunkt är belägen i förhållande till ledningens anslutning till annan nätkoncessions- havares ledning som omfattas av nätkoncession för linje. Tillstånd till avvikelse från vad som anges i första stycket får meddelas i enlighet med 6 §. Nättariff för en elektrisk anläggning som är ansluten direkt till transformator får utformas med utgångspunkt i nättariffen för högre spänning med tillägg för nedtransformeringen. 3 Senaste lydelse 1998:1651. Vid skälighetsbedömningen av nättariffen för en region- ledning skall