sou · GPB37d2 · 2002-01-01 00:00:00 — En indikation på en förhöjd radonhalt i vattnet kan fås genom mätning av gammastrålningen från en hydrofor eller hydropress. Vattnet i behållaren skall vara färskt, dvs. systemet skall vara genomspolat. Vänta därefter drygt innan mätningen görs så att radon och radondöttrar kommit i radioaktiv jämvikt. För mätning av gammastrålning används vanligen handburna instrument med scintillationskristall eller GM-rör som detektor (GM = ). Resultatet erhålls omgående i ett fönster på instrumentet. En gammastrålningsmätning på detta sätt ger ett mått på gammastrålningsnivån, men säger inget om vare sig radon- halt eller vilka ämnen som orsakar gammastrålningen. Den upp- mätta strålningen från t.ex. blåbetong ger dock ett besked om radiumhalten i blåbetongen. Detta kan användas för att överslags- mässigt beräkna bidraget från byggnadsmaterialet till radonhalten i ett rum där blåbetong ingår i väggarna, om man känner till hur mycket blåbetong det finns och luftomsättningen. För att bestämma uran-, radium-, torium- och kaliumhalter i berggrunden, jordarterna eller byggnadsmaterialet används gamma- spektrometer som mäter gammastrålningen från Bi-214, Tl-208 och K-40. Halterna kan därefter beräknas under förutsättning att de är i jämvikt med övriga nuklider i sönderfallskedjorna. I jordarterna föreligger dock en ojämvikt eftersom det bland annat sker en bort- transport av radon. Se vidare (, G., , B. och , B. 1988, 1990). Omkring 1470 började man bryta silvermalm i gruvor i Schnee- bergområdet i i södra . Den schweiziske läkaren , som var verksam i området, beskrev i en bok från mit- ten av den höga dödligheten i lungsjukdomar bland gruvarbetare i Schneeberg. Dödligheten ökade ytterligare då brytningen av silver, kobolt och koppar intensifierades. Sjukdomen identifierades av två tyska läkare som lungcancer. De rapporterade att av gruvarbetarna i Schneebergområdet dog i lungcancer. började och hennes man att fram- ställa radium ur malm från en närbelägen gruva, Jachymov i nu- varande . Radon identifierades som en radioaktiv ädelgas som bildades vid sönderfall av radium. framfördes teorin om ett orsakssamband mellan radon och lungcancer. gjordes radonmätningar i gruvorna i Schneeberg. Man fann då genomsnittshalter på över 100 per kubik- meter (Bq/m3) luft i vissa gruvor. En intensiv brytning av malm för att framställa uran för militära ändamål påbörjades . Gruvor anlades i nuvarande , i och i , . startades också i sovjetisk regi uranbrytning i Schneebergområdet i dåvarande Öst- . Under den tidiga uranbrytningen ägnades mycket lite intresse åt att skydda gruvarbetarna från radon. I började man mäta radon i gruvorna först runt 1950 och i finns inga data . kom forskning om hälsoriskerna i gång och presenterades resultaten från de första radonepidemiologiska undersökningarna på arbetare i urangruvor för att visa samband mellan radon och lungcancer. Studier från och visade ett klart sådant samband. kom studier som visade på en förhöjd risk för lungcancer även för arbetare i andra gruvor än urangruvor, i t.ex. från i (, O. m.fl 1971) och i (Radford, E.P. och , K.G. 1984). undersöktes alla svenska gruvor med avse- ende på radon. Det visade sig att många av dem hade förvånansvärt höga halter. Genom stora insatser från gruvbolag och myndigheter lyckades man sänka nivåerna till en femtedel inom . Åt- gärderna handlade främst om att förbättra ventilationen. Jämfört med i gruvorna uppmärksammades problemet med radon i bostäder mycket . Men problemen med radon i gruvor ledde till att mätningar av radon i bostäder i tog fart under 1970- talet. De första systematiska mätningarna av radon inomhus utfördes av svensken . Studien startade på initiativ av vid i , en föregångare till (). Den presenterades 1956 och visade relativt höga radonhalter i hus byggda av blå lättbetong, upp till /m3. betraktades riskerna med de relativt låga stråldoserna från radon och gammastrålning i bostäder som små. Några åtgärder, utöver SSI:s rekommendation om vikten av god ventilation, vidtogs inte. uppmättes höga radonhalter, upp till 10 /m3, i småhus byggda på rödfyr, en restprodukt från kalkbränning som innehåller bränd alunskiffer, i i . Detta ledde till omfattande publicitet i tidningar, radio och TV. SSI fick ta emot flera tusen telefonsamtal från oroliga husägare. gjordes mätningar av radonhalter i kallkällor runtom i . Då letade man efter källor med radon- rikt vatten för att använda det som hälsovatten. På 1950- och 1960- talen gjordes även inventeringar som ett led i prospekteringen av uran. Figuren finns endast i den tryckta versionen. 6.4Tidigare utredning: (SOU 1983:6) Regeringen tillsatte 1979 en statlig utredning om radon. Utredaren fick bl.a. i uppgift att utreda hur en kartläggning av strålning i be- fintliga byggnader bäst kunde genomföras. Han skulle klarlägga olika byggnadsmaterials betydelse för strålrisker. Vidare skulle han bedöma vad som skulle kunna vara en acceptabel strålnivå. Dess- utom skulle han se över olika myndigheters uppgifter och ansvars- områden när det gäller strålrisker och sist, men inte minst, utarbeta program för fältundersökningar och tekniska utprovningar, bl.a. metoder för sanering. Utredarens arbete kom att till övervägande del behandla prak- tiska frågor om radon i bostäder. föreslogs proviso- riska åtgärdsnivåer och gränsvärden. En omfattande forskning och utveckling sattes i gång genom utredningens försorg. Kommuner- nas arbete följdes fortlöpande och utredningen försåg kommunerna med information om mätmetoder, åtgärder m.m. Den mätverksamhet som genomfördes av kommunerna, initierad av utredningen, inriktades mot att hitta de bostäder i vilka blå- betong ingick i byggnadsmaterialet. Arbetet bedrevs genom så kallade bilmätningar och man kunde lokalisera 55 000 blåbetong- hus. Genom dessa mätningar kunde större delen av landets bestånd av hus med blåbetong kartläggas. visste man också att hus på alunskiffer och uranrika graniter kunde få höga radondotterhalter inomhus. Spårningsarbete efter bostäder på markområden med hög risk för radonavgång startade på allvar 1981. De mekanismer som inverkar på radoninströmningen i hus ut- forskades och man fann att markens genomsläpplighet och vatten- halt har stor betydelse. I utredningen påtalades betydelsen av att utveckla lämpliga mätmetoder. En särskild arbetsgrupp arbetade med metoder för att på epide- miologisk väg fastställa sambandet mellan radon i bostäder och risk för lungcancer. Samhällets kostnader för att åtgärda radonproblem belystes och förslag till åtgärder lämnades, som exempelvis fortsatt ekonomiskt stöd, myndighetsansvar för radonfrågan, framtida forskningsuppgifter m.m. 7 Hur farligt är radon? Det finns olika bedömningar av hur stor risken är för människor att drabbas av lungcancer som en följd av radon. Den tidigare radonutredningen (SOU 1983:6) uppskattade 1979 att 300–3 000 kunde drabbas, med 1 100 fall som mest sannolikt, om inte det då gällande landsmedelvärdet sänktes drastiskt. (SOU 1984:67) kom fram till att dödstalet torde ligga mellan 100 och 1 000 fall , men mest sannolikt 300 fall . () presenterade 1993 en om- fattande svensk radonepidemiologisk undersökning av ca 1 400 lungcancerfall i 109 av landets kommuner. Av lungcancerfallen i den studerade gruppen beräknades vara radonbetingade (, G. m.fl. 1993). Detta skulle innebära att ca 400 can- cerfall kunde förväntas. Beräkningen bedömdes enligt undersökningen ligga i underkant. redovisade () ett risktal på 900 lungcancerfall . Bedömningarna har således varierat. SSI har uppdaterat sin riskbedömning. Den redovisas här nedan. Därefter följer en riskbedömning gjord av professor vid , , . 7.1Cancerrisker från radon, SSI:s bedömning bedömer att omkring 500 lungcancerfall orsakas av radon i bostäder. Sannolikheten att antalet radon- relaterade fall överstiger 1 000 bedöms som liten. Bedöm- ningen grundas främst på resultat från epidemiologiska undersök- ningar i bostäder, i första hand på den svenska studie som presenterats av vid Hur farligt är radon? Institutet (, G. m.fl. 1993). Det finns en samverkanseffekt mellan tobaksrökning och radon vilket innebär att de allra flesta fallen av radonrelaterad lungcancer inträffar bland rökare. Risken för icke-rökare att drabbas av lungcancer från radon är betydligt mindre än för rökare. Radonsänkande åtgärder i alla bostäder med radonhalter över /m3 kan spara upp till 150 dödsfall i lungcancer . För personer som röker är den mest effektiva åtgärden för att sänka sin personliga risk från radon att sluta röka. Förtäring av radonhaltigt vatten bedöms ge en genomsnittlig stråldos till den svenska befolkningen på 0,01 mSv vilket be- räknas orsaka några få dödsfall i cancer . Vid /l, gräns- värde för radon i allmänt vatten (tjänligt med anmärkning) är den årliga stråldosen 0,02 mSv och vid 1 /l (otjänligt) 0,2 mSv . Radon som avgår från hushållsvatten till inomhusluften kan ge upphov till några tiotal av de dödsfall i lungcancer som år- ligen orsakas av radon i . De kortlivade radondöttrarna som kan finnas i vattnet utgör förmodligen inte någon hälsorisk. 7.1.2 Radon i inomhusluft Det är välkänt att strålning kan orsaka lungcancer. Det framgår bl.a. av FN:s vetenskapliga strålningskommittés (UNSCEAR) rap- porter, senast publicerad (UNSCEAR 2000). Flera studier har också visat att radon kan framkalla lungcancer hos försöksdjur, med eller utan tillskott av tobaksrök. Undersökningar av gruv- arbetare som exponerats för radon, i urangruvor och andra typer av gruvor, visar att radon orsakar lungcancer och att sambandet mellan exponering och riskökning är förenligt med en linjär dos – responsmodell, utom för de högsta nivåerna där en viss utplaning av effekten kan iakttas. Den genomsnittliga exponeringen för radon i bostadsmiljö är lägre än i gruvor men höga exponeringar i bostäder överlappar de lägre exponeringarna i gruvarbetar- studierna. Det finns ett relativt gott vetenskapligt underlag för att anta att resultaten från gruvarbetarstudierna kan extrapoleras till de nivåer som råder i bostäder. En svensk studie av sambandet mellan radon i bostäder och lungcancer som presenterades 1993 av , , vid visar att radon kan orsaka lungcan- Hur farligt är radon? cer även vid de nivåer som förekommer normalt i bostäder i . De samband mellan radonexponering och ökad risk för lungcancer som kan beräknas från gruvarbetarstudierna och bo- stadsstudierna överensstämmer i stort. har IMM:s resultat fått stöd av flera nya bostadsstudier i och . En sammanvägning av de åtta största bostadsstudierna gjordes 1997 och tyder på ett samband som överensstämmer med resultaten från IMM:s bostadsstudie. SSI gjorde 1993 en bedömning av riskerna från radon, dels i en lägesrapport om radon i bostäder dels i ett förslag till regeringen om ett åtgärdsprogram för att sänka radonhalterna i bostäder. Be- dömningen sammanfattades också i en informationsskrift med titeln risk – stråldos, Bostäder och arbetsplatser. Antalet för- väntade lungcancerfall i den svenska befolkningen orsakade av radon i kombination med rökvanor uppskattades till minst 300 och högst 1 500 med 900 fall som mest sannolikt. De flesta fallen, , bedömdes inträffa bland rökare. Den svenska nationella bostadsstudien IMM presenterade 1993 den dittills största och mest genomarbe- tade epidemiologiska undersökningen av sambandet mellan radon i bostäder och lungcancer (, G. m.fl. 1993). Studien om- fattade 1 360 lungcancerfall och två kontrollgrupper med samman- lagt 2 847 personer. Uppskattningen av exponeringen för radon gjordes genom mätningar i de bostäder där personerna bott 1947 och fram till före diagnos. Samman- lagt gjordes radonmätningar i närmare 9 000 bostäder. Studien uppskattade att andelen lungcancerfall orsakade av radon i bostäder var av det totala antalet lungcancerfall i som då var drygt 2 600. Osäkerhetsintervallet angavs till . För den svenska befolkningen beräknades antalet förväntade lungcancerfall från radonexponering till 400 med ett osäkerhetsintervall mellan 200 och 800 fall . Resultaten tydde också på en stark samverkanseffekt mellan tobaksrökning och radon för utveckling av lungcancer. Omräknat till dagens antal lungcancerfall (2 720 inträffade ) skulle antalet radonorsakade lungcancerfall vara Hur farligt är radon? Den relativa riskökningen från studien framgår av figur 7.1. Relativ risk i olika exponeringsintervall i den svenska na- bostadsstudien. Figuren finns endast i den tryckta versionen. har ett relativt stort antal radonepidemiologiska studier i bostäder genomförts, både i och . Åtta bo- stadsstudier med fler ingående lungcancerfall än 200 och där radonexponeringen uppskattats genom långtidsmätning av radonhalten har ingått i en sammanvägd studie (metaanalys). I de åtta studierna ingick totalt över 4 200 lungcancerfall och 6 600 kontrollpersoner. Resultaten från metaanalysen stöder resultaten från den svenska studien. Efter det att metaanalysen presenterades1997 har resultaten från några stora europeiska bostadsstudier publicerats. En av dessa genomfördes i sydvästra , i Cornwall och , där radonhalterna är betydligt högre än i andra delar av . Hur farligt är radon? Närmare 1 000 personer som drabbats av lungcancer ingick i studien. Resultaten överensstämmer med IMM:s studie. Två andra undersökningar, med totalt 2 500 lungcancerfall, har gjorts i Tysk- land, en i det f.d. och en i västra . Trenderna från dessa studier överensstämmer också med den svenska studien. En studie utförd i , , som presenterades 2000 visar en högre relativ risk än den svenska nationella studien. Undersök- ningen omfattade fler än 400 kvinnor som fått lungcancer och en kontrollgrupp på något över 600 personer. Ett projekt för att sammanställa (poola) de viktigaste euro- peiska fall–kontroll–studierna pågår . Totalt om- fattas 10 000 lungcancerfall av de ingående studierna. Resultaten väntas föreligga . En kommitté ur den amerikanska vetenskapsakademin () presenterade 1998 en studie av riskerna med radon i inomhusluft. Rapporten brukar kallas BEIR VI (Biological Effects of Ionizing Radiations) (NRC 1999). Kommittén har gjort en omfattande genomgång av hela kun- skapsunderlaget för radon och lungcancer och vägt samman fynd från epidemiologiska studier med resultat från djurförsök och andra typer av laboratorieexperiment. Gruppen baserar sin bedömning av risken från radon i bostäder på 11 sammanställda (poolade) kohortstudier av gruvarbetare. Enligt BEIR VI har fall–kontrollstudierna i bostäder var för sig än så länge en alltför stor statistisk osäkerhet för att utgöra underlag för en tillförlitlig bedömning. Däremot har man använt den tidigare nämnda metaanalysen av åtta stora bostadsstudier som stöd för att resultaten från gruvarbetarstudierna kan extrapoleras linjärt till de radonhalter som normalt råder i bostäder. Den internationella ICRP (Interna- tional Commission on Radiological Protection) gjorde 1993 en be- dömning av risken från radon i inomhusluft i sin rapport tion Against Radon-222 at Home and at Work. (ICRP 1993). ICRP baserade sin bedömning på gruvarbetarstudier. Den svenska nationella studien ansågs dock stödja slutsatserna om en radon- betingad risk för allmänheten. Hur farligt är radon? Gruvarbetarstudierna ger högre risktal än bostadsstudierna. anger två olika modeller för att beräkna andelen lungcancerfall som orsakas av radon i bostäder. Om de båda beräk- ningsmodellerna appliceras på svenska förhållanden skulle det innebära att 23 respektive av lungcancerfallen i kan vara orsakade av radon i bostäder beroende på vilken av modellerna man väljer. Av de drygt 2 700 lungcancerfall som inträffar i skulle 600 eller 900 fall vara orsakade av radon i bostäder. ICRP:s risktal skulle ge ett förväntat utfall av drygt 1 100 fall i den svenska befolkningen, dvs. av antalet fall. Den svenska nationella bostadsstudien har sedan den presenterades 1993 fått stöd från allt fler andra stora studier av sambandet mellan radon i bostäder och lungcancer. Den tidigare nämnda metaanaly- sen av åtta stora bostadsstudier ger ett resultat som överensstäm- mer med det svenska. Analysen visar också att ingen av studierna dominerar. Om någon av studierna utesluts så förändras inte re- sultatet i någon avgörande grad. Efter det att metaanalysen gjordes har stora fall–kontrollstudier i och avslutats, och även dessa stöder de svenska resultaten. Studier av sambandet mellan radon i bostäder och lungcancer ut- gör en bättre grund för uppskattning av risken från radon i inom- husluft än studier av gruvarbetare som utsatts för radonexponering under helt andra förhållanden. De undersökta gruvarbetarna har i genomsnitt utsatts för betydligt högre radonexponeringar och varit utsatta för andra luftföroreningar i arbetsmiljön. Dessutom var nästan alla de studerade gruvarbetarna män och de allra flesta rökare. Tyvärr föreligger ännu inte resultatet från de poolade europeiska bostadsstudierna, men SSI gör ändå bedömningen att fall–kontrollstudierna i bostäder sammantagna nu har en sådan styrka att de kan utgöra underlag för riskuppskattningen för radon i inomhusluft. Den svenska nationella studien anger att andelen lungcancerfall som kan tillskrivas radon i bostäder är . Antalet lungcancerfall i var 1998 2 720, vilket skulle ge fler än 400 fall orsakade av radon. Osäkerhetsintervallet omräknat till dagens antal lungcan- cerfall blir 200–900 fall. Med hänsyn till att uppskattningen fort- farande är osäker och att gruvarbetarstudierna ger högre risktal av- Hur farligt är radon? rundas antalet förväntade fall uppåt till 500 och osäkerhets- intervallets övre gräns till 1 000 fall . De radonbetingade lungcancerfall som inträffar är till största delen orsakade av radonexponering och framåt. Antalet lungcancerfall ökar fortfarande, trots att rökningen totalt sett minskat kraftigt . rökte av den svenska befolkningen. är andelen nere . Om tendensen med minskande rökvanor står sig kan antalet radonrela- terade lungcancerfall beräknas sjunka. Data från gruvarbetarstudierna tyder på en relativ riskökning med ökande radonexponering som är större för icke-rökare än för rökare. Riskuppskattningen för icke-rökande gruvarbetare baseras dock på ett mycket litet antal fall, varför bedömningen är mycket osäker. I de publicerade bostadsstudierna finns inte belägg för någon sådan skillnad mellan icke-rökare och rökare. En svensk undersökning (under publicering) av risken för icke- rökare att drabbas av lungcancer från radonexponering i bostäder presenterades 2000 av IMM. Studien omfattade 436 personer som fått lungcancer och aldrig varit rökare och en kontrollgrupp på sammanlagt 1 649 personer som heller inte varit rökare. Undersök- ningen visar att exponering för radon ökar risken för lungcancer hos icke-rökare. Den relativa riskökningen för de personer som inte röker eller har rökt var 0,10 per /m3, dvs. ungefär samma relativa riskökning som i den svenska nationella studien . Den grupp av fallen som varit utsatta för miljötobaksrök i hemmet syntes svara för hela riskökningen, medan de som inte varit utsatta för miljötobaksrök inte uppvisade någon riskökning med ökande radonkoncentration. Dessa iakttagelser behöver be- kräftas i andra studier. Det är viktigt att komma ihåg att den absoluta risken att få lung- cancer från radon är mycket mindre för icke-rökare än för rökare, se figur 7.2. De flesta, , av dem som drabbas av lung- cancer från radon är rökare. Hur farligt är radon? Livstidsrisk att drabbas av lungcancer för rökare och icke-rökare. Figuren finns endast i den tryckta versionen. Den internationella har beräknat risken för dödsfall i cancer från strålning till per . Om man använder de risktal för rökare och icke-rökare att få lungcancer från radon som ges av de svenska bostadsstudierna, kan man beräkna vilka stråldoser som risken motsvarar. Vid medel- värdet för radonhalten i bostäder, /m3, är risken för dödsfall i lungcancer från radon för icke-rökare motsvarande den som kan förväntas vid en stråldos av 0,3 mSv . För rökare motsvarar risken en stråldos på 5 mSv . Vid riktvärdesnivån, /m3, skulle motsvarande stråldoser vara 1,3 mSv för icke-rökare och 18 mSv för rökare. Med rökare menas här en person som röker ungefär ett halvt paket cigarretter per dag. En högre eller lägre konsumtion ger en motsvarande högre eller lägre risk. Hur farligt är radon? 7.3Antal lungcancerfall som kan sparas genom åtgärder i bostäder SSI har beräknat att av de radonrelaterade lungcancerfallen orsakas av exponeringar i bostäder med radonhalter överstigande /m3 och av exponeringar mellan 200 och /m3. Av de förväntade 500 årliga fallen i skulle alltså ca 175 orsakas av exponeringar i bostäder med radonhalter överstigande /m3. Närmare 100 fall skulle orsakas av exponeringar i bo- städer med 200–/m3. I verkligheten blir andelen fall som kan undvikas genom radonsänkande åtgärder lägre eftersom radon- halten inte sjunker till /m3 i de sanerade bostäderna. SSI:s be- räkningar visar dock att närmare 150 liv kan sparas genom åtgärder i alla bostäder med halter över /m3. Av dem skulle ett trettiotal vara icke-rökare. Genom åtgärder i alla bostäder med radonhalter mellan 200 och /m3 skulle ytterligare ett fem- tiotal dödsfall kunna undvikas. Vid beräkningarna har an- tagits att åtgärder i bostäder i genomsnitt ger en sänkning av radonhalten till /m3. Antalet sparade liv ökar om åtgärderna ger bättre resultat och minskar om resultaten blir sämre. Ett stort antal dödsfall i lungcancer kan alltså sparas genom radonsänkande åtgärder i bostäder. Den största andelen fall inträffar bland rökare. Att sluta röka är den mest effektiva åtgärd som en enskild person kan vidta för att minska risken att få lung- cancer från radon. minskar risken för en mängd andra sjukdomar som har samband med rökning. De dosberäkningar och riskuppskattningar som gjorts för förtäring av radon i dricksvatten baseras på ett litet antal undersökningar av vuxna personer efter engångsintag av radonhaltigt vatten. Inga epi- demiologiska undersökningar av samband mellan intag av radon- haltigt vatten och cancer har publicerats. Det är också mycket tveksamt om det skulle gå att se någon ökad risk från sådana studier. Hur farligt är radon? De gränsvärden som anges av i dricksvattenkun- görelsen baseras på en riskbedömning från SSI 1993. SSI:s bedömning grundades på en riskuppskattning som presente- rats av FN:s vetenskapliga strålningskommitté, UNSCEAR, i dess rapport (UNSCEAR 1993). UNSCEAR:s bedömning byggde i sin tur på en modell från forskare vid , , i . Enligt UNSCEAR 1993 blir stråldoserna till barn och spädbarn betydligt större än till vuxna som använder samma dricksvatten, framför allt beroende på skillnad i kroppsvikt. Vid en radonhalt i vattnet på /l skulle en vuxen person få en årlig stråldos på ca 0,5 mSv/år, ett barn 1,5 mSv/år och ett spädbarn hela 7 mSv/år. SSI framhöll 1993 att dosberäkningarna och riskuppskattningarna byggde på ett litet antal experimentella undersökningar och att inga epidemiologiska undersökningar fanns publicerade. presenterades rapporten, Risk Assessment of Radon in Drinking Water (NRC (): to Radon in Drinking Water, Risk Assessment of Radon in Drinking Water, , DC: , 1999) från en kommitté, som inom ramen för den amerikanska , National Aca- demy of Science (NAS), har gjort en sammanfattning av kunskaps- läget för radon i dricksvatten. Kommittén har gjort en grundlig genomgång av litteraturen för radon i grundvatten och allmänna vattenverk, radon i inomhusluft samt radon i utomhusluft. Den har inte gjort några nya experiment eller nya mätningar. Däremot har den tagit fram två nya teoretiska modeller för dosberäkningar, dels för radonets diffusion genom magsäckens vägg, dels för upptaget av radon från magsäcken och transporten vidare ut i kroppen.