sou · GPB356 · 2002-01-01 00:00:00 — Inte heller finns, så vitt känt, studier av den eventuella betydelsen av utbildning eller andra socioekonomiska faktorer för yngre funktionshindrades hjälpmönster. En analys av hjälpmönster bland funktionshindrade personer med kortare utbildning än gymnasium respektive med gymna- sial/eftergymnasial utbildning visar att det bland de yngre knappast finns några utbildningsrelaterade skillnader i hjälpmönster. Bland de äldre bekräftas i stort sett bilden från tidigare studier, se Figur 6.6. Assistans, hjälp och omsorg Kombinationer av hjälpgivare bland hemmaboende funktionshindrade personer som behöver praktisk hjälp. Personer med förgymnasial utbildning och med gymnasial utbildning eller längre, 16–och 65–. 1988–89 och 1998–99 eller längre, 16-64 å r eller längre, 65-84 å r Av figuren framgår att det inte finns några utbildningsrelaterade skillnader när det gäller den kommunala hjälpen. Andelen som får hjälp är lika stor i de båda utbildningsgrupperna, och bland de äldre är minskningen av den kommunala hjälpen också likartad oavsett utbildningsnivå. Däremot är det endast bland äldre med kortare utbildning som det finns en tendens till informa- lisering: andelen som får enbart informell hjälp har ökat från , medan andelen som får enbart informell hjälp bland äldre med längre utbildning är oförändrad (). Assistans, hjälp och omsorg med längre utbildning finns det i stället en kraftig tendens till marknadisering – andelen som får enbart privat/annan hjälp har ökat från , jämfört med en mindre ökning från bland äldre med kortare utbildning. 6.6Vad betyder kön, etnicitet, hjälpbehov m.m. för hjälpmönstren? De analyser av hjälpmönster bland olika grupper av funktions- hindrade som redovisats i detta kapitel har begränsats till skillnader mellan äldre och yngre, boende i ensam- och flerpersonshushåll samt grupper med olika utbildningsnivå. Vi har inte sett på mäns och kvinnors hjälpmönster, och inte heller studerat even- tuella skillnader i hjälpmönster mellan dem som behöver mer respektive mindre hjälp, eller mellan funktionshindrade som är födda i respektive i andra länder. Dessa jämförelser skulle vara fullt möjliga att redovisa på samma sätt som i kapitlet även om resultaten skulle bli svåra att överblicka. Särskilt svår- överskådligt skulle det bli om vi skulle ta hänsyn till flera faktorer och t.ex. se på hjälpmönstren bland män och kvinnor i ensam- respektive flerpersonshushåll. I likhet med tidigare analyser i denna skrift ska vi därför i resten av detta kapitel analysera hjälpmönstren med hjälp av logistiska regressioner. Vi kommer här att studera olika gruppers chans (egentligen odds) att få hjälp av skilda slag vid slutet av , kontrollerat för skillnader i gruppernas sammansättning när det gäller ålder, kön, hushållstyp, omfattningen av hjälpbehov, födelseland samt utbild- ning. Vi redovisar liksom i rapportens övriga analyser ålders- grupperna 16–och 65–var för sig. När vi tar hänsyn till eventuella förändringar av gruppernas sam- mansättning har chansen (egentligen oddset) att få hjälp minskat markant bland såväl yngre som äldre personer med funktionshinder, se Tabell 6.3. I båda åldersgrupper- na har oddset att få hjälp i det närmaste halverats jämfört med . Assistans, hjälp och omsorg Relativa skillnader (odds) mellan grupper , kön, hushållstyp, omfattning av hjälpbehov, ut- bildning och födelseland (kontrollerat för ålder i tioårsklasser). Hemmaboende funktionshindrade personer som behöver praktisk hjälp. (P-värde kursivt och inom parentes) 16–64 år 65–84 år (0,049) (0,001) (0,093) (E S) [0,59] (0,000) (0,000) Omfattning av hjälpbehov a (0,000) (0,000) (E S) (0,074) [1,43] (E S) (0,080) [0,51] Förändringar mellan 1988–89 och 1998–99 av skillnaderna mellan: Utrikes och inrikes födda E S = Ej signifikant (p-värde > 0,100); om p-värdet är mellan 0,05 och 0,10 anges estimatet inom hakparentes. a Omfattning av hjälpbehov definieras här och i följande tabeller som hur många av de fyra husliga sysslorna man uppger sig behöva hjälp med. Av tabellen framgår vidare att oddset att ha hjälp för en yngre funktionshindrad person som bor ensam är nära 20 gånger högre jämfört med en person som bor i ett flerpersonshushåll – allt Assistans, hjälp och omsorg Bland de äldre är oddset för den ensamboende personen åtta gånger högre jämfört med den som inte bor ensam. Det framgår också att ju fler av de husliga sysslorna som man behöver hjälp med, desto mer troligt är det att man har hjälp. Även här är skillnaderna större bland de yngre än bland de äldre. Utbildningsnivå och födelseland har ingen signifikant betydelse för chansen att få hjälp när vi på detta sätt kontrollerar för skillnader i hjälpbehov mellan olika grupper. Bland de äldre finns dock en tendens att de som har gymnasieutbildning eller längre har något högre chans att få hjälp jämfört med dem med kortare utbildning. Äldre funktionshindrade som är födda i tenderar också att ha hjälp i högre utsträckning än äldre födda utanför rikets gränser.15 Av den nedre delen av Tabell 6.3 framgår att det bland de yngre funktionshindrade har skett två förändringar när det gäller sannolikheten för olika grupper att ha hjälp. Bland de äldre har det inte skett några motsvarande signifikanta föränd- ringar. Den första förändringen av skillnader bland de yngre funktionshindrade rör chansen att få hjälp i ensam- respektive flerpersonshushåll. hade en en- samboende funktionshindrad person drygt 30 gånger högre odds att ha hjälp jämfört med en person som bodde till- sammans med någon (kontrollerat för skillnader mellan grupperna avseende kön, ålder, hjälpbehov, utbildning och etnicitet). hade kommunala hjälpen minskat bland de ensamboende, men inte bland dem som bodde tillsammans med någon. Den ensamboende hade då bara cirka 10 gånger högre odds att ha hjälp jämfört med den som inte bodde ensam (ej redo- visat i tabellen). Den andra förändringen när det gäller sannolikheten att ha hjälp rör yngre funktionshindrade personer med olika omfattande behov, se Figur 6.7. 15 Det bör uppmärksammas att det totala antalet observationer i analyserna i detta kapitel är relativt litet. Detta gör skattningarna osäkra och det krävs mycket kraftiga skillnader mellan grupper för att dessa skall vara statistiskt säkerställda (signifikanta). Det finns därför an- ledning att uppmärksamma även skillnader där p-värdet ligger strax över den femprocents- nivå som vanligtvis används som signifikansgräns. Assistans, hjälp och omsorg Förändrade skillnader i odds för att ha hjälp mellan funktionshindrade 16–med olika omfattande behov. Standardiserat för kön, ålder, hushållstyp, utbildning och födelse- land. Personer som har uppgivit att de endast behöver hjälp med en av de fyra hushållssysslorna 1988–89 är referenskategori vars odds är satt till 1 Av Figur 6.7 framgår att sannolikheten att få hjälp har minskat i alla grupper utom bland dem som behöver hjälp med alla de fyra husliga sysslor som efterfrågas. En person som behöver hjälp med endast en av de fyra uppgifterna (oftast städning eller inköp) hade 1998–99 nio gånger lägre odds att ha hjälp jämfört med motsvarande person , medan den person som behövde hjälp med alla fyra sysslorna 1998–99 hade dubbelt så högt odds jämfört med en person i motsvarande situation . Bland de äldre finns inte en lika påtaglig förskjutning av de kom- munala hjälpinsatserna i riktning mot dem med mer omfattande hjälpbehov. I båda åldersgrupperna har andelen med hjälp minskat mest bland dem som uppger att de behöver hjälp med endast en av de fyra hjälpuppgifterna. Däremot finns det en skill- nad när det gäller chansen att få hjälp mellan äldre och yngre funktionshindrade som behöver hjälp med alla de fyra hus- liga sysslorna. Som framgår av Figur 6.7 har andelen med kom- Assistans, hjälp och omsorg munal hjälp ökat bland de yngre . Bland de äldre har motsvarande andel i stället minskat något (visas ej i figuren). Även äldre med omfattande hjälpbehov har således berörts av den minskade hemhjälpstäckningen , om än inte i samma utsträckning som de mindre hjälpbehövande grupperna.16 Slutsatsen är att de kommunala resurserna i ökad utsträckning har koncentrerats till dem som behöver mycket hjälp, mest så bland de yngre. Denna förskjutning bland yngre funktionshindrade sam- manhänger sannolikt med handikappreformens fokus på dem med störst behov av hjälp. En närmare granskning av den grupp bland de yngre som uppger att de behöver hjälp med alla de fyra husliga uppgifterna (och som i av fallen även behöver personligt omvårdande hjälp) visar att det fåtal ensamboende som har så pass omfattande hjälpbehov får hjälp i ungefär samma utsträckning –89 som 1998–99 (70–får hjälp). Däremot har andelen med hjälp (oftast i form av personlig assistent) ökat kraftigt bland dem som inte bor ensamma (från ). Särskilt påtaglig är ökningen inom den grupp som bor med sina föräldrar.17 Det är viktigt att notera att vid båda tillfällena får de flesta som behöver hjälp med samtliga fyra hushållsuppgifter, och som bor tillsammans med någon, all sin hjälp av en person inom det egna hushållet. Detta innebär ett omfattande omsorgsansvar för dessa anhöriga: makar, föräldrar och barn. Bland de yngre funktions- hindrade med störst behov av hjälp har sannolikt ändå assistent- reformen inneburit en viktig förändring, och tycks enligt denna studie ha medfört att färre familjemedlemmar står helt ensamma om sitt omsorgsansvar.18 Att färre får hjälp i den grupp 16 Det hade varit önskvärt att även analysera vad som har hänt med hjälpen bland de allra mest hjälpbehövande – de som förutom hjälp med hushållsarbete även behöver hjälp av per- sonligt omvårdande slag. Antalet intervjuer i denna grupp är dock i minsta laget, särskilt bland de yngre. Det innebär att vi har svårt att uttala oss med säkerhet om vad som hänt med hjälpmönstren bland dessa mycket hjälpbehövande personer. Tendensen är dock densamma som när det gäller den grupp som behöver hjälp med alla de fyra husliga arbetsuppgifterna: andelen med hjälp har ökat bland de yngre och minskat något inom motsvarande grupp bland de äldre. För de äldres del är detta mönster samstämmigt med en annan aktuell studie (2000): har andelen med hjälp minskat även bland äldre (75 år+) som behöver så pass omfattande hjälp som att bada/duscha, komma upp ur sängen eller klä på sig. Också enligt denna studie har dock hjälpen minskat mest bland dem som har mindre omfattande hjälpbehov. 17 Eftersom det är möjligt för en förälder att vara personlig assistent kan det hända att detta mönster åtminstone delvis kan tolkas som att föräldrarna i högre utsträckning avlönas för sitt vårdansvar, snarare än att deras omsorgsinsatser har minskat. 18 Observera dock att vi endast kan notera att man har hjälp, inte om man får tillräckligt med hjälp och inte heller hur det har gått till att få hjälpen (jfr de studier som redovisas i Kapitel 1 och som visar att många funktionshindrade och kanske alldeles särskilt föräldrar till Assistans, hjälp och omsorg av funktionshindrade personer som har mindre omfattande hjälp- behov är kanhända avigsidan av denna prioritering av dem med störst behov av hjälp i vardagen. hjälp bland män och kvinnor När det gäller mäns och kvinnors hjälp från kommunen är en mer utförlig kommentar på sin plats. Av Tabell 6.3 framgick att bland de yngre funktionshindrade finns en tendens (p=0,093) att kvin- nor har lägre chans till hjälp jämfört med män, allt annat lika. Bland de äldre finns det inga könsskillnader över huvud taget, om vi på detta sätt kontrollerar för skillnader mellan könen när det gäller till exempel hushållstyp eller hjälpbehov. Detta kan tyckas förvånande eftersom kvinnor dominerar som hjälpmottagare inom äldreomsorgen. En närmare analys visar dock att det finns ganska påtagliga könsskillnader, både bland äldre och yngre. Att dessa inte fram- träder i Tabell 6.3 beror på att könsmönstren skiljer sig mellan dem som bor ensamma och dem som lever tillsammans med någon annan person. Det finns med andra ord en interaktionseffekt mellan kön och hushållstyp. När vi inkluderar en sådan till den modell som presenterades i Tabell 6.3 finner vi att med hänsyn tagen till skill- nader mellan könen när det gäller ålder, omfattning av hjälpbehov, utbildningsnivå och födelseland har män i åldersgruppen 16–som bor ensamma mer än högre odds än ensamboende kvinnor att ha hjälp (42,62/13,07), se Figur 6.8, vänstra delen av figuren. Bland de äldre ensamboende är den relativa skillnaden mellan könen något mindre (se Figur 6.8, högra delen) men är också här betydande. När det gäller funktionshindrade personer som bor tillsammans med någon finns det i stort sett ingen könsskillnad i den yngre åldersgruppen. En äldre kvinna däremot, som lever tillsammans med en annan person (oftast sin make), har dubbelt så höga odds att ha hjälp jämfört med en man i samma situation. funktionshindrade barn och ungdomar upplever att de måste strida hårt för att få sina hjälp- insatser. Notera även att mer än hälften av landets länsstyrelser uttrycker oro för att familjer med funktionshindrade barn inte får tillräckligt kommunalt stöd (se Regeringens skrivelse 1999/2000). Assistans, hjälp och omsorg Skillnader i odds för att ha hjälp mellan män och kvinnor i ensamhushåll respektive i flerpersonshushåll. Funk- tionshindrade 16–respektive . 1988–89 och 1998–99. Standardiserat för år, ålder, omfattning av hjälpbehov, utbildning och födelseland. Män i flerpersonshushåll är referenskategori vars odds är satt till 1 Även om skillnaderna mellan hushållstyperna genomgående är be- tydligt större än skillnaderna mellan könen, så är könsskillnaderna inte försumbara. Lite förenklat innebär skillnaden att ensamboende män i båda åldersgrupperna har hjälp oftare än ensamboende kvinnor, medan det motsatta könsmönstret gäller äldre (men inte yngre) i flerpersonshushåll, dvs. i huvudsak äldre gifta par. I praktiken innebär den sistnämnda könsskillnaden att en äldre gift kvinna som vårdar sin man står mer ensam om detta ansvar än en gift man i samma situation, jfr även Tabell 6.7 nedan. Från dessa uppgifter är det dock inte möjligt att veta om köns- skillnaderna i hjälp är ett resultat av att män och kvinnor föredrar olika lösningar på sina hjälpbehov, eller om hjälp- Assistans, hjälp och omsorg behövande män som bor ensamma får hjälp i högre utsträckning än kvinnor för att de behöver det mer. Vi har visser- ligen kontrollerat för skillnader i hjälpbehov mätt som antal husliga sysslor som man behöver hjälp med, men det kan finnas andra skillnader i hjälpbehov mellan könen som vi inte har möjlighet att kontrollera för. hjälp har dock varit en knapp resurs, och det är också möjligt att det finns en form av diskri- minering så att män och kvinnor möter olika bedömningar från omsorgsapparaten. Kanske är de tjänstemän som bedömer hjälp- behov mer benägna att bevilja hjälp till en man som lever ensam än till en kvinna i samma situation.19 När det gäller äldre funktions- hindrade som lever i flerpersonshushåll, dvs. oftast gifta par, är det på motsvarande sätt möjligt att en gift kvinna oftare än en man i samma situation står ensam om omsorgsansvaret för att hon eller han eller båda önskar detta. Det är dock också möjligt att det även här handlar om en form av diskriminering; att de tjänstemän som fattar beslut om att bevilja hjälp har olika förväntningar på män och kvinnor, när det gäller att vårda sin partner och därför lättare beviljar hjälp till ett par, där det är mannen som vårdar hustrun än när det är hustrun som vårdar maken. Av materialet kan inga säkra slutsatser dras om eventuella för- ändringar . Bland de äldre är dock könsskillnaderna mindre 1998–99 jämfört med . Vid båda tidpunkterna har ensamboende män betydligt större chans att ha hjälp jämfört med ensamboende kvinnor, medan den motsatta könsskill- naden bland de sammanboende har försvunnit vid den andra tidpunkten. Åter igen är det inte säkert hur ett sådant mönstret ska tolkas. Har äldre gifta män blivit mer jämställda eller är det snarare de kommunala biståndsbedömarna som blivit mer könsneutrala i sina bedömningar? 6.6.2Hjälp från anhöriga, vänner och grannar När det gäller hjälp som ges från anhöriga eller andra närstående personer boende utanför den hjälpbehövandes eget hushåll har vi valt att skilja på två varianter av hjälpsituationer. 19 Man kan också tänka sig att vuxna barn, som ofta agerar som föräldrarnas ombud i relation till hjälpapparaten, kan ha olika syn på en fars respektive en mors hjälpbehov och att de därmed påverkar den ansvariga tjänstemannen i olika riktning beroende på förälderns kön. Assistans, hjälp och omsorg oss dels för de fall där de hjälpbehövande personerna har uppgivit att de får anhörighjälp men inte hjälp, dels där de inter- vjuade uppger att de får både anhörighjälp och hjälp.20 Vi har valt att dela upp hjälpen på detta sätt för att bättre förstå i vad mån minskningen av den kommunala hjälpen har åtföljts av att anhöriga och andra närstående i ökad utsträckning är ensamma omsorgsgivare, eller om det snarare handlar om att anhöriga och den kommunala hjälpen kompletterar varandra. Hjälp av anhörig eller vän som inte bor i samma hushåll som den hjälpbehövande. Relativa skillnader (odds) mellan grupper , kön, hushållstyp, utbildning och födelseland (kontrollerat för ålder i tioårsklasser samt omfattning av hjälpbehov)21. Hemma- boende funktionshindrade personer som behöver praktisk hjälp. 16–(n=459) (P-värde kursivt och inom parentes) (E S) (E S) (0,008) (E S) (0,000) (0,000) (E S) (E S) (E S) (E S) Förändringar mellan 1988–89 och 1998–99 av skillnaderna mellan: Utrikes och inrikes födda E S = Ej signifikant (p-värde > 0,100); om p-värdet är mellan 0,05 och 0,10 anges estimatet inom hakparentes. 20I båda fallen omfattar anhörighjälp hjälp från anhöriga, vänner eller grannar som inte bor tillsammans med den hjälpbehövande personen – hjälp från make/maka eller andra personer inom det egna hushållet redovisas i nästkommande avsnitt. 21Omfattning av hjälpbehov är liksom i övriga analyser definierat som antal av de fyra husliga sysslorna som man uppger sig behöva hjälp med. Assistans, hjälp och omsorg Av Tabell 6.4 framgår att bland funktionshindrade i åldersgruppen 16–har chansen att få hjälp av anhöriga inte förändrats . Detta gäller oavsett om vi ser på anhörighjälp enbart eller i kombination med hjälp. Av tabellen framgår vidare att kvinnor och ensamboende har anhörighjälp i större utsträckning än män och personer som bor tillsammans med någon annan. Det finns inga skillnader i dessa avseenden mellan ut- och inrikesfödda eller mellan personer med kortare eller längre utbildning. Bland de äldre är mönstret lite annorlunda, se Tabell 6.5. Hjälp av anhörig eller vän som inte bor i samma hushåll som den hjälpbehövande. Relativa skillnader (odds) mellan grupper , kön, hushållstyp, utbildning och födelseland (kontrollerat för ålder i tioårsklasser samt omfattning av hjälpbehov). Hemma- boende funktionshindrade personer som behöver praktisk hjälp. 65–(n=856) (P-värde kursivt och inom parentes) (0,055) (E S) [1,41] (0,016) (0,023) (0,000) (0,000) (0,009) (E S) (0,033) (E S) Förändringar mellan 1988–89 och 1998–99 av skillnaderna mellan: Utrikes och inrikes födda E S = Ej signifikant (p-värde > 0,100); om p-värdet är mellan 0,05 och 0,10 anges estimatet inom hakparentes. Assistans, hjälp och omsorg Även bland de äldre funktionshindrade får kvinnor och ensam- boende hjälp av anhöriga i högre utsträckning än män och personer som bor tillsammans med någon annan. Detta gäller oavsett om vi intresserar oss för anhörighjälp enbart eller i kombination med hjälp. Däremot finns det vissa andra skillnader mellan de båda formerna av hjälp: anhörighjälp som ges utan kombination med hjälp är vanligare bland utrikesfödda än bland personer födda inom riket, och bland dem som har kortare utbild- ning jämfört med dem som har längre. Vidare finns en tendens (p=0,055) att anhörighjälp utan kombination med hjälp har ökat . Bland de äldre bekräftas därmed den tendens till informalisering av hjälpmönstren som vikunnat se i kapitlets inledande figurer. Med ett undantag har skillnaderna mellan olika grupper inte Undantaget gäller utbildningsnivå och anhörighjälp som ges utan kombination med hjälp bland de äldre: 1988–89 hade äldre med lägre utbildning anhörighjälp i större utsträckning än äldre med högre utbildning, 1998–99 har denna skillnad mellan utbildningsgrupperna försvunnit. 6.6.3Hjälp från make/maka eller annan hushållsmedlem Hjälp från make/maka eller annan person i hushållet analyseras på samma sätt som hjälp av andra anhöriga/vänner ovan. Det innebär att vi studerar oddsen att få hjälp av en hushållsmedlem utan att också ha hjälp respektive att få både hjälp och hjälp av en hushållsmedlem. Här begränsas analysen av natur- liga skäl enbart till dem som bor tillsammans med någon annan person. Assistans, hjälp och omsorg Hjälp av make/maka eller annan hushållsmedlem. Rela- tiva skillnader (odds) mellan grupper , kön, utbildning och födelseland (kontrollerat för ålder i tioårsklasser samt omfattning av hjälpbehov). Hemmaboende funktionshindrade personer i fler- personshushåll som behöver praktisk hjälp.16–(n=362) (P-värde kursivt och inom parentes) Både hjälp av hushålls- (0,065) (E S) [1,87] (E S) (E S) (E S) (E S) (0,005) (E S) Förändringar mellan 1988–89 och 1998–99 av skillnaderna mellan: Utrikes och inrikes födda E S = Ej signifikant (p-värde > 0,100); om p-värdet är mellan 0,05 och 0,10 anges estimatet inom hakparentes. Bland de yngre funktionshindrade som bor tillsammans med någon annan person är det betydligt vanligare att utrikesfödda jämfört med inrikesfödda får hjälp av make/maka eller annan person inom det egna hushållet utan samtidig hjälp. Oddset för att en yngre funktionshindrad invandrare får hjälp enbart av någon person inom det egna hushållet är fyra gånger högre jämfört med en person som är född i (allt annat lika). Bland de äldre finns inte motsvarande skillnad bland inrikes- och utrikesfödda, se Tabell 6.7. Assistans, hjälp och omsorg Hjälp av make/maka eller annan hushållsmedlem. Rela- tiva skillnader (odds) mellan grupper , kön, utbildning och födelseland (kontrollerat för ålder i tioårsklasser samt omfattning av hjälpbehov). Hemmaboende funktionshindrade personer i fler- personshushåll som behöver praktisk hjälp. 65–(n=488) (P-värde kursivt och inom parentes) Både hjälp av hushålls- (0,071) (E S) [1,56] (0,020) (0,013) (E S) (E S) (E S) (E S) Förändringar mellan 1988–89 och 1998–99 av skillnaderna mellan: Utrikes och inrikes födda E S = Ej signifikant (p-värde > 0,100); om p-värdet är mellan 0,05 och 0,10 anges estimatet inom hakparentes. Till skillnad från yngre funktionshindrade finns det bland de äldre en könsskillnad som är parallell till det könsmönster i hjälp som visats i Figur 6.8: för män är chansen att få hjälp av en hushållsmedlem (oftast hustrun) utan att få hjälp större än för gifta kvinnor i samma situation. En gift kvinna som behöver hjälp har i stället större chans än en gift man att få hjälp både från en hushållsmedlem och från kommunen. Detta innebär att den gifte mannen inte står lika ensam om omsorgs- ansvaret om sin hjälpbehövande maka som den gifta kvinnan i motsvarande situation. Medan det inte finns några tecken till förändring under 1990- talet när det gäller andelen som får både hjälp från hushållsmedlem och från kommunen, så finns det bland både yngre och äldre funk- tionshindrade en tendens (p= 0,065 respektive 0,071) till ökning av andelen som får hjälp enbart från hushållsmedlem. Detta tyder på att funktionshindrade i flerpersonhushåll har Assistans, hjälp och omsorg blivit mer beroende av hjälp från make/maka och andra hushålls- medlemmar.22 Både bland yngre och äldre funktionshindrade finns det därmed en tendens till informalisering av hjälpmönstren i form av att hjälp från en person inom det egna hushållet tenderar att ha ersatt den kommunala hjälpen.