sou · GPB3102d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Mängden avfall till slutligt omhändertagande, dvs. deponering och förbränning utan energiutvinning, ska minska fram . För- slaget sätter upp ett antal mål för avfallshanteringen: nya initiativ ska tas för att minska mängden avfall som upp- kommer och man ska se mer till att ändra konsumtions- mönstren det avfall som uppstår ska i möjligaste mån inte innehålla sådant som skadar miljön merparten av det avfall som uppstår ska föras tillbaka till det ekonomiska systemet genom återvinning, vilket inkluderar materialåtervinning, kompostering/rötning, förbränning med energiutvinning, eller till miljön i en användbar form det avfall som måste deponeras ska minskas till ett minimum och tas om hand på ett säkert sätt avfall ska behandlas så nära platsen där det har uppstått som möjligt. Jag gör bedömningen att EU:s sjätte miljöprogram och avfalls- policy stämmer bra med den svenska policyn för miljöanpassad hantering av varor och avfall. 2.4.2Grönbok om integrerad produktpolicy Integrerad produktpolicy (IPP) syftar till att minska produkters miljöpåverkan genom hela livscykeln från utvinning av råvaror till tillverkning, distribution, användning och avfallshantering. Idén bakom detta är att miljöaspekterna måste integreras i varje stadium i en produkts liv och att detta måste ta sig uttryck i alla berörda parters beteende. De offentliga myndigheternas roll inom ramen för den integrerade produktpolicyn ska i allmänhet snarare vara understödjande än ingripande. Policyn ska inriktas på att definiera de viktigaste målen och tillhandahålla medel och incitament för de Mina utgångspunkter och avgränsningar berörda parterna som ska uppnå dessa mål. Kommissionen presen- terade en grönbok om IPP. beslutade Rådet om slutsatser om IPP och hur det fortsatta arbetet bör se ut. Jag gör bedömningen att EU:s arbete med en integrerad produkt- policy är ett viktigt led i målsättningen med att skapa giftfria och resurssnåla livscykler för varor. 2.4.3Direktiv och andra pågående arbeten EG-direktivet om deponering av avfall (1999/31 EG) genomfördes i svensk lagstiftning i och med att regeringen beslutade om förordningen om deponering av avfall. Naturvårds- verket beslutade om föreskrifter om deponering av avfall (NFS 2001.14) . De omfattar bestämmelser i fråga om mottagning av avfall, insamling och omhändertagande av deponi- gas, provtagning och mätning av lakvatten, grundvatten, ytvatten och deponigas samt mätning av deponins utbredning, sammansätt- ning och sättningsbeteende. Förpackningsdirektiv (94/62/EC), antogs av parlamentet och Rådet . Den svenska förordningen är inte helt identisk med direktivet. gällande EG-direktiv ses över bl.a. för att ta ställning till nya insamlings-/återvinningsmål för perioden – 2010. EG-direktiv om bilar inklusive däck Parlamentets och rådets direktiv (2000/53/EG) om uttjänta bilar beslutades . Direktivet innehåller krav inom tre huvudområden, nämligen producentansvar, insamling/avregistrering samt miljöfrågor. Mina utgångspunkter och avgränsningar har redan implementerat de två första områdena genom särskild lagstiftning. En skillnad mellan EG-direktivet för bilar och lagar är att har en särskild förordning (1994:1236) avseende pro- ducentansvar för däck. Bilen i sin helhet berörs av tre förordningar om producentansvar, den om bilar, däck och om elektriskt och elektroniskt avfall. Dessutom har förordningen om producent- ansvar för däck koppling till EG: s direktiv om deponering (1993/31/EG). Enligt detta ska medlemsländerna vidta åtgärder för att se till att vissa avfallsslag inte tas emot vid deponi. Bland annat ska deponering av däck upphöra. EG-direktiv om elektriskt och elektroniskt avfall EG-direktiv om elektriskt och elektroniskt avfall utarbetas . I träder förordningen (2000:208) om elektriskt och elektroniskt avfall i kraft . Även ett direktiv rörande farliga kemiska ämnen i elektrisk och elektronisk ut- rustning tas fram. Krav ställs att bly, kadmium och kvicksilver, sexvärt krom samt de bromerade flamskyddsmedlen PBB och PBDE ska ersättas. Undantag för viss utrustning kommer att specificeras. arbetsgrupp för bygg- och rivningsavfall diskuterar en skärpning av reglerna för detta avfall. Det diskus- sionsunderlag som lagts fram syftar till att förbättra hanteringen av bygg- och rivningsmaterial i enlighet med EU:s avfallshierarki. EG-direktiv om förbränning av avfall Parlamentets och rådets direktiv om förbränning av avfall (2000/76/EG) beslutades . Det omfattar, med några få undantag, förbränning av alla kategorier av avfall, i alla typer av förbränningsprocesser. Det nya direktivet kommer där- med att, utöver konventionella förbränningsanläggningar för avfall, att även omfatta kraftverk, cementugnar m.fl. som förbränner avfall tillsammans med andra bränslen s. k. samförbränning. Mina utgångspunkter och avgränsningar med direktivet är att begränsa negativ inverkan på miljön och människors hälsa på grund av utsläpp till luft, mark och vatten. EG-direktiv om organiskt avfall Direktivet (1986/278/EEG) om användningen av avloppsslam håller på att revideras. Syftet är att öka användningen av slam i skogsbruk och som jordförbättringsmedel. Definitionen på av- loppsslam kommer att utvidgas. På något planeras ett direktiv om hantering av bionedbrytbart avfall. Syftet med direk- tivet är att främja biologisk behandling, att säkerställa en funge- rande inre marknad för avfallsbaserade jordförbättringsmedel, att skydda marken och förbättra jordkvaliteten. Nedbrytbart avfall klassas som förnybar energikälla av EU De delar av industri- och hushållsavfall som är biologiskt ned- brytbart ses som en förnyelsebar energikälla enligt beslut i Europa- parlamentet . Den nya klassningen ingår i ett kommande direktiv för att stödja elproduktion med förnyelsebara bränslen. Klassificeringen omfattar det biologiskt nedbrytbara innehållet i produkter, avfall och rester från jord- och skogsbruk liksom industri- och hushållsavfall. Även deponigas, biogas och avlopps- slam klassas som förnyelsebara energikällor. Kemikalier – utfasning och restriktioner Kommissionen presenterade en vitbok om Ge- menskapens kemikaliepolitik. Den syftar till att ta fram en kemikaliepolicy för EU samt att skärpa gällande lagstiftning. beslutade rådet om slutsatser för hur det fortsatta arbetet bör se ut. beslutades om en global konvention om POP-kemikalier (Persistant ), Stockholms- konventionen. Den innehåller krav på hur POP:s ska för- hindrads att nå miljön bl.a. genom restriktiv användning och produktion, genom skärpta kontrollkrav och krav på kontroll- systemens utformning. Tolv prioriterade ämnen finns angivna. Mina utgångspunkter och avgränsningar EG:s batteridirektiv ska revideras. Existerande direktiv (91/157/EEG), (93/86/EEG), (98/101/EG) omfattar batterier och ackumulatorer som innehåller kvicksilver, bly och kad- mium. Det nya direktivet väntas omfatta alla batterier och ackumulatorer. Mål för insamling och återvinning diskuteras. Enligt ett reviderat förslag ställs krav på medlemsländerna att pro- ducera statistik över avfall som uppkommer inom näringsliv och privata hushåll. Statistiken ska täcka dels mängden genererat avfall, dels mängden insamlat och deponerat avfall. Data ska produceras genom mätningar, från administrativa källor och genom statistiska uppskattningsmetoder eller kombinationer av dessa. Jag konstaterar att EG-direktiv för förpackningar, bilar inklusive däck, elektriskt och elektroniskt avfall finns eller kommer att be- slutas i närtid. Jag gör därmed bedömningen av att en mycket för- utsättningslös utredningsansats, med överväganden om att produ- centansvar inom dessa produktområden skulle slopas, inte är en rimlig ansats. Jag avser då som ligger inom utredningens tidsram. Däremot kan det vara rimligt att överväga hur de svenska målen för återvinning bör förhålla sig till målen i EG-direktiven, hur olika avfallsströmmar ska organiseras och hur ansvaret mellan olika aktörer ska fördelas så att det blir bra helhetslösningar. Vidare konstaterar jag att skärpta regler har diskuterats inom EU för bygg- och rivningsavfall. Diskussionerna stämmer väl med de intentioner som har uttalats inom ramen för de frivilliga åtaganden som byggsektorn genom Byggsektorns Kretsloppsråd har påtagit sig. Ytterligare två produktgrupper, kontorspapper och returpapper, omfattas av frivilligt åtagande respektive lagstadgat producent- ansvar i . Någon motsvarighet till detta finns inte inom EU . Däremot planeras på ett direktiv om hantering av bionedbrytbart avfall. En mängd olika arbeten pågår inom kemikalieområdet. Jag anser att det är viktiga insatser som särskilt kommer att bidra till ett av Mina utgångspunkter och avgränsningar målen med producentansvaret, nämligen att minska mängden skadliga kemiska ämnen i varor och avfall. Slutligen konstaterar jag att de nya förslag om avfallsstatistik som lagts fram inom EU innehåller områden som är eftersatta i . Jag avser då uppföljningen av mängden genererat, insamlat och deponerat avfall inom näringslivet dvs. Vidare avser jag bygg- och rivningsavfall. Uppföljningen av hus- hållsavfall fungerar enligt min mening i huvudsak väl . Miljövård bygger på två typer av värderingar. Den första handlar om vad vi i princip bör skydda och bevara i miljön, något man ofta når enighet om. Den andra värderingen handlar om vilka upp- offringar vi bör göra för att nå de uppsatta intentionerna om skydd och bevarande, något man mer sällan når enighet om. Vi svenskar vill nog alla värna om gröna och friska skogar, ett rikt odlings- landskap, frisk luft och levande sjöar. Men är vi för den skull be- redda att anpassa vår konsumtion och våra transporter till naturens krav eller kanske riskera arbetslöshet inom vissa delar av närings- livet? Sådana resonemang gäller förstås inte bara . I många länder satsar man hårt på ekonomisk tillväxt som kan ge många människor en ökad levnadsstandard med möjligheter till utbild- ning, sysselsättning och en rik fritid. Men den stegrade ekonomiska aktiviteten kan ha sitt pris i form av en sämre miljö om inte miljöåtaganden byggs in redan från början. Miljö- problemen är akuta i men berör också oss i i-länderna, inte minst därför att vi i hög grad påverkar och har ett ansvar för det globala skeendet. Det som gör det hela svårt är att vi vill göra två saker , gynna människan och bevara naturen, vilket kan stå i mot- satsställning till varandra. Jag avser här att mycket kortfattat redo- visa mina grundläggande värderingar som på olika sätt kan komma att påverka de slutsatser som dras och de ställningstaganden som görs i denna utredningen. Mina värderingar om vad som ska värnas i miljön, avspeglas i den av beslutade propositionen Svenska Miljömål (prop. 1998/97:145), som jag har varit med och röstat fram som riksdag- sledamot. Den viktiga grundtanken i propositionen är att ett håll- Mina utgångspunkter och avgränsningar bart ska skapas inom en generation. De femton miljömålen beskriver i kvalitativa termer det tillstånd av hållbarhet som ska nås i olika miljöer och ekosystem. Jag har också som ledamot i ställt mig bakom betänkandet Framtidens miljö – allas vårt ansvar. Det innehåller förslag till mål på kortare sikt, oftast i tioårsperspektiv, för vad som ska åstadkommas när det gäller minskade utsläpp av föroreningar eller annan miljöpåverkan. Jag har således ställt mig bakom två viktiga miljöpolitiska doku- ment som båda syftar till att på relativt kort sikt nå ett tillstånd där varken människa eller naturmiljö skadas. Min bedömning är att få länder i världen har en så offensiv miljöpolitik som . (Kom- pletteras om fattar beslut under utredningens gång.) Mina värderingar om vilka förändringar som behövs för att miljömålen ska nås, beskriver jag här med fokus på produktion och konsumtion av varor eftersom det är det mitt utredningsuppdrag handlar om. Den tekniska och ekonomiska utvecklingen har haft positiva effekter på välfärden men har också skapat såväl pro- duktions- som konsumtionsmönster som innebär faror för hälsa och miljö. Dessa mönster måste brytas. Miljöproblemen kan i längden inte lösas genom reparation i efterhand, de måste före- byggas. Allt detta kommer att kräva att människor ändrar sina lev- nadsvanor, likaväl som företagen ändrar sin teknik och produkt- design. Det behövs en samlad kretsloppsstrategi. Grundbulten i denna strategi är en förändrad syn både på vad som är resurser och hur vi kan hushålla med dessa resurser. Slit- och slängsamhällets värde- ringar lever tyvärr fortfarande kvar hos många. Alla medborgare har ett ansvar att bidra till hushållning med resurser i form av material och energi. Vi behöver skapa långsiktigt hållbara system med följande kännetecken: effektivare varukretslopp där återanvändning och återvinning prioriteras, hushållning med den bebyggda miljön, ett varsamt brukande och miljöanpassning av samhällsplanering och byggande, miljön synliggörs vid inköp så att konsumenterna kan göra miljöanpassade val. Detta kräver att lagstiftningen utvecklas och samordnas men även företagens frivilliga miljöåtaganden ska ses som en viktig del i den Mina utgångspunkter och avgränsningar Såväl administrativa, ekonomiska och informativa styrmedel kan användas för att påverka produktion och konsumtion i miljövänlig riktning. Det krävs även satsningar på forskning kring bl.a. miljöanpassade produkter och produktionsprocesser. En framgångsrik miljöpolitik kräver att varje medborgare, varje företag, varje organisation och varje myndighet tar sitt ansvar för god miljö och för hushållning med naturresurser. Miljökraven måste genomsyra samhällets alla områden. Som riksdagsledamot har jag ställt mig bakom målet att skapa ett hållbart inom en generation. Jag ser arbetet med att skapa giftfria och resurssnåla kretslopp av varor som ett viktigt led i arbetet mot detta långsiktiga mål. 2.6Fokuseringar och avgränsningar i utredningen Analysarbetet i utredningen har fokuserats på utvärdering av befintligt producentansvar med tyngdpunkt på samhällsekonomiska effekter och förpackningar enligt direk- tivet att se till helheten i varu- och avfallsflödet och att beskriva och utvärdera alternativa lösningar på lång sikt, framåt som utgångspunkt för mer kortsiktiga förslag omvärldsanalys bl.a. för att se på utvecklingen av material och produkter och hur omvärldsutvecklingen påverkar före- slagna lösningar aktivt intressentdeltagande och implementering under hela ut- redningen. Följande avgränsningar har gjorts: ett totalt slopande av producentansvar har inte övervägts med hänsyn till befintliga eller planerade EG-direktiv m.m. tidsperspektivet i analysen är framåt det studerade systemet har avgränsats till nuvarande producentansvarssystem inklusive möjliga produktområden vid en utvidgning av producentansvaret. Omvärldsanalysen om- fattar såväl svenska förhållanden som förhållanden inom EU och internationellt som påverkar producentansvarssystemet. Vidare har omvärldsbeskrivningen avgränsats till sådana driv- Mina utgångspunkter och avgränsningar krafter som har stark koppling till producentansvaret och de aktörer som är berörda. elektriskt och elektroniskt avfall utvärderas inte i enlighet med direktivet men tas upp för att få ett helhetsperspektiv på producentansvaret farligt avfall ingår enligt direktivet inte i utredningen.