sou · GPB324d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Standardtillägg kan utgå till barnet om en av föräldrarna, eller båda föräldrarna, har mycket god ekonomi. 5.3Barnkostnader enligt de olika normerna I nedanstående tabell 5.1 redovisas en sammanställning av kostna- derna för barn enligt beräkningar av skäliga levnadskostnader, riksnormen inom försörjningsstödet, förbehålls- belopp vid indrivning samt schablonbeloppet inom . Det bör beaktas att budgetposterna i de olika normerna inte helt överensstämmer med varandra. Tabell 5.1 Totala kostnader för barn 2001. Vid en jämförelse av ekonomisk standard i olika typer av barn- familjer framstår beräkningar för skälig levnadsstandard som den mest ändamålsenliga för Familje- utredningens analyser. Verkets beräkningar tar sikte på en långsiktigt upprätthållen skälig levnadsnivå. Det rör sig således om en nivå som skall täcka kostnader för varor och tjänster som man vanligen behöver för att klara vardagen i vårt samhälle. Vissa budgetposter som är relevanta för utredningens analyser ingår dock inte i beräkningar, t.ex. boendekostnader. Därför behöver en del kompletteringar göras. Även antaganden om hushållens inkomster fordras. Till grund för utredningens beräkningar ligger underlag som expert i utredningen har utarbetat. Kostnader för barn och vuxna har beräknats för olika familjetyper: Familjer med ett barn som är Familjer med två barn, Familjer med tre barn, två, fyra och sju år Dessa typfamiljer delas i sin tur in efter samboende föräldrar, ensamstående mor och ensamstående underhållshållsskyldig far utan hemmavarande barn. Beräkningar görs för familjer med låg inkomst respektive medianinkomst. De framtagna typfamiljerna används även längre fram i betänkandet för att illustrera vilka effekter olika alternativa utformningar av det familjeekonomiska stödet kan få för olika typer av barnfamiljer. I kapitel 6, 15 och 17 görs beräkningar med hjälp av dessa typfall. Beräkningarna i kapitel 15 följer emellertid inte de antaganden som här görs om inkomst. Varje hushållstyp illustreras i två olika inkomstlägen. Valet av inkomstnivåer utgår från lönestatistik för samtliga sektorer och yrkesgrupper. Statistiken visar inte om lönen är intjänad med heltidsarbete eller med deltidsarbete. Det görs heller ingen skillnad om löntagaren har barn eller inte. Den lägre inkomstnivån motsvarar lönen för den lägsta decilen, dvs. av männen och kvinnorna har en lön som understiger eller är lika med denna nivå. Den högre inkomstnivån motsvarar medianlönen. De valda lönerna har räknats upp till nivå med hjälp av prognoser för löneut- vecklingen. Kvinnorna i exemplen tjänar eller och männen eller . Med hjälp av antagande om sjukfrånvaro har löneavdrag för vård av barn och egen sjukfrånvaro gjorts. Barn i förskoleåldern beräknas vara sjuka och lågstadiebarn . Detta var, enligt uppgifter från , det genomsnittliga antalet sjukdagar under större delen av . arbetande antas vara hemma för egen sjukdom upp- delade på två perioder. Antagandet baseras på uppgifter från Statis- tiska Centralbyrån om korttidssjukfrånvaron för medlemmar inom olika fackförbund enligt undersökning . Skatten utgörs av summan av och eventuell statlig skatt, pensionsavgift m.m. I beräkningarna uppgår kommunalskatten till . Den disponibla inkomsten definieras som summan av löneinkomst, barnbidrag, bostadsbidrag och underhållsstöd minus summan av skatt och pensionsavgifter samt avdrag för sjukdom. Den inkomst- minskning, som sker när en förälder vårdar barn, har inkluderats i kostnaderna för barnen. De personliga utgifterna avser livsmedel, kläder och skor, fritid och lek, samt hygien. Dessa varierar efter ålder och kön. De gemen- samma hushållsutgifterna, som är beroende av hur många personer som ingår i hushållet, omfattar förbrukningsvaror, möbler, hus- geråd, TV, dagstidning, telefon, hushållsel och hemförsäkring. Be- räkningarna följer beräkningar av skäliga levnadskostnader . Genomsnittliga hyror för lägenheter i hela riket har använts och dessa har sedan räknats upp till 2001 enligt prognos för hyresutvecklingen (prognos ). Boendekostnaden för ensamstående och samboende utan barn, två rum och kök, uppskattas till . I familjer med barn antas alla barn ha eget rum. Kostnaden för detta varierar beroende på antalet barn och merkostnaden från exempelvis två till tre rum är inte densamma som merkostnaden mellan tre och fyra rum. Barnomsorgsavgiften beräknas enligt reglerna om den s.k. maxtaxan som skall införas . Alla vuxna antas ha månadskort i kollektivtrafiken. Taxan för kollektivtrafik i , där ett månadskort kostar , har använts. Vid beräkning av läkarvård och medicin antas att både barn och vuxna gör två läkarbesök och att de vid varje läkarbesök får recept på en penicillinkur och en hostmedicin. Läkarbesök är i de flesta lands- ting kostnadsfria för barn och ungdomar . Patient- avgiften för vuxna antas vara . De två omgångarna penicillin och hostmedicin beräknas uppgå till per månad för vuxna och barn . För barn beräknas kostnaden till . För att beräkna fackföreningsavgift och avgift till a-kassa har samtliga vuxna antagits vara medlemmar i . Återbetalningsskyldighet för underhållsstöd till barn beräknas enligt gällande regler. Bruttoinkomsten (senaste taxeringsbeslutet) används som underlag. Budgetposter som inte ingår I beräkningarna ingår inte eventuella handikapp, allergier eller kron- iska sjukdomar, glasögon, tandvård, privat sjuk- och olycksfalls- försäkring för familjens medlemmar, privata pensionsförsäkringar eller annat sparande till pensionen. Inte heller umgängeskostnader eller kostnader för umgängesresor för barn med särboende föräldrar redovisas. Vidare antas att inget av hushållen äger bil, vilket emellertid många barnfamiljer, inte minst i glesbygdsområden, ofta är beroende av. Vissa kostnader för lek och fritid ingår i exemplen. Däremot ingår inte annat som de flesta skulle anse som viktigt, särskilt om det, som här, rör sig om en långsiktig skälig levnadsnivå. Exempel på detta är semesterresor och resor till släktingar och vänner, kostnader som är förknippade med att fira olika högtider, t.ex. jul och födelsedagar, att ge bort presenter eller att ha gäster. Inte heller inkluderas godsaker och snacks eller alkohol och tobak. 5.4.2Den ekonomiska situationen i några typhushåll I detta avsnitt redovisas hur mycket de olika typfamiljerna har kvar till övrig konsumtion när nödvändiga utgifter, inklusive barn- omsorgsavgiften, är betalda. Det har stor betydelse för resultatet att maxtaxan används i beräkningarna. I vissa av exemplen kan det skilja , om nu- varande barnomsorgstaxa används, istället för maxtaxan. I tabell 5.2 redovisas enbart sammanboende och ensamstående utan barn. Tabell 5.2 Ekonomisk situation i olika hushållstyper 2001. Resor, fackavg. I nedanstående exempel inkluderas även barns kostnader. I de tre första tabellerna, tabell 5.3, 5.4 och 5.5, redovisas situationen för familjer med låg inkomst. Bland familjer med låg inkomst och ett barn – – har den ensamstående modern kvar till övrig konsumtion (tabell 5.3). Det skall räcka till t.ex. glasögon, tandvård, bil och semester. De sammanboende har kvar till övrig konsumtion. Det bör dock beaktas att detta belopp skall räcka för ytterligare en vuxen. Den bidrags- skyldige ensamstående fadern får kvar. Tabell 5.3 Familjer med låg inkomst, ett barn . Ensam far, bidragsskyldig I låginkomstfamiljer med två barn – två och – har de sammanboende och den bidragsskyldige ensamstående fadern mindre kvar till övrig konsumtion än i exemplet med ett barn (tabell 5.4). Den ensamstående modern får ungefär lika mycket kvar om hon har två istället för ett barn. Överskottet skall emeller- tid räcka till ytterligare en hushållsmedlem. Om den ensamstående modern istället för maxtaxan betalar barnomsorgen enligt stads taxa skulle beloppet som är kvar till övrig konsumtion minska från cirka 2 700 till . Om låginkomstfamiljerna istället har tre barn – två, fyra och – minskar utrymmet till övrig konsumtion för sammanboende ytterligare (tabell 5.5). Den bidragskyldige fadern hamnar på ett underskott. Den ensamstående modern får något mer kvar till övrig konsumtion än i exemplet med två barn. Även här bör betonas att överskottet skall räcka för ännu en hushållsmedlem. Tabell 5.4 Familjer med låg inkomst, två barn, . Ensam far, bidragsskyldig Tabell 5.5 Familjer med låg inkomst, tre barn, två, fyra och . Ensam far, bidragsskyldig Nedan redovisas, i tabellerna 5.6, 5.7 och 5.8, den ekonomiska situationen om familjerna istället för låg lön har medianlön. Naturligen får hushållen något högre belopp kvar till övrig konsumtion. Vidare kan det konstateras att den bidragsskyldige ensamstående fadern med tre barn inte hamnar på underskott, utan får kvar till övrig konsumtion. Tabell 5.6 Familjer med medianinkomst, ett barn, . Ensam far, bidragsskyldig Tabell 5.7 Familjer med medianinkomst, två barn, . Ensam far, bidragsskyldig Tabell 5.8 Familjer med medianinkomst, tre barn, två, fyra och . I kapitel 6 (tabell 6.7) redovisas en sammanfattning av hur mycket som återstår till övig konsumtion för olika familjetyper när de nödvändiga utgifterna är betalda. 6Särlevande föräldrar och deras barn De särlevande föräldrarna och deras barn uppmärksammas sär- skilt i utredningens direktiv. I detta kapitel redovisas dels familjesituationen för dessa barn, dels något om inkomster för föräldrar i och utanför underhållsstödet. av de särlevande föräldrarna och av barnen ingår i underhållsstödssystemet. Föräldrar i underhållsstödssystemet har lägre inkomst än de som står utanför systemet. Det gäller både boföräldrarna och de bidragsskyldiga, och både dem som lever ensamma och dem som har ny partner. Den ekonomiska situationen redovisas för några olika familjetyper med olika antal barn och med nu gällande regler. Vid ingången av fanns det cirka 2 miljoner barn . Av dessa bodde tre fjärdedelar, , tillsammans med båda sina biologiska föräldrar. Ytterligare av barnen bodde i en familj med ett sammanboende par, men där en av föräldrarna är styvförälder. Återstående av barnen levde med en ensamstående förälder. Uppgifterna har hämtats ur () rapport och deras familjer och bygger på uppgifter från befolknings- statistiken och från arbetskraftsundersökningen (). I befolkningsregistren blir sambor utan gemensamma barn räknade som ensamstående. Detta innebär att antalet ensamstående överskattas och antalet samboende underskattas. För att få en uppfattning om hur många som faktiskt är samboende har SCB med hjälp av uppgifter ur gjort uppskattningar. Särlevande föräldrar och deras barn I tabell 6.1 redovisas fördelningen av barn i olika familjetyper dels enligt befolkningsstatistiken, dels enligt den uppskattning som SCB gjort med hjälp av 1999. Det totala antalet barn , som har särlevande föräldrar, uppskattar SCB till 493 000. Tabellen visar också att antalet barn med faktiskt ensamstående mödrar uppskattas vara cirka 80 000 färre med hjälp av än vad befolkningsregistret visar. Andelen mödrar med en ny partner kan alltså vara betydligt fler jämfört med vad som framkommer i registret över totalbefolkningen. Tabell 6.1 Hemmaboende barn efter familjetyp (1000-tal). Ursprunglig mor och styvfar Ursprunglig far och styvmor Andra i föräldrars ställe Källa: SCB, Barn och deras familjer, rapporter 2000:2 6.2Hur många föräldrar lever skilda från barnets andra förälder? Utredningen har låtit göra en sammanställning av fakta om samtliga barn som lever med en av sina föräldrar. Uppgifter om särlevande föräldrar och deras barn har hämtats från registret över totalbefolkningen. Uppgifter om inkomster har hämtats från regi- stret över inkomst och förmögenhet och uppgifter om underhålls- stöd har hämtats från . fanns det totalt 472 200 barn som bodde till- sammans med endast en av föräldrarna. För drygt 30 000 barn saknades uppgift om den bidragsskyldige föräldern. Förklaringen till detta kan vara att denna förälder aldrig har bott i , att ärendet om separation ännu inte har handlagts och registrerats, eller att faderskapet inte är fastställt. Vidare var drygt 15 600 för- SOU 2001:24 Särlevande föräldrar och deras barn äldrar till 23 000 barn avlidna och 10 000 bidragsskyldiga föräldrar till 15 000 barn hade emigrerat till ett annat land. För återstående 405 000 barn med särlevande föräldrar finns uppgifter om barnets båda föräldrar. Totalt fanns det 314 000 boföräldrar (i : vårdnads- havare). var kvinnor och män. Bland kvinnorna var samboende eller gifta med ny partner. Motsvarande andel för män var . Andelen samboende mödrar kan dock vara underskattad, eftersom samboende utan gemensamma barn, inte kan identifieras i registret över total- befolkningen (se tabell 6.1). Antalet särlevande bidragsskyldiga föräldrar var något färre än boföräldrarna, 267 000. Fördelningen mellan könen var den om- vända jämfört med boföräldrarna, var kvinnor och män. Andelen med ny partner var även för denna grupp , bland de bidragsskyldiga mammorna jämfört bland papporna. I tabell 6.2 redovisas de särlevande föräldrarna efter familje- situation, kön och antal barn de sammanlever med. Vidare framgår det genomsnittliga antalet barn i de olika grupperna. Inte oväntat hade gruppen boföräldrar som sammanbor med ny partner flest hemmavarande barn. De samboende kvinnorna hade i genomsnitt 2,47 barn och männen 2,69. De bidragsskyldiga föräldrarna bodde tillsammans med barn i väsentligt mindre omfattning. Andelen ensamstående bidragsskyldiga föräldrar som inte levde tillsammans med något barn var för män och för kvinnor . De redovisade uppgifterna bygger på var barnet är folkbokfört och säger inte något om hur frekvent umgänget är. Barn som bor lika mycket hos båda föräldrarna (växelvis boende) är folkbokförda hos en av föräldrarna och redovisas här som boende hos den föräldern. Särlevande föräldrar och deras barn Tabell 6.2 Särlevande föräldrar och hemmavarande barn efter familjetyp och kön. hållet (%) * Inkusive barn till ny partner Källa: Utredningens bearbetning av material från SCB 6.3Barn och föräldrar i och utanför underhållsstödssystemet Antalet barn med särlevande föräldrar, vars bägge föräldrar fanns med i materialet, var 405 000. Av dessa barn återfanns närmare 247 000 (52,av det totala antalet barn med särlevande föräldrar) i underhållsstödssystemet. Antalet barn som inte fanns med i underhållsstödssystemet var 158 400 (33,av det totala antalet). Drygt 67 000 barn (14,) hade inte båda föräldrarna med i materialet. Till den gruppen hör barn till en avliden förälder eller en förälder som har emigrerat, barn där det saknas uppgifter om den bidragsskyldige föräldern och barn som inte bor hos någondera av föräldrarna. Totalt 277 600 boföräldrar och 243 000 bidragsskyldiga föräldrar ingår i analysen. Drygt 36 600 boföräldrar och 49 800 bidrags- Särlevande föräldrar och deras barn skyldiga hör samman med den grupp om 67 000 barn där det saknas uppgifter om någon av de berörda personerna. Denna grupp ingår inte i den följande redovisningen. I tabell 6.3 redovisas de särlevade föräldrarna och deras för- hållande till underhållsstödssystemet. Såväl boföräldrar som bidragsskyldiga föräldrar återfanns oftast i underhållsstöds- systemet, av boföräldrarna och av de bidragsskyldiga föräldrarna, medan som ovan nämnts, av barnen fanns i systemet. Tabell 6.3 Särlevande föräldrar fördelade efter samboendeform och förhållande till underhållsstödssystemet. Källa: Utredningens bearbetning av material från SCB 6.4Något om föräldrarnas inkomstförhållanden De föräldrar som återfanns i underhållsstödssystemet hade en betydligt lägre inkomst än övriga föräldrar. Detta framgår närmare i tabell 6.4, som redovisar de särlevande föräldrarna efter taxerad inkomst och förhållande till underhållsstödssystemet. Vidare redo- visas den genomsnittliga taxerade inkomsten i varje grupp. Bo- föräldrar som inte nyttjade systemet, hade en taxerad inkomst som i genomsnitt var högre än för boföräldrar inom systemet. Skillnaden var än större för de bidragsskyldiga för- äldrarna. De som var utanför systemet hade en genomsnittlig taxe- rad inkomst som var högre än de som var i systemet. Skillnaden i genomsnittlig inkomst mellan boföräldrar och bidragsskyldiga var relativt liten i den grupp som fanns i Särlevande föräldrar och deras barn Bland föräldrar utanför systemet hade de bidragsskyldiga föräldrarna däremot en avsevärt högre genomsnittsinkomst än boföräldrarna i samma grupp. Skillnaden var nära . Tabell 6.4 Antal särlevande föräldrar i och utanför underhålls- stödssystemet fördelade efter taxerad inkomst. Inkomst (tkr) Källa: Utredningens bearbetning av material från SCB Den relativa fördelningen mellan olika inkomstnivåer framgår av tabell 6.5. Det är en jämförelsevis liten skillnad mellan boför- äldrarna i de två grupperna. Den största andelen () återfanns i båda grupperna i intervallet 150 000–årsinkomst. Skillnader i inkomst mellan bidragsskyldiga i de olika grupperna var däremot påtaglig. Bland de bidragsskyldiga i underhållsstöds- systemet hade en taxerad inkomst jämfört av de bidragsskyldiga som var utanför systemet. Omvänt hade bidragsskyldiga i systemet en inkomst jämfört av de bidragsskyldiga utanför systemet. Särlevande föräldrar och deras barn Tabell 6.5 Andel särlevande föräldrar i och utanför underhålls- stödssystemet fördelade efter taxerad inkomst. Inkomst (tkr) Källa: Utredningens bearbetning av material från SCB Jämförelser mellan gruppers taxerade inkomst visar dock inte hela bilden. För att få en mer rättvisande bild bör även hänsyn tas till hur många familjemedlemmar som skall leva på inkomsten. I tabell 6.6 redovisas föräldrarna efter justerad disponibel inkomst. Justerad disponibel inkomst innebär att hänsyn tas till skatter och bidrag, till det totala antalet personer i hushållet och till per- sonernas ålder. (En närmare beskrivning av begreppet justerad di- sponibel inkomst finns i bilaga 7.) Särlevande föräldrar och deras barn Tabell 6.6 Antal och andel föräldrar i och utanför under- hållsstödssystemet fördelade efter justerad disponibel inkomst och sammanboendeform. Kr/år* * Justerad disponibel inkomst Källa: Utredningens bearbetning av material från SCB Bland de ensamstående boföräldrarna hade mer än hälften en juste- rad disponibel inkomst som var per kon- sumtionsenhet, oberoende av om de var i underhållsstödssystemet eller inte. I den högsta inkomstgruppen, mer än , återfanns en procent av ensamföräldrarna och av sär- levande föräldrar med ny partner i underhållsstödssystemet, jäm- fört för boföräldrar utanför syste- met. Bidragsskyldiga i underhållsstödssystemet hade den största gruppen föräldrar med mycket låg ekonomisk standard, av ensamstående bidragsskyldiga hade en inkomststandard . Motsvarande för boföräldrarna var tre pro- cent. Bland bidragsskyldiga i underhållsstödssystemet hade en hög ekonomisk standard, dvs. en justerad disponibel in- komst , jämfört av bidragsskyldiga utanför underhållssystemet. Särlevande föräldrar och deras barn 6.5Vad har olika typhushåll kvar till övrig konsumtion efter det att nödvändiga utgifter har betalats? I det följande redovisas hur stort överskott några olika typfamiljer har kvar till övrig konsumtion när de nödvändiga utgifterna och, i förekommande fall, barnomsorgsavgiften är betalda. Syftet med sammanställningen är att ge exempel på hur den ekonomiska situa- tionen förändras vid övergång från att vara ensamstående till att vara samboende, att därefter få barn, att separera och flytta samman med en ny partner. Det har stor betydelse för resultatet vilket antagande som görs om barnomsorgsavgiften, vars konstruktion och nivå varierar starkt mellan olika kommuner. Maxtaxan har här använts i beräkningarna. Tabell 6.7 och 6.8 visar översiktligt den ekonomiska situationen i några olika familjesituationer. Exemplen utgår från de två vuxna som ingår i typfamiljerna i kapitel 5. Grundförutsättningarna, inkomst, boendekostnad m.m., framgår närmare av tabell 5.2. Tabellerna visar det disponibla överskottet i olika familje- situationer efter det att aktuella bidrag har lagts till och nödvändiga kostnader har dragits från. Tabell 6.7 gäller låginkomsttagare. Den utgår från de belopp som har beräknats för övrig konsumtion i tabellerna 5.2–5.8. En kvinnlig och en manlig låginkomsttagare bor ensamma i varsin två- rumslägenhet. Efter att de har betalat nödvändiga utgifter inklusive hyra (/månad) återstår av kvinnans inkomst och av mannens inkomst till övrig konsumtion. Be- loppet skall räcka till t.ex. tandvård, semester och eventuell bil. Mannen och kvinnan antas flytta ihop och dela på en tvårums- lägenhet. Boendekostnad och andra fasta gemensamma kostnader, t.ex. för TV, telefon och tidning minskar, och det gemensamma överskottet ökar med till . När de får barn minskar överskottet till om det finns ett barn och till om det är tre barn i familjen. Särlevande föräldrar och deras barn Tabell 6.7 Kvar till övrig konsumtion efter bidrag och avdrag för nödvändiga utgifter. Mor* 1 barn *Mor= Boförälder, far= umgängesförälder med begränsat umgänge med barnen. ** Omfattande umgänge kräver tre rum + kök (tidigare två rum + kök). Hyra 3 680+ /mån. Ökad matkostnad för barn enligt , genomsnitt för samtliga åldrar /barn/mån, /barn/dag. Om föräldrarna separerar och barnen bor hos kvinnan, minskar hennes överskott till , både när hon har ett och när hon har tre barn. När hon blir ensamstående förälder får hon bostadsbidrag, underhållsstöd och en lägre barnomsorgsavgift (bidragsbeloppen framgår av tabellerna 5.3–5.5). Den bidrags- skyldige pappan får betala underhållsstöd med ett belopp som beror av hans inkomst och antalet barn. Ett exempel har lagts in där pappan har ett omfattande umgänge, , med ett till tre barn. För att ha möjlighet att umgås i så stor omfattning med barnen antas han bo i en trerumslägenhet och betala en hyra på . Vidare har han en Särlevande föräldrar och deras barn merkostnad för mat till barnen. Utgifterna för mat varierar mellan för ett barn till för tre barn. Det belopp som finns kvar till övrig konsumtion är, om han har ett barn, . Har han tre barn finns det inte något överskott utan en brist på . Om boföräldern flyttar samman med en ny partner (som också är låginkomsttagare) ökar hennes utrymme till övrig konsumtion. Dels är de två som delar på de gemensamma kostnaderna för bl.a. boende, dels får hon underhållsstöd för barnen. Överskottet blir mellan , om det finns ett barn och , om det finns tre barn i familjen. Tabell 6.8 visar motsvarande bild för föräldrar med median- inkomster och ett, två eller tre barn. Bilden är i huvudsak den- samma som i det tidigare exemplet. Den största skillnaden är att pappan med det mer omfattande umgänget fortfarande har ett litet överskott till övrig konsumtion även om han har tre barn. Särlevande föräldrar och deras barn Tabell 6.8 Kvar till övrig konsumtion efter bidrag och avdrag för nödvändiga kostnader. Mor* 1 barn *Mor= boförälder, far= umgängesförälder med begränsat umgänge med barnen. ** Omfattande umgänge kräver tre rum + kök (tidigare två rum + kök). Hyra 3 680+ /mån. Ökad matkostnad för barn enligt , genomsnitt för samtliga åldrar /barn/mån, /barn/dag. 7 Några internationella jämförelser Barn i har relativt god levnadsstandard i förhållande till hela befolkningen. Barnfattigdomen är låg, internationellt sett. De ekonomiska familjestöden i de andra nordiska länderna redovisas. Systemen är relativt likartade. Alla nordiska länder utom har riktade stöd till ensamföräldrar inom sina generella system. har dessutom ett särskilt tidsbegränsat och inkomstrelaterat övergångsstöd för ensamföräldrar med yngre barn. Ett av syftena med detta är att långsiktigt stärka deras möjlighet att kunna försörja sig med hjälp av eget arbete. Stöd för vård av små barn i hemmet finns i både och . I bilaga redovisas barnomsorgen i och . Internationella jämförelser visar att barn i har en god relativ standard i förhållande till hela befolkningen. Även barnfattigdomen är mycket låg i .