sou · GPB353d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Em- ployment, Unemployment, Labor Market Policies, and Subjec- tive Well-being among Swedish Youth, Labour Economics, 4: 125–147. Korpi, T. Accumulating Disadvantage: Longitudinal Analy- ses of Unemployment and Physical Health in a Representative Sample of the Swedish Population, European Sociological Re- view, 17: 1–19. Korpi, W. 1995. Arbetslöshet och arbetslöshetsförsäkring: en studie bland arbetslöshetskassornas medlemmar. : EFA, . Machin, S. & A. Manning, 1999. The Causes and Consequences of Longterm Unemployment in Europe, i (red. ), Handbook of Labor Economics. väg – en uppfordran till överflödssam- hället. Unemployment Flows on the US Labor Market, Brookings Papers on Economic Activity, 2: 245–278. Schettkat, R. ), 1996. The Flow analysis of Labour Markets. Unemployment and Economic Hardship: a Combined Macro- and Micro-level Analysis of the Relationship Between Unemployment and Means-tested Social Assistance in , , 14: 1–13. , W. J. The Declining Significance of Race Blacks and Changing American Institutions. , W. J. The Truly Disadvantaged: The , the Underclass, and Public Policy. Sannolikheten att olika gruppers utveckling är lika. (Jämför Tabell 4b) Lång hel/deltids- Lång hel/deltids- Lång hel/deltids- Sannolikheten att olika gruppers utveckling är lika. (Jämför Tabell 5b) Lång hel/deltids- Lång hel/deltids- Lång hel/deltids- Sannolikheten att olika gruppers utveckling är lika. (Jämför Tabell 6b) Lång hel/deltids- Lång hel/deltids- Sannolikheten att olika gruppers utveckling är lika. (Jämför Tabell 7b) Lång hel/deltids- Lång hel/deltids- Lång hel/deltids- Sannolikheten att olika gruppers utveckling är lika. (Jämför Tabell 8b) Lång hel/deltids- Positiv till låga inkomstskillnader Lång hel/deltids- 3 Har jobben blivit bättre? En analys av arbetsinnehållet Den offentliga diskussionen om utvecklingen av arbetets karaktär har länge varit intensiv. Vid varje given tidpunkt tycks det för många bedömare vara frestande att se just den nuvarande perioden som en dramatisk omvälvningstid. I den samtida debatten brukar tre typer av förändringar ofta nämnas, och inte sällan tas för givna. För det första hävdas det att arbetets genomsnittliga kvalifika- tionsnivå har stigit påtagligt, så att arbetsgivarnas efterfrågan på kvalifikationer överstiger vad arbetskraften har att erbjuda. Därför anses lågutbildade personer ha svårt att få fäste på arbetsmarknaden och lönepremien till kvalificerad arbetskraft stiger av samma för- modade orsak. För det andra antas intensiteten och den mentala anspänningen i arbetet ha tilltagit, med stressrelaterade symptom som följd bland många arbetstagare särskilt inom kvinnodomine- rade serviceyrken, företrädesvis i den offentliga sektorn. För det tredje sägs banden mellan arbetsgivare och anställda ha försvagats, så att lösa förbindelser kommit att dominera i arbetslivet på bekostnad av gårdagens långsiktiga anställningsrelationer. I det här kapitlet ger vi först en bakgrund till diskussionen om arbetets utveckling . Därefter genomför vi empi- riska analyser för att undersöka riktigheten i de föreställningar som vi kort berörde ovan. Vi börjar med att studera kvalifikationskra- vens förändring, övergår sedan till att analysera samspelet mellan mentala arbetskrav och beslutsutrymme, och avslutar med en ana- lys av anställningsstabilitetens utveckling. Undersökningsperioden sträcker sig bakåt i tiden till eller 1974, men vi koncentrerar oss på den senare tidens utveckling, i synnerhet . 1 Tack till , , och bokens redaktörer för värdefulla kommentarer på en tidigare version av kapitlet. Har jobben blivit bättre? Ekonomiska och teknologiska faktorer, i samspel med arbetsmark- nadens institutionella egenskaper, tenderar att driva utvecklingen av såväl arbetsinnehåll som löner (se t.ex. National Research Coun- cil 1999). Efterfrågan på arbetskraft uppstår till följd av efterfrågan på de varor och tjänster som arbetskraften producerar. För att för- stå hur arbetets karaktär förändras blir det därför viktigt att ta hän- syn till hur produktmarknaderna förändras. Arbetets karaktär är vidare intimt sammankopplad med teknologi. Arbete är de proces- ser genom vilka människor omvandlar insatta resurser till utfall (varor eller tjänster). Teknologi är de medel som utnyttjas i denna omvandling. Historiskt har därför teknologiska framsteg haft genomgripande effekter på arbetsplatsers organisation och på hur arbetet utförs. Teknologisk utveckling och förändringar av efterfrågan på varor och tjänster kan ha två typer av effekter på arbetets karaktär. För det första kan nya yrken och branscher uppstå eller expandera medan vissa existerande yrken och branscher kan minska i utbred- ning eller försvinna. Vid sidan av denna strukturella omvandling kan, för det andra, kvalifikationskraven inom befintliga yrken och branscher förändras. En del av denna förändring kan beskrivas som uppgradering eller nedgradering av kvalifikationskraven, medan en annan del snarare kan ses som omkvalificering utan någon tydlig nivåförändring. Under efterkrigstidens första decennier var de flesta bedömare överens om att arbetet tenderade att bli alltmer kvalificerat över tiden, till stor del som en konsekvens av ekonomisk tillväxt och teknologiska framsteg. Denna s.k. uppgraderingstes drevs t.ex. av ekonomen och hans medarbetare i den mycket inflytel- serika boken (m.fl. 1960). Liknande tankar framfördes av bland andra sociolo- gen Talcott Parsons (se t.ex. Parsons 1960). Perspektivet kulmine- rade , just före den första oljekrisen, med sociologen vision av det kommande post-industriella samhället (1973). Som en skarp reaktion på de dominerande föreställningarna om en trendmässig uppgradering formulerade (1974) en närmast motsatt tes i en analys som kom att få stor betydelse för senare forskning och debatt om arbetslivets förändring. I anslut- ning till det perspektiv på den fortgående arbetsdelningen under Har jobben blivit bättre? kapitalismen som hade skisserat tidigare, hävdade han att arbetets kvalifikationsnivå uppvisat en sjunkande tendens ända in , och även fortsättningsvis kommer att göra så. Empiriskt vilade dock Bravermans tes på lös grund, vilket så små- ningom bidrog till att försvaga denna forskningsriktning. fick i stället tankarna om en höjning av arbetets kvalifi- kationsnivå förnyad kraft, särskilt genom analyser som tycktes på- visa att industriarbetet befann sig i omvandling från rutinarbete till mer intellektuellt krävande uppgifter. Detta var temat i två betydel- sefulla böcker från decenniets mitt, The Second Industrial Divide (1984) av och och ? (1984) av och . I den nyare forskningslitteraturen råder det i stort sett enighet om vilka ekonomiska och teknologiska faktorer av betydelse för arbetsliv och arbetsmarknad som har förändrats på ett påtagligt sätt (se t.ex. översikterna i m.fl. 1998 och 1999). Vad gäller ekonomiska fak- torer är det framför allt tre trender som är viktiga att fästa avseende vid. För det första har den internationella handeln med varor, tjänster och kapital ökat, dvs. vi bevittnar vad som brukar kallas globalisering. En viktig innebörd av globaliseringen för arbets- marknadens vidkommande är att efterfrågan på okvalificerad arbetskraft i de västliga industriländerna har fallit, eftersom sådan arbetskraft och därmed de varor den producerar kan köpas billigare utanför de rika ländernas krets. En annan konsekvens av globalise- ringen är att tidshorisonten för ekonomisk utvärdering av många verksamheter har krympt till följd av hårdnande konkurrens och flyktigare investeringskapital. För det andra antas ofta att preferen- serna hos västvärldens konsumenter har förändrats, i riktning mot mer diversifierade varor och tjänster anpassade till enskilda kunders eller klienters individuella önskemål. Detta brukar beskrivas som att marknaden för massproducerade varor och tjänster har försva- gats till förmån för mer sofistikerade produkter. För det tredje antas också preferenserna hos löntagarna i de rikare länderna ha utvecklats. Färre människor än tidigare är beredda att acceptera monotona eller fysiskt riskabla arbeten. Många kräver mer av eget inflytande i arbetet, eller större sociala kontaktytor. En gemensam bakgrund till förändringen i önskemål och intressen hos konsu- menter och löntagare är att de yngre generationer som vuxit upp är mer välutbildade än de flesta av sina föregångare. De är också på vissa sätt mer erfarna, t.ex. av interna- Har jobben blivit bättre? och digitala miljöer. På grund av sitt större humankapital tenderar yngre människor att ställa högre krav än tidigare genera- tioner, både i sina val av varor och service och i sina val av yrke och arbetsuppgifter (konsumenter och löntagare är naturligtvis i stor utsträckning samma personer). Den viktigaste teknologiska utvecklingen är de förändringar och nya möjligheter som spridningen av avancerad informationsteknik har inneburit. Det är långtifrån bara en fråga om att fler personer än tidigare använder datorer under en stor del av sin arbetstid, och kanske på grund av detta blir mer produktiva. Mer fundamentalt är att informationsteknologiska framsteg möj- liggör stora arbetsorganisatoriska förändringar. Många enkla arbetsuppgifter, inom såväl tillverkning som service, kan helt eller delvis automatiseras med hjälp av datorer. Vidare kan många arbetsprocesser effektiviseras via datoranvändning. Ett omtalat exempel är övergången till s.k. just-in-time-produktion inom delar av tillverkningsindustrin. Denna produktion kännetecknas av att lager och buffertar minimeras till omfattningen, dels för att frigöra kapital och dels för att blottlägga ineffektiva länkar i produktions- kedjan. Ett sådant system ställer mycket höga krav på informa- tionshantering, och skulle knappast vara möjligt att använda i större skala utan omfattande datorstöd. Genom att just-in-time- systemet utformas i syfte att på ett effektivare sätt kunna stampa ut luftfickor ur organisationen, kan också arbetets intensitet antas öka. I en ekonomisk studie av omvandlingen från tayloristisk arbets- delning till ett mera holistiskt perspektiv på arbetsprocessen, kny- ter och (2000) samman trådarna från tidigare forskning och analyserar betydelsen av arbetsgivarnas incitament för ett visst produktionskoncept. Enligt författarna har förskjut- ningar i incitamentsstrukturer skett , så att den ekonomiska avkastningen från specialisering minskar, medan avkastningen för jobbutvidgning och mångkunnighet ökar. Bland drivkrafterna bakom denna process nämns teknologiska framsteg, förändringar i anställdas humankapital och preferenser. IT-revolu- tionen, införandet av programmerbara maskiner med breda användningsområden samt höjda utbildningsnivåer hos personalen medför att arbetsgivarnas avkastning från nya organisationslös- ningar ökar. Det moderna fysiska och mänskliga kapitalet är mest produktivt om det används i flexibla organisationsformer som ersätter hierarkisk arbetsdelning med självstyrande arbetsgrupper Har jobben blivit bättre? vars ansvar sträcker sig över vitt definierade arbetsområden med en mångfald självständiga, kvalificerade arbetsuppgifter. En alternativ strömning inom arbetslivsforskningen härrör ur den kritiska tradition som etablerades i kölvattnet av Bravermans (1974) analys av arbetets degradering. Denna strömning lever vidare som en motpol till flexibiliseringsoptimisternas positiva syn på arbetslivets utveckling (1997 ger en översikt av denna litteratur). Kritikerna förnekar inte att marknaderna internationa- liseras och att teknologierna utvecklas, men menar att det ökade omvandlingstrycket främst leder till nedskärningar av produktions- kostnaderna. Produktivitetsvinster uppnås inte genom att uppg- radera de anställdas kvalifikationer, utan genom att med hjälp av tekniska och organisatoriska innovationer höja arbetsintensiteten. Jobbutvidgning, en av de centrala förändringar som flexibiliserings- entusiasterna förespråkar, innebär i många fall just att arbetet intensifieras. I en värld av globaliserad konkurrens där arbetsgivare jagar konkurrensfördelar genom kostnadssänkningar, tvingas allt färre anställda göra allt mer med krympande resurser (1997). Bland ekonomer myntades uttrycket skill- biased technological change (se t.ex. Machin 1994) för att beskriva hur teknologisk utveckling bidrar till en förändring av kvalifika- tionskraven i arbetslivet. Detta uttryck kan generaliseras. För det första är det, som vi sett, inte bara teknologiska utan även ekono- miska faktorer som kan tänkas påverka arbetets kvalifikationsnivå. För det andra är det inte bara kvalifikationskraven som påverkas av ekonomiska och teknologiska faktorer, utan även prestations- kraven i övrigt, särskilt arbetets intensitet. (2000) använder termen effort-biased technological change för att uttrycka en liknande tanke. Flertalet av de drivkrafter bakom en höjning av arbetets kvalifikationsnivå som vi urskilt ovan, kan även antas driva upp såväl takten i arbetet som möjligheterna för enskilda arbets- tagare att påverka arbetstakten. Detta skulle tendera att öka den mentala anspänningen i arbetet, eller med andra ord den negativa stressen, i enlighet med den modell av krav och kontroll i arbetet som utvecklats av (1979; se även Karasek och 1990). Hårdnande konkurrens, krympande ekonomiska verksamhetsramar och kortsiktigare utvärderingar av arbetets resultat, liksom en ökad användning av informationsteknik, kan alla vara betydelsefulla faktorer i detta avseende. En ökad arbetsinten- sitet kan också bli följden av en flexibilisering av anställningskon- traktet, ett fenomen som vi diskuterar i nästa avsnitt. Har jobben blivit bättre? 3.3Anställningskontraktets karaktär och varaktighet Ett centralt tema i forskningen om arbetslivets förändring är att en uppluckring av traditionella arbetskontrakt antas ha skett under trycket av en hårdnande konkurrens och alltmer kortsiktiga eko- nomiska förutsättningar. Enligt detta perspektiv försöker arbets- givarna, för att anpassa sig till nya ekonomiska villkor, skapa mer flexibla anställningsformer. Relationen mellan ledning och anställda blir av mer tillfällig karaktär, så att arbete byts mot lön utan att långsiktiga och ömsesidiga beroendeförhållanden mellan aktörerna behöver uppstå. De interna arbetsmarknadernas stabila och avskärmade anställningssystem, som präglade arbetslivet för en stor andel av alla löntagare, ersätts gradvis av öppna, konkurrensutsatta positioner (Sørensen 2000). Därmed kommer arbetsmarknaden alltmer att likna de auktionsmarknader som analyseras i konventionell neoklassisk ekonomisk teori, där långsiktiga kontrakt utgör undantag snarare än regel. Denna förändring uppfattas av många som entydigt negativ för löntagarna. Flexibiliteten introduceras på arbetsgivarnas villkor, inte på de anställdas (1995). Även om hypotesen att stabila anställningskontrakt håller på att ersättas av mer öppna anställ- ningsrelationer stämmer, är det inte givet vad en sådan förändring innebär för olika kategorier av anställda. För vissa grupper av välut- bildade anställda, med kunskap och erfarenhet som efterfrågas på den externa arbetsmarknaden, kan relativt täta arbetsgivarbyten utgöra ett led i en strategi för uppåtriktad karriärrörlighet. I stället för att välja en karriärutveckling genom att gradvis ackumulera kunskaper inom samma arbetsorganisation, kan strategin vara att systematiskt samla erfarenheter hos olika arbetsgivare, dvs. att positionera sig inom ett nätverk av möjligheter snarare än att paralysera sig inom ett visst jobb (citatet är motto åter- givet i Sennett 1998:62). Stabila arbetskontrakt behöver inte utgöra en nödvändig förutsättning för en arbetslivskarriär. Det finns empirisk forskning som tyder på att vissa grupper av anställda vinner lönemässigt på relativt täta arbetsgivarbyten, även om de flesta löntagare tenderar att tjäna mest på en karriärutveckling hos en enda arbetsgivare (le Grand och 1998). En eventuell upp- luckring av anställningskontrakten, med en förskjutning från interna arbetsmarknaders relativt slutna anställningssystem till mer öppna och oreglerade relationer, kan således antas leda till en pola- Har jobben blivit bättre? risering av chanser mellan olika grupper av arbetstagare snarare än till en entydig försämring för alla anställda. Det är ingen överdrift att påstå att det finns ett underskott av systematiska empiriska studier av arbetets utveckling i relation till den stora mängden analyser av mer resonerande karaktär. I en av de sällsynta empiriska analyserna som baseras på ett riksrepresentativt datamaterial, kommer och hans medarbetare (1998) fram till en i huvudsak optimistisk slutsats vad gäller förändringar i arbetets kvalifikationsgrad och anställdas autonomi i . Enligt författarna tycks arbetsgivare ha svarat på teknologiska förändringar och intensifierad konkurrens genom att uppgradera och utvidga jobbens innehåll samt genom att delegera mer ansvar vad gäller utformning av arbetsuppgifter till de anställda. Denna tydligt positiva trend var dock inte uniform för alla yrkeskategorier. Snarare har det skett en polarisering av arbe- tets kvalifikationsgrad mellan okvalificerade arbetare och andra yrkesgrupper. Könsskillnader har minskat vad gäller vissa aspekter av arbetet, men har förblivit oförändrat stora beträffande andra. Undersökningen tyder även på att uppgraderingen av arbetets innehåll har medfört en tydlig intensifiering av de anställdas arbetsinsatser samt att den selektiva delegeringen av ansvar för arbetsuppgifter sker inom ramen för ett oförändrat och ibland utvidgat kontrollsystem. En mycket omfattande genomgång av amerikanska studier på området (1999) ger en långt ifrån en- tydig bild av utvecklingstrenderna. Forskarteamet som utarbetat rapporten understryker att slutsatserna om förändringar i arbetets karaktär måste omgärdas med stora reservationer. Avsak- naden av longitudinella och representativa data om jobbens innehåll gör att den kunskapsbas som finns är fragmentarisk, bygger på olika metodologiska ansatser och lämnar kunskapsluckor som kan vara svåra att fylla igen. Bland de mer tillförlitliga resultat som kan generaliseras nämner forskarna att snäva, specialiserade jobb tende- rar att lämna plats för bredare arbetsbeskrivningar och att den gamla rigida arbetsdelningen åtminstone delvis har lösts upp. Detta är särskilt tydligt för arbetaryrken inom industrin som tycks er- bjuda innehavarna allt större autonomi, omfatta fler arbetsmoment Har jobben blivit bättre? samt kräva mer av analytisk och social kompetens. Bland de fakto- rer som inverkat positivt på arbetsinnehållet nämns att arbets- grupper med gemensamt ansvar för arbetsuppgifterna har blivit vanligare samt att datorstödda tekniker används i stor skala. Denna trend omfattar dock långtifrån alla branscher och yrkesgrupper. Utvecklingen är exempelvis väldigt ojämn inom tjänstesektorn. En betydande del av jobben inom tjänstesektorn genomgår enligt fors- kargruppen en process av standardisering. Den moderna informa- tionstekniken används för att centralisera och öka kontrollen över arbetsprocessen, vilket kan leda till autonomiförluster för de anställda. Denna brist på enhetliga trender gör det svårt att ge en entydig generalisering om förändringar i arbetets karaktär för hela den amerikanska arbetsmarknaden. Slutligen vill vi referera några slutsatser som den svenska forsk- ningen på området har lett fram till. I en egen studie av arbetens kvalifikationsgrad –1991 (Szulkin och 1994) visade vi att det under de undersökta åren har inträffat strukturförändringar som har medfört en höjning av arbetets kvali- fikationsnivå. De samhällsklasser och branscher där jobbens kvali- fikationsnivå är förhållandevis hög har vuxit relativt sett. Vid sidan av denna strukturomvandling tycks dock kvalifikationsinnehållet i arbetet ha varit nära nog oförändrat. Enligt senare års forskning tycks den strukturella trenden mot en minskad andel okvalificerade befattningar ha fortsatt (och 2000; 2000) och andelen jobb som ger möjligheter till utveckling ha ökat (2001). visar bearbetningar av Arbetsmiljöundersökningarna (, och 1998; och 2000) att det har skett en allmän för- sämring av den psykosociala arbetsmiljön samt att andelen anställda som har bristande kontroll över arbetstakten och arbetets uppläggning har ökat . Enligt den empiriska forskningen om anställningskontraktens karaktär och varaktighet är det långtifrån klart att de stabila kon- traktens tid verkligen är förbi. Svenska studier visar förvisso att tidsbegränsade anställningar har blivit betydligt vanligare (se t.ex. och 2000), men det är inte uppenbart att denna trend sammanhänger med en långsiktig för- ändring i arbetsmarknadens sätt att fungera. Ökningen av antalet tillfälliga anställningar kan till stor del, möjligen helt och hållet, vara konjunkturellt betingad (1995). I en nyligen publi- cerad studie (Vejsiu 2001) redovisas resultat som tyder på att Har jobben blivit bättre? anställningsstabiliteten på den svenska arbetsmarknaden inte alls genomgått några dramatiska förändringar – 1991. tycks variationer i anställningsstabiliteten vara nära relaterade till den allmänna ekonomiska utvecklingen. Arbetsgivarbyten är relativt sällsynta under krisåren, men anställ- ningsstabiliteten minskar något under andra hälften av årtiondet.2 Således ger såväl internationell som svensk forskning om föränd- ringar i arbetets innehåll och arbetskontraktets karaktär en betyd- ligt mer mångfasetterad bild av verkligheten än många av de ovan refererade teoretiska perspektiven. 3.5Strukturomvandling eller förändring av befintliga arbeten? Sammanfattningsvis antas arbetets karaktär ha präglats av tre viktiga förändringar. För det första höjs den genom- snittliga kvalifikationsnivån, dels via en strukturell omvandling där yrken och branscher med höga kvalifikationskrav expanderar medan enklare verksamheter minskar i utbredning, dels genom att kvalifikationskraven ökar inom existerande yrken och branscher. För det andra ökar arbetsintensiteten, dvs. arbetstakten drivs upp. Prestationskraven på de anställda tenderar alltså på flera sätt att öka. För det tredje ökar rörligheten mellan olika arbetsgivare ge- nom en flexibilisering av anställningsrelationerna. Dessa tre ten- denser antas till stor del ha gemensamma orsaker, främst i form av ekonomiska och teknologiska förändringar. I den empiriska analysen kommer vi inte att försöka fastställa orsakerna bakom den utveckling som skett, vilket vore en gigantisk uppgift, utan begränsar oss till att undersöka i vilken mån som arbetet har förändrats i linje med de tre tendenser som vi just redo- gjort för. Genomgående använder vi dock en analytisk distinktion mellan sådana förändringar av arbetet som sammanhänger med strukturomvandling – dvs. att vissa yrkesklasser och branscher växer i storlek medan andra verksamheter krymper i omfattning – och sådana förändringar av arbetet som sker inom givna klasser och branscher. För att förstå arbetets utveckling är det viktigt att göra 2 Vejsius (2001) undersökning är baserad på Levnadsnivåundersökningarna 1968, 1974, 1981 och 1991 samt på Arbetskraftsundersökningarna () för 1990-talet. Fördelen med vår analys är att vi kan analysera data från Levnadsnivåundersökningen och därmed använda samma definition på anställningskontraktets varaktighet – 2000. Har jobben blivit bättre? De olika perspektiv på arbetslivets förändring som vi diskuterat tidigare kan i viss utsträckning sorteras efter var tonvikten i resonemanget ligger: (a) på strukturell omvandling, varvid gamla jobb ersätts av nya, eller (b) på förändringar av arbetsinnehållet inom en existerande uppsättning jobb. Vissa av perspektiven utgår från ekonomisk tillväxt och teknologisk utveckling som drivkrafter bakom en omfördelning av arbetskraf- ten från produktionsarbete till tjänstearbete och, inom dessa båda sektorer, från mindre till mer kvalificerade branscher och yrken.