sou · GPB368 · 2002-01-01 00:00:00 — Med normal användning avses slutanvändarens användning med undantag för underhåll, service och reparationsarbeten. 5 § En formgivning skall anses ha blivit allmänt tillgänglig om den offentliggjorts i samband med ett registreringsförfarande eller på något annat sätt eller om den har förevisats, använts i yrkesmässig verksamhet eller annars har blivit känd. Trots vad som sägs i första stycket anses inte en formgivning som all- mänt tillgänglig i följande fall: 1.Om fackkretsarna inom den aktuella sektorn i den Europeiska gemenskapen i sin normala näringsverksamhet inte rimligen kunde ha fått kunskap om de omständigheter som nämns i första stycket före dagen för registreringsansökan eller före prioritetsdagen, om prioritet åberopas. 2.Om formgivningen har blivit känd endast till följd av att den har visats för någon annan efter ett uttalat eller underförstått krav på konfi- dentialitet. 6 § En formgivning anses inte heller ha blivit allmänt tillgänglig om den blivit känd av före en ansökan om registre- ring eller före prioritetsdagen, om prioritet åberopas, förutsatt att form- givningen gjorts tillgänglig 2.av någon annan till följd av uppgifter som formgivaren tillhandahållit eller av åtgärder som formgivaren vidtagit, eller 3.till följd av missbruk i förhållande till formgivaren. Vad som sägs om formgivaren i denna paragraf gäller även den som formgivarens rätt har övergått till. Paragraferna 4-6 har samma sakliga innehåll som paragraferna 2 a §, 3 § och 3 a § i utredningens delbetänkande (se SOU 2000:79 s. 17 ff.). Det har gjorts endast vissa språkliga justeringar av redaktionell karaktär i förhållande till delbetänkandet. Bestämmelserna är en konsekvens av artikel 3.3, 3.4, 6.1, 6.2 och 6.3 i mönsterdirektivet. Det skall dock framhållas att det i 3 § första stycket anges att en formgivning anses som känd bl.a. om den görs tillgänglig i samband med ett registreringsförfarande. Registreringsförfarandet uttrycks, till skillnad från vad som var fallet i delbetänkandet, alltså i obestämd form. På så sätt görs det helt klart att det inte endast är en nationell ansökan om skydd som kan föranleda att formgivningen blir ansedd som känd. Registreringshinder och andra hinder mot att en registrering består 7 § En formgivning får inte registreras 1.om formgivningen strider mot goda seder eller allmän ordning, 2.om det i formgivningen utan tillstånd har tagits in statsvapen, stats- flagga eller annat statsemblem, statlig kontroll- eller garantibeteckning, annan beteckning som hänsyftar på svenska staten och därigenom ger formgivningen en officiell karaktär, svenskt kommunalt vapen eller sådan internationell beteckning som är skyddad enligt lagen (1970:498) om skydd för vapen och vissa andra officiella beteckningar eller något som lätt kan förväxlas med vapen, flagga, emblem eller beteckning som nämts. En registrering får upphävas om formgivningen strider mot en äldre formgivning. Med en äldre formgivning avses även en formgivning som framgår av en tidigare inlämnad ansökan om registrering eller en registre- ring efter en sådan ansökan och som blivit allmänt tillgänglig först under ansökans handläggning. En registrering får vidare upphävas om den utan tillstånd innehåller något som anges i följande uppräkning: Kategori a varukännetecken och firma -någon annans i skyddade firma eller varukännetecken, eller -något som kan uppfattas som ett kännetecken som i näringsverksamhet inarbetats i för någon annan. Kategori b andra kännetecken - något som kan uppfattas som någon annans egenartade efternamn, allmänt kända konstnärsnamn eller liknande namn, om namnet inte uppenbarligen syftar på någon avliden person och användningen av formgivningen skulle medföra nackdel för bäraren av namnet. Kategori c upphovsrättsligt skyddade verk - något som kränker någon annans upphovsrätt till ett litterärt eller konstnärligt verk eller någon annans rätt till fotografisk bild som åtnjuter skydd i . Paragrafen innehåller den s.k. hinderkatalogen och har närmare behandlats i avsnitt 6.6. I första stycket anges de hinder som omfattas av officialgranskning, dvs. att formgivningen inte strider mot goda seder eller allmän ordning eller innehåller något statsvapen m.m. I dessa delar svarar paragrafen mot vad som föreslagits i delbetän- kandet (se 4 § 1 och 3 i förslaget). För att göra det tydligt att hind- ren omfattas av officialgranskning anges att en form- givning som strider mot någon av de angivna bestämmelserna inte får registreras. I de fall registrering skett trots att något av de nu nämnda hindren förelegat, kan registreringen givetvis upphävas. När det gäller statsvapen m.m. kan det inte uteslutas att ett till- stånd finns för att använda ett sådant i formgivningen. I sådant fall finns inte hinder mot registrering. Andra stycket har samma innehåll som det förslag som lämnades i utredningens delbetänkande (se 4 § 2 i förslaget). Bestämmelsen avser även den situation att den äldre formgivningen framgår av en internationell registrering av formgivning. I tredje stycket finns övriga hinder mot att en registrering består. Hindren är relativa, dvs. att ett tillstånd av rättighetshavaren till användning av t.ex. ett varumärke innebär att något hinder mot registreringens bestånd i detta avseende inte finns. I förhållande till den nuvarande lagen har gjorts vissa inskränk- ningar till fördel för sökanden av formskydd. T.ex. utgör namn på stiftelse, förening eller liknande inte längre hinder mot registre- ringens bestånd. Detta givetvis förutsatt namnet inte även utgör firma. Vidare har det s.k. titelskyddet slopats som hinder mot en registrerings bestånd. Även förbudet mot att använda annans porträtt i en formgivning har slopats. Mot bakgrund av det skydd URL ger för t.ex. fotografier och det skydd mot användning av namn och bild i reklam som lagen (1978:800) om namn och bild i reklam ger ter det sig inte befogat att särskilt ta upp ett hinder mot användning av annans porträtt. De närmare skälen för detta har redovisats i avsnitt 6.6. 8 § Formskydd kan man inte få för sådana detaljer i en produkts utse- ende 1.som uteslutande är betingade av produktens tekniska funktion, 2.som måste återskapas exakt till formen och dimensionerna för att den produkt som formgivningen ingår i eller används på skall gå att meka- niskt ansluta till eller placera i, kring eller mot en annan produkt så att båda produkterna fyller sin funktion. Trots det som sägs i första stycket 2 kan man under de förutsättningar som anges i 3 § få skydd för en formgivning som tillåter att sinsemellan utbytbara produkter kan fogas samman ett upprepat antal gånger eller förbindas med varandra inom ett system uppbyggt av moduler. Formskyddets innehåll och omfång 9 § Formskydd innebär, med de undantag som anges i 10–12 §§, att ingen får utnyttja formgivningen utan samtycke av den som är innehavare av skyddet. Förbudet mot utnyttjande omfattar i synnerhet att tillverka, bjuda ut, marknadsföra, införa, utföra eller använda en produkt som formgivningen ingår i eller används på eller att lagerhålla en sådan produkt för något sådant ändamål som sagts. Skyddet omfattar varje formgivning som inte gör ett annat helhetsin- tryck på en kunnig användare. Vid prövning av skyddets omfång skall hänsyn tas till den grad av frihet som formgivaren har haft vid utveck- lingen av sin formgivning. 10 § Från skyddet undantas förfaranden som 1.företas privat och utan vinstsyfte, 2.företas i experimentsyfte, eller 3.innebär återgivning i syfte att citera eller undervisa, förutsatt att sådana handlingar är förenliga med god affärssed och inte omotiverat ska- dar ett normalt utnyttjande av formgivningen samt på villkor att källan anges. 11 § Från skyddet undantas vidare 1.utrustningen på fartyg och luftfartyg hemmahörande i en främmande stat när ett sådant fartyg tillfälligt kommer in till , och 2.införsel till av reservdelar och tillbehör för reparation samt arbete med reparation av sådana fartyg. 12 § Skyddet omfattar inte utnyttjandet av en produkt, om den har bringats i omsättning inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet av innehavaren av skyddet eller med dennes samtycke. Paragraferna 8–12 svarar sakligt mot vad som föreslagits i utred- ningens delbetänkande (se 4 a §, 5 §, 7 §, 7 a § och 7 b § i förslaget). Endast ett mindre antal redaktionella ändringar har gjorts, bl.a. till följd av valet av formgivning och formskydd som uttryck för lagens skyddsföremål och namnet på ensamrätten. Nationell registrering av formgivning Ansökan och dess innehåll 13 § Den som vill ansöka om registrering av en formgivning skall göra detta hos (). Ansökan skall innehålla uppgifter om sökandens namn eller firma, om den produkt eller de produkter som formgivningen begärs registrerad för och bildmaterial som visar formgivningen. Är sökanden någon annan än formgivaren, skall formgivarens namn antecknas i formgivningsregistret (registret), om det begärs av sökanden eller formgivaren. Om formgivningen är resultatet av ett samarbete inom en grupp av formgivare, kan en anteckning av gruppens namn ersätta upp- gifter om de enskilda formgivarna. I övrigt skall ansökan uppfylla de föreskrifter som meddelas med stöd av 81 §. Sökanden skall också betala i 80 § föreskrivna ansöknings- och tilläggsavgifter. Bestämmelsen innehåller i huvudsak regler angående ansökan om registrering. I allt väsentligt motsvarande bestämmelser finns i 9 ML och 10 § i förslaget i utredningens delbetänkande. I första stycket framgår att den som vill ansöka om registrering av en formgivning skall göra detta hos Patent- och registrerings- verket (). Av andra stycket framgår de grundläggande krav en ansökan om registrering måste uppfylla. Till skillnad från ML krävs inte längre att sökanden, om denne är annan än formgivaren, måste ange vem som är formgivare och styrka sin rätt till formgivningen. Det kan dock bli nödvändigt för sökanden att göra detta vid ett senare till- fälle. Exempelvis kan det bli fallet om registreringen sätts ifråga på den grunden att sökanden inte haft rätt till formgivningen. Regeln i tredje stycket är ny. Den har sin motsvarighet i artikel 19 i förslaget till förordning om gemenskapsformgivning. I de fall sökanden är annan än formgivaren, kan alltså formgivarens namn antecknas i registret under förutsättning att detta begärs antingen av sökanden eller formgivaren. I de fall formgivningen är ett resul- tat av ett samarbete inom en grupp av formgivare, kan uppgifter om de enskilda formgivarna ersättas av namnet på gruppen. Om någon i gruppen motsätter sig att endast gruppens namn skall anges torde det vara möjligt att anteckna namn på enskilda formgivare vid sidan av gruppens namn. Den närmare regleringen av hur en begäran om anteckning skall behandlas kan, i den mån det finns anledning till det, lämpligen ske genom föreskrifter i den till lagen hörande förordningen eller genom föreskrifter utfärdade av . Det skall dock framhållas att rätten till att få sitt namn antecknat i registret inte medför någon ideell rätt för formgivaren eller gruppen av formgivare. Å andra sidan bör bestämmelsen tillgodose ett välgrundat intresse för formgivaren eller gruppen av formgivare att bli omnämnd i registret. Av fjärde stycket framgår att föreskrifter om ytterligare krav på en ansökan kan meddelas med stöd av bemyndigandet i 81 § och att sökanden skall betala de i 80 § föreskrivna avgifterna. I paragrafen finns inga bestämmelser om att ansökan måste vara skriftlig. På det sättet öppnas möjligheten att godta ansökningar som lämnas in på elektronisk väg. Föreskrifter om rutiner för elektronisk ingivning kan lämpligen meddelas med stöd av det nämnda bemyndigandet i 81 §. Bildmaterial och modell samt ändring av ansökan 14 § En ansökan om registrering av formgivning anses inte gjord förrän sökanden lämnat in bildmaterial eller modell som visar formgivningen. Om sökanden innan formgivningen kungörs enligt 21 § lämnar in en modell, skall modellen anses visa formgivningen. På sökandens begäran får ansökan ändras om formgivningen efter änd- ringen behåller sin identitet och uppfyller förutsättningarna för skydd enligt denna lag. Bestämmelser om ändring i en registrerad formgivning finns i 34 §. Paragrafen innehåller regler om betydelsen av att bildmaterial eller modell lämnas in till samt om möjligheten att ändra en ansökan. Första stycket har i huvudsak samma innehåll som 10 § tredje stycket första meningen och 13 § första stycket ML. I andra stycket regleras i vilken omfattning ändringar får göras i den formgivning som det söks registrering för. Den är föranledd av artikel 11.7 i mönsterdirektivet. I förhållande till förslaget till genomförande av denna artikel i utredningens delbetänkande (13 och 13 a §§ i förslaget) har vissa förändringar skett. För det första har bestämmelsen delats upp. Den nu behandlade paragrafen tar således sikte innan registrering skett, dvs. Detta för att göra det klart att en ansökan kan ändras på sökandens begäran under förutsättning av att formgivningen behåller sin identitet och uppfyller kraven för registrering enligt lagen. Under remissbehandlingen av utredningens delbetänkande har tagits upp frågan om när en ändring kan göras i en formgivning som avses med en ansökan. Det förslag till genomförande av mönsterdirektivet som utredningen lämnat i sitt delbetänkande (se 13 a § första stycket i förslaget) ger intryck av att något av de angivna hindren måste ha konstaterats för att ändring skall kunna ske. Det finns dock, så som även påpekats under remissbehandlingen, goda skäl för att även tillåta ändringar som inte påverkar formgivningens identitet även om något hinder mot registrering inte förekommer. Det är något som redan kan ske enligt nu gällande praxis. Mönsterdirektivet kan inte anses lägga hinder i vägen för en sådan ordning. Mot bakgrund härav ställs i paragrafen inte längre krav på att ändring på sökandens begäran endast får ske när det finns vissa särskilt angivna hinder mot registrering. I de fall ändring begärs av sökanden, och en modell tidigare lämnats in, bör denne lämpligen lämna in en ny modell som visar formgivningen i dess ändrade form. I tredje stycket har tagits in en hänvisning till bestämmelsen om delvis hävning av en registrering. 15 § En ansökan om registrering får omfatta mer än en formgivning, om de produkter för vilka formgivningarna söks registrerade hör till samma klass enligt Locarnoöverenskommelsen av om internationell klassificering av formgivning. Bestämmelsen om samregistrering har samma innehåll som försla- get i utredningens delbetänkande (se 11 § i förslaget). 16 § Framgår en formgivning av en ansökan om registrering av form- givning eller om skydd för en nyttighetsmodell i en främmande stat, som är ansluten till av om skydd för den industriella äganderätten (), och söks registrering av formgivningen i från ansökan i den främmande staten, skall ansökan i vid tillämpningen av 3 § anses gjord samti- digt med ansökan i den främmande staten. Detsamma skall gälla om formgivningen framgår av en sådan ansökan, som gjorts i en stat som är ansluten till eller i ett område som är anslutet till avtalet om upprättandet av (). Samma prioritet får åtnjutas också från en ansökan om registrering som avser någon annan stat, om motsvarande prioritet från en svensk ansökan medges där den tidigare ansökan gjorts och om där gällande lagstiftning i huvudsak stämmer överens med . En sökande som vill åtnjuta prioritet skall begära detta i samband med att ansökan om registrering görs samt visa vem som gjort den tidigare ansökan, var och när den tidigare ansökan gjorts och, så snart det kan ske, vilket nummer den har. 17 § På begäran av sökanden, skall en ansökan om registrering av form- givning anses vara gjord första gången formgivningen visas vid en utställ- ning, om ansökan görs efter att formgivningen visats på en internationell utställning enligt konventionen om internationella utställningar . En sökande som vill åtnjuta prioritet enligt första stycket skall begära detta i samband med att ansökan om registrering görs samt visa när form- givningen visades på utställningen och att utställningen var sådan som avses i första stycket. Reglerna om konventionsprioritet finns nu i 8 § ML och 8–11 §§ MF. I utredningens delbetänkande har föreslagits ändringar i bestämmelsen (se 8 § i förslaget). I förhållande till delbetänkandet har endast en saklig ändring föreslagits, nämligen att prioritet kan medges även från en ansökan som gjorts i ett område som är anslutet till . Det kan särskilt framhållas att ett yrkande om prioritet måste framställas i ansökan om registrering för att beaktas av . Brister en begäran om prioritet i något avseende som avses i 16 § tredje stycket bortfaller rätten till prioritet. Detsamma gäller för utställningsprioritet enligt 17 § andra stycket. Regeln om utställningsprioritet i 17 § är ny och har behandlats i avsnitt 5.2. En motsvarande bestämmelse finns i DDL (§ 16 Stk. 4) och i VmL (18 §). Den innebär att prioritet kan begäras från det att en formgivning visats på en internationell utställning som avses i konventionen om internationella utställningar . Det är relativt få utställningar som uppfyller konventionens krav. I praktiken innebär konventionen att praktiskt taget ingen utställning i ger en rätt till prioritet. En s.k. utställningsprioritet kan inte kombineras med andra reg- ler som ger tillgång till prioritet. Om t.ex. en formgivning visas på en utställning som avses med den nämnda konventionen och det senare söks skydd i ett land som är medlem till får det inte gå än från det att formgivningen visades på en utställningen innan ansökan lämnas in i . Regeln om utställningsprioritet påverkar heller inte längden på den nyhetsfrist som det stadgas om i 6 § första stycket. Denna tid bör- jar löpa från det att formgivningen visas på en utställning och kan således inte förlängas på den grunden att utställningen är en sådan som avses i denna paragraf. Behandlingen av ansökan om registrering 18 § skall undersöka om en ansökan uppfyller de krav som avses i 13–15 §§. skall också undersöka om en ansökan avser en formgivning enligt 2 § 1 och om det finns något hinder mot regi- strering enligt 7 § första stycket. skall vidare i den omfatt- ning regeringen föreskriver undersöka om det finns något annat hinder mot registrering. Bestämmelser om överföring av en ansökan, sedan det framställts ett påstående om bättre rätt till formgivningen, finns i 35 §. I denna paragraf finns de grundläggande reglerna om behandling av ansökningar om registrering av formgivning. Liknande bestämmelser finns i 14 § första stycket ML. De motsva- rar vidare i huvudsak vad som föreslogs i utredningens delbetän- kande (se 14 § första stycket i förslaget). Bestämmelsen i första stycket om granskning innehåller dock en nyhet i förhållande till utredningens delbetän- kande. Det föreslås nu att officialgranskning även skall omfatta vapen m.m. Sådana märken och symboler bevakas normalt sett inte av de stater eller organisationer som är berörda av en användning av desamma. Mot bakgrund av den vikt och bety- delse det kan ha för stater, mellanfolkliga organisationer m.m. finns skäl att låta granskning omfatta även de statsvapen och andra symboler som anges i 4 § 2 a) ML. I andra stycket lämnas en upplysning om att det i 35 § finns närmare bestämmelser om vad har att iaktta i de fall ett yrkande framställs om bättre rätt, eventuellt kombinerat med en begäran om överföring av ansökan. 19 § Uppfyller ansökan inte de krav som avses i 18 §, skall förelägga sökanden att komplettera eller ändra sin ansökan. I föreläggandet skall sökanden upplysas om att ansökan kan komma att avskrivas, om den sökande inte svarar i rätt tid. Yttrar sig sökanden inte i rätt tid över ett föreläggande enligt första stycket, skall avskriva ansökan. skall återuppta en avskriven ansökan, om sökanden efter utgången av förelagd tid kompletterar eller ändrar sin ansökan och betalar fastställd återupptagningsavgift. En ansökan kan endast återupptas en gång. I denna paragraf finns regler om hur en ansökan som är bristfällig i något avseende skall behandlas. I första stycket, som svarar mot 14 § andra stycket i utredning- ens delbetänkande (se SOU 2000:79 s. 26), anges att sökanden skall ges tillfälle att komplettera eller ändra en ansökan som inte uppfyller de krav som avses i 18 §. Det kan t.ex. gälla ansökningsavgift eller någon bristfällighet i bildmaterialet. Av andra stycket framgår att ansökan skall avskrivas om något yttrande från sökanden inte lämnas in inom föreskriven tid. Bestämmelsen motsvarar 14 § tredje stycket i utredningens delbe- tänkande (se a. bet. s. 26). Tredje stycket innehåller bestämmelser om återupptagning av en avskriven ansökan och har samma innehåll som 14 § tredje stycket ML och 14 § fjärde stycket i utredningens delbetänkande. 20 § Om det finns hinder för bifall till ansökan även efter det att sökanden haft tillfälle att yttra sig över hindret skall ansökan avslås, om det inte finns anledning att förelägga sökanden på nytt. Bestämmelsen har samma innehåll som 15 § ML och reglerar de fall en ansökan skall avslås även om sökanden lämnat in ett yttrande till följd av ett föreläggande om komplettering eller ändring av ansökan. Registrering och kungörelse av formgivningen 21 § Är ansökningshandlingarna fullständiga och har inte efter granskning enligt 18 § funnit något hinder mot registrering, skall formgivningen tas in i registret och en kungörelse om detta utfärdas. Paragrafen motsvarar det förslag utredningen lämnat i delbetän- kandet (se 18 § första stycket i förslaget) med det förtydligandet att det beträffande granskning tagits in en uttrycklig hänvisning till 18 §. Det bör också framhållas att det nu föreslås att även skall granska om formgivningen innehåller vapen eller liknande symboler (se 18 § första stycket ovan). 22 § Från och med dagen för beslut om registrering skall de handlingar som visar formgivningen hållas tillgängliga för var och en. På begäran av sökanden kan handlingarna hållas hemliga räknat från ansökningsdagen eller prioritetsdagen, om prioritet åberopas. Beslut om registrering får inte meddelas innan handlingarna får hållas tillgängliga för var och en. Om ansökan har avskrivits eller avslagits innan den blivit allmänt till- gänglig, skall handlingarna hållas tillgängliga endast om sökanden begär att ansökan återupptas eller överklagar. På begäran av sökanden skall de handlingar som visar formgivningen hållas tillgängliga tidigare än vad som följer av första och andra styckena. I paragrafen behandlas möjligheten till att hålla det bildmaterial som visar formgivningen hemligt. Den har närmare behandlats i avsnitt 5.3. Av första stycket följer att det bildmaterial som visar formgiv- ningen inte blir allmänt tillgängligt i samband med att det lämnas in till . Sökanden behöver således inte särskilt begära att sekretess skall gälla för materialet. Regleringen motsvarar i huvudsak vad som gäller inom patenträtten (se 22 § första stycket PL). I likhet med den nuvarande lydelsen av ML är det endast bildmaterial som visar formgivningen som kan hållas hemligt. Med bildmaterial avses även modell. I andra stycket ges sökanden en möjlighet att förlänga tiden under vilken bildmaterial som visar formgivningen skall kunna hållas hemligt. Av de skäl utredningen anfört under avsnitt 5.3 har tiden satts . Tiden räknas från det att materialet lämnades in till eller prioritetsdagen, om prioritet åberopas. Tredje stycket motsvarar 19 § sista meningen ML. I vissa fall kan , innan begärd tid för sekretess löpt ut, ha möjlighet att meddela ett beslut om registrering. Om detta inträffar får avvakta med att fatta ett beslut om regi- strering till dess att tiden för sekretess löpt ut eller sökanden med- ger att bildmaterialet får göras allmänt tillgängligt. Detta följer av fjärde stycket. Av fjärde stycket följer vidare att sökanden när som helst kan begära att sekretessen hävs.