sou · GPB344d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Då kan frågan leva genom processerna, men utan drivande aktör så dör den även om den syns och finns från början. Den starka makten för att godkänna beslutsunderlag, eller ej, samt att lyfta beslutet till regeringen, är inte till stor nytta för jäm- ställdhet så längre frågan är osynligt. Frågan om det är lämpligt alls att lyfta en kommunikationsanläggning till regeringens prövning för att man är oense om den främjar jämställdhet tillräckligt väl, överlämnar jag emellertid till . 2.1.5 Beslut – som säger vad? Det som lyfts fram i en MKB ska beslutsfattaren förhålla sig till i beslutet. Finns jämställdhet med där, så är frågan så att säga med på dagordningen. Men vad menas egentligen med beakta? Är det titta på och fundera på och sedan strunta i eller är det låta påverka mitt beslut också? I vart fall borde det betyda att beslutsfattaren beskriver hur informationen har påverkat beslutet, eller inte, och varför det. JÄMSTÄLLDHET OCH KOMMUNIKATIONER I REGELPERSPEKTIV 2 kap 1a§ 2st Miljökonsekvensbeskrivningen skall godkännas av berörda länsstyrelser innan den tas in i järnvägsutredningen. 2 kap 2§ 1st Miljökonsekvensbeskrivningen skall godkännas av berörda länsstyrelser innan den tas in i järnvägsplanen. 5 kap 2§ beslut enligt 2 kap. 1 a § andra stycket eller 2 § första stycket får dock inte överklagas. 2 kap 8 § 1st Innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen samt resultatet av samråd och yttran- den skall beaktas då järnvägsplanen fastställs. Denna typ av sista spik – att beakta i beslutet - tror jag är nödvändig för att hålla kvar frågan hela vägen. Bara när kunskapen ska bekräftas, på något sätt, i det egentliga beslutet, så kommer den att spela någon roll. Det är allt för lätt att låta den ligga kvar på bordet annars. Personligen tror jag att det dessutom är en särskild poäng med att be- slutsfattaren uttryckligen tar ställning till om beslutsunderlaget är till- räckligt bra, dvs. Det finns emellertid särskilda kompli- kationer när det handlar om kommunikationssektorn, eftersom lagstif- taren där lagt in som godkännare av MKB, inte den cen- trala myndigheten. Sektorn ansågs allt för intrasslad i alla skedena och dess förmåga till opartiskhet ifrågasattes därför starkt. Den frågan – opartiskheten - torde vara av mycket större vikt än att den egentliga beslutsfattaren måste stå för att beslutsunderlaget duger. Om konsekvenserna för jämställdhet blir en del av MKB, får frågan glädje av dagens regler. I annat fall bör frågan bli en egen punkt i reg- lerna om beakta. 2.1.6 Medelfördelningen i korthet Reglerna om fördelning av medel för nyinvestering, förbättringar och drift omfattar väg och järnväg i nationellt perspektiv samt samtliga trafikslag i ett regionalt perspektiv. Regelverken anges i fotnot 2. I likhet med de ovan redovisade reglerna för lokalisering saknas por- talparagrafer. Syftet anges klart vara att fördela medel och de allmänna intressen som är relevanta framgår direkt och indirekt av de samlade reglerna. Sammanfattningsvis ska följande beaktas: lämplig standard som eftersträvas investeringarnas följder för människors hälsa, miljön, hushåll- ningen med mark, vatten och andra resurser samt natur- och kulturlandskap. JÄMSTÄLLDHET OCH KOMMUNIKATIONER I REGELPERSPEKTIV 2 KAP. LAGSTIFTARENS SYN De regionala planerna ska dessutom redovisa dess inverkan på nationel- la mål för transportinfrastruktur och på regional utveckling. I likhet med lokaliseringslagarna saknas även i dessa regler begrepp som kan tolkas innefatta jämställdhet. Det finns emellertid inga sakliga skäl mot att komplettera förordningarna med en portal som tillför bl.a. jäm- ställdhet som en av aspekterna. Det saknas i reglerna helt koppling till projektplaneringen och prövning- en av genomförandet genom sektorslagarna. En sådan koppling kunde förbättra förutsättningarna för att minska den otakt som finns mell- an processerna för finansiering och för fysisk planering av infrastruk- turen. Det ökar också möjligheterna att väckta frågor om jämställdhet hålls vid liv genom processerna. Däremot finns en viss koppling till trafikeringen, i och med att regionala självstyrelseorgan, kommuner, trafikhuvudmän och andra trafikutövare ska få del av de färdiga planerna (stomjärnvägsplaner och länsplaner men inte väghållningsplaner). Under samråden som föregår nationella planer ska dessutom de höras som kan ha ett väsentligt intresse av planen, och det kan anses omfatta trafikutövare. För länsplanerna är det obligatoriskt att inhämta förslag från trafikutövare. Detta ger goda förutsättningar för att lyfta fram jämställdhet ända ner till genomför- andeskedet, om frågan tydligt tas upp i finansieringsplanerna. För att kommunikationsintresset ska kunna samverka med och dra nytta av den kommunala planeringen, även tanke på jämställdhet, är det viktigt att klargöra planeringens förutsättningar och begränsningar. Detta avsnitt är därför tämligen omfattande. 2.2.1Planeringens funktioner och målsättningar En aktiv och en passiv funktion Översiktsplaner och detaljplaner är kommunens instrument för att aktivt styra var och hur bebyggelse ska ske4. Det kommunala planmo- nopolet visar tyngden i den rättigheten. Jämställdhetsperspektiv är i högsta grad relevant för bebyggelseutvecklingen och planen kan där- igenom även synliggöra jämställdhet som ett viktigt perspektiv i besluts- fattandet. Det ger frågan om jämställdhet en fribiljett in till många be- slutsfattare och jag återkommer till det. Översiktsplaner ska dessutom vara landets gemensamma karta, som visar var det finns ett allmänt (nationellt eller lokalt) intresse av att an- 4 Jag bortser här från områdesbestämmelser och bygglov. JÄMSTÄLLDHET OCH KOMMUNIKATIONER I REGELPERSPEKTIV vända ett geografiskt område för ett visst syfte. Detta hör inte ihop med det kommunala planmonopolet, utan är främst ett statligt intresse där kommunen har anförtrotts genomförandet5. Jämställdhet är inte ett sådant självständigt allmänt intresse, kopplat till en viss markanvänd- ning. Däremot kan jämställdhet vara en sådan social aspekt som avgör om exempelvis markanvändningen kommunikationer ska prioriteras framför annan användning. Jag återkommer till även detta. Styrmedel med olika slags verkan Planläggning och lovgivning skapar förutsättningar för att uppföra byg- gnader och anläggningar, genom att medge viss slags markanvändning. Det garanterar emellertid inte att dessa möjligheter verkligen tas i an- språk. Planläggning är dessutom frånstyrande, på så sätt att annan markan- vändning än den planlagda i princip inte får komma till. Planläggningen kan i begränsad utsträckning ställa villkor för vad som är lämplig markanvändning. Indirekt kan därigenom vissa störande verksamheter hållas undan, men verksamheter kan inte generellt styras med planläggning. De typer av frågor som styrs med instrumenten är följande. Vad bör platser användas till, dvs. lokalisering i övergripande perspektiv. Markanvändningen föreslås i översiktsplan eller läggs fast genom detalj- plan för området. Var ska anläggningar och bebyggelse lokaliseras i detalj, dvs. placering (detaljplan). Hur ska anläggningen utformas allmänt, exempelvis det intryck (upp- levelser med sinnen som syn, känsel, hörsel etc.) byggnader och om- givning ger tillsammans (detaljplan). Vilka tekniska egenskaper anläggningar och bebyggelse ska uppnå med tanke på brandsäkerhet, hållfasthet och liknande kan detaljplan i någon mån ge principer för, men det är byggsamråden mellan byggherre och kommun som ger stöd för detaljerna. I avsnitt 1.2 har jag resonerat om vilka slags aspekter som jämställdhet som kan vara relevanta i de olika skedena. 5 Till denna uppgift hör det statliga systemet för kunskapsförsörjning, där centrala verk och länsstyrelser med stöd av hushållningsförordningen SFS 1998:896 ska lämna underlag och stödja kommunens arbete. JÄMSTÄLLDHET OCH KOMMUNIKATIONER I REGELPERSPEKTIV 2 KAP. LAGSTIFTARENS SYN Portalen ger tolkningsmönster och öppnar för jämställdhet Portalparagrafen ger ett mönster av intressen, som ska användas i alla besluten enligt lagen. Den konkreta platsen och de aktuella idéerna fyller sedan på detta generella mönster. Det innebär att de följande kapitlen inte tillför några nya intressen; de finns alla med i portalen, eller några nya slags hänsynskrav. Återstoden av lagen handlar i stället om hur processerna leder fram till beslut och vilka aktörerna är. PBL 1 kap 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om planläggning av mark och vatten och om byggande. Bestämmelserna syftar till att med beaktande av den enskilda människans frihet främja en samhällsutveckling med jämlika och goda sociala levnadsförhållanden och en god och långsiktigt hållbar livsmiljö för människorna i dagens samhälle och för kommande generationer. Förarbetena6 illustrerar ytterligare vad som ska prägla tillämpningen, med begrepp som demokratiska principer, solidaritet, integration. Ändringen 19947 förstärkte genom ordet livsmiljö planeringens framåt- syftande funktion, dvs. att medverka till goda helhetslösningar snarare än att lösa konflikter mellan konkurrerande intressen. Jämlikhet finns uttryckligen med men jämställdhet är ett nyare begrepp och ändringar som ska förtydliga detta har varit på gång8. Kommunen har alla möjligheter att utgå från jämställdhetsperspektiv vid bedömning av lämplig markanvändning och därmed sammanhäng- ande utveckling av samhället. Det finns inget hinder i reglerna och order jämlikhet öppnar dörren, om rätt ordet leder tanken fel. För lika är vi ju inte. Det är emellertid vikigt att stryka att många motstående intressen ska avvägas för att visa vad som samlat är god markanvändning. Lagen syftar inte entydigt till att skydda ett visst intresse, som t.ex. miljöbalk- en gör med parhästen hälsa och miljö. Besluten enligt PBL bygger i stället på lämplighetsavvägningar, där politisk vilja och ekonomiska realiteter, som det brukar heta, är giltiga faktorer som dessutom är tunga på vågen. Planer enligt PBL kan därmed tydliggöra jämställdhet, men de följande avsnitten får visa om systemet håller även i övrigt. 1985/86:1 s. 459. 7SFS 1993:419, prop. 1994/95:230. 8Se rapporter Hela samhället . JÄMSTÄLLDHET OCH KOMMUNIKATIONER I REGELPERSPEKTIV Jämställdhet får plats i konsekvensanalyser Frågan om jämställdhet kan tack vare den vida portalen tolkas in som ett av de allmänna intressen som ska belysas både i de konsekvens- beskrivningar som ska göras för översiktsplaner och i de miljökonse- kvensbeskrivningar som ska göras för detaljplaner med betydande påverkan. De har dock olika karaktär, vilket jag återkommer till strax. Det vanliga är emellertid att livsmiljö uppfattas i ett hygienisk och medicinsk perspektiv när det gäller projektprövning (lovfrågor och tillstånd enligt ) och utan tanke på jämställdhet. Detta smittar av sig och jämställdhet är inte traditionellt med i planeringen heller. Det går därför inte att slå sig till ro med att konstatera att frågan kan vara med . Översiktsplaner styr med argument och detaljplan med regler Översiktsplanens styrförmåga bärs upp av dess tydlighet i visioner och argumentation, eftersom den inte är formellt bindande. Om jämställdhet hanteras i planens konsekvensanalys och även får rekommendationer i planen, så ger det därför ingen bindande effekt. Men frågan blir synlig och argumenten kan påverka efterföljande beslut; de kommer nämligen in . Genom kommer både översiktsplaner och detaljplaner upp på alla beslutsfattares bord9. Alla beslut som tas, ska redovisa hur översiktsplanen förhåller sig till beslutet och är förenligt med detalj- planen. Om jämställdhets finns tydligt med i planerna, så blir frågan på så sätt raskt aktuell i många sinnen. Detaljplaners bindande reglering av markanvändningen låser således miljödomstolar, regering m.fl. beslutsfattare. MKB är emellertid bara ett bakgrundsmaterial – planeringsunderlag – som ska ge stöd för att skapa plandokument10. Slutsatserna i MKB som är av betydelse för jämställda planer, exempelvis om utformning och förebyggande åtgärder, måste därför bekräftas i planen för att binda andra aktörer. Det är entydigt kommunens uppgift att fylla reglerna med innehåll i det specifika fallet, när det gäller planen såväl som dess MKB. Utfallet av de allmänt hållna reglerna beror till stor del på kommunens ambitioner samt kompetensen och den faktiska ansvarsfördelningen hos aktörerna 9Se 16 kap 4 §, 6 kap 11 § och 5 § förordningen (1998:896) om hus- hållning med mark- och vattenområden m.m. samt hänvisningarna i kommuni- kationslagarna om att dessa regler gäller även där. 10Se t.ex. 5 kap. 26 § PBL, som redovisar olika material i planprocessen. JÄMSTÄLLDHET OCH KOMMUNIKATIONER I REGELPERSPEKTIV 2 KAP. LAGSTIFTARENS SYN I denna lag kan man därför med fog påstå att aktö- rerna är mycket viktigare än reglerna. Om frågan om jämställdhet blir tydlig och begriplig genom planerna, så får den stort genomslag tack vare förmedling ut till alla be- slut. PBL är därmed en viktig ingång. Översiktsplanering och detaljplanering följer samma mönster när det gäller process och aktörer, och båda processerna bygger på liknande principer som gäller för miljökonsekvensbeskrivning11. Programarbetet visar således förutsättningarna för att nå syftet. Samråd med olika aktö- rer både berikar beslutsunderlaget och informerar berörda. Principerna för beslutsprocesserna ger goda möjligheter att få in jäm- ställdhetsfrågorna i tidigt skede och att få brett deltagande från berörda myndigheter och enskilda. Något behov av att förändra proceduren som sådan – skeden och dess uppgifter – ser jag därmed inte. Aktörerna behöver vara tusenkonstnärer Med så pass olikartade frågeställningar, är det rimligt att anta att det behövs mycket brett deltagande av olika kompetenser för att få in tillräcklig kunskap i processen. Det understryker betydelsen av vilka som får delta i beslutsprocesserna, inte minst MKB, och maktfördel- ningen mellan olika aktörer. Vilka slags kompetens finns – i praktiken - med i vilka skeden? Vad sak- nas? Hur kan man kompensera brister? Ska granska i ef- terhand och komplettera eller ska vi skapa hjälpmedel för amatörer så frågorna i vart fall kommer upp tidigt? Självfallet är det politiska engagemanget i jämställdhetsfrågor och vi- sionerna om den jämställda kommunen av största värde för hanteringen av frågorna även i planeringen. Planerna baseras ju på det uppdrag po- litikerna ger. Dessutom ger avsatta medel en gräns för vilken hänsyn som i realiteten kan visas jämställdhet. Det är inte preciserat vilka slags kompetenser som ska delta i det förbe- redande arbetet, förutom när det gäller arkitekter. Regeln anger således allmänt att i övrigt ska ha tillgång till den särskilda kompetens som behövs12. Flertalet kommuner kan knappast prioritera möjligheten att ha löpande tillgång till djup sakkunskap i alla sakfrågor av betydelse för planeringen. 11Se procedurreglerna i PBL 4 och 5 kap. 12Se PBL 11 kap 4 §. JÄMSTÄLLDHET OCH KOMMUNIKATIONER I REGELPERSPEKTIV Staten råder och synar Bristande tillgång till kompetens hos kommuner kunde kompenseras av stöd i processen. Statens intressen bevakas i princip ensamt av genom samråd och granskningsyttranden. Staten har normalt ingen makt över kommunens beslut, annat än det inflytande som kunskap och argumentation kan ge. Undantag finns dock för bevakning av hälsa och säkerhet, där ingri- panden från staten kan stoppa kommunens beslut. En plan som mot- verkar jämställdhet har dock inget stöd i regler eller förarbeten för att bli upphävd. Ohälsan som grund för upphävande syftar på medicinska och hygieniska frågor. är med i varje MKB i detta land och i alla samråd om kommunens planer. Det är orimligt att inte ta till vara på det! Läns- styrelsen arbete kan stödjas på många sätt; tips om kompetensutveck- ling, metodhjälpmedel och kunskapsunderlag för bedömningar. Det är således möjligt att kommunerna, utan regeländringar, ändrar av- vägningarna inom PBL i allt mera jämställd riktning, men det är inte nödvändigt. Miljöutformning, service och plankvaliteter allmänt är in- terna kommunala angelägenheter. Huvudansvaret för att utveckla jämställda planer ligger således på kommunen ensam. kan argumentera för goda lösningar och arbetet med MKB kan påverka planerna. Den funktionen hos MKB skulle underlättas om det fanns metodstöd för att bedöma vilka jäm- ställdhetsfrågor som ger planer grönt, gult eller rött ljus? Kompetensen, i första hand hos kommunen, liksom de olika experternas status i beslutsprocesserna, har jämte det politiska uppdraget stor be- tydelse för kvalitén på hanteringen av frågorna; underförstådd, oklar och vid gränsen för det acceptabla eller tydlig och ambitiös. 2.3.1Syfte och mål – ekologisk hållbarhet Alla och envar ska visa hänsyn Alla slags åtgärder (näringsverksamhet eller privata) som kan ge mer än obetydlig miljöpåverkan ska göras med hänsyn till hälsa och miljö. Mil- jöbalken ger redskapen för att kräva sådan hänsyn. Det handlar om till- synsingripanden, särskilda utredningar (MKB), licenser, tillstånd och andra myndighetsbeslut. verkan sträcker sig till andra la- gar och ska således tillämpas även i speciallagarna för kommunika- tioner. JÄMSTÄLLDHET OCH KOMMUNIKATIONER I REGELPERSPEKTIV 2 KAP. LAGSTIFTARENS SYN Styrmedel inriktade på aktiviteten styr i princip miljöstörande aktiviteter genom att säga nej eller ja på vissa villkor. Villkoren kan t.ex. styra lokalisering, resurs- användning och begränsa störningar. Straffansvar inskärper vikten av att söka rätt tillstånd och följa villkoren, så det är vassa verktyg. Om något av dessa styrmedel ska vara av betydelse för jämställdhet beror emellertid helt på definitionen av hälsa & miljö. Den inledande portalparagrafen innehåller många perspektiv på miljö, och förarbetena anger att begreppsparet hälsa & miljö syftar på alla relevanta delar av punkterna, vilka ska läsas in i alla regler i balken där detta samlingsbegrepp används.13 De följande kapitlen för olika verksamheten fokuserar visserligen nya sakfrågor (kemi, avfall etc.), men nya hänsynsgrunder för nya intressen kommer inte in. Reglerna handlar istället om hur hänsyn ska uppnås med tanke på hälsa och miljö. Precis som PBL kan portalen därför sägas skapa mönstret för tolkningen av alla följande regler. MB 1 kap 1 § Bestämmelserna i denna balk syftar till att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. En sådan utveckling bygger på insikten att naturen har ett skyddsvärde och att människans rätt att förändra och bruka naturen är förenad med ett ansvar för att förvalta naturen väl. skall tillämpas så att 1.människors hälsa och miljön skyddas mot skador och olägenheter oavsett om dessa orsakas av föroreningar eller annan påverkan, 2.värdefulla natur- och kulturmiljöer skyddas och vårdas, 3.den biologiska mångfalden bevaras, 4.mark, vatten och fysisk miljö i övrigt används så att en från ekologisk, social, kulturell och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt god hushållning tryggas, och 5.återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med material, råvaror och energi främjas så att ett kretslopp uppnås. Hälsa och miljö är inte jämställda ord Följande resonemang om hälsa i förarbetena ger innehåll till portalens enstaviga ord hälsosam och hälsa, som möjligen kunde vara en ingång för jämställdhet: 1997/98:45 del 2 sid. 7 ff: Det är inriktat både på att begränsa nuvarande hälso- och miljöpåverkan och att skapa långsiktigt goda förhållanden. även kommande generationer skall tillförsäkras en hälsosam och god miljö att leva i. Begreppet skador och olägenheter är avsett att klargöra att det skydd som balken ger gäller bå- de mot störningar som kan skada direkt, t.ex. påverka människors hälsa negativt, och mot störningar som utan att direkt skada ändå påverkar människors välbefinnande. Naturligtvis kan det endast bli frågan om sådant välbefinnande som är avhängigt de frågor som miljö- balken reglerar och störningen måste vid en medicinsk eller hygienisk bedömning kunna 13 /98:45 del 2 sid 8 överst. JÄMSTÄLLDHET OCH KOMMUNIKATIONER I REGELPERSPEKTIV anses påverka välbefinnandet. Uttrycket annan påverkan behövs, eftersom bl.a. innehåller bestämmelser om kemiska produkter och biotekniska organismer där det kan vara missvisande att tala om förorening som orsak till skada eller olägenhet. Det är med förarbetenas beskrivning enligt min mening inte självklart att påstå att jämställdhet och frihet ska ingå i välbefinnandet, med tanke på det medicinska eller hygieniska perspektivet. Däremot kan jämställdhet betraktas som sociala hälsoaspekter, och frågan ska därför spela roll vid bedömningar om markanvändningen, dvs. i de sammanhang där även PBL är tillämplig och då ger PBL enligt min mening en naturligare bas för jämställdhet. Planering ska bedrivas enligt PBL och inte enligt , som är inriktad på projekt och inte på planfrågor. Om det anses angeläget att styra hur-frågor med tanke på jämställdhet så finns det emellertid inget i logiken hos reglerna som hindrar att frå- gan tas upp även i denna i portalen. 2.3.2Beslutsdokument för hälsa och miljö Till skillnad från kommunikationslagarna och PBL så är det inte enhet- ligt reglerat vilka beslutsdokumenten är eller vad de ska innehålla. För flera av ärendetyperna finns emellertid beskrivet i punktform vad en ansökan (eller motsvarande) ska innehålla, bl.a. en MKB, och vilka sak- uppgifter som i övrigt ska ges in, t.ex. fastighetsförteckning. MB 22 kap 1 § En ansökan i ett ansökningsmål skall vara skriftlig. 1.de uppgifter, ritningar och tekniska beskrivningar som behövs för att bedöma verk- samhetens eller åtgärdens art och omfattning, 2.en miljökonsekvensbeskrivning enligt 6 kap. och uppgift om det samråd som skett enligt 4–6 §§, 3.de uppgifter som behövs för att bedöma hur de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. iakttas, 4.förslag till de skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått som behövs för att förebygga eller avhjälpa olägenheter från verksamheten, och 5.förslag till hur verksamheten skall kontrolleras 6.en säkerhetsrapport i de fall verksamheten omfattas av lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. MB 6 kap 3 § Syftet med en miljökonsekvensbeskrivning är att identifiera och beskriva de direkta och indirekta effekter som en planerad verksamhet eller åtgärd kan medföra dels på människor, djur, växter, mark, vatten, luft, klimat, landskap och kulturmiljö, dels på hushållningen med mark, vatten och den fysiska miljön i övrigt, dels på annan hushållning med material, råvaror och energi. Vidare är syftet att möjliggöra en samlad bedömning av dessa effekter på människors hälsa och miljön. Syftet med en miljökonsekvensbeskrivning som berör en verksamhet som avses i lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor JÄMSTÄLLDHET OCH KOMMUNIKATIONER I REGELPERSPEKTIV 2 KAP. LAGSTIFTARENS SYN är också att identifiera och bedöma faktorer i verksamhetens omgivning som kan påverka säkerheten hos denna. Definitionen tidigare av hälsa och miljö bekräftas av de citerade reglerna om beslutsdokument, och inte heller här skapas således något kryphål för jämställdhet. Med tanke på de konkreta uppräkningarna i MKB-reglerna behöver det övervägas om inte jämställdheten borde synas även där som begrepp, för att inte bli bortglömd. Kanske i samband med samlad bedömning av dessa effekter på människors hälsa och? 2.3.3Beslutsprocesserna är det inget större fel på Arbetet med MKB ger tillfälle för många aktörer att väcka och följa frågor om hälsa och miljö. Beslutsprocesserna för större projekt är, liksom PBL, väl anpassade för samråd och för granskning av det färdiga för- slaget. Till skillnad från PBL så utgör emellertid MKB-processen det enda till- fället till samråd innan det finns ett valt förslag. I PBL sker samråd oav- sett om det görs MKB eller ej.