sou · GPB372d2 · 2002-01-01 00:00:00 — 8Förskolan, skolan och fritidshemmet Förskolan, skolan och oftast också fritidshemmet möter alla barn och upptar en stor del av barnens liv. Dessa verksamheter har möjligheter att skapa goda relationer både med barnet och med dess familj. Förutom barnets familj torde förskolan, skolan och fritidshemmet ha avgörande betydelse för barnets uppfostran och utveckling. Förskolan, skolan och fritidshemmet är självklara och naturliga delar av barnets vardag och det är framförallt här som barn som far illa eller riskerar att fara illa bör bli upptäckta för att få hjälp och stöd. I kommitténs diskussioner har ofta uttryckts att förskolan, skolan och fritidshemmet är ytterst viktiga basverksamheter. Där- för måste de förfoga över all den kunskap som krävs för att upp- täcka, stödja och hjälpa barn som far illa eller riskerar att fara illa. I kompetensen måste ligga att kunna avgöra när barn behöver annat professionellt stöd än det som den egna verksamheten kan ge. Inom verksamheterna måste också finnas kunskap och beredskap för att kompetensutveckla all personal kring utsatta barn. Arbetet underlättas om det finns rutiner för arbetet med utsatta barn samt för att stödja personal som hanterar sådana ärenden. 8.1Förskola, skola och fritidshem kan bli bättre Från det att det nya betygssystemet började gälla 1998 har vi tyd- ligt kunnat se att andelen elever med ofullständiga betyg är alltför stor, även om de flesta som lämnar den nya gymnasieskolan har godkända betyg i basämnena (Kommittén Välfärdsbokslut SOU 2000:3). Betydelsen av att kunna läsa, räkna och skriva kan inte nog understrykas. Forskning har visat att goda färdigheter i basämnena påverkar självkänslan och den framtida anpassningen i gynnsam riktning (SOU 1998:31). Flera studier visar att avsaknad av kunskaper i grundläggande ämnen kan leda till Förskolan, skolan och fritidshemmet utanförskap vilket i sin tur får konsekvenser för barnets utveckling och anpassning (Rapport från ). Ett viktigt både förebyggande och åtgärdande arbete är att ge alla elever goda kunskaper i basämnena. Det finns en allmän föreställning om att barnhälsovården och förskolan utgör ett skyddsnät för yngre utsatta barn. Hindberg säger i rapporten konst (se bilaga) att detta skyddsnät har glesa maskor. Hindberg har intervjuat företrädare för barnhälsovården och tre av sex intervjuade har inte upptäckt något fall av barnmisshandel trots mångårig erfarenhet. När det gäller de barnavårdscentraler som är inlemmade i familjecentraler, är en trolig utveckling att dessa kommer att vidga sin psykosociala kompetens. Ett närmare samarbete med gör det lättare att upptäcka barn som far illa och att förmedla kontakt med socialsekreterare och öppna förskolan. Den öppna förskolan kan vara en mycket viktig verksamhet för såväl upptäckt som stöd för barn som riskerar att fara illa. Inte heller inom förskolan upptäcks särskilt många fall av barn- misshandel. Detta är anmärkningsvärt, eftersom barnen i allmänhet vistas där och personalen regelbundet träffar för- äldrarna. Hindberg menar att det kanske är den täta kontakten med föräldrarna och strävan att ha en god kontakt med dem, som kan vara ett hinder för personalen att se och anmäla barn som far illa. Barn som far illa upptäcks i allmänhet först i skolan, vilket kan bero på att skolbarnen är äldre och kan berätta själva. Ett annat skäl är att där ställs högre krav på barnen än i förskolan. De måste kunna sitta stilla, koncentrera sig, vara mera självständiga och arbeta i grupp. Detta klarar inte många utsatta barn. Trots att skolan anmäler fler fall av barn som misstänks fara illa än förskolan gör, anmäls inte alla barn som far illa. Vi återkommer till detta under rubriken . beskriver i utbildningsmaterialet Barn i riskzon (1993) en process som han kallar asocialitets-slalom. Enligt innebär det att barnavårdscentralen, som ser utsatta barn och inte vidtar några åtgärder, hoppas på att förskolan skall upptäcka faran och lyckas bättre än de själva gjort. Förskolan är alltför försiktig. Tiden går och skadan blir värre. Förskolan hoppas på att det finns bättre resurser i skolan. När barnet börjar skolan, förstår läraren i skolan snart att det finns ett problem. Av erfarenhet vet vi också att barn i skolan ibland inte får stöd förrän SOU 2001:72 Förskolan, skolan och fritidshemmet senare , där de kanske blir utåtagerande eller inåtvända. I vår kontakt med skolan har vi förstått att det förekommer att vuxna kränker barn i skolan. handlägger och utreder sådana fall men har inte tillräckligt underlag för att upp- skatta problemets storlek. Förmodligen kan det finnas ett ganska stort mörkertal. Men problemet faller in under vår definition av barnmisshandel; vuxna som kränker barn. Vid sådana situationer är det angeläget att andra vuxna i den berörda verksamheten inte bara ser utan också griper in för att hjälpa såväl eleven som den vuxne. I enstaka fall kan det naturligtvis också vara så att en elev kränker en vuxen och att detta utlöser reaktioner hos den vuxne. Skolan bör vid den här typen av kränkningar mellan elever och vuxna i skolan ha en handlingsberedskap. Vi återkommer till detta i avsnittet om handlingsplaner. Alla vuxna måste vara uppmärksamma på signalerna. De måste reagera, åtgärda och arbeta för att barnet skall få hjälp och stöd. Forskning och erfarenhet visar att om barn får hjälp i tidig ålder kommer det att förebygga psykosociala skador i vuxen ålder. Det är av stor betydelse att all personal i förskola, skola och fritids- hem upptäcker tecken på utsatthet och främjar ett arbetsklimat som gör att elever känner trygghet och vågar berättar om utsatthet eller försummelse. Kommittén menar i likhet med och (SOU 2000:19) att det är angeläget att ha ett folkhälsoperspektiv på lärande och hälsa. Samma faktorer som är väsentliga för elevens lärande är också avgörande för elevens hälsa och allmänna välbefinnande. All verksamhet och alla aktiviteter i skolan utgör tillsammans den miljö i vilken elevs lärande och ut- veckling skall ske. Exempel på faktorer som samverkar är rela- tionen elev och lärare, skolmiljön, elevinflytande och delaktighet, föräldrakontakt. En elev som beroende på sin sociala situation inte mår bra kan inte heller tillgodogöra sig undervisning. I skollagen (1985:1100) står att förskolan och skolan skall präglas av omsorg om individen, omtanke och generositet. som genomfördes under skolans värde- grundsår 1999 lyfter fram vikten av helhetssyn i skolan. Förskolan, skolan och fritidshemmet att skolans uppdrag att främja lärande och personlig utveckling inte är två skilda uppdrag som kan behandlas var för sig. Det är en pedagogisk fråga som kräver kunskap och kompetens hos alla vuxna i skolan och som ytterst handlar om hur vi värderar varandra som barn och vuxna. dubbla spår till elevhälsa betonar starkt vikten av en helhetssyn på eleverna. Hälsa och lärande går hand i hand. Flera utredningar har betonat vikten av helhetssyn på eleven. För barn som far illa är detta en förutsättning för både den personliga utvecklingen och kunskapsinhämtandet. Vi menar att i det vardagliga arbetet i förskolan, skolan och fritidshemmet har detta synsätt inte fått tillräcklig genomslagskraft. Detta kräver kunskap, erfarenhet och ett förhållningssätt i verksamheten som tillåter ett sådant arbetssätt. Rektor har som ledare en avgörande roll. 8.3Barnkonventionen och styrdokumenten för förskolan, skolan och fritidshemmet och utsatta barn bör beakta att gruppen barn i behov av särskilt stöd också kan innefatta barn som är misshandlade eller utsatta för andra övergrepp. bör vidare tydliggöra att rektors ansvar också omfattar dessa barn. 8.3.1FN:s konvention om barnets rättigheter FN:s konvention om barnets rättigheter, , behandlar i artiklarna 28 och 29 barns rätt till utbildning. Artikel 28 handlar om barns rätt till utbildning samt att disciplinen i skolan upprätthålls på ett sätt som är förenligt med barnets mänskliga värdighet och i överensstämmelse med denna konvention dvs. en skola utan kroppslig bestraffning. Artikel 29 rör syftet med barnets utbildning, vilket bl.a. är att utveckla barnets förmåga i fråga om anlag, fysisk och psykisk förmåga samt Förskolan, skolan och fritidshemmet respekten för de mänskliga rättigheterna och för principer. har , arbete med rap- porter, utvärderingar, påpekanden och diskussioner med ca 100 länder om genomförandet av , kommit med sin första allmänna kommentar, General no. 1 (2001) Article 29 (1): The aims of education. Man redovisar sin uttolkning av hur de enskilda länderna har arbetat med artiklar 28 och 29. I dokumentet sägs bl.a. att barn har rätt till utbildning, vilket också finns i flera andra internationella konven- tioner, men det som vill lyfta fram är att barn har rättigheter också under sin utbildningstid och genom sin utbildning. Exempel på barns rättigheter under utbildningen är inflytande på sin utbildningssituation samt rätten att inte bli kroppsligt bestraffad. Intressant och nytt i dokumentet från är barnets rätt att påverka sin situation , vilket fram- förallt bör handla om elevens delaktighet och inflytande. I doku- mentet sägs också att man skall sträva efter en elevfokuserad skola. Skollagen reglerar förskolans, skolans och fritidshemmets verk- samhet. Skollagen är under översyn. Utredningsuppdraget (1999:15) består främst av två delar; lagstiftningens struktur och förstärkt målstyrning. Det går inte att på det här stadiet att säga vad översynen kommer att innebära för utsatta barn. I direktiven för finns inte något uppdrag som direkt handlar om utsatta barn, men förslag från utredningen kan ändå komma att indirekt påverka utsatta barns förhållanden. Gruppen barn som far illa eller riskerar att fara illa nämns inte heller i skrivningarna kring förskolan eller i skolan. Dock står att detta arbete skall ske i samarbete med hemmen och att verk- samheten skall utgå från det enskilda barnets behov. Detta är av stor vikt och gagnar alla barn och kanske särskilt barn som far illa. Enskilt bedrivna förskolor och fritidshem samt fristående skolor omfattas också av skollagen. Vi har konstaterat att i såväl skollag som läroplaner talas om vikten av att uppmärksamma och vidta åtgärder för elever i behov av särskilt stöd samt att man i förskolan, skolan och fritidshemmet Förskolan, skolan och fritidshemmet skall motverka kränkande behandling. Vi menar att barn som far illa eller riskerar att fara illa borde omfattas av uttrycket barn i behov av särskilt stöd och vill därför att skollagskommittén skall beakta detta. Läroplanerna är under översyn ( Lpfö 98, Lpo 94 och Lpf 94). Arbetsgruppen för översyn av läroplanerna som styrinstrument (U 2000:E) har att se över bl.a. sambanden mellan förskolans, skolans och fritidshemmens läroplaner för att pröva möjligheterna att skapa ett sammanhållet måldokument. Detta gynnar naturligtvis alla barn, men också särskilt utsatta barn som kan vara i behov av större omsorg och uppmärksamhet . Arbetsgruppen skall huvudsakligen analysera läroplanernas struktur och genomslagskraft och kommer därför inte att nämnvärt beröra dess innehåll. Läroplan för förskolan (Lpfö 98) Lärandet skall baseras på samspelet mellan vuxna och barn. För- skolans personal skall sträva efter att varje barn utvecklar sin för- måga att uttrycka sina tankar och åsikter och därmed få möjlighet att påverka sin situation. Förskolans arbete skall ske i nära och förtroendefullt samarbete med hemmen. Beträffande arbetslaget säger läroplanen att det skall ansvara för att barnet får sina behov respekterade och tillgodosedda och får uppleva sitt eget värde. Läroplan för obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94) och de frivilliga skolformerna (Lpf 94) Läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94) har an- passats för att också omfatta förskoleklassen och fritidshemmet. Förskoleklassen är en del av skolan och det första steget i att genomföra och uppfylla läroplanens mål. Fritidshemmet skall också bidra till måluppfyllelsen. Läroplanen säger att uppdraget är att främja lärande vilket förut- sätter diskussion, dialog och kommunikation mellan elever och vuxna och mellan elever och elever. Eleverna skall lära sig att Förskolan, skolan och fritidshemmet utforska och utveckla nyfikenhet och lust att lära. De skall utveckla kunskaper i att utöva inflytande i sitt lärande. Skolan skall sträva efter att varje elev tar avstånd från att människor utsätts för för- tryck och kränkande behandling samt medverkar till att bistå andra människor. I läroplanen sägs att lärarna skall fortlöpande informera för- äldrarna om elevernas skolsituation, trivsel och utveckling. Dess- utom skall läraren hålla sig informerad om den enskilda elevens personliga situation och därvid iaktta respekt för elevernas inte- gritet. Läroplanen för de frivilliga skolformerna t.ex. gymnasieskolan, har samma värdegrund och uppgift som det obligatoriska skol- väsendet. Det finns således tre läroplaner med samma grundläggande värderingar och syn på lärande och utveckling. Inte i någon av dem sägs något om barn som far illa eller riskerar att fara illa. I läro- planerna understryks dock vikten av samarbete med hemmet och föräldrarna. Här står också tydligt att läraren skall hålla sig infor- merad om elevens sociala situation vilket naturligtvis bör gagna de utsatta barnen. Regeringen uppdrar åt att genomföra nationella kva- litetsgranskningar om barns inflytande och delaktighet i för- skolan och skolan. Kommunen skall i den årliga utvärderingen av skolornas kva- litetsredovisningar uppmärksamma hur skolorna arbetar med barn som far illa. De studier som utförts av kommittén och andra visar vilken komp- lex bakgrund som föreligger vid misshandel, försummelse och andra övergrepp mot barn. Den komplexa bakgrundsbilden betyder också att arbetet med att förebygga misshandel av barn kräver en bred ansats. Ett brett angreppssätt innebär bl.a. kraftfulla politiska satsningar på förskola, skola och fritidshem. Vi menar att insatser eller åtgärder som är bra för alla barn gagnar också utsatta barn. Därför är skolans förebyggande arbete av stor vikt. Förskolan, skolan och fritidshemmet 8.4.1Barns rätt till delaktighet och inflytande i förskolan, skolan och fritidshemmet Syftet med barns delaktighet och inflytande är att stödja barnets utveckling i vid mening. Elever som har inflytande i skolans vardag och som känner delaktighet i arbetet utvecklar goda relationer och förhållningssätt till vuxna i skolan. Detta kan även leda till bättre förutsättningar för upptäckt av och åtgärder för barn som far illa. I en skola där elever möter många vuxna och där dialogen mellan vuxna och barn inte är utvecklad som arbetsform, är det svårare att upptäcka barn som far illa. Enligt skollagen har rektor ett särskilt ansvar för att ett aktivt elevinflytande kommer till stånd. Skolans arbete skall ge barnet redskap för att kunna säga ifrån eller söka hjälp när någon vuxen eller annan person gör pojken eller flickan illa. Det är viktigt för värdegrunden och demokratin att barn får utbildning och träning i att diskutera, föra dialog och påverka det dagliga arbetet i förskola, skola och fritidshem. Barn måste uppleva att vuxna tar dem på allvar. Graden av inflytande påverkar graden av samarbete och närhet människor emellan. konstaterar att barnets delaktighet och inflytande blir mindre ju äldre barnet är. I attitydundersökningar visas att ele- verna har större krav på delaktighet och inflytande över under- visningen än vad skolan ger dem. I gymnasieskolan upplever många elever att deras inflytande och delaktighet i undervisningen är mycket liten. Skolarbetet är ofta hårt strukturerat med läxor och prov. I regeringens barnskrivelse Barn – här och (1999/2000:137) sägs att det finns flera områden inom skolan som behöver för- bättras bl.a. när det gäller meningsfullhet och inflytande. I rappor- ten Attityder till skolan (2001) säger barn och unga att det är viktigt att kunna vara med och påverka hur man skall arbeta i skolan. Eleverna vill ha större delaktighet och mer infly- tande. De kan inte påverka så mycket som de skulle vilja inom något område. Artikel 12 i FN:s konvention om barnets rättigheter berör barns rätt att fritt få uttrycka sina åsikter. I artikeln står också att barnets åsikt skall tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. (1999), fil. dr. och f.d. rektor, visar i sin forsk- ning att goda relationer mellan lärare och elever har större förut- Förskolan, skolan och fritidshemmet sättningar att utvecklas där elever behandlas som medarbetare i sitt skolarbete. När eleverna får ta ansvar för sitt lärande och fatta egna beslut förefaller närheten till de vuxna på skolan växa. Elever som får möjlighet att vara delaktiga i skolan säger följande: De flesta lärarna i vår klass ägnar tid åt att lära känna oss som personer. Vi kan diskutera det mesta med några lärare i vår klass. I enskilda samtal med lärare vågar jag ta upp frågor och tankar som är viktiga för mig. Det ser ut som om de flesta lärare trivs när de arbetar med oss. Elevgrupper med litet inflytande i skolan svarar att detta inte stämmer eller stämmer i liten grad. Ju mindre ansvar för sitt lärande eleverna får ta i skolan, desto större är avståndet till lärarna. Det förefaller som om elevens lärandemiljö har betydelse för förtroende mellan vuxna och barn. Detta kan även ha betydelse för upptäckt och därmed för åtgärder när det gäller barn som far illa. Barn i skapande arbete, dialog och inflytanderikt lärande syns mer som enskilda individer. I skollagen står att skolan skall verka för demokratiska arbets- former vilket bl.a. innebär att eleverna skall få möjligheter att påverka och ta ansvar för sina studier och sin arbetsmiljö, att inflytandet successivt skall öka och eleven skall ges möjlighet att utveckla sin förmåga att arbeta i demokratiska former. Det innebär att lärarna bl.a. skall låta eleverna oavsett kön, social och kulturell bakgrund få ett reellt inflytande på arbetssätt och undervisningens innehåll. Det betyder också att eleverna på olika sätt skall förberedas för delaktighet och inflytande i skolan. Barnen blir mer synliga i den dagliga verksamheten. Skolans arbetssätt kan vara ett hinder för att upptäcka barn som far illa. Undervisningen är uppdelad i korta arbetspass och eleverna utför oftast det som de vuxna bestämt. Det finns alldeles för lite av dialog, kommunikation och diskussion människor emellan. Eleverna i skolan får alltför sällan diskutera och argumentera för vad och hur de skall arbeta i skolan. Delaktighet och inflytande är minst lika angeläget i förskolan och i fritidshemmet. Dessa verksamheters aktiviteter skiljer sig från skolans på flera sätt, men det är, menar vi, fullt möjligt att även här göra barnen delaktiga i planeringen av de dagliga aktiviteterna. Möjligtvis utgör den öppna förskolan ett undantag eftersom verksamheten inte ställer krav på kontinuerlig närvaro av barnen eller föräldrarna. Förskolan, skolan och fritidshemmet Även föräldrarna skall göras delaktiga i arbetet. Alla som arbetar i förskolan och skolan skall samarbeta med föräldrarna för att utveckla skolans innehåll och verksamhet. Läraren skall samverka med föräldrarna om elevens skolsituation och utvecklingsmöj- ligheter. Vi menar att delaktighet och inflytande i skolarbetet och ansvar för sina studier inte bara utvecklar elevens personlighet utan också ger den närhet till läraren och andra berörda vuxna som gör att nära relationer grundläggs. Sådana relationer möjliggör tidigare upptäckter av barn som far illa samt ger barnet en sådan trygghet i relationen att barnet vågar och vill berätta för den vuxne om utsatthet eller andra problem. Ett nära samarbete med föräldrarna ökar möjligheten till förtroendefulla relationer som kan vara en tillgång vid samtal av mer allvarlig karaktär om barnet. Men, som har sagt, kan också nära relationer till barnets föräldrar utgöra hinder för samtal av allvarligare karaktär. Vår uppfattning är att förskolans, skolans och fritidshemmets arbete med delaktighet och inflytande kan stärkas och förbättras. Detta kräver att arbetsmetoder ständigt utvecklas. Detta fordrar också en bearbetning av vuxnas attityder och förhållningssätt till ett sådant arbete. är tillsynsmyndighet för förskolan, skolan och fritidshemmen. Det betyder att kontrollerar att kommunerna uppfyller de nationella krav och förväntningar som ställs i de nationella styrdokumenten. skall också kunna hjälpa kommuner, som har behov av stöd i arbetet med de nationella målen. För att understryka vikten av ett kvalitativt delaktighetsarbete i förskolan och skolan föreslår vi att i sitt nationella granskningsarbete följer upp förskolornas och skolornas arbete med elevernas delaktighet och inflytande. Regeringen ger specifika uppdrag. Ett sådant bör vara elevers delaktighet och inflytande. Barns behov och problem är ofta så komplexa att ingen huvudman ensam kan lösa dem. Det fordras olika sorters kunskaper och resurser för att finna goda insatser för det misshandlade eller för- summade barnet och för barnets familj. Resurser som förskolan eller skolan själv inte förfogar över. Förskolan, skolan och fritidshemmet De verksamheter som möter barn och ungdomar som far illa eller riskerar att fara illa omfattas av olika lagbestämmelser om samverkan. Vissa verksamheter saknar helt sådana bestämmel- ser. Verksamhet inom förskolan, skolan och fritidshemmet regleras i skollagen. Skollagen innehåller inga bestämmelser om samverkan med andra verksamheter. Vi föreslår, i kapitlet om samverkan, att skollagen kompletteras med en bestämmelse om samverkan i frågor som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa. Förskolan, skolan eller fritidshemmet skall i sådana frågor samverka med andra samhällsorgan, orga- nisationer och andra som berörs. Skyldigheten att samverka bör även omfatta de enskilda förskolorna och de fristående skolorna. Dessa frågor utreds av . Att vara steget före och motverka att barn far illa eller riskerar att fara illa sker där det finns en ömsesidig samverkan och ett ömsesidigt samarbete mellan barn och vuxna i verksamheter som berör barn och mellan olika huvudmän. Vid samtal med företrädare för förskolan, skolan och fritids- hemmet sägs att man samarbetar mer än förut. Men att det oftast handlar om organisatoriska frågor och mindre om mötet mellan vuxna och barn. Många av lärarna i skolan arbetar ensamma. De kan ofta planera tillsammans med kollegor, men i mötet med utsatta barnen blir de ofta ensamma. Vi menar att skolan bör delta i lokalt samarbete dels på en allmän nivå för att uppmärksamma förhållanden och miljöer som innebär att barn och unga far illa eller riskerar att fara illa, dels på en individuell nivå – exempelvis i ärenden om barnmisshandel. I detta sammanhang är det angeläget att påpeka att olika sekretess- regler gäller för olika yrkesgrupper som arbetar med barn. Dessa sekretessregler behöver inte i sig utgör något hinder för samarbete. Efter samtycke från föräldrar eller annan vårdnadshavare är det fullt möjligt att utifrån barnets bästa samverka. Representanter för förskola och skola ser skolans inre arbete som ett led i det förebyggande arbetet. Exempel på detta är arbets- former och tidsanvändning. Även strukturella frågor har betydelse såsom skolans organisation och hur verksamheten organiseras Förskolan, skolan och fritidshemmet inom den befintliga skolbyggnadens väggar, dvs. hur man utnyttjar sina lokaler. I våra kontakter har skolpersonal framfört att skolan måste organiseras i arbetslag, dvs. en fast grupp vuxna kring en fast grupp elever. De vill inte i första hand ha några organisatoriska, admini- strativa arbetslag utan arbetslag som verkligen samarbetar kring barnen och barnens villkor. I läroplanen för förskolan slås fast att arbetslaget har ett ansvar för att barn får sina behov tillgodosedda och att barnet får uppleva sitt eget värde. Skolpersonalens syn på arbetslagens funktion och läroplanens målsättning stämmer väl överens.