sou · GPB348d4 · 2002-01-01 00:00:00 — Under rådslaget diskuterades vad partiet kan göra för att bli mer attraktivt eller lättare för människor med annan kulturell eller etnisk bakgrund att engagera sig i. Deltagarna i rådslaget lämnade ett antal synpunkter på hur partiet ska gå vidare med mångfaldsfrågan. För det första måste partiet tydligt förklara hur sambanden i det politiska livet fungerar. Detta är extra viktigt gentemot personer med utländsk bakgrund. För det andra ska man vara uppmärksam på språket. Används ett för avancerat språk kan det försvåra för personer med utländsk bakgrund att tillgodogöra sig informationen. För de tredje ska inte personer med utländsk bakgrund hänvisas till att arbeta med frågor som är relaterade till integration och liknande. För det fjärde kritiserades partiet för en för klen uppsökande verksamhet bland personer med utländsk bakgrund. För det femte betonades att det är viktigt att ha förebilder för att kunna visa på att det faktiskt finns möjligheter för personer med utländsk bakgrund att engagera sig i politiken. Målet med mångfaldsarbetet för är att öka representativiteten. Befolkningssammansättningen avspeglar sig inte heller i Mode- rata samlingspartiet. I likhet med flera andra, nämner Moderata samlingspartiets representant att även andra grupper är under- representerade, nämligen unga och medelålders med barn. Moderata samlingspartiet har haft en arbetsgrupp mot social segregation och utanförskap som lämnade en rapport till partistämman., och i samband med resonemanget kring etnisk mångfald i politiken motiverar representanten för partiet varför det är viktigt att få människor att engagera sig i de politiska sammanhangen. Han menar att utan engagemang skapas ett samhälle som är besvärligt för alla att leva i. I utanförskap frodas kriminalitet och droger. Det blir farligt för vanligt folk och det blir omänskligt för dem som lever i hopplöshet. Representanterna för Socialdemokraterna tror att valet kommer att bli invandrarnas val och handla om representation. Partikongressen 1997 beslutade bland annat att människor med utländsk bakgrund inför 2000-talet måste integreras på allvar i politiken. Beslutet innebär att fler personer med utländsk bakgrund ska finnas med i partiet, dels i dess verksamhet och dels på partiets vallistor inför valet . landets mest invandrartäta kommuner skall ha samma andel invandare bland medlemmar och kandidater till fullmäktige som andelen invandrare i kommunen.34 En av partiet tillsatt integrationspolitisk arbetsgrupp har till uppgift att ta fram ett förslag till handlingsprogram med riktlinjer för partiets arbete med integrationsfrågor. Gruppen har tagit fram ett diskussionsmaterial där man tar upp bland annat hur Social- demokraterna kan bli bättre på att organisera och aktivera invand- rare i politiken, men också hur etnisk mångfald ska genomföras i arbetarekommunen, samt i partiföreningens och arbetare- kommunens styrelse. Under hearingen var representant den enda som förde ett längre resonemang kring vilken roll etnicitet spelar i det politiska sammanhanget. har under det senaste programarbetet haft en diskussion om bland annat mångfalds- frågor, integration och etnicitet. Diskussionen om etnicitetens betydelse pågår för fullt eftersom man inom partiet inte är överens 34 Integration och demokrati. Stencil från Socialdemokraterna. om vilken roll etnicitet spelar. samhällsanalys utgår från begreppen klass och kön. Inom partiet diskuteras om man kan föra in en tredje komponent, etnicitet, och säga att den också är viktig. Etnicitet har ingen materiell bas på så sätt som klass och kön, menar partiets företrädare. Hon understyrker dock att man inte kan förneka att personer med utländsk bakgrund drabbas av etniskt förtryck. Den fortsatta diskussionen inom partiet ska reda ut hur viktig man menar att etniciteten är och om det etniska förtrycket är en del av klassförtrycket eller en specifik form av förtryck. Enligt representanten för partiet finns det inom partiet ett helt spektrum av åsikter och synpunkter beträffande etnisk mångfald. Å ena sidan finns de som mer eller mindre kräver kvote- ring eller i varje fall etnisk representation, och å andra sidan finns de som menar att det inte existerar något problem och att kompe- ska vara avgörande. I är jämn könsfördelning på partiets vallistor och i olika partiorgan stadgebunden. Det finns rekommendationer att det ska vara bra variation beträffande till exempel utbildningsbakgrund, klassbakgrund och etnisk tillhörig- het. I partiet har funnits ett integrationsutskott som har arbetat mycket internt, bland annat har det granskat partiets material och ordnat en rikskonferens kring mångfaldsfrågor. Företrädaren för de gröna resonerar kring begreppet invandrare. Han menar att termen ska avse endast dem som själva har invandrat till , inte dem som är födda i även om de skulle ha en utrikes född förälder. Vidare menar han att etnisk mångfald är ett viktigt begrepp när man diskuterar problem i det svenska samhället. Använder man sig inte av begreppet riskerar man gömma undan de problem som har med etnicitet att göra. Om man hävdar att alla är lika bortser man från problemen. Han säger vidare att om det inte finns invandrare representerade i en större grupp, till exempel en politisk församling, kan det vara tecken på demokratiproblem. Inom de gröna förs en aktiv diskussion kring etnisk mångfald, både på riks- och lokalplanet. I partiet pågår ett arbete med att ta fram ett nytt idéprogram, vilket innehåller ett avsnitt om det mångkulturella samhället och minoritetsfrågor. Enligt förslaget ska de politiska och beslutande församlingarna vara representativa för befolkningssammansättningen. Här har bland annat de politiska partierna ett stort ansvar så att människor med mångkulturell bakgrund känner sig motiverade av politiskt arbete och känner att de har möjligheter att utöva makt. partierna föra en politik som utgår även från de livsvillkor som personer med utländsk bakgrund har.35 Den centrala uppgiften är att ta itu med diskriminering i samhället, anser partiets företrädare. Inom de gröna finns en integrationsstyrgrupp som håller på att ta fram ett program angående integrationsfrågor. Gruppen har anordnat ett antal seminarier kring frågan. Partiföreträdaren tror att kandidater med utländsk bakgrund bidrar till att fler invandrare röstar. Ingen av de intervjuade förtroendevalda på basplanet ifrågasätter tanken på etnisk mångfald i det politiska livet. Men varför är etnisk mångfald eftersträvansvärd? Som princip tycks den vara självklar och väl internaliserad i det svenska tänkandet, åtminstone i det offentliga. Det råder en enighet bland de intervjuade om att de partipolitiska församlingarna ska avspegla den mångetniska befolk- ningssammansättningen. De anser att personer med utländsk bakgrund ska finnas representerade på alla nivåer och att de politiska församlingarna ska visa ett tvärsnitt av befolk- ning. Närvaron handlar om en rättvis representation och om olika etniska gruppers möjlighet att vara med och bestämma dag- ordningen. Dessutom är samstämmigheten stor om att invandrare är underrepresenterade i de poliska sammanhangen. De intervjuade är bekymrade över att så är fallet, och många är självkritiska. I intervjuerna förs resonemang kring etnisk mångfald som går ut på att det finns flera vinnare när personer med utländsk bakgrund deltar på den politiska arenan. Ingen förlorar på etnisk mångfald. Flera av de intervjuade ger exempel på hur etnisk mångfald kan gagna politiken genom att nya erfarenheter och perspektiv från personer med utländsk bakgrund förs in. Men den etniska mång- falden kan också gagna etniska grupper som genom representanter är med och sätter dagordningen. Här nedan ska olika argument för etnisk mångfald redovisas lite närmare. Flera intervjuade menar att personer med utländsk bakgrund har andra erfarenheter än etniska svenskar. Att ha levat i ett annat land gör att man kan se på frågor ur olika perspektiv och göra jämförel- ser med andra system och förhållanden, menar de intervjuade. Detta blir tydligt framför allt i intervjuer med dem som själva har 35 Partiprogramsrevidering, . En ung akademiker med utländsk bakgrund berättar om sina egna erfarenheter av värdering av utländska betyg i . Hans personliga erfarenhet har gett honom kunskaper som han vill föra in i politiken. Genom nya medlemmar kan alltså partierna få nya frågor att driva. En kristdemokrat med utländsk bakgrund berättar följande: Om vi tar till exempel skolfrågan. Då jämför jag skolmodeller. Jag försöker ta erfarenheter från mitt gamla hemland. Så jag har den bilden också, så att jag kan analysera frågan på ett annat sätt. Att som politiker med utländsk bakgrund ha kunskaper om den egna etniska gruppen kan, i de fall man så väljer, medföra en särskild auktoritet. En intervjuad moderat berättar hur han vågar ifrågasätta påståenden, som han menar inte är korrekta, från den egna gruppen. Detta, menar han, är en tillgång i politiken. Så här berättar han: Det är inte så att det som sägs om invandrare är rätt. Till exempel, när det gäller religion, när någon säger till exempel att han vägrar skaka hand med en kvinna, han säger att det är hans tradition och hans kultur. Då kan jag säga att nej, det är det inte, han gör fel även enligt hans religion och kultur. För jag kommer från samma bakgrund, och jag vet! /---/ Jag har nästan samma bakgrund med majoriteten som bor här i , så jag vet vad de pratar om, jag vet deras resonemang och jag vet hur jag ska svara dem, jag kan inte gå ifrån de 28 åren där jag bodde i mitt gamla hemland, jag tror att det hjälper lite grand /---/ De här två orden, som skapar mycket problem, tradition och kultur, om du ska göra någonting som invandrare, och så säger du: Ja, det här min kultur, så det är svårt för svenskarna att säga någonting emot, för de vet inte. Några intervjuade anser att svenskar inte riktigt kan ta upp frågor som uppfattas som känsliga. En ung vänsterpartist berättar att han vill arbeta med integrationsfrågor. Han motiverar detta med att han ser problemet och fortsätter att de flesta [svenskar] vet inte vad de får säga och inte säga. Och försvinner den här öppna diskussionen, för man tänker att: Nej, det här borde jag kanske inte säga /---/ jag kan säga mer än vad de andra kan säga. Även i andra intervjuer finns antydningar att man upplever det svenska debattklimatet som på något sätt icke tillåtande, att man kan ha svårt att föra fram synpunkter som inte uppfattas som politiskt korrekta. I några intervjuer motiveras etnisk mångfald med att partierna på så sätt får kännedom om frågor som är viktiga för de olika etniska grupperna. En folkpartist ger två exempel på detta. Det ena exemplet handlar om ett förslag från en politiskt engagerad syrian. Han förmedlade önskemål från den syrianska gruppen, som är relativt stor i den ifrågavarande kommunen, om att på äldreboende föra samman boende med samma etnisk bakgrund. De gamla senil- dementa glömmer sin svenska varför det är viktigt med etniska avdelningar med flerspråkig personal på äldreboende. Ett annat exempel gäller ett förslag som kom från en politiker med finsk bakgrund. När ett nytt ålderdomshem skulle byggas i kommunen föreslog hon, med tanke på den stora andelen finska pensionärer i området, att man skulle inrätta en bastu i ålderdomshemmet. För- slaget gick dock inte igenom. Den intervjuade folkpartisten menar att dessa ovanstående förslag inte hade kommit till stånd om det inte i partiet hade funnits personer med utländsk bakgrund. De fungerar som kontakter till sina respektive grupper och kan föra fram deras speciella krav och önskemål till partiet. Genom parti- politiskt arbete har etniska grupper möjligheter att vara med och bestämma dagordningen och driva frågor som känns angelägna för dem. Att deltagande i det politiska livet är en självklar rättighet har berörts tidigare. Men det kan också beskrivas som en plikt och en skyldighet. Det är i man lever och det här man måste ta sitt samhällsansvar, menar några med utländsk bakgrund. En krist- demokrat utvecklar resonemanget på följande sätt: Jag kommer från ett land och vi har ett annat system, det är inte samma sak som här i . Men sedan jag har bestämt mig för att stanna kvar i det här landet, och bygga min framtid här. Och självklart vill man lyckas. Då måste man integrera sig själv. Det går inte att någon drar i dig: Kom hit. Nej, jag hade bestämt mig, jag vet vad jag vill, jag vill bo här, jag vill att mina barn också ska fortsätta att bo här. Det kommer en massa frågor som man vill utveckla. vill jag som invånare i kommunen bidra med någonting, jag har en bakgrund som invandrare, jag kan bidra med det jag har, resväskan har flera kläder, jag kan bidra med någonting och jag gör det. /---/Ja, det är en skyldighet, Hur kan man annars påverka om man sitter hemma? Man kan inte påverka någonting. Man måste synas. Och man måste höras. Den enda vägen är att man engagerar sig. Några av de politiker som själv har utländsk bakgrund berättar att de kan uppfattas som positiva förebilder både för invandrare och En socialdemokratisk man berättat att han tidigare tagit emot rasistiska glåpord på gator och torg. Genom sitt enga- gemang i partiet har han blivit känd i staden. Glåporden efter honom är inte lika många och han tror att hans politiska engagemang bidrar till det. Hans politiska arbete gör att etniska svenskar förändrar sin uppfattning om personer med utländsk bak- grund, anser han och berättar: Det är klart att om folk är engagerade, inte bara när det gäller invandrarfrågor, utan det gäller allmänt, då är det så att de ser: Aha, han vill förändra, han är engagerad. och så vidare. Då kommer respekten. De ser att invandrarna är här, inte bara för att leva på bidrag och inte göra någonting. Så det är viktigt att man är med och de ser att man är med. Politiken kan alltså bli en arena där personer med utländsk bak- grund kan bidra till att skapa en mer nyanserad bild av olika etniska grupper hos svenskarna. De kan till exempel visa sig som ansvarstagande medborgare som arbetar för gemensamma angelägenheter. Ovanstående citat visar hur personen i fråga är medveten om den bild av personer med utländsk bakgrund som många har. Han har erfarenheter av glåpord och oförskämdheter, men det avskräcker inte honom. En annan person med utländsk bakgrund berättar att han har blivit illa bemött i affärer och på liknande ställen på grund av sitt ursprung. Inte heller han blir avskräckt utan tvärtom: Det har blivit tvärtom. Att jag ser problemet och så försöker jag lösa det i stället för att vända ryggen till. Självklart blir jag förbannad när folk slår till mig på grund av hur jag ser ut eller var jag är född. Men om jag skulle vända samhället ryggen till eller slå tillbaka, då skulle jag inte vara så där jättemycket bättre än den som slog mig. På min fråga om han ser politiken som en möjlig väg att förändra och lösa problem svara han kort Ja. 3.2Motstånd och misstänksamhet mot etnisk mångfald Diskussionen om representativitet är inte ny i partierna. Det som är nytt är oron för att en så stor andel av gruppen röstberättigade med utländsk bakgrund inte deltar i valen och att de aktiva i parti- erna blir färre och färre. Inledningsvis menar samtliga företrädare för partierna, utom för de gröna, att det inte före- kommer något motstånd mot etnisk mångfald i partierna. Sam- tidigt talar flera av dem om att man måste arbeta med attityderna. Centerpartisten säger att man måste utveckla tankar, riktlinjer och förhållningssätt som sedan kan föras ut i organisationen. Mångfaldstanken ska genomsyra partiet. Det gäller att hitta ett gemensamt synsätt, fastslår han. Folkpartisten menar att männi- skor generellt är konservativa och att det kan vara svårt för en per- son som kommer utifrån, som uttrycker sig på ett annat sätt och som har andra erfarenheter än den gamla partiräven, att bli nominerad. Enligt kristdemokraten finns det i det partiet inget motstånd mot etnisk mångfald utan en vilja att arbeta med frågan. Också moderaten säger att det absolut inte förekommer något motstånd i det partiet. Socialdemokraten tar, i likhet med folkpartisten, upp människornas attityder. Mycket av arbetet med etnisk mångfald handlar enligt honom om att ändra den informella stadgan: Vi [socialdemokrater] är mycket präglade av att vara svenskar, vi har någorlunda liknande bakgrund, samma sätt att uttrycka oss och så har vi slipats av ett långvarigt partiarbete mot varandra. Därför kan det vara svårt för en person med utländsk bakgrund att komma in och bli accepterad. Vänsterpartisten konstaterar att det antagligen förekommer diskriminering i partiet, eftersom det existerar överallt i samhället. Diskriminering är strukturell och finns inbyggt i människors sätt att fungera i till exempel organisa- tioner. Ett parti kan inte lösgöra sig från samhället. Men om diskriminering upptäcks i partiet tar man itu med det. representant anser att det finns ett motstånd i partiet och förklarar detta med att genomgår en svår period, där landets helhets- karaktär håller på att ändras, vilket betyder att det blir krockar på samma sätt som när jämställdhetsfrågan mellan män och kvinnor lyftes fram. Men, anser han, inom partiet har man lyckats hantera frågan på ett bra sätt. som de intervjuade på basplanet ger sitt fulla stöd till tanken om etnisk mångfald i politiken nämner de flesta också det motstånd som de anser finns, i det egna partiet och bland allmän- heten. Av intervjuerna får jag intrycket av att det finns en opinion, både i och utanför partierna, som de förtroendevalda måste förhålla sig till och argumentera mot, både när det gäller den etniska mångfalden i partiorganisationen och politiken, men också när det gäller det mångetniska samhället i största allmänhet. Detta betyder att partierna måste arbeta på två fronter, inåt mot de egna medlemmarna och utåt mot allmänheten. , då jag gjorde intervjuerna i , ordnade fullmäktige ett appellmöte på torget med anledning av att en extrem organisation hade etablerat sig i kommunen. En förtro- endevald för tog upp det i intervjun och uttryckte oro för utvecklingen. Han betonade att samtliga politiska partier i fullmäktige stod bakom manifestationen. Även i andra intervjuer, på andra platser, framfördes bekymrade tankar kring rasistiska grupper. I genomfördes en demonstration mot rasism ungefär som i . Demonstrationer och mani- festationer mot rasism är ett sätt att markera avståndstagande. Men hur gör man när man möter vanligt folk som talar illa om invandrare och som betraktar dem som fuskare och bidragstagare? I intervjuerna finns exempel på tillfällen då de förtroendevalda konfronterats med den typen av åsikter. En förtroendevald berättar vad han får höra på arbetsplatser och hur han brukar hantera situationen: F: Ja allt det här med lata invandrare, som går på socialbidrag, drar man till, det är så långt man sträcker sig, sedan håller man inne med det andra, och är det så att man har något grövre, då man säger man att Jag har hört. Man står inte för det själv, utan det är kompisen eller brorsan som har berättat att så här är det. I: Hur bemöter du det här? F: Man måste tala om att man står inte upp för det här, för deras åsikter, det är inte på det sättet. Man får argumentera i de fall, de här tjejerna och killarna som kom hit, de är ju som oss alla andra människor, även om man har en annan ryggsäck att släpa på, en annan kultur. Citatet visar hur partipolitiskt engagerade för en diskussion utåt med allmänheten. Denna diskussion är enligt min uppfattning mycket viktig eftersom den i förlängningen handlar om förutsätt- ningarna för hela det mångetniska samhället och för etnisk mång- fald i det politiska livet. Det är svårt at på grundval av intervjuerna avgöra hur vanligt förekommande den här typen av samtal är, men helt klart är att de förekommer. En vänsterpartist berättar att partikansliet får telefonsamtal i valrörelser om hur partiet står i invandrarfrågan och att en del uttrycker rent invandrarfientliga åsikter. Han menar dock att det var vanligare och än vad det är . Han betonar också att det är viktigt att diskutera frågan och tydligt deklarera partiets politik, i det här fallet att står för en generös invandrarpolitik. Arbetet för etnisk mångfald drivs också inåt i partierna, mot de egna medlemmarna. I många intervjuer medges att det finns mer eller mindre motstånd mot att man lyfter upp frågor om etnisk mångfald. En kristdemokrat menar, i likhet med många andra, att det säkert inom hans parti finns de som inte gillar invandrare. Han menar att detta orsakas av okunskap och av att man inte känner varandra. Vidare anser han att massmedia kan spela en viss roll i sammanhanget: Det är klart, man präglas. Man läser nyheterna, om invandrare och bråk, så suger man kanske till sig lättare än om en svensk som är inblandad, Ja titta på hur de är! så får man vatten på sin kvarn, det här är ju massmedia som har förstärkt genom att lyfta fram sådant. Hur arbetet för etnisk mångfald ibland måste föras mot de egna medlemmarna visar ett exempel från i . En ung moderat berättar hur partiets arbete för etnisk mångfald mött ett visst motstånd. Enligt hennes egna ord är orsaken följande: Internt var det kontroversiellt att börja prata, att lyfta upp just invandrargruppen som en särskild grupp, för vi tycker att vår näringspolitik, vår skattepolitik, vår företagspolitik är för alla. Så att det är kontroversiellt att lyfta fram en särskild grupp, men vi gör det ändå, för det är så viktigt. Och arbetet med de här frågorna är tudelat, det är internt och det är externt, nästan lika mycket. är det mer externt, eftersom det interna arbetet är mer eller mindre klart, det var att övertyga människor. Hon betonar att en tredjedel av stadens befolkning har utländsk bakgrund och att det är något alla måste inse. Staden är delad i två på olika sätt segregerade områden, i vilka man kan leva där utan att möta varandra. Detta gör att en del i hennes parti har avstängt tanken på hur verkligen ser ut. Hon berättat att det interna arbetet nu har genomförts. Hon själv har varit en drivande kraft i arbetet och menar att detta är en viktig del i partiets utveckling, jag är inte intresserad av att vara med i om skulle stänga ute invandrarna. En miljöpartist berättat att det inom partiet framförts en liten antydan om att alla inte har varit så glada för att partiet lyft fram invandrarfrågan. Han framhåller hur viktigt det i sådana sammanhang är att de ledande i partiet tar tag i frågan och bemöter den typen av strömningar så att de inte blir dominerande. Citaten från moderaten och miljöpartisten visar vilken roll det interna partisamtalet har för arbetet för etnisk mångfald i politiken. I en del intervjuer tecknas bilden av ett där den äldre generationen, både i och utanför partierna, inte är så van vid att möta personer med utländsk bakgrund. Dagens ungdomar däremot växer upp i ett annat som är mångkulturellt och som därmed inte fäster någon uppmärksamhet vid människors etniska tillhörighet. De som resonerar på detta sätt menar att tiden löser problem och att tiden måste ha sin gång. I takt med att de gamla lämnar sina uppdrag till yngre som kommer in som medlemmar och förtroendevalda försvinner det motstånd som finns . En centerpartist, som inte är ensam om sin åsikt, säger följande: Ja, men det är inte så märkvärdigt. Jag menar, om du har vuxit upp i , då har du levt under ganska skyddade former. Det är klart att du blir osäker om du möter en massa nya människor som är klädda på annorlunda sätt och uppträder på annorlunda sätt, eller man uppfattar så i alla fall. När jag pratar med mina ungar, som har gått i skolan sedan de var små, tillsammans med invandrarbarn, för dem är det inte ett dugg märkvärdigt, inte ett dugg.