sou · GPB328d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Flera initiativ har dock startats på detta område.37 Tanken med dessa initi- ativ är inte att förbjuda webbsidor med visst innehåll – som t.ex. pornogra- fi och rasistiska yttranden – utan att användaren själv (eller dennes föräld- rar) skall kunna bestämma vilken typ av information som skall vara möjlig att ta fram. Organisationen har t.ex. gjort ett försök att identifie- ra de mest angelägna kategorier som ett filtreringssystem bör innehålla där förutom sex, nakenhet, våld och vulgärt språk även ingår potentiellt skad- liga ämnen, uppföranden och diskussionssajter. Undantag skall dock kun- na göras för klassat material som publiceras i ett acceptabelt samband, t.ex. nyheter och sexualupplysning. Förslagen om filtreringssystem har dock mötts av kritik från dem som menar att klassningen kan missbrukas av regeringar som bekämpar opposition. Accesstjänst innebär en uppkoppling eller anslutning till ett nätverk, van- ligtvis datornätverk såsom Internet. Internetuppkoppling via telenätet är den vanligaste formen av accesstjänst , men redan nu förekommer att accesstjänster tillhandahålls via andra nät, t.ex. elnät och kabel-TV-nät. Detta kommer att bli betydligt vanligare . Dagens uppkopplade accesstjänster förutsätter inte att tjänstetillhanda- hållaren har ett eget fysiskt nät utan kan t.ex. innebära att denne tillhanda- håller en dator fast ansluten till Internet och modemanslutningar till telenät (modempool). Användaren ringer upp modempoolen och får därmed till- gång till hela Internet. Det förekommer också att accesstjänsten tillhanda- hålls gratis av olika aktörer på Internet, exempelvis s.k. portaler, som på detta sätt vill öka antalet besökare på sina webbsidor. Som en form av accesstjänst kan också räknas kodade tjänster som endast blir tillgängliga för användaren med rätt avkodningsutrustning, s.k. villkorad tillgång.38 Som närmare behandlas i kapitel 10 har den grafiska tekniken förändrats drastiskt . Kopiatorer och skrivare får allt större kapacitet och resultatet blir allt mera likt skrift som framställts i tryckpress. 37Se bl.a. Internet Content Rating For Europe (INCORE), samt Internet Content Rating Asssociation (ICRA), . 1999/2000:49, Utökat skydd för kodade tjänster. Ny teknik och nya medieformer... finns också maskiner som kan sägas vara mellanting mellan traditionella tryckpressar och kopiatorer eller skrivare. Det är vanligt att texten eller illustrationerna på tryckplåten överförs till den direkt från en dator. Detta kan ske även när plåten sitter på plats i pressen. De nya teknikerna gör det möjligt att enkelt ändra innehållet från ett exemplar till ett annat och att framställa skrifter på beställning i små upplagor eller till och med i enstaka exemplar. Sådan framställning på beställning i små upplagor eller enstaka exemplar kallas här print on demand. Förlagen i förefaller ännu så länge att vara endast måttligt in- tresserade av print on demand och tekniken bedöms inte komma att spela någon stor roll på den svenska kommersiella bokmarknaden men ha stor betydelse för privatpersoners möjligheter att publicera egna verk och för föreningars, institutioners och myndigheters publicering av trycksaker.39 I pågår bl.a. följande print on demand-projekt; Books-on- demand, Podium och Drama Direkt (se ovan anmärkta rapport s. 123 ff., se även , One book at a time, Print on demand Tel- dok-rapport 122 E, 1998). Books-on-demand drivs nu som en underavdelning till under det officiella namnet . Företaget erbjuder en produktions- och distributionstjänst till författaren. I tjänsten ingår di- gital sättning av texten, grafisk design och layout, kontakter med tryckeri- et, marknadsföring på och mottagande av order från Internet samt digital lagring av texten. Böckerna kan alltså beställas via Internet. Podium är ett projekt för samarbete kring print on demand-tekniken mellan , , , Författarcentrum Öst, En bok för alla, Författares bokma- skin och Tidskriftsverkstaden i . Podium har redaktionell utgivning där man publicerar titlar som efterfrågas på bibliotek och i bokhandeln men som endast finns i enstaka exemplar eller är utgångna från förlaget. Böckerna beställs via Internet, antingen hemifrån eller via en bokhandel som är ansluten till projektet. När boken sedan framställts kan den hämtas hos den anslutna bokhandeln eller sändas hem med posten. Podium sysslar också med att mot ersättning trycka manus åt författare som vill publicera sig. Drama Direkt startades av . Tanken med Drama Direkt är att ge pjäsförfattare en möjlighet att nå ut med sina pjäser i fulltext via Internet eller via tryckta exemplar främst till teatrar och teatersällskap men också till publiken. Alla som är medlemmar i 39 , Users and producers on line (rapport utgiven i KB:s skriftserie i samarbete med ), s. 146. 160 Ny teknik och nya medieformer... riges dramatikerförbund kan sända in sin pjäs i digital form och få texten anpassad för läsning på dataskärmen eller för print on demand. Allmän- heten kan på begäran via Internet och mot betalning erhålla en pappersko- pia som framställs genom print on demand. Teatrar och teatersällskap kan få ett lösenord som gör det möjligt för dem att läsa pjäserna på skärmen eller skriva ut dem på sin skrivare. Framställningen av papperskopiorna sker hos . Syftet med Drama Direkt är att skapa ett ar- kiv över alla pjäser som uppförts på scen i . I finns ännu inte någon bokhandel med en egen print on de- mand-maskin i affären. I planerar dock den näst största bokhandels- kedjan, Borders, att installera sådana maskiner i åtskilliga av sina 260 bu- tiker. Till en början installeras ett lasertryckeri i Borders distributionscen- ter och om det slår väl ut kommer turen till butikerna. Borders har köpt in sig i bokgrossisten som utformat trycktekniken. Sprout är distribu- tör för ett tjugotal specialförlag och har 1 300 titlar digitalt lagrade. Ett lasertryckeri kostar . I trycker den amerikanska bokgrossisten också upp böcker från en databas och sänder ut de beställda exemplaren till bokhandeln med den ordinarie distributionen. Som nämnts i avsnitt 3.4.6 blir det allt vanligare med inspelningsbara cd- skivor och utrustning för inspelning av cd-skivor, s.k. cd-brännare, kostar nu inte mer än omkring ett par . I finns dock såvitt Medie- grundlagsutredningen kunnat finna inte någon skivaffär som hämtar musi- ken ur en databas och framställer cd-skivorna i affären på beställning från kunden. I kommer emellertid att börja distribuera sin musik till butikerna med hjälp av ett digitalt höghastighetsnät. I butiken framställs sedan cd:n på beställning och förpackningen trycks i en datakiosk. Kun- den väljer musik från en katalog på en dataskärm i kiosken. Han kan också lyssna på delar av musiken där. När han bestämt sig klickar han på köp och framställningen av skivan och förpackningen sätts igång. Den nya tekniken leder till utveckling av nya medieformer som tillhanda- hålls allmänheten på kommersiella villkor. Marknaden för dessa nya me- dieformer utgörs dels av aktörer från andra branscher som t.ex. teleopera- törer, medieföretag och IT-bolag, dels av nya aktörer som saknar bakgrund från andra verksamheter, t.ex. Netscape, Online och s.k. webby- Ny teknik och nya medieformer... Uppköp och fusioner leder till att företag är sysselsatta med både tillhandahållande av olika tjänster och innehåll (jfr ovan angå- ende konvergensutvecklingen). Det är därför svårt att dela in aktörerna utifrån de tjänster eller produkter som de tillhandahåller. Däremot brukar vissa typiska aktörsroller identifieras i samband med beskrivning av tjänsterna som tillhandahålls via Internet. Dessa indelningar utgår vanligt- vis ifrån en uppdelning mellan anslutning (Internet Access Provider, IAP), tjänster () och innehåll (Internet Content Provi- der, ICP) och kan till viss del också användas för att beskriva andra medi- eformer än de som tillhandahålls via Internet. Internet Access Providers tillhandahåller anslutning till Internet, dvs. en interaktiv dataöverföring mellan användarens dator och en server som är fast ansluten till övriga datorer på Internet. Anslutningen kan numera ske på olika sätt och via olika nät, t.ex. vanlig uppkoppling med hjälp av modem via telefonnätet eller s.k. fast förbindelse via t.ex. ett kabel-TV-nät eller elnät. Providers brukar användas som en samlingsbeteckning på alla de aktörer som tillhandahåller olika former av tjänster på Internet utan att vara direkt inblandade i skapandet av innehållet. Det kan handla om olika navigations- och bevakningstjänster eller klassificering av inne- hållet för underlättande av sökning och filtrering. Även det som ovan har kallats för förmedlings- och publiceringstjänster kan räknas till denna grupp. En särskild grupp av Providers utgörs av dem som tillhandahåller lagringsutrymme på server för publicering av webbsidor, s.k. webbhotell (Internet ). De aktörer som vanligtvis räknas som Providers tillhandahåller således en mängd tjänster i vitt skilda former. Deras kännedom och möjligheter att kontrollera inne- hållet i tjänsterna varierar också mycket. Internet Content Providers är de aktörer som tillhandahåller det materi- al som publiceras via de olika tjänsterna på Internet och utgörs av bl.a. rättighetsinnehavare och tidningsredaktioner. Nämnas skall även andra aktörer som medverkar i tillhandahållandet av nya tjänster. Teleoperatörer (eller nätoperatörer) som tillhandahåller tele- förbindelser och vissa grundläggande teletjänster som t.ex. telefoni. Även vissa former av enkla extratjänster som t.ex. de s.k. plustjänsterna kan inbegripas i denna grupp. På TV- och radioområdet skulle möjligen i den- na grupp kunna inkluderas sådana företag som tillhandahåller den grund- läggande sändningstekniken som och möjligen också vissa kabel- TV-operatörer. 162 Ny teknik och nya medieformer... Av central betydelse för de nya medieformer som har redovisats ovan är de utökade möjligheterna till interaktivitet varmed vanligtvis menas att de nya medieformerna tillåter betydligt större aktivitet från användarens sida än de mera traditionella medierna som tidningar, böcker, TV och radio. Det förekommer även att de nya medieformerna kallas för skräddarsydda eller användaranpassade medier. Interaktiviteten i de nya medieformerna har betydelse bl.a. för mass- mediebegreppet – då användaren kan skräddarsy innehållet är det inte längre samma paket, samma innehåll som distribueras till allmänheten.40 Avgränsning mellan masskommunikation och privat kommunikation blir därmed otydligare. Vidare har den form av interaktivitet som innebär att användaren kan påverka innehållet central betydelse för ansvaret för inne- hållet. Den som tillhandahåller sådana interaktiva medieformer får i vissa fall rollen som förmedlare och närmar sig därmed den funktion som hand- has av t.ex. teleoperatörer och posten. Men det är inte alltid klart vad som åsyftas med interaktivitet i nya medier. Problemet med interaktivitet är att begreppet används både för att beskriva en teknisk lösning (teknisk inter- aktivitet) och utformning av en tjänst så som den uppfattas av användaren (tjänsteinteraktivitet). För användaren har den tekniska lösningen liten eller ingen betydelse. Interaktivitet är egentligen ett utryck för kommunikation, dvs. ett informa- tionsutbyte, där varje nytt meddelande är relaterat till tidigare meddelan- den. Sändare och mottagare interagerar med varandra och byter ständigt roller som sändare och mottagare. Ett normalt samtal mellan två närvarande personer är således typexemplet på interaktiv kommunikation. När uttrycket interaktivitet har kommit att användas för att beskriva nya medier handlar det dock om en interaktion mellan mottagaren (användaren) och mediet (informationstjänsten) på så sätt att mottagaren kan välja vilken information han vill ta del av i det utbud som sändaren (producenten av informationstjänsten) gjort tillgängligt. Sådana tjänster som tillåter kommunikation med sändaren (producenten), t.ex. via e-post, 40 Även om det inte finns en tydlig definition av massmedia eller massmedium uppfattas uttrycket vanligtvis som förmedling av ett likalydande meddelande från en avsändare till en vid och obestämd krets av mottagare, , SOU 1997:49, s. 166. Ny teknik och nya medieformer... brukar vanligtvis inte inbegripas i uttrycket interaktiva medier/tjänster. Det är inte heller alltid uttrycket interaktiva medier omfattar sådana tjäns- ter som tillåter att mottagaren påverkar det som sedan publiceras eller då denne kan diskutera med andra mottagare (användare). Interaktiva medier är ingen ny företeelse om man därmed syftar på så- dana medier där mottagaren väljer ur ett informationsutbud som sändaren tillhandahåller eller där mottagaren väljer i vilken ordning han eller hon vill tillgodogöra sig informationen. I viss utsträckning kan så gott som alla medier sägas vara interaktiva. Exempelvis läser den normale tidningsläsa- ren endast en bråkdel av innehållet i en tidning. Han eller hon skummar och läser endast de delar som intresserar honom eller henne. En TV-tittare väljer kanal och byter kanal då programmet blir ointressant för honom eller henne. En bok innehållande en roman eller annat litterärt verk är möjligen det medium som är minst interaktivt, men även där förekommer en viss form av interaktivitet. Läsaren kan t.ex. beträffande fotnoter välja att läsa dem eller inte. Men boken som medium kan som bekant också användas för presentation av innehåll som inte är avsett att läsas i en be- stämd ordning, såsom uppslagsböcker. Interaktiviteten i nya medieformer skiljer sig dock från den som har förekommit i mer traditionella medier dels genom att det informationsut- bud som sändaren tillhandahåller vanligtvis är betydligt mer omfattande, dels genom att mottagaren kan individualisera informationen bättre och därmed också avskärma sig från det som ligger utanför hans intresseområ- den. Därtill finns det en skillnad i den tekniska lösningen (se nedan ang. teknisk interaktivitet). När det gäller mottagarens möjlighet att kommunicera med avsändaren eller den som har producerat informationstjänsten (-produkten) har den tekniska utvecklingen medfört vissa förändringar för massmedierna. En tryckt tidning eller ett radio- eller TV-program får vanligen respons på det publicerade innehållet genom mottagare som ringer, skriver eller e-postar till redaktionen. På samma sätt kan en författare av en bok få synpunkter på det publicerade innehållet. Det som skiljer nya medier från mer tradi- i detta avseende är den enkelhet och snabbhet med vilken mottaga- ren kan reagera på det publicerade innehållet. Med teknisk interaktivitet avses här den möjlighet till returkanal som ny distributionsteknik i vissa fall tillhandahåller och som möjliggör en effek- tivare tjänsteinteraktivitet. Internet är typexemplet på en sådan plattform som tillåter teknisk interaktivitet, dvs. en returkanal inom samma medium. Men returkanalen behöver inte nödvändigtvis vara tekniskt 164 Ny teknik och nya medieformer... integrerad med den ursprungliga sändningstjänsten. Exempelvis kommer returkanalen för marksänd digital-TV att gå via det vanliga telenätet (eftersom marknätet inte ger möjlighet till returkanal). Det väsentliga är att returkanalen fungerar så att den för användaren framstår som integrerad och automatiserad på så sätt att den gör det möjligt att kommunicera med tjänsten. Att ringa in till ett radioprogram är inte en sådan returkanal som åsyftas här med begreppet teknisk interaktivitet. I betänkande41 talas det om skenbar och verk- lig interaktivitet. Med skenbar interaktivitet avses tjänster som för motta- garen uppfattas som interaktiva, men där någon egentlig återkoppling till den sändande inte sker. Den interaktivitet som mottagaren uppfattar består i stället av att han eller hon väljer ur en större informationsmängd som den sändande har sänt ut till alla mottagare. Med verklig interaktivitet menas att mottagaren via en returkanal kan kommunicera med den som ansvarar för sändningen eller annan som bidrar med innehållet i sändningen. Sådan verklig interaktivitet kan användas för att exempelvis beställa varor och tjänster som har visats i ett TV-program eller för att kommentera innehål- let i en sändning. Motsvarande uppdelning gör Radio- och i En guide till digital-TV men benämner de olika formerna av interaktivitet lokal respektive central interaktivitet. Skillnaden mellan skenbar/lokal interaktivitet respektive verklig/central interaktivitet är endast hur mycket information som skickas ut till mottaga- ren och var dennes val sker. Vid skenbar och lokal interaktivitet skickas hela informationsutbudet till mottagaren som sedan väljer på plats medan vid verklig och central interaktivitet tillhandahålls informa- tionsutbudet i avsändarens utrustning eller på annan central utrustning i nätet. Den ovan beskrivna utvecklingen mot ökad interaktivitet innebär således större möjligheter för användaren att skräddarsy sitt eget massmedium, vilket får en avgörande betydelse för innebörden i massmediebegreppet. För den som erbjuder tjänsterna handlar det mer om ett tillhandahållande av ett stort informationsutbud (såväl egenproducerat som externt material) kombinerat med avancerade sök- och navigationshjälp- medel än om massutsändningar av ett och samma innehåll till samtliga mottagare. Det gäller såväl kommunikation via fysiska databärare som via elektroniska överföringar. En sökning i en databas som tillhandahålls via Internet kan jämföras med ett förvärv av en cd-skiva som specialfram- 41 SOU 1999:55 s. 146 ff. Ny teknik och nya medieformer... ställts efter beställarens önskemål. I samtliga fall är den information som presenteras för användaren (mer eller mindre) unik i sin sammanställning och kan svårligen inbegripas i det traditionella massmediebegreppet. Massmedia har normalt förknippats med medieformen, eller rättare sagt, distributionsformen för medieinnehållet – tidning, radio och TV – trots att det normalt är massmediefunktionen som avses, dvs. funktionen att efterforska, sammanställa och bearbeta information för publicering till allmänheten. Den traditionella tryckta tidningen och TV- eller radiosänd- ningen som har ett bestämt innehåll som går ut till många mottagare, är en sammanställning och bearbetning som medieföretaget har gjort utifrån vad som kan tänkas intressera mottagarna. Det är denna verksamhet som är det väsentliga i massmedia och inte hur resultatet distribueras till allmänheten. Urvalet, bearbetning etc. är den tjänst som mottagaren köper och som kan kallas för den massmediala funktionen. Ny teknik förändrar framför allt distributionen av medieinnehållet och sätten på vilka mottagaren tillgodogör sig innehållet, men däremot kom- mer med stor sannolikhet efterfrågan på den massmediala funktionen att vara densamma. Detta betyder att sammanställning, urval, bearbetning etc. av information kommer att vara det väsentliga för massmedia oavsett vil- ken teknik som används. I och med de ökade möjligheterna till interakti- vitet kan dock mottagaren komma att stå för vissa delar av det arbete som utgivare har skött; urval, sammanställning etc. Utgivaren tillhan- dahåller ett utbud av information ur vilket mottagaren väljer och samman- ställer. Med de utökade möjligheterna till interaktivitet och ökat utbud av lättillgänglig information följer också ett större behov av olika tjänster som hjälper användaren att söka och navigera i det omfattande informa- tionsutbudet, såsom sökmotorer, portaler samt filtrerings- och bevak- ningstjänster som har beskrivits ovan. I detta avseende kan den massmedi- ala funktionen till viss del förändras eller möjligen kompletteras. Ett troligt framtidsscenario är att den tryckta skriften kommer att be- traktas som en utskrift av ett urval (en sammanställning) av databasens innehåll, dvs. den tryckta skriften blir ett komplement till databasen i stäl- let för tvärtom. På samma sätt kan nyhetssändningar (och andra sändning- ar i realtid) vid vissa bestämda tidpunkter också komma att bli en sam- manställning av inslag som har tillhandahållits via en data- bas. Medieföretagens databaser blir därmed källan varifrån material tas till många olika former av tjänster som tillhandahålls användaren. Mottaga- rens (användarens) aktiva medverkan eller passiva mottagande varierar beroende på vilken tjänst han eller hon väljer men ursprunget är detsam- ma, dvs. Tyngdpunkten i medieföretagens verk- samhet kan därmed komma att skifta från den tryckta skriften, en viss sändning el.dyl., till tillhandahållandet av innehållet i en databas. Använ- daren kan t.ex. ladda ned materialet i en s.k. e-tidning. 166 Ny teknik och nya medieformer... 4.1Regler och projekt rörande yttrande- friheten i nya medier i några andra länder I detta avsnitt redovisas eventuella ändringar på yttrandefrihetens om- råde avseende nya medier som skett efter det att lade fram sitt betänkande. För en redogörelse för rättsläget avseende yttran- defrihet i allmänhet hänvisas därför till SOU 1997:49 s. 141 ff. Nedan- stående avser således enbart eventuella ändringar . tillsattes en utredning, Udvalget om Økonomisk Krimi- nalitet og Datakriminalitet, med uppdrag att lämna förslag avseende ändringar i den straffrättsliga och processrättsliga lagstiftningen med hänsyn till den utveckling som ändrade mönster i fråga om ekonomisk brottslighet och modern teknologi lett fram till. Utredningen har kommit ut med tre betänkanden bl.a. nr. 1377/1999 om barnpornografi och IT-efterforskning. I detta betänkande föreslås att kriminaliseringen av barnpornografi utvidgas, så att även spridande av barnpornografi i en vidare krets, t.ex. via Internet, blir straffbart. Vidare föreslås att som straffbart innehav skall betraktas även de fall där någon mot ersättning tar del av barnpornografi, trots att de formella kriterierna för innehav inte är uppfyllda. har infört en lag om behandling av personuppgifter. Genom lagen införs EG-direktiv /46/EG om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet). Särskilt om nya medier Något lagstiftningsarbete som avser just frågan om skyddet för yttran- defriheten i nya medier pågår inte i . nya grundlag trädde i kraft . Rätten till ytt- randefrihet regleras numera främst av 12 § första stycket i grundlagen. Bestämmelsen motsvarar till sitt innehåll den upphävda 10 § i rege- ringsformen (se SOU 1997:49 s. 143). Den finska tryckfrihetslagen är fortfarande i kraft. Detsamma gäller ra- dioansvarighetslagen. trädde en ny lag om televi- sions- och radioverksamhet i kraft. Genom denna lag upphävdes kabel- sändningslagen och lagen om radioanläggningar. En proposition med förslag till lag om granskning av bildprogram samt vissa lagar i samband med denna lämnades till i februa- ri 2000. Film som sänds i TV föreslås även vara undanta- gen från förhandsgranskning. betänkande nr 1997:3, Förslag till lag om yttrandefrihet i masskommunikation (se SOU 1997:49 s. 143 f.), har varit på remiss. Remissinstanserna ställde sig positiva till de allmänna utgångspunkterna i kommitténs arbete. De flesta av dem betonade vikten av att stifta en lag som kan tillämpas på all kommuni- kation, oberoende av vilken upptagnings-, utgivnings- och distribu- tionsteknik som används. Kommitténs förslag är fortfarande under be- redning. tillsatte en arbetsgrupp som skulle föra vidare kommissionens arbete. Målet är att få färdigt en pro- position med förslag till lag om yttrandefrihet i massmedieverksamhet före mitten av . Ytringsfrihetskommisjonen lade fram sitt betänkande Ytringsfrihed bør finde Sted (NOU 1999:27) . , i sep- tember 2000, lade den norska regeringen i en skrivelse till fram flera olika alternativa förslag avseende ändringar i grundlagens bestämmelse om yttrandefrihet (100 §). En mer omfattande diskussion av ämnet planeras lämnas i en ny skrivelse till .