sou · GPB314d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Koppleri begås typiskt sett av en person som har satt i system att främja eller utnyttja annan persons prostitution. Låt vara att också den som vid ett enstaka tillfälle t.ex. främjar en annan persons prostitution i vissa fall kan göra sig skyldig till koppleri. Detta synsätt kommer också till uttryck i lagrummens straffskalor. För koppleri föreskrivs enligt gällande rätt fängelse i högst (för grovt brott föreskrivs fängelse i lägst två och högst ), medan en överträdelse av förbudet mot köp av sexuella tjänster leder till böter eller fängelse . Som en jämförelse kan nämnas att straffskalan i sexköpslagen är densamma som gäller för den som har burit kniv på allmän plats enligt lagen (1988:524) om förbud beträffande knivar och andra farliga föremål. Om koppleriansvaret inträder redan vid främjande av en prostitutionsförbindelse får detta svårmotiverade konsekvenser när det gäller straffpåföljden. Exempelvis skulle en taxichaufför som på begäran kör en kund till ett s.k. prostitutionsstråk kunna dömas för koppleri till fängelse upp till , medan hans passagerare som sedermera köper en prostitutionstjänst kunna dömas endast för köp av sexuella tjänster normalt till ett bötesstraff. En harmonisering av de båda brottens straffskala exempelvis genom införande av böter som straff för koppleri i vissa fall kan enligt kommitténs mening leda till en icke önskad syn på koppleri i allmänhet som ett mindre allvarligt brott. Vad som har sagts talar enligt kommitténs mening med styrka för att koppleriansvaret i det nu diskuterade avseendet får samma innehåll som det nu har. Detta bör dock klargöras i lagtexten på det sättet som kommittén redogör för i det följande. 296 Koppleri och prostitution 8.1.4Ansvaret bör vara begränsat till sådana sexuella aktiviteter som enligt gällande rätt utgör sexuellt umgänge Kommitténs bedömning: Koppleriansvaret bör vara begränsat till sådana sexuella aktiviteter som enligt gällande rätt utgör sexuellt umgänge. Koppleriparagrafen, sexköpslagen och paragrafen om förförelse av ungdom är avsedda att tillämpas mot prostitution. I lagtexterna används dock inte detta uttryck. I stället beskrivs prostitution som tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning, mot ersättning skaffar sig tillfällig sexuell förbindelse, respektive genom att utlova eller ge ersättning skaffar eller söker skaffa sig tillfälligt sexuellt umgänge. De sexuella aktiviteter som innefattas i beskrivningarna i koppleri- paragrafen och sexköpslagen är, enligt gällande rätt, antagligen begränsade till samlag eller annat sexuellt umgänge. Att paragrafen om förförelse av ungdom omfattar sexuellt umgänge framgår alltså uttryckligen av lagtexten. Med sexuellt umgänge avses, förutom samlag, handlingar som innebär en någorlunda varaktig beröring av den andres könsorgan eller beröring av den andres kropp med det egna könsorganet. Avsikten med gärningen skall var att väcka eller tillfredsställa gärningsmannens eller någon annans sexuella drift. I regel krävs det en direkt kroppslig beröring. Uttrycket behandlas närmare i avsnitt 6.1.1. Frågan är om man skall låta även andra sexuella tjänster, dvs. andra sexuella aktiviteter, än vad som enligt gällande rätt är att betrakta som sexuellt umgänge, omfattas av bestämmelserna om koppleri. I kommitténs direktiv rörande utformningen av bestämmelserna om koppleri anmärks särskilt att nakenposering enligt direktiven troligtvis faller utanför det straffbara området. Kommittén vill i denna fråga anföra följande. En utvidgning av koppleriparagrafens tillämpningsområde till att omfatta främjande eller utnyttjande av att annan person utför enskild posering mot ersättning skulle i huvudsak rikta sig mot sådan enskild posering mot ersättning som sker på sexklubbar. Att döma av den information som kommittén fått vid intervjuer med företrädare för socialtjänst och polismyndighet, förekommer sådan posering i princip endast på sexklubbarna. Det finns uppgifter på att sådana tjänster erbjuds även utanför sexklubbsområdet, bl.a. på Internet, men detta förekommer sannolikt i relativt begränsad omfattning. Koppleri och prostitution 297 behov av att låta kriminaliseringen träffa enskild posering mot ersättning utanför sexklubbsområdet synes sålunda inte föreligga. I ett följande kapitel behandlar kommittén särskilt frågor kring sexuell posering på sexklubb. Bl.a. diskuteras där frågan om huruvida koppleriansvaret bör utvidgas på så vis att sexklubbsbranschens huvudaktörer jämställs med den traditionella kopplaren (kapitel 12). Kommittén återkommer där till möjliga utvidgningar av koppleri- ansvaret. Dessa lämnas sålunda tills vidare utanför kommitténs överväganden. Som framgår av avsnitt 4.5 och 6.1.1 bör enligt kommittén uttrycket sexuellt umgänge ersättas med uttrycket sexuell handling. Enligt kommittén är uttrycket sexuellt umgänge olämpligt utifrån språkliga synpunkter. Uttrycket måste ersättas med något annat som beskrivning av sexuella aktiviteter. Uttrycket sexuell handling avses få en något vidare innebörd än uttrycket sexuellt umgänge. Kränkningen av offret bör ha större betydelse vid bedömningen av om ett beteende skall bedömas som en sexuell handling. De skäl som motiverar en skärpt syn när det gäller vilka gärningar som lagstiftningen rörande sexualbrott bör riktas mot är, beträffande den brottslighet som diskuteras, inte lika starka som när det gäller de renodlade brotten mot offrens sexuella integritet. Koppleriansvaret bör därför enligt kommitténs mening också fortsättningsvis omfatta främjande eller ekonomiskt utnyttjande endast av sådana sexuella förbindelser som innefattar sexuellt umgänge enligt gängse definition. 8.1.5Ansvaret bör inte heller i fortsättningen omfatta stadigvarande förbindelser Kommitténs bedömning: Koppleriparagrafen bör inte heller i fortsättningen omfatta främjande eller utnyttjande av stadigvarande förbindelser. Den närmare avgränsningen får överlämnas till domstolarna. I litteraturen har, som nämnts, den uppfattningen framförts att stadigvarande förbindelser inte omfattas av definitionen på tillfälliga sexuella förbindelser. Den som främjar eller utnyttjar sådana förbindel- ser gör sig alltså inte sig skyldig till koppleri. Något vägledande avgörande från i frågan finns, såvitt kommittén kunnat utröna, inte. Frågan har inte heller berörts i de nio domar avseende koppleri som omfattas av kommitténs rättspraxisunder- sökning. Det är troligt att stadigvarande förbindelse, enligt gällande 298 Koppleri och prostitution rätt, faller utanför tillämpningsområdet för koppleribrottet. Vad som faller utanför straffområdet är, som redovisats, att parterna har något annat sorts förhållande än den typiska prostituerad/kund – förhållan- de. Med stadigvarande förbindelser menas i detta sammanhang alltså inte förhållanden mellan prostituerade och deras stamkunder, dvs, personer som regelbundet köper sexuella tjänster av den prostituerade. Exempel på stadigvarande förbindelse är äktenskapliga förbindelser, registrerade partnerskap och samboförhållanden. I övrigt bör en helhetsbedömning ske i varje enskilt fall. Den närmare avgränsningen får överlämnas till domstolarna. Enligt kommitténs mening finns det inte skäl att i det nu diskuterade avseendet utvidga koppleribestämmelsens tillämpningsområde. 8.1.6Uttrycket tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning bör bytas ut Kommitténs bedömning: Uttrycket tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning bör ersättas med uttrycket prostitution. Koppleri- ansvaret kommer därmed att omfatta främjande eller utnyttjande av att annan prostituerar sig vid ett flertal tillfällen. Ändringen är betingad av språkliga skäl och är alltså inte avsedd att medföra någon saklig skillnad i förhållande till gällande rätt. Koppleriparagrafen, sexköpslagen och paragrafen om förförelse av ungdom är, som framgått, avsedda att tillämpas mot prostitution. I lagtexterna beskrivs prostitution som tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning, mot ersättning skaffar sig tillfällig sexuell förbindelse, respektive genom att utlova eller ge ersättning skaffar eller söker skaffa sig tillfälligt sexuellt umgänge. Frågan är om det ur språkliga synvinkel finns skäl att ersätta dessa beskrivningar med något annat uttryck. Ett starkt argument för en sådan ändring är att det råder oklarhet om vad uttrycket tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning egentligen avser.16 Riksåklagarens framställning till om en översyn av bestämmelserna om grov fridskränkning/grov kvinno- fridskränkning, m.m. (Dnr 1999/500), , lägesrapport 2, –, rapport 2000:1 (s. 17 f.) och Brottsförebyggande Rådets rapport mot köp av sexuella tjänster. Tillämpningen av lagen . (2000:4). Koppleri och prostitution 299 Detta framgår av bl.a. en rapport som () presenterade . Studien syftade till att kartlägga tillämpningen av sexköpslagen . I rapporten nämns som ett exempel att hälften av de tillfrågande åklagarna menade att stamkunder inte omfattades av lagen eftersom lagtexten angav tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning.17 I kommitténs direktiv sägs att det är viktigt att man i lagtexten använder ord och uttryck som på ett riktigt sätt beskriver vad som skett. Som ett exempel på sådana ord som bör ersättas med andra uttryck nämns sexuellt umgänge, vanmakt och förförelse av ungdom. Enligt direktiven finns det ett behov av att modernisera språket även i andra avseenden. I avsnitt 4.5 har lämnats en redogörelse om språket i lagtexten. I ett antaget norskt förslag om vissa ändringar i kapitlet om sexualbrott har man fört in uttrycket prostitution i koppleriparagrafen, med bl.a. den motiveringen att ändringen innebär en språklig modernisering och att uttrycket, trots dess utländska härkomst, numera är väl inarbetat i det norska språket.18 För tydlighetens skull har man dock lagt in en legaldefinition som anknyter till det svenska uttrycket tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. I legaldefinitionen har man avstått från att använda ordet tillfällig, eftersom man ansåg att detta kan leda till den felaktiga uppfattningen att stamkunder till prostituerade inte omfattas av definitionen. Mot den bakgrunden menar kommittén att uttrycket tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning bör ersättas med prostitution. Om bestämmelsen om koppleri formuleras i enlighet med övervägandena får övervägas om följdändringar bör göras i bestämmelserna i jordabalken (12 kap. 42 § första stycket 9) och bostadsrättslagen (1991: 614) (7 kap. 18 § 8) om förverkande av nyttjanderätten när den används för prostitution. 17Brottsförebyggande rådets rapport mot köp av sexuella tjänster. Tillämpningen av lagen (2000:4), s. 38 f. Rapporten behandlas närmare i avsnitt 8.2.3. 1819 kap. 202 § Straffeloven. Proposisjon Ot.prp.nr 28 (1999–2000). Om lov om endringer i straffeloven mv. (Seksuallovbrudd), s. 85 f. 300 Koppleri och prostitution 8.1.7Vissa andra språkliga ändringar bör göras Kommitténs bedömning: Bestämmelsen i nuvarande 8 § andra stycket BrB bör utformas som en självständig gärningsbeskrivning och inte som ett exempel på ett sådant främjande som är straffbelagt i paragrafens första stycke. Vidare föreslås vissa språkliga ändringar i nuvarande första och andra stycket. En hyresvärd kan, enligt gällande rätt, göra sig skyldig till koppleri i följande typsituationer. Om hyresvärden hyr ut en lägenhet som bostad till en prostituerad kan han inte enbart på den grunden anses främja eller otillbörligt ekonomiskt utnyttja hyresgästens prostitutionsverksamhet. Om han i ett sådant fall emellertid känner till att hyresgästen prostituerar sig och av den anledningen betingar sig en hyra som är påtagligt högre än hyran för likvärdiga bostadslägenheter, kan hans handlande bedömas som ett otillbörligt ekonomisk utnyttjande. I det fall hyresvärden hyr ut en lägenhet med vetskap om att den inte skall användas för bostadsändamål utan till att helt eller väsentligen användas för prostitutionsverksamhet, t.ex. under täckmantel av poseringsateljé eller liknande, bör han anses främja verksamheten. För att straffrättsligt ansvar skall kunna komma ifråga i ett sådant fall krävs det alltså att hyresvärden redan vid uthyrningstillfället kände till den avsedda användningen av lägenheten. Vad som sagts följer av nuvarande 8 § första stycket. En särskild bestämmelse om vad om skall anses som främjande finns upptagen i paragrafens andra stycket. Där sägs att om en person som med nyttjanderätt har upplåtit en lägenhet får veta att lägenheten helt eller till väsentlig del används för tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning och inte gör vad som skäligen kan begäras för att få upplåtelsen att upphöra, skall han eller hon, om verksamheten fortsätter eller återupptas i lägenheten, anses ha främjat verksamheten och dömas till ansvar enligt första stycket. Bestämmelsen behandlar sålunda den situationen att hyresvärden först efter uthyrningstillfället får vetskap om att lägenheten används för prostitutionsverksamhet. Den kompletterar alltså det fall då upplåtaren redan vid upplåtelsen har kunskap om att lägenheten skall användas till sådan verksamhet. Bestämmelsen, som utformats efter mönster av vad som gäller om dobbleri (16 kap. 18 § BrB), innebär i korthet följande. Hyresvärden kan dömas för koppleri, förutom i det fallet att hyresgästen utnyttjar lägenheten för egen prostitutionsverksamhet, Koppleri och prostitution 301 även då denne gör sig skyldig till koppleri genom att ställa lägenheten till förfogande för sådan verksamhet. För straffansvar krävs att lägenhetsupplåtaren får vetskap om prostitutionsverksamheten, dvs. ett s.k. kvalificerat uppsåt. Enbart misstanke om förhållandet är sålunda inte tillräckligt. Lägenhetsupplåtaren undgår straffansvar om han gör vad som skäligen kan begäras för att få upplåtelsen att upphöra. Enligt 12 kap. 42 § första stycket 9 JB är hyresrätten förverkad och hyresvärden berättigad att säga upp avtalet om lägenheten helt eller till väsentlig del används för tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. En motsvarande bestämmelse återfinns i 7 kap. 18 § 8 bostadsrättslagen (1991: 614). Vad som skäligen kan begäras av hyresvärden är i första hand att han med stöd av förverkanderegeln i jordabalken säger upp hyresavtalet och, om det behövs begär handräckning, för att få hyresgästen att avflytta. Hyresvärden undgår emellertid skyldigheten att söka få upplåtelsen att upphöra som bestämmelsen föreskriver, om han förmår hyresgästen att varaktigt upphöra med prostitutions- verksamheten. Bestämmelsen har i gällande rätt alltså beskrivits som särskild bestämmelse om vad om skall anses som främjande. Den utgör med andra ord ett exempel på ett sådant främjande som är straffbelagt i första stycket. Enligt kommitténs mening bör bestämmelsen utformas som en självständig gärningsbeskrivning. Den bör alltså inte ses som ett exempel på främjande utan som en fristående regel som innehåller en straffsanktionerad förpliktelse för hyresvärden att, i den beskrivna situationen, vidta de åtgärder som skäligen kan begäras. Förslaget innebär med andra ord ingen saklig ändring av bestämmelsen. Kommittén menar också att vissa andra språkliga ändringar bör göras i förhållande till dagens lagtext i 8 § första och andra stycket. Så bör t.ex. bestämningen på ett otillbörligt sätt till ekonomiskt utnyttjar slopas. I den nuvarande lagtexten är främjande generellt straffbart medan det för ekonomiskt utnyttjande förutsätts för straffbarhet att utnyttjan- det har skett på ett otillbörligt sätt. Villkoret om att utnyttjandet skall vara otillbörligt tillkom vid lagstiftning, i samband med att det då gällande kravet på att främjandet eller utnyttjandet skulle ha skett vanemässigt eller för att bereda gärningsmannen slopades. Med att gärningsmannen utnyttjade annans prostitutionsverksamhet för att bereda sig avsågs att han skaffade sig fördelar utan vederlag eller mot vederlag som stod i missförhållande till vad han å sin sida presterade. I förarbetena till bestämmelsen ansågs det inte vara 302 Koppleri och prostitution nödvändigt att genom tillägg av ordet otillbörligen eller på annat sätt särskilt utmärka tillämpningsområdet.19 I förarbetena till ändringar sägs att villkoret om att utnyttjandet skall ha skett på ett otillbörligt sätt i regel får anses uppfyllt i och med att någon på annans verksamhet som prostituerad skaffar sig fördelar utan vederlag eller mot vederlag som står i missförhållande till vad han å sin sida presterat.20 Införandet av ordet otillbörligt innebar alltså troligen inte någon saklig ändring av bestämmelsens tillämplighet. Enligt kommitténs mening har man redan genom kravet på utnyttjande avskiljt de handlingar som bör vara kriminaliserade. Om det alltså kan konstateras att någon ekonomiskt utnyttjat att någon annan prostituerat sig bör det därför inte därutöver undersökas om handlingen varit otillbörlig. Bestämningen på ett otillbörligt sätt bör därför utgå. Ändringen är dock, som nämnts, inte avsedd att medföra någon saklig skillnad i förhållande till gällande rätt. 8.1.8Grovt koppleri bör omfatta också koppleriverksamhet i organiserad form eller med betydande Kommitténs bedömning: Till de omständigheter som särskilt skall beaktas vid bedömningen av om brottet är grovt bör läggas att brottet har avsett en verksamhet som har bedrivits i organiserad form eller som har medfört en betydande för gärningsmannen. Kommittén föreslår, som framgår av kapitel 14, bestämmelser om människohandel för sexuella ändamål och handel med barn för sexuella ändamål. Av redogörelsen framgår att vissa typer av organisering, rekrytering och transport av människor för sexuella ändamål faller utanför bestämmelsens tillämpningsområde. Om en verksamhet, som har skett i organiserad form eller som har medfört betydande , bedrivits under förhållanden likartade med dem som beskrivs i bestämmelsen om människohandel för sexuella ändamål men otillbörlig påverkan inte har kunnat vistas bör ansvar för grovt koppleri kunna komma ifråga. 19NJA II 1962 s. 189 f. 1983/84:105 s. 57, jfr Våldtäkt och andra sexuella övergrepp (SOU 1982:61) s. 160 f. Koppleri och prostitution 303 Mot den bakgrunden bör enligt kommitténs mening till de omständigheter som domstolen särskilt skall beakta i gällande rätt, de omständigheter läggas att brottet har avsett en verksamhet som har bedrivits i organiserad form eller som har medfört en betydande för gärningsmannen. Som exempel på när ett koppleri kan anses grovt med anledning av nämnda omständigheter kan nämnas följande. En person i med kontakter i t.ex. ett östeuropeiskt land organiserar med hjälp av dessa kontakter att flera kvinnor i prostitutionen kan ta sig till . Han upplåter här bl.a. bostad åt kvinnorna. Den som främjar eller ekonomiskt utnyttjar att andra prostituerar sig på ett sätt som har medfört betydande för honom eller henne bör också kunna dömas för grovt koppleri. Vad som utgör betydande får avgöras med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Avsikten är dock att utvidga tillämpningsområdet för grovt brott något. Kommitténs bedömning: Straffskalorna bör inte ändras. För koppleri bör alltså straffet vara fängelse i högst och för grovt brott fängelse i lägst två och högst . Straffskalan för koppleri bör inte ändras. Det föreskrivna straffet bör alltså för koppleri av normalgraden även fortsättningsvis vara fängelse i högst . Även för grovt koppleri bör den nu gällande straffskalan, fängelse i lägst två och högst , behållas. Straffskalan bör bestämmas bl.a. med hänsyn till vad som kommer föreskrivas beträffande straffet i en ny bestämmelse om människohandel för sexuella ändamål och handel med barn för sexuella ändamål. Dessa brott kan sägas utgöra en grövre form av grovt koppleri. 8.2Utgångspunkter för en ny bestämmelse om köp av sexuella tjänster I 6 kapitlet finns två paragrafer som rör förbud avseende sexuella tjänster, nämligen paragraferna om koppleri och förförelse av ungdom (6 kap. 8 och 10 §§ BrB). 304 Koppleri och prostitution (1998:408) om förbud av köp av sexuella tjänster (sexköpslagen) i kraft.21 Det är, enligt sexköpslagen, förbjudet att skaffa sig en tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning. Förbudet skall enligt förarbetena ses som ett komplement till bestämmelser. Sålunda anges i sexköpslagen att straffansvar kan inträda om inte gärningen är belagd med straff enligt . Förbudet togs i avvaktan på en kommande översyn av sexualbrotten upp i en särskild lag. Det förutsattes att man i samband med översynen skulle överväga var olika förbud rörande sexuella tjänster lämpligen skulle vara placerade samt hur det nya brottet skulle förhålla sig till brotten koppleri och förförelse av ungdom. I avvaktan på denna översyn placerades det nya förbudet mot köp av sexuella tjänster i en särskild lag. Kommitténs uppdrag i denna del är sålunda begränsat och innefattar i och för sig inte frågan om den nya straffbestämmelsen bör finnas kvar eller ej och inte heller dess tillämpningsområde. Kommittén har dock i sina överväganden funnit anledning att i vissa avseenden beröra förbudets tillämpningsområde. 8.2.1Bör förbudet mot köp av sexuella tjänster tas in i 6 kapitlet? Skälen till varför förbudet är intaget i en särskild lag Prostitutionsutrednings förslag, som låg till grund för förbudet mot köp av sexuella tjänster, innebar att straffansvaret skulle omfatta både köpare och säljare av sexuella tjänster, att brottet skulle rubriceras som könshandel och att bestämmelsen skulle placeras i en ny paragraf i 6 kapitlet brottsbalken.22 anförde att visserligen betraktas sexual- brotten i princip som brott mot en person, men att detta inte var helt konsekvent genomfört, vilket koppleriparagrafen är ett exempel på. Utredningen menade att ett generellt förbud mot könshandel kan passa väl in bland sexualbrotten, eftersom det handlar om att skydda individ och samhälle på sexuallivets område. Under förarbetena till sexköpslagen riktade lagrådet kritik mot att förbudet skulle tas in i en särskild lag och inte bland bestämmelserna i 6 kapitlet , där de enligt lagrådet naturligen hörde hemma. 1997/98:55, bet. 1997/87:JuU13, rskr. 1997/98:250, SFS 1998:408. 22Könshandeln (SOU 1995:15) s. 224 f. och 237 f. Koppleri och prostitution 305 Lagrådet sade sig utgå ifrån att förbudets placering skulle vara tillfällig och att den skulle övervägas närmare i samband med översynen av 6 kapitlet brottsbalken.23 I propositionen med förslag till sexköpslagen anmärkte regeringen att det i 6 kap. 10 § BrB redan finns ett förbud mot att köpa eller försöka köpa sexuellt umgänge med någon som är . Det nya brottet var sålunda egentligen en utvidgning av det straffbara området och det kunde i och för sig placeras i . Regeringen anmärkte vidare att det i 6 kapitlet därutöver finns vissa andra bestämmelser som rör prostitutionsverksamhet, såsom t.ex. förbudet mot koppleri, men att det föreslagna förbudet skiljer sig något från de förfaranden som redan nu är kriminaliserade i brottsbalken.24 Förbudet bör tas in i 6 kapitlet Kommitténs bedömning: Förbudet mot köp av sexuella tjänster bör tas in i en ny paragraf i 6 kapitlet . ikraftträdande innebar för sedlighetsbrottens del förändringar på åtskilliga punkter. I betraktades bl.a. sedlighetsbrotten som brott mot person. En redogörelse om vad som avses med uttrycket brott mot person har getts i avsnitt 8.1.1. I korthet kan sägas att brottet är förövat av en person, brottslingen, mot en annan person, offret. Grundtanken, att kapitlet om sedlighetsbrott skulle uppta endast brott mot person, blev dock inte helt konsekvent genomförd. Koppleriparagrafen togs nämligen upp i 6 kapitlet , trots att den inte i samma mån som de övriga paragraferna i kapitlet har utformats som ett brott mot person. Ett annat exempel på brott som inte passar så väl in i systematiken är bestämmelserna om sexuellt umgänge med avkomling och sexuellt umgänge med syskon (6 kap. 6 § BrB). Paragrafen behandlas i kapitel 10. ändrades rubriken till 6 kapitlet från om sedlighetsbrott till om sexualbrott.