sou · GPB35 · 2002-01-01 00:00:00 — Ett tvärvetenskapligt arbete där olika discipliner arbetar och utvecklar arbete tillsammans och var för sig. Information om många av de grupper som drabbades – judar, romer, handikappade, Jehovas vittnen, homosexuella och poli- tiskt oliktänkande – för att visa på den människosyn som låg bakom nazisternas agerande. Förstärkning av det arbete som redan bedrevs genom samarbete med och stöd till organisationer och grupper aktiva inom detta arbete, dvs. en strävan att låta andra personer och organisationer tala och agera. Prioritering av långsiktiga insatser. Frågor kring Förintelsen kräver ett långsiktigt arbete för att öka förståelsen. Informa- tionsinsatserna skulle inte ses som en kortsiktig kampanj. Projektet delades in i fyra delar: information till föräldrar och allmänhet, insatser riktade mot skolan, och insatser för att stödja forskning och undervisning i högskolan. Samtliga riksdagspartier slöt upp bakom regeringens initiativ. och 2000 arrangerade i kammaren för att hedra minnet av de människor som mördades under Förintelsen. Även 2001 har minnesdagen upp- märksammats. och upp- manade kommunerna och landstingen att genomföra manifestatio- ner vid det första fullmäktigemötet eller landstingsmötet . Många kommuner hörsammade uppmaningen. Dåvarande statsrådet ledde en delegation som besökte (Oswiecim) och en som besökte . En resa för riksdagsledamöter genomfördes också till koncentrationslägret i . Information till föräldrar och allmänhet Utgångspunkten för statministerns initiativ var att alla vuxna i det svenska samhället har ett ansvar för att föra minnet av Förintelsen vidare. Det är inte bara skolans ansvar, utan även föräldrar och andra vuxna måste sprida demokratiska värderingar och kunskap vidare. publicerades boken om detta må ni berätta som genom fakta, ögonvittnesskildringar, historiska dokument och ett rikt illustrationsmaterial ger en bild av Förintelsen.2 Många enskilda öden lyfts fram, personer vars liv utraderades under För- intelsen. har boken nu distribuerats i över en miljon exemplar till familjer med barn i och andra personer som aktivt gjort en beställning. beställdes omkring 300 000 böcker. Boken översattes i Levande historias regi till engelska och sex stora invandrarspråk: arabiska, bosniska/kroatiska/serbiska, finska, persiska, spanska samt turkiska. Boken finns även som talkassett, punktskrift och teckenspråksversion. De sex översättningarna till invandrarspråk gjordes i första hand för bruk inom . Där- efter har ytterligare översättningar gjorts. Ansvaret för detta arbete ligger dock numera hos bokens författare. Bland annat för att bemöta de grupper som på Internet förnekar att Förintelsen har ägt rum öppnade Levande historia en webbplats – . Vid starten var den en av de utförligaste på nätet med information på svenska om Förintelsen. Eftersom Internet blir en allt viktigare källa till information för skolelever, som ibland kan ha svårt att ta till sig information på engelska, ansågs tjänsten viktig. Webbplatsen erbjuder bl.a. en tidsaxel på vilken man kan följa nazisternas systematiska förföljelse och mördande under andra 2 Bruchfeld, , , om detta må ni berätta: en bok om förintelsen i –1945, (1997). Där finns också fakta om olika koncentrations- och förintelseläger. Genom att följa en rad personers öden ges en bild av nazisternas terror . Ett avsnitt med historiskt unikt material handlar om livet i och getton . Vidare finns boken om detta må ni berätta att läsa i dess helhet på svenska och ytterligare sju språk. Där finns vidare tips på litteratur och filmer med anknytning till Förintelsen samt ett länkbibliotek med tips på svenska och inter- nationella hemsidor som behandlar frågor kring Förintelsen. Den som planerar att resa till platser med anknytning till Förintelsen kan också finna såväl fakta som praktiska råd. Webbplatsen har fram till slutet av 2000 haft över 270 000 besök. I samarbete med och Skola utarbetades ett material, Valet är ditt, som skulle användas vid möten med föräldrar till barn i årskurs 4–6. Syftet var att skapa ett tillfälle till aktiva möten där föräldrar, tillsammans med skolan, fick tillfälle att diskutera medmänsklighet, tolerans, främlingsfientlighet och mänskliga rättigheter. Valet är ditt består av en videofilm med berättelser om För- intelsen och om de mekanismer som kan leda till rasism och främlingsfientlighet. Därtill kom en lärarhandledning samt ett antal kort som presenterar olika situationer och frågeställningar. Tanken är att dessa frågor skall leda deltagarna in i nya diskussioner. Materialet var kostnadsfritt och har tryckts och distribuerats i ca 7 000 exemplar. Materialet har även använts direkt i undervisningen. –2000 har Levande historia genomfört en rad olika seminarier och konferenser. Tillsammans med Svenska Kommittén Mot Antisemitism arrangerades exempelvis en konferens om studieresor till koncentrations- och förintelseläger. Enligt kursplanen i historia skall alla elever vara förtrogna med vår tids historia med dess folkmord, revolutioner, krig och fredssträ- vanden. Ett viktigt arbete kring dessa frågor bedrivs inom skolan. För att underlätta för lärare och för att sprida kunskap kring Förintelsen, dess värdefrågor och människosyn, genomförde Levande historia en rad olika aktiviteter riktade till skolan. En tipskatalog med urval av filmer, litteratur, pedagogiskt mate- rial, hemsidor och organisationer samt föreläsare med anknytning till Förintelsen producerades och skickades ut till samt- liga skolor samt till organisationer och föreningar. Arbetet genom- fördes i samarbete med , och . uppdaterades och trycktes en ny version av tipskatalogen vilken även uppdateras kontinuerligt på Levande historias hemsida. Totalt har cirka 70 000 exemplar distri- buerats. Tillsammans med och erbjöd Levande historia också skolor film på bio, ett videopaket samt idé- materialet Bilden av Förintelsen. kunde elever i årskurs 5–9 och i gymnasie- skolan se subventionerad film på bio genom en satsning av Levande historia. Syftet var att stödja och underlätta det arbete som redan bedrevs vad gäller undervisning kring Förintelsen. Erbjudandet omfattade 13 filmer som på olika sätt behandlar nazism och motståndskamp.3 Erbjudandet var utformat så att Levande historia täckte kostnaden för filmhyran medan skolan betalade filmfrakten samt biografhyran. Totalt såg ca 240 000 elever en eller flera av filmerna. genomfördes 1 224 visningar och 452. Till samtliga filmer producerades filmhandledningar. administrerade och utarbetade, på upp- drag av Levande historia, skolbiosatsningen. I samband med vis- ningarna distribuerades även en folder med tänkvärda citat och texter till eleverna. 3 Följande filmer ingick i erbjudandet: Schindler´s list, God afton , Rebellerna från , Den vita rosen, , Music Box, Diktatorn, , Ön i , Undergångens arkitektur, Tala! Det är så mörkt, Natt och dimma och Gränslots. Filmsatsningen kompletterades med ett videopaket som erbjöds landets skolor (årskurs 7–9 samt gymnasieskolan). Syftet var att ge underlag för lärare att använda film i undervis- ningen kring de frågor som Förintelsen väcker. Till filmerna med- följde också en lärarhandledning. I erbjudandet fanns filmer om , om och om hur tillvaron gestaltade sig i koncentrations- och förintelselägren. Där fanns filmer som ställer moraliska frågor kring skuld och som leder in i nutid och ställer oss inför frågan om vad vi kan lära oss av historien. Vissa av filmerna hade inte visats i tidigare. Videopaketet var helt kostnadsfritt. Totalt skickades 2 172 videopaket ut till skolor och andra organisationer. erbjöds även skolorna ett kostnadsfritt idé- material för lärare som i undervisningen vill arbeta pedagogiskt kring filmer om nazism och motståndskamp. Boken – Bilden av Förintelsen – består av två delar. I en inledande del ges en intro- duktion till att undervisa om Förintelsen och en översikt av hur Förintelsen gestaltas på film. Bokens andra del innehåller film- handledningar till de 13 biograffilmer om nazism och motstånds- kamp som ingår i Levande historias skolbiosatsning. Till boken finns också en video med korta utdrag ur de filmer som analyseras i handledningarna. Bilden av Förintelsen har redigerats av och sammanlagt har ca 2 300 exemplar distribuerats. genomfördes ett tvådagarsseminarium för lärare om att undervisa om Förintelsen med film. Föreläsare var filmpedago- ger och filmvetare. Skolan och samhällets värdegrund Levande historia har erbjudit lärare och lärarstu- derande att delta i endagsseminarier om Förintelsen och samhällets värdegrund. Seminarierna genomförs i samarbete med , , och lärarutbildningar runt om i Idén till seminariet föddes ur tanken att det i skolan saknades ett forum där lärare kan träffas och diskutera värdegrundsfrågor. I läroplanen anges att läraren skall klargöra och med eleverna disku- tera det svenska samhällets värdegrund. Läroplanen utgår från att samhället har en värdegrund som är möjlig att beskriva. Värde- grundsbegreppet behandlas i bilaga 2. Utgångspunkten för Levande historias seminarier är dels att ge varje deltagare möjlighet att utveckla sin förståelse för begreppet samhällets värdegrund och dels ge prov på hur man i undervis- ningen av ett visst ämne, kan arbeta med Förintelsen. I seminariet ingår även vittnesmål från en överlevande. Sammanlagt har drygt 50 seminarier genomförts för omkring 2 000 lärare och lärarstuderande. De lärare som deltagit i seminariet har även getts möjlighet att delta i ett påbyggnadsseminarium. startade studieförbunden i samarbete med Levande historia en riksomfattande folkbildningskampanj kallad Då och . Syftet med satsningen var att sprida kunskap om det som hände och belysa skeenden i och världen . Bakom satsningen står ABF, Folkuniver- sitetet, , KFUK-KFUM:s studieför- bund och kyrkliga studieförbund, , Studiefrämjandet, Vuxenskolan och TBV. Genom föreläsningar, kulturaktiviteter och studiecirklar har studieförbunden skapat mötesplatser för samtal kring värdefrågor. Utgångspunkten har varit att erbjuda aktiviteter som ger kunskap och insikt för att inge mod att säga ifrån mot alla former av främ- lingsfientlighet och intolerans. En studieplan baserad på boken om detta må ni berätta har producerats för att användas i studiecirklar. Kultur- och före- läsningsprogram med bland andra överlevande från Förintelsen, författare och forskare har genomförts på sju orter i landet. Vidare togs en utbudskatalog med tips på föreläsare, organisationer och litteratur fram för studieförbund, föreningar och organisationer som vill arbeta vidare med de frågor som Förintelsen väcker. arrangerade Levande historia ett så kallat resandenseminarium. Avsikten var att låta skilda ämnesföreträdare som undervisar och forskar kring Förintelsen mötas i seminarier längs en färdväg i Förintelsens fotspår. Erfarenheterna dokumente- rades för att ligga till grund för vidare historiska, pedagogiska och didaktiska diskussioner vid de utbildningsinstitutioner i som arbetar med frågor om Förintelsen. Efter seminarierna publi- cerades ett kompendium som tar sin utgångspunkt i de samtal och diskussioner som fördes under seminariernas gång. Levande historias internationella samarbete kring Förintelsen star- tade på initiativ av statsminister . I ett brev till president och pre- miärminister föreslog ett samarbete kring frågor som rör utbildning om Förintelsen. Som ett led i detta samarbete arrangerade en internationell konfe- rens om utbildning och information om Förintelsen, The meeting on the Holocaust. I samband med konferensen bildade tillsammans med och en samverkans- grupp: Task Force for International Cooperation on Holocaust Education, Remembrance and Research. Gruppen består av person- liga representanter för olika länders statschefer och regeringar. Professor från i är gruppens vetenskaplige rådgivare. är sammanlagt nio länder representerade i gruppen: , , , , , , , och . Samverkansgruppen strävar efter att samordna ett internationellt arbete kring utbildning, forskning och minneshållande av Förintel- sen. Målet är att öka den allmänna kunskapen om Förintelsen. Satsningarna riktar sig i första hand till skolelever, högskolestu- denter, föräldrar och en bredare allmänhet. De länder som inte har undervisning om Förintelsen i skolorna, eller vill utveckla den information och undervisning som redan finns, skall ha möjlighet att samarbeta med gruppen. Därför har det etablerats liaison projects, samarbetsprojekt, med länder utanför samverkansgruppen. Det första samarbetsprojektet startade som- maren 1999 med . Inom ramen för det har tjeckiska lärare besökt institutioner i , och för att lära sig nya metoder att undervisa om Förintelsen. En viktig del i samverkangruppens verksamhet är ett utbyte på forskarnivå. Ett antal akademiker utsågs vid ett möte i till en expertgrupp som skall verka för ett akademiskt samarbete mellan länderna. Andra projekt inom ramen för gruppens verksamhet är en kata- log över organisationer runt om i världen som arbetar för utbild- ning, forskning och minneshållande av Förintelsen. Samverkans- gruppen arbetar även för öppnandet av arkiv och för en internatio- nell minnesdag av Förintelsen. Tillsammans med vid uni- versitet inleddes också ett samarbete med och kring skolundervisning om Förintelsen. Från polsk sida sker sam- arbetet genom universitet i och museet i . representeras av museet i Dachau. har i anslutit sig till gruppen. Publikt arbete och planering Kommittén har också verkat som styrelse för den utåtriktade verk- samheten av Levande historia, som bl.a. bestått av följande aktivi- teter . i samband med on the Holocaust arrangerade Levande historia seminarier, utställ- ningar samt film- och teatervisningar för allmänheten i . Liknande aktiviteter bedrevs med stöd av Levande historia i , /och . I samarbete med Romernas riksför- bund arrangerades t.ex. ett seminarium på temat Romernas Porrajamos – den glömda Förintelsen. En rad andra arrangemang genomfördes också under konferensen. På temat Förintelsen och samhällets värdegrund har 13 semina- rier för lärare i årskurs 4–9 genomförts. Seminariet består av två delar, grundseminarium och fördjupningsseminarium. arrangerade i en tredagars konferens på temat 1 4 6 – En konferens om brotts- förebyggande arbete. En av programpunkterna, som behandlade värderingar och kritiskt tänkande, arrangerades av kommittén. , till minne av , arrangerades i samarbete med Svenska kommittén mot antisemitism, en semina- riekväll med musik och föreläsningar. arrangerades i en tvådagarskonferens på temat Nynazism och intolerans – hur kan vi agera? i sam- arbete med och . Elva kommuner från och var inbjudna. Del- tagare var kommunpolitiker, tjänstemän, närpolis m.fl. Syftet var att stödja kommunerna i arbetet mot nynazism, rasism, främlings- fientlighet och intolerans. Insamling av vittnesmål och föremål har en plan för hur arbetet skall genomföras arbetats fram samt redovisats och godkänts av kommittén. Rekrytering och utbildning av intervjuare påbörjades . Viss uppdatering av hemsidan har gjorts. Vidare har ett förslag, på uppdrag av kommittén, tagits fram om hur en virtuell utställning av det så kallade Ravensbrückmaterialet (se avsnitt 8.3) hos Kulturen i kan genomföras. Den utåtriktade verksamheten, som har bedrivits parallellt med utredningsarbetet, bör förstärkas och utvecklas fram tills dess att en permanent organisation övertar verksamheten för Forumet. Kommittén har överlämnat en verksamhetsplan för den utåtrik- tade verksamheten –2002 till Kultur- departementet för vidare handläggning.4 De viktigaste delarna i den fortsatta verksamheten: Utbildning: skall arbetet syfta till att utveckla långsiktiga fortbildningsinsatser, metoder, former och teman för lärare och andra yrkesgrupper. Arbetet skall genomföras i samarbete med respektive yrkesgrupps utbildningsinstitution. Internet: Arbetet med att skapa en struktur för hur information och annat material kan publiceras på Internet skall påbörjas. Insamling av vittnesmål och föremål: Arbetet med att komplettera insamlingsarbetet från överlevande från Förintelsen och andra per- soner i som har anknytning till Förintelsen påbörjades och fortsätter –2002. Övrigt: Vidare skall även fortsättningsvis olika seminarier kring för verksamheten aktuella frågor arrangeras. Ett nyhetsbrev bör utvecklas för att mer löpande hålla olika intressenter informerade om verksamhetens utveckling. 2.2Analys av informationssatsningen Levande historia Kommittén gav KAN Kommunikationsana- lys AB i uppdrag att göra en utvärdering av informationssatsningen Levande historia. Målet var att ge en djupare bild av hur projektet fungerat som kommunikationsprocess, vilka framgångsfaktorer och hinder som har funnits och hur detta har påverkat projektets möjligheter att uppnå sina mål. Utvärderingen, som här bara åter- ges mycket kortfattat, ger förhoppningsvis ett bra diskussions- underlag till en framtida organisationskommitté för Forum för Levande historia.5 Utgångspunkt för analysen har varit projektets mål att öka kun- skapen om Förintelsen och att därigenom skapa diskussion kring värdegrundsfrågor. Analysen grundas på två delstudier. 4Dnr Ku2000/3873/Ka. 5Hela rapporten, Ku1999:09/86. KAN granskat sändaren i kommunikationsprocessen och beskrivit hur projektet växte fram och utformades, vilka mål och strategier som valdes och varför. Man har samlat in data genom intervjuer med projektmedlemmar, nyckelpersoner som haft påverkan på projektets utformning samt representanter för den politiska led- ningen inom . Utvärderingsföretaget har också undersökt mottagaren i kom- munikationsprocessen genom en studie av projektets insatser för skolan. Studien omfattade 25 personliga intervjuer med lärare som tagit del av projektets lärarseminarier och/eller filmsatsning. Inter- vjuerna inriktades på hur lärare gör när de undervisar om Förintel- sen och värdegrundsfrågor och på vilket sätt projektets insatser bidragit till denna undervisning. KAN har använt en kvalitativ ansats i arbetet vilket innebär att resultaten inte är statistiskt säkerställda och att de därmed inte säkert kan sägas vara representativa för gruppen lärare i stort. Analysens syfte har inte minst varit framåtsyftande för att ge exempel och idé- och diskussionsunderlag för fortsatt arbete. På frågan vad som har gett projektet energi och drivkraft pekar KAN på en rad faktorer. och statsministern har som avsändare gett projektet tyngd och legitimitet, skapat uppmärksamhet och öppnat dörrar. Statsministerns personliga engagemang i frågan har haft betydelse för projektet. För projektgruppen har närheten till regeringen inneburit korta beslutsvägar. Det förhållningssätt som man haft inom projektet har också haft betydelse – ett förhållningssätt som präglats av ödmjukhet inför andras kunskap på området, lyhördhet för berörda gruppers behov och önskemål och en seriositet i sättet att närma sig frågan. Projektmedlemmarna har, menar KAN, kompletterat varandra kompetensmässigt, man har haft en klar enighet kring projektets mål och strategier, det har varit ett öppet och tillåtande klimat i gruppen, den individuella friheten och det egna ansvaret har varit stora, liksom gemenskapen och samsynen kring vad som är viktigt. Att projektgruppen bestått av informatörer tror man också varit en fördel. Informatörskompetensen har bidragit till projektets för- måga att balansera olika experters synpunkter med målgruppers behov. Vidare pekar KAN på att det stora gensvar som statsministerns uttalande i gav, liksom intresset för boken och andra insatser från projektet, visar på den vikt och relevans som Förintel- sen har som ämne. Projektet kom också rätt i tiden menar man. Fokuseringen på Förintelsen har även gett tydligt fokus vad gäller mål, strategier och insatser, och urskiljt projektet från andra med liknande syften men mindre framträdande budskap. Som viktig drivkraft ser KAN också den historiska händelsen i sig, och den kraft som finns i berättelsen om och beskrivningen av Förintelsen. Ambitionen att skapa diskussioner kring värdegrundsfrågor har troligen också bidragit till att projektet intresserat fler menar man. Att arbeta med eller via befintliga aktörer på området har också varit till gagn för projektet och KAN pekar på flera fördelar som det har gett: tillgång till olika aktörers engagemang, kunskap och nätverk, men också större trovärdighet för projektet. Samarbetet har också gjort det möjligt att genomföra insatser av tillräcklig kvalitet inom de snäva tidsramarna. Koncentrationen på att försöka stödja långsiktigt arbete hos redan aktiva grupper som forskare, lärare etc. ter sig, menar man, också riktig med tanke på projektets tänkta livslängd. lyfter också fram det tvär- vetenskapliga perspektivet som en framgångsfaktor. Det histo- riska perspektivet och det pedagogiska har vägts samman för större effektivitet i flera av projektets insatser. Arbetet med att försöka få olika akademiska discipliner att närma sig varandra t.ex. genom gemensamma seminarier och resor till och har också varit viktigt, och bidragit till framgång. Genom att arbeta med fyra arenor/målgrupper och försöka involvera så många grupper som möjligt i arbetet har också chans- erna till genomslag, samverkanseffekter och långsiktighet ökat menar utvärderingsföretaget i sin analys. Boken om detta må ni berätta är den kanal som har fått mest uppmärksamhet och spridning. Boken har också varit en dörröppnare för projektet. Eftersom den blev så uppmärksammad ökade också projektets legitimitet och trovärdighet, vilket skapade förutsättningar för att kunna arbeta vidare. KAN lyfter också fram lärarseminarierna och att dessa har varit fulltecknade sedan starten. Föreläsarna har, menar man, varit sär- skilt betydelsefulla, med hög kompetens och förmåga att inspirera. Att det varit lärarutbildare som hållit i seminarierna har också gett trovärdighet och underlättat identifikation. Utav Levande historias insatser är det enligt KAN lärarseminarier som har bäst potential att bidra till uppfyllelse av projektets övergripande mål: att få igång diskussion kring värdegrundsfrågor genom den direkta kopplingen till målet i innehållet, fokus på att ge metoder och verktyg, genom att arbeta med personlig kommunikation och genom att man i första hand når de som redan är engagerade. I sin utvärdering pekar man också på de positiva effekter det kostnadsfria materialet har gett. Inte minst för skolans del har detta varit av stor betydelse, även om det inte alltid varit avgörande. Ofta är det ett specialintresse för någon fråga – Förintelsen, värdegrundsfrågor eller skolbio – som lett till att man har tagit del av någon eller flera av Levande Historias insatser. Ett exempel är lärare som är särskilt intresserade av värdegrundsfrågor. Detta har bidragit till att man valt att gå på lärarseminariet men också gjort att man i högre grad arbetat med seminariets innehåll i den egna undervisningen. skriver vidare i sin utvärdering att det också har funnits faktorer som på olika sätt minskat pro- jektets kraft och inneburit att energi läckt ut eller inte kunnat frigöras i processen. Ett tydligt hinder har varit de snäva tidsramar som projektet inledningsvis fick. Även om dessa förlängdes så har projektet ändå haft svårt att arbeta utifrån ett långsiktigt perspektiv. De snäva tidsramarna bidrog till att projektgruppen inte bemannades efter de behov som fanns. Projektet har inte heller haft någon tydlig och självklar talesman, som tagit ett helhetsgrepp på kommunikationen kring projektet. Detta kan ses som en faktor som skapat energiförlust när det gäller exempelvis projektets tydlighet, menar KAN. Fokuseringen på Förintelsen har inte bara gett kraft till projek- tet. Förintelseperspektivet har delvis överskuggat det övergripande målet om att föra samtal kring värdegrundsfrågor. Det har också funnits en del externt motstånd till att projektet inte tagit ett bre- dare grepp och inkluderat andra folkmord, rasism och främlings- fientlighet i mer allmän bemärkelse.