sou · GPB314d3 · 2002-01-01 00:00:00 — I inget fall är det fråga om mer än en gärningsman. De prostituerade är samtliga kvinnor. I fyra fall är de gifta eller sambo med den tilltalade. I inget fall har vapen använts. Normaliseringsproblematiken tycks aktuell i något fall även om det inte uttryckligen berörs i någon dom. Således framgår av domarna att kvinnorna, i tre av de fyra fall där parterna varit gifta eller sambo, varit rädda för eller kuvade av sina män. Bevisningen har bestått av de inblandades berättelser och ibland någon vittnesberättelse. I något fall har även åberopats brev, foton och annonser. Tingsrätterna har i samtliga fall gjort någon form av bevisvärdering i domskälen och således inte motiverat enbart med att målsägandens berättelse är mer trovärdig än den tilltalades. I ett fall är motiveringen dock mycket kortfattad och dessutom något oklar. I inget fall har målsägandens berättelse förebringats vid huvudför- handlingen genom uppspelning av tidigare videoförhör. Tingsrätterna har i samtliga fall funnit åtalen styrkta. godtas åklagarens rubricering utan något resonemang i domskälen. Endast i ett fall har tingsrätten gått ifrån åklagarens rubricering om grovt brott och bedömt gärningen av normalgraden. Tingsrättens motivering har varit att verksamheten ej varit av någon verkligt stor skala och att förtjänsten hållit sig inom något så när rimliga gränser. tingsrätten på att kvinnorna, som kom från , prostituerat sig av egen fri vilja och att verksamheten bedrivits under för dem jämförelse- vis lindriga former. Endast ett fall har bedömts som grovt brott. Som skäl för denna bedömning har angetts att verksamheten pågått , att mannen kontinuerligt utnyttjat sin sambo för att skaffa sig egendom som han själv inte ekonomiskt kunnat klara av att inhandla och att beteendet har varit hänsynslöst och det ekonomiska utbytet betydande. Hälften av domarna saknar straffvärde- eller straffmätningsresonemang i domskälen. Tingsrätterna konstaterar endast att brottets art eller straffvärde är sådant att fängelse skall följa. – I två av fallen anförs dock i domskälen som försvårande omständighet att gärningsmannen utsatt målsäganden för avsevärd skada och i ett fall också att han utnyttjat hennes utsatta situation som asylsökande och främling här i landet. I ett fall konstateras dock att med hänsyn till den tilltalades psykiska hälsa skulle ett fängelsestraff drabba denne oskäligt hårt. Straffet bestämdes därför till skyddstillsyn. Grupp 2 Flera gärningstillfällen eller flera gärningstillfällen i kombina- tion med annan brottslighet som kan bedömas ha påverkat straffmät- ningen: Totalt sex domar fördelat enligt följande. 1 fall (den tilltalade var tidigare ostraffad,) 1 fall (samlag vid fyra tillfällen med två okända män, även olaga tvång ) 2 fall (1. Posering, visst sexuellt umgänge men ej samlag 40 kunder. kvinnas prostitution för att finansiera sitt 1 fall (Främjat tre kvinnors prostitution, dock ej grovt brott då verksamheten inte bedrivits i verkligt stor skala, förtjänsten varit rimlig samt då åtminstone en kvinna prostituerat sig av fri vilja) 1 fall (gärningen bedömd som grovt brott; utnyttjat som sambo vilket berett den tilltalade stor ekonomisk som denne använt till att skaffa sig dyrbar egendom) Medelvärdet för fängelsestraff, normalbrott: 9 månaders fängelse. Tillämpliga lagrum 5 kap. 1 § 1 st och 4 § 1 st, 6 kap. 2 § 3 och 4 st och 7 § samt 10 kap. 1 § 1 st yttrandefrihetsgrundlagen, 7 kap. 4 § 12 p och 13 p tryckfrihetsförordningen samt 16 kap 10 a § och 10 b § BrB. I undersökningsmaterialet finns endast två domar avseende yttrande- frihetsbrotten barnpornografibrott och olaga våldsskildring. Båda åtalen avser många filmer och spridning . De tilltalade är två män. Åtalen har i båda fallen bifallits men inte fullt ut. De båda tilltalade männen har vitsordat gärningsomständigheterna. Båda domarna har överklagats till hovrätten. Bevisningen har bl.a. bestått av de tilltalades uppgifter och beslagtagna filmer. I domskälen till båda domarna anges att brotten är av sådan art att fängelse bör följa. Straffet bestäms i båda fallen till 1 månads fängelse. I granskningsmaterialet finns 20 domar från hovrätterna. I 11 fall har hovrätten ändrat tingsrättens dom. I samtliga fall har den tilltalade klagat och han är oftast ensam klagande. I 18 fall har han klagat i såväl skuld- som påföljdsdelen och i de två övriga fallen i påföljds- respektive utvisningsdelen. Åklagaren har klagat i 8 fall, varav ett anslutningsvis. Åklagarens överklagande gäller i samtliga fall endast påföljdsdelen. Tio av domarna har överklagats till HD. Beträffande tre av domarna finns ingen uppgift i denna del. Gärningsmännen är i samtliga fall män och inte i något fall förekommer det fler än en gärningsman. Endast ett hovrättsavgörande avser brott av homosexuell karaktär – det är en man som har förgripit sig på 13-årig pojke. Hovrätten bedömde gärningen som sexuellt utnyttjande av underårig och ändrade straffet från 1 år och 6 månaders fängelse till 4 månaders fängelse. Hovrättens bedömning av skuld- och påföljdsfrågan Av de nio fastställda hovrättsdomsluten har sju fastställts blankt och i de två övriga har hovrätten skrivit egna skäl i skuldfrågan men inte i påföljdsfrågan. Av de elva domar som ändrats i hovrätten har tre domar ändrats i skuldfrågan. I den första av de tre domarna bedömde hovrätten gärningen som sexuellt utnyttjande av underårig och i de två andra domarna fanns även åtal för sexuellt ofredande som ogillades av hovrätten. I fyra av de åtta domar där skuldfrågan fastställts och ändringen således endast avsett påföljdsdelen, har hovrätten skrivit egna skäl i skuldfrågan. Av de elva domar som ändrats i hovrätten har fängelsestraffet skärpts i fem fall medan det dömts ut ett kortare fängelsestraff i fyra fall. Slutligen har i två fall påföljden ändrats från skyddstillsyn respektive fängelse till rättspsykiatrisk vård. I de fyra fallen där fängelsestraffet sänkts har i ett fall en åtalspunkt för sexuellt ofredande ogillats, i ett annat fall har gärningen bedömts som sexuellt utnyttjande av underårig och i ett tredje fall har 29 kap. 5 § 1 st 6 BrB beaktats i mildrande riktning vid straffmätningen. I ett fall hade gärningsmannen hotat kvinnan till livet med en kniv. Denna omständighet åberopades av hovrätten som ett skäl för straffskärpning men föranledde inte någon diskussion i domskälen om brottet borde bedömas som grovt. I granskningsmaterialet finns 24 domar från hovrätterna. I 11 fall har hovrätten ändrat tingsrättens dom. Den tilltalade har klagat i 23 fall, i samtliga fall i såväl skuld- som påföljdsdelen Åklagaren har klagat i nio fall, varav i sex i såväl skuld- som påföljdsdelen och i de övriga fallen i påföljdsdelen. 14 av domarna har överklagats till HD. Beträffande två av domarna finns ingen uppgift i denna del. Gärningsmännen är i samtliga fall män. I ett fall förekommer två gärningsmän varav den ene är okänd och således ej åtalad. Trots att våldtäkten skett gemensamt och i samråd har åklagaren inte stämt för grovt brott och denna fråga berörs inte heller i tingsrättens dom, som fastställts blankt i hovrätten. Inget av fallen avser brott av homosexuell karaktär. I ett fall tycks normaliseringsprocessen vara aktuell. Kvinnan beskriver här hur hon blivit misshandlad . Åtalet för misshandel ogillas dock i hovrätten eftersom brotten inte anses grova och därmed är preskriberade. Mannen fälls dock för olaga tvång – han har tvingat kvinnan att plocka upp hans avföring ur toalettstolen – samt för våldtäkt . Våldtäkten bedömdes dock av såväl tingsrätten som hovrätten som mindre allvarlig på grund av att styrkan i det våld som kommit att brukas är föga preciserade. Hovrättens bedömning av skuld- och påföljdsfrågan Av de 13 fastställda tingsrättsdomsluten har nio fastställts blankt frånsett att åklagarens utvisningsyrkande bifallits i ett av dessa fall. I de övriga fyra fallen där tingsrättens domslut fastställts har hovrätten skrivit egna skäl i skuldfrågan men inte i påföljdsfrågan. De elva domar som har ändrats: 1.Våldtäkten har bedömts som mindre allvarlig; påföljden fastställd – rättspsykiatrisk vård. 2.Våldtäkten har bedömts som mindre allvarlig; straffet ändrat från fängelse till fängelse . 3.Våldtäkten har bedömts som mindre allvarlig samt har annan del av åtalet ogillats; straffet ändrat från fängelse till fängelse . 4.Våldtäkten har bedömts vara av normalgraden; straffet ändrat från fängelse och till fängelse och . 5.Våldtäkten har bedömts vara av normalgraden; straffet ändrat från fängelse till fängelse . 6.Våldtäkten har bedömts bedömd som grov; straffet ändrat från fängelse till fängelse . 7.Åtalet har bifallits; straffet ändrat från dagsböter till fängelse . 8.Gärningen har bedömts som sexuellt umgänge med barn; straffet ändrat från fängelse till fängelse 6 månader. 9.Rubriceringen har fastställts; straffet har ändrats från skyddstillsyn i förening med fängelse till fängelse och . 10.Rubriceringen har fastställts; straffet har ändrats från fängelse och till fängelse . 11.Rubriceringen har fastställts; straffet har ändrats från fängelse och till fängelse . GROV VÅLDTÄKT OCH FÖRSÖK DÄRTILL I granskningsmaterialet finns tio domar från hovrätterna. I fyra har hovrätten ändrat tingsrättens dom. Den tilltalade har klagat i nio av fallen, i såväl skuld- som påföljdsdelen. Åklagaren har klagat i tre fall, varav i ett fall i såväl skuld- som påföljdsdelen och i de båda övriga fallen (varav ett anslut- ningsvis) i påföljdsdelen. Tre av domarna har överklagats till HD. Beträffande en av domarna finns ingen uppgift i denna del. Gärningsmännen är i samtliga fall män men i två fall förekommer mer än en gärningsman. Endast ett hovrättsavgörande avser brott av homosexuell karaktär – en styvfar som förgripit sig på en 9-årig pojke. Kort beskrivning av fallen: 2 fall styvbarn . 1 fall biologisk dotter, 2 fall kniv (överfallsvåldtäkt, respektive tidigare sambos) 1 fall målsäganden 90 år 1 fall målsäganden (ej bedömt som grovt brott av hovrätten) 1 fall målsäganden granne (ej bedömt som grovt brott av hovrätten) Hovrättens bedömning av skuld- och påföljdsfrågan I de sex fall där tingsrättens domslut fastställts har hovrätten i de flesta fallen angett egna skäl, kortare eller längre, i skuldfrågan men inte i påföljdsfrågan. Av de fyra domar som ändrats i hovrätten återfinns två domar där gärningarna inte har bedömts som grova trots allvarlig misshandel och kränkande behandling. I det ena av dessa fallen hade gärningsmannen överfallit en cyklande 17-årig flicka, sparkat henne i ansiktet med järnhätteförsedd sko i ansiktet med kraftig blodutgjutning som följd, tagit strupgrepp på henne samt hotat henne till livet, allt under ett förhållandevis utdraget förlopp under vilket gärningsmannen trängt in i henne vaginalt och även försökt tränga in i henne analt och oralt. I hovrättens domskäl förs ett långt resonemang om huruvida gärningen skall bedömas som grov och domstolen efterlyser vägledan- de praxis i frågan. Av de två övriga domarna avser det ena fallet ett åtal som ogillats i tingsrätten men som befunnits styrkt i hovrätten. I det andra fallet biföll hovrätten inte åklagarens ansvarspåstående fullt ut vad gällde det handlande som föregick våldtäkten och med hänsyn härtill sänktes fängelsestraffet. I granskningsmaterialet finns endast tre domar avseende sexuellt tvång och två av dem avser försöksbrott. En av domarna har fastställts blankt av hovrätten medan de två övriga ändrats i påföljdsdelen. Den tilltalade har klagat i alla tre fallen och åklagaren i ett fall. Alla överklagandena avser såväl skuld- som påföljdsfrågan. Två av domarna har överklagats till HD. Gärningsmännen är i samtliga fall män och inte i något fall förekommer mer än en gärningsman. Ett av fallen avser brott av homosexuell karaktär. Hovrättens bedömning av skuld- och påföljdsfrågan Som angetts har hovrätten fastställt en av domarna blankt. De två övriga har ändrats endast i påföljdsdelen genom att fängelsestraffen sänkts. I ett av dessa fall framgår av domskälen att sänkningen föran- leds av att den tilltalade till följd av det inträffade kommer att avskedas från sin tjänst, en uppgift som inte var känd vid tingsrättsförhand- lingen. I det tredje och sista fallet fäster hovrätten särskilt avseende vid att övergreppet varit kortvarigt, som skäl för strafflindring. I granskningsmaterialet finns fem domar avseende sexuellt utnyttjande. Samtliga tingsrättsdomar har ändrats av hovrätten. Den tilltalade har klagat i fyra av fallen (ett av fallen avser tre tilltalade och samtliga har klagat till hovrätten), varav ett fall endast i påföljdsdelen och övriga i såväl skuld- som påföljdsfrågan. Åklagaren har klagat i två fall, varav i ett fall i påföljdsfrågan och i ett fall i såväl skuld- som påföljdsfrågan. Fyra av fallen har överklagats till HD. ( I fallet med tre tilltalade har två av dem överklagat till HD). Gärningsmännen är i samtliga fall män och i ett fall förekommer, som tidigare påtalats, mer än en gärningsman. Ett av fallen avser brott av homosexuell karaktär – en farbroder som utnyttjat två syskonbarn . Hovrättens bedömning av skuld- och påföljdsfrågan Som angetts ovan har hovrätten ändrat samtliga domar. I två av fallen har hovrätten fastställt skuldfrågan men sänkt fängelsestraffens längd. I ett fall har hovrätten, till skillnad från tingsrätten, funnit åtalet styrkt och fällt till ansvar. I de två sista fallen har hovrätten ändrat brotts- rubriceringen och i ett av dessa även skärpt fängelsestraffet. Ett fall avser en farbroder som sexuellt utnyttjat två syskonbarn, vilka båda var psykiskt störda. Vid tingsrätten dömdes mannen för såväl sexuellt umgänge med barn som sexuellt utnyttjande. Hovrätten kom i skuldfrågan fram till samma bedömning som tings- rätten men fann, efter en lång genomgång i domskälen av tillämpliga bestämmelser, att gärningarna skulle rubriceras som sexuellt utnyttjande och sexuellt ofredande. Fängelsestraffet bestämdes till fängelse och mot det av tingsrätten utdömda straffet, fängelse . I domskälen nämner hovrätten som försvårande omständighet bland annat att handlingen varit av homosexuell karaktär. Med stöd av 29 kap. 3 § första stycket 2 BrB anger hovrätten, som en i någon mån förmildrande omständighet, att den tilltalade lider av en psykisk störning – pedofili – vilken han inte kunnat kontrollera intellektuellt. SEXUELLT UTNYTTJANDE AV UNDERÅRIG I granskningsmaterialet finns 18 domar (totalt 21 gärningsmän) från hovrätterna. I 14 har hovrätten ändrat tingsrättens dom. De tilltalade har överklagat i samtliga fall, oftast i såväl skuld- som påföljdsdelen. I fem fall avser de tilltalades överklagande endast påföljdsdelen. I fyra fall har även åklagaren överklagat. Två av dessa fall avser såväl skuld- som påföljdsdelen medan de andra två fallen endast avser påföljdsdelen. Det kan tilläggas att två domar avser två respektive tre gärningsmän. I dessa två fall har åklagarens överklagan- de avsett samtliga tilltalade medan endast fyra av de totalt fem tilltalade männen själva överklagat. Sju av domarna har överklagats till HD. Beträffande en av domarna finns ingen uppgift i denna del. I ett fall (två av domarna avser denna händelse) förekommer flera gärningsmän som utnyttjat en fjortonårig svagbegåvad flicka. Hovrätten konstaterar dock att det inte förekommit någon form av tvång eller våld och bland annat av detta skäl ändrar hovrätten straffpåföljden från fängelse till fängelse 4 månader. Endast ett hovrättsavgörande avser brott av homosexuell karaktär – en man som förgripit sig oralt på sjuårig pojke. Övriga fall avser män som förgripit sig på flickor. Hovrättens bedömning av skuld- och påföljdsfrågan Av de fyra fastställda tingsrättsdomsluten har tre fastställts blankt och endast i ett fall har hovrätten skrivit egna skäl. Av de 18 granskade fallen har således tingsrättens domslut ändrats i 14 fall. I tio av dessa fall (avseende 12 gärningsmän) har tingsrättens bedömning av skuldfrågan fastställts och endast påföljdsdelen ändrats. Endast i ett av dessa fall har fängelsestraffet skärpts. I de övriga fallen har antingen fängelsestraffet mildrats eller påföljden ändrats från fängelse till en lindrigare påföljd, skyddstillsyn eller villkorlig dom. I de återstående fem fallen har hovrätten gjort en annan bedömning än tingsrätten av skuld- eller rubriceringsfrågan. I ett fall har hovrätten, till skillnad mot tingsrätten, funnit åtalet styrkt. I de fyra övriga fallen har hovrätten fastställt straffet i ett fall, skärpt fängelsestraffet i ett annat, ändrat straffpåföljden i två fall från fängelse till skyddstillsyn respektive från rättspsykiatrisk vård till skyddstillsyn. Även om de granskade domarna är relativt få kan det vara värt att notera att i de fall hovrätten delat tingsrättens bedömning av skuldfrågan har påföljden mildrats i nio av tio fall. I granskningsmaterialet finns endast fem domar från hovrätterna avseende sexuellt ofredande. I tre fall har tingsrätten ogillat åtalet medan hovrätten funnit åtalet styrkt och således fällt till ansvar för sexuellt ofredande. I de två övriga fallen har hovrätten ändrat tingsrättens dom endast i påföljdsdelen. Åklagaren har ensam klagat i de tre fall där tingsrätten ogillat åtalet. Av de två övriga fallen har åklagaren klagat endast i det ena fallet och då bara i påföljdsdelen. Den tilltalade har klagat i två fall, varav i det ena endast i påföljdsdelen och i det andra i såväl skuld- som påföljdsdelen. Ingen av domarna har överklagats till HD. Gärningsmännen är i samtliga fall män och inte i något fall förekommer mer än en gärningsman. Inget av fallen avser brott av homosexuell karaktär. Hovrättens bedömning av skuld- och påföljdsfrågan Som angetts har hovrätten i tre fall gjort en annan ansvars- bedömning än tingsrätten och således fällt till ansvar i de tre fall tingsrätten ogillat åtalet. Påföljderna i dessa tre fall har blivit böter i två fall och en månads fängelse i ett fall. I de två övriga fallen har hovrätten ändrat endast i påföljdsdelen. I det ena av dessa har hovrätten förklarat att den rättspsykiatriska vården, i motsats till vad tingsrätten hade bestämt, inte skulle vara förenad med en särskild utskrivnings- prövning. I det andra har ett fyra månaders fängelsestraff ändrats till kontraktsvård med ett alternativt fängelsestraff . I granskningsmaterialet finns tre domar avseende koppleri. I ett fall har hovrätten ändrat tingsrättens dom. Den tilltalade har klagat i samtliga tre fall och då såväl i skuld- som i påföljdsfrågan. Åklagaren har inte klagat i något av fallen. Två av fallen har överklagats till HD. Gärningsmännen är i samtliga fall män. Inget av fallen avser brott av homosexuell karaktär. Hovrättens bedömning av skuld- och påföljdsfrågan I det ena fallet har hovrätten fastställt tingsrättens dom blankt. I det andra fallet har hovrätten fastställt tingsrättens domslut vad gäller åtalet för koppleri men ogillat åtalet för olaga hot. Fängelsestraffet har dock inte ändrats. I det tredje och sista fallet har hovrätten delvis ändrat i skuldfrågan samt sänkt fängelsestraffet. I granskningsmaterialet finns en dom från hovrätten angående yttrande- frihetsbrotten barnpornografibrott och olaga våldsskildring. Denna dom har utmynnat i ändring av tingsrättens dom i såväl skuld- som påföljdsfrågan. Såväl den tilltalade som justitiekanslern har klagat i såväl skuld- som påföljdsfrågan. Domen har inte överklagats till HD. Den tilltalade är en man. Hovrätten, som inte ansåg att den aktuella brottsligheten var av sådan art att den bör vara föremål för särbehandling i påföljdshänseende, ändrade straffet från fängelse en månad till skyddstillsyn med föreskrift om behandling hos sexolog. VÅLDTÄKT OCH SEXUELLT UTNYTTJANDE I granskningsmaterialet finns endast en dom från . Domen, som finns refererad i NJA 1997 s. 538, avser det uppmärksammade övergreppet som flera män gjorde sig skyldig till mot en ung kvinna i . går i domskälen igenom framför allt brottet sexuellt utnyttjande, 6 kap. 3 § BrB, och berör särskilt uttrycken vanmakt och annat hjälplöst tillstånd. ändrar hovrättens dom i såväl skuld- som påföljdsdelen. Enkät om s.k. sexklubbar är en parlamentarisk kommitté som tillsattes (Ju 1998:03). Kommitténs ordförande är hovrättslagmannen . Enligt direktiven (dir. 1998:48) har kommittén som sin främsta uppgift att göra en total översyn av bestämmelserna om sexualbrott. Kommittén skall därvid särskilt utreda bl.a. om det finns skäl och möjligheter att införa regler som begränsar eller försvårar för s.k. sexklubbar att rekrytera unga personer till sin verksamhet och om andra skadliga effekter av sådana klubbar kan undvikas genom lagstiftning eller på annat sätt. För att få en uppfattning om bl.a. sexklubbarnas verksamhet och omfattning har kommittén beslutat att inhämta upplysningar från landets polismyndigheter och från socialförvaltningar i , , och . Med sexklubb avses i sammanhanget en lokal med pornografisk filmvisning och levande nakenframträdande på scen. S.k. enskild posering kan – men behöver inte – förekomma. Servering av enklare slag förekommer vanligen. Gästerna betalar en viss inträdesavgift för varje besök. Verksamheten är inte nödvändigtvis att betrakta som otillåten pornografisk föreställning enligt 2 kap. 14 § ordningslagen (1993:1617). (Jfr prostitutionsutredning, SOU 1981:71 s. 159). Kommittén ber vänligen Er att besvara de frågor som finns angivna i bilagt frågeformulär. Det är önskvärt att svaren kommer kommittén tillhanda . Förekommer det sexklubbar inom Ert verksamhetsområde? Om så är fallet, ber vi Er besvara följande frågor. 1.Ange antalet, deras namn och gatuadress samt hur länge verksamheten har bedrivits. 2.Beskriv respektive sexklubbs program. Vid beskrivningen bör Ni särskilt ange om följande tjänster erbjuds. – Striptease eller annat nakenframträdande på scen – Privat/ Enskild posering 3.a) Förekommer det, enligt Er uppfattning, kriminalitet i anslutning till klubbarnas verksamhet, t.ex. koppleri, köp av sexuella tjänster, skattebrott eller narkotikabrott? Ge i förekommande fall exempel på aktuell brottslighet. b) Förekommer det andra skadliga effekter i anslutning till klubbarnas verksamhet, t.ex. att prostitutionstjänster erbjuds eller att kvinnornas arbete på klubbarna utgör en inkörsport till prostitution eller annan social missanpassning? 4.Vad är Er uppfattning om antalet kvinnor som arbetar på sexklubbarna eller om deras ålder och bakgrund? Har andelen kvinnor med utländsk bakgrund ökat ? 5.Har i Ert verksamhetsområde förundersökning med anknytning till sexklubbar slutförts –? Ange i förekommande fall antal och vilka brott det har varit fråga om. 6.Vilka polisiära insatser görs med anledning av sexklubbarnas verksamhet? Lämna om möjligt en beskrivning av insatserna och vilka resurser som har avsatts för ändamålet. 7.Samarbetar Ni med andra myndigheter eller med privatpersoner med anledning av sexklubbarnas verksamhet såsom sjukvårdsmyndig- het, polismyndighet, skattemyndighet, behandlingshem, smittskydds- läkare och hyresvärdar? Lämna om möjligt en närmare beskrivning av samarbetet. 8.Är de nuvarande myndighetsinsatserna mot sexklubbarnas verk- samhet och därmed sammanhängande sociala problem/ kriminalitet tillräckliga? Om så inte är fallet, ange vilka förslag Ni har i frågan. 9.Är den nuvarande lagstiftningen angående sexklubbarnas verk- samhet och därmed sammanhängande sociala problem/ kriminalitet tillfredsställande? Om så inte är fallet, ange vilka förslag Ni har i frågan. Ange vem eller vilka personer som vid behov kan kontaktas av kommittén (namn, titel, adress och telefonnummer). Till socialförvaltningar i , , och Enkät om s.k. sexklubbar är en parlamentarisk kommitté som tillsattes (Ju 1998:03). Kommitténs ordförande är hovrättslagmannen . Enligt direktiven (dir. 1998:48) har kommittén som sin främsta uppgift att göra en total översyn av bestämmelserna om sexualbrott.