sou · GPB3102d3 · 2002-01-01 00:00:00 — Enligt nya lista för klassning av avfall, som träder i kraft , kommer uttjänt CCA-impregnerat virke att klassas som farligt avfall. Vidare säger förordningen om deponering att inget brännbart får deponeras efter . Dessa bestämmelser bidrar till att virket hanteras på ett miljöriktigt sätt efter att det har tjänat ut och återförs som avfall. ningen har som ett huvudmål att informera användarna av impreg- nerat virke att använda rätt sort på rätt plats för att inte i onödan belasta miljön. Vidare pågår ett arbete med att hitta mindre miljö- belastande ersättningsmedel. SOU 2001:102 Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden Impregnerat virke behöver tas om hand enligt gällande regler. Det finns möjligheter till återanvändning för t.ex. stolpar och slipers genom att skadade delar på virket kapas bort. Ett problem är att det finns många brukare, både stora och små. Livslängden kan vara för virket vilket ytterligare komplicerar ansvars- bilden. Jag gör bedömningen att producenterna bör ta ett ökat ansvar men att det inte är aktuellt med ett lagstadgat producent- ansvar. Batterier har utvärderats i avsnitt 3.9. Här beskrivs batterier utifrån samma kriterier som övriga varor som analyseras i detta kapitel. Med batterier avses blybatterier över , både start- och industribatterier. Merparten är startbatterier. Import/egen tillverkning. Samtliga startbatterier importeras till . Tillväxttakten i konsumtionen av startbatterier är 1-2 pro- cent . Marknad och aktörer. De största importörerna är Auto- batteri AB, , och . Batteri- importörerna har bildat en branschförening som kallas Swebatt. Det finns cirka 180 företag med batteriförsäljningsverksamhet, som redovisar avgift till . Konsumtionen är cirka 1,3 miljoner startbatterier , vilket innebär . Av batteriets vikt utgörs av bly samt vissa andra metaller som förekommer i små mängder i blyet. Resten är svavelsyra, separatorer av plast och ett kärl av plast. Farliga kemiska ämnen. Huvudsyftet med batteriförordningen är att hindra utsläpp av farliga tungmetaller som bly m.fl. Bly och syra klassas som farliga ämnen. Det finns speciella lagar, förordningar och föreskrifter som reglerar insamling, hantering, lagring samt transport och återvinning av dessa kemiska ämnen. Risken för oönskade utsläpp är därför låg. Antimon, selen, kalcium och kvick- silver förekommer i låga mängder i blyet. Livslängd på produkten. Livslängden på ett startbatteri är . Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden Återanvändning, återvinning, deponering. Det finns ett av stats- makterna fastställt insamlingsmål på , vilket nås enligt uppgifter från Returbatt. Inga batterier deponeras. Andra regelverk som styr mot miljömålen för producentansvaret. Den svenska lagstiftningen som berör blybatterier över omfattar 1.Förordning (1997:645) om batterier (Batteriförordningen) 2.Förordning om producentansvar för bilar, SFS 1997:788 samt bilskrotningslagen (1975:343) och bilskrotningsförordningen (1975:348), vilka genom SFS 2000:1436 respektive 2000:1437 ändrades . Regelverken för batterier beskriver inte producentansvar som sådant. Det återfinns i stället i regelverken för bilar. Exempel från branschens miljöarbete. organiserar en samordnad insamling, meddelar gällande transport- och lagrings- regler, medverkar till en miljöriktig återvinning av de förbrukade batterierna i samt informerar allmänheten via sin hemsida om insamlingsställen m.m. har framfört önskemål till denna utredning att överväga ett eventuellt lagstadgat producentansvar. Syftet med detta skulle bl.a. vara att skulle få en större långsiktig- het i sin planering av de olika länkarna från insamling till återvin- ning (se avsnitt 3.9). och har senare under utredningens gång meddelat att problemen kan lösas genom att aktuella avtal mellan och ändras i sin utformning. Blybatterier omfattas redan av lagstiftning i form av batteriförord- ningen. Omhändertagandet och återvinningen av batterier fungerar bra. Problemet med dåliga förutsättningar för att skapa långsiktig- het i planeringen av verksamheten kan lösas genom ändrade avtal mellan och . Därmed gör jag bedömningen att det inte finns skäl att föreslå ny lagstiftning i form av lagstadgat producentansvar. SOU 2001:102 Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden 10.5Varor med miljöpåverkan främst vid produktionen och i avfallsledet Import/egen tillverkning. Möbelbranschen i tillverkade möbler för hem, kontor och offentlig miljö för nästan . Exporten är större än importen. Hälften av exporten går till , och . Tabell 10.5 Tillverkade möbler i och Produktionen fördelas huvudsakligen till tre kundområden: hem- möbelmarknad 8 Mdr, offentlig miljö 6 Mdr samt kök och diverse inredning cirka 2 Mdr. Marknad och aktörer. Det finns cirka 200 möbeltillverkande före- tag med mer än 10 anställda. De flesta finns i och Väster- götland. av produktionen exporteras. Handeln med nya möbler sker på cirka 650 försäljningsställen spridda över landet. De största kedjeaktörerna i svensk hemma- möbelhandel är: , , , Svenska Hem och . De står för av möbelmarknaden. Svenska avfallsentreprenörer uppskattar att möbler utgör cirka 4 viktprocent av hushållens avfall i storstadsområdena. Tabellen visar genomsnittligt materialinnehåll i möbler. Stoppningen består i huvudsak av polyuretanskum (PUR) och polyester. Övrigt står för olika plaster, nozag, textilier, glas, blandmaterial m.m. Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden SOU 2001:102 Tabell 10.6 Genomsnittligt materialinnehåll i möbler Potentiell mängd i avfallet, vikt Källa : , 1996 Enligt har andelen metall i möbler ökat jämfört med och andelen trä har minskat. Farliga kemiska ämnen. Många möbler är relativt komplexa produkter. En stoppad möbel kan t.ex. bestå av 20 olika material och tillsatser. De olika materialen kan i sin tur vara behandlade med kemiska ämnen och produkter t.ex. lösningsmedel i lim och lacker. Textilierna kan vara behandlade med fläckskydds- och flam- skyddsmedel. Därutöver kan textilierna innehålla färgämnen och bekämpningsmedelsrester. Skinnmöbler innehåller ofta krom. Konstläder och andra plaster innehåller mjukgörare som ftalater. Stoppningsmaterialet kan innehålla flamskyddande medel. Livslängd på produkten. Livslängden för möbler kan variera kraftigt. I snitt uppskattas livslängden till mellan för tyg- klädda stoppade möbler. Men vissa stoppade möbler kan brukas avsevärt längre. Medianen för livslängden ligger i intervallet . Återanvändning, återvinning, deponering. Det är svårt att upp- skatta hur stor återanvändningen av möbler är. Det handlar dock om små mängder jämfört med nykonsumtion. De flesta uttjänta möbler deponeras eller förbränns med energi- utvinning. Det finns en mängd kommunala återvinningscentraler som tar emot uttjänta möbler och har möjlighet att ordna sortering för återanvändning och materialåtervinning. Hur stor mängd möbler som förbränns med energiutvinning alternativt deponeras är inte känt. En uppskattning av avfalls- entreprenörer tyder på att cirka hälften av de uttjänta möblerna förbränns medan resten deponeras. Detta kommer att förändras då förbud mot deponering av utsorterat brännbart avfall träder i kraft. Andra regelverk som styr mot miljömålen för producentansvaret. En del möbler omfattas av producentansvaret för elektriska och elektroniska produkter som trädde i kraft . SOU 2001:102 Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden ljuskällor och armaturer för ljuskällor. Därutöver gäller avfallslag- stiftningen i form av renhållningsförordningen. Exempel från branschens miljöarbete. Möbelbranschens Krets- loppsråd (MKR) företräder företag som tillverkar och marknadsför möbler, köks- och badrumssnickerier. Även handeln ingår. MKR:s främsta uppgift är att tillvarata möbelbranschens intressen gällande producentansvarets utformning och genomförande. presenterade möbelbranschen ett åtagande och en hand- lingsplan: Miljöansvar för möbler inom ett kretsloppstänkande – Producentansvar. Branschen vill enligt handlingsplanen: -vid konstruktion av nya produkter så långt det är tekniskt och ekonomiskt möjligt använda återvunnet material, -vid konstruktion och materialval ta hänsyn till produktens framtida återvinning, -successivt minska miljöpåverkan från tillverkningen, -återvinna restprodukter från möbler på ett miljöriktigt sätt, -förbättra branschens kompetens och kunskaper i miljöfrågor, -utforma och tillhandahålla miljödeklarationer för möbler, -minimera möbelbranschens deponimängder. Enligt pågår ett kontinuerligt arbete enligt planen men den har inte följts upp. Därför att det inte är möjligt att göra en generell bedömning om branschen. Här följer exempel på miljöarbete från två olika företag som kommit en god bit på väg. -arbetar ständigt med att minska andelen som går till deponi. Detta är ett uttalat mål från ledningen. Andelen som går till deponi får inte överstiga vissa värden. Nyckeltalet för det är: antal kg till deponi/producerad kbm möbel. -strävar efter att inte ha några förpackningar alls. Möblerna som monteras och justeras på plats hos kunden transporteras i filtar som sedan återanvänds gång på gång. -har precis startat upp med ett . Här kommer företaget att ha resurser för att ta hand om uttjänta möbler på ett riktigt sätt. -försöker kontinuerligt att minimera användningen av skadliga ämnen i produkterna. Miljöavdelningen och teknikavdelningen försöker att ligga ett steg före lagstiftningen. Orga- niska lösningsmedel för lackning av produkter har tagits bort, liksom krom och PVC. Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden -har som krav att träråvaran ska komma från uthålligt helst miljöcertifierat skogsbruk. -gör en miljöbedömning i utvecklingsskedet. Där ska ansvarig projektgrupp ta ställning till vad som har gjorts för att möbeln ska vara lätt separerbar. -minskar andelen genererat avfall i produktionen genom att spill från en produktionsprocess får bli råvara i en annan process. Butiker samlar in förpackningar och defekta varor för åter- . -driver återvinningsprojekt i vissa länder som och . Möbler kan lämnas tillbaka för återvinning. -tillämpar det strängaste lagkravet som gäller på någon av de säljmarknader där företaget är verksamt. Det gäller produkter, material och kemikalier. har gått längre än lagkraven och i princip fasat ut PVC, bromerade flamskyddsmedel i stopp- ning och textilier samt azofärgämnen. -har ett skogsbruksprogram och ställer krav på att alla leveran- törerna till massivt trä ska kunna spåra virket tillbaka till avverkningsregion. Åtta jägmästare anställda inom inköpsorga- nisationen arbetar med att följa upp hur skogsråvaran har pro- ducerats. Målet är att träråvaran ska vara certifierad enligt ett tredjepartssystem såsom FSC (). -arbetar med olika återvinningsprojekt för att lära hur en pro- dukt bäst ska konstrueras för återvinning. Frågeställningar om att inte blanda material och underlätta isärmontering ingår. -arbetar med en permanentmärkning av produkterna. Den inne- bär att det ska gå att spåra produkten och dess innehåll då man långt efter köpet behöver information för att återvinna pro- dukten. De materialströmmar som uppstår i samband med konsumtion av möbler är förhållandevis stora sett ur ett nationellt perspektiv. Det behövs ytterligare åtgärder när det gäller minskad användning av kemikalier. Det finns en god potential för att låta materialåter- vinningen öka. På grund av att en del möbler har en livslängd på SOU 2001:102 Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden är det inte självklart hur man ska skapa ekono- miska garantier för ett omhändertagande. Min bedömning är att producenterna bör ta ett större ansvar inom möbelbranschen men att tiden ännu inte är mogen för att lagstiftat producentansvar. Import/tillverkning. Konsumtionen i av traditionella lek- saker exklusive videospel uppgår till inkl. moms. Importen utgör av till- förseln till marknaden. Svenska leksaksbranschen svarar för 5 pro- mille av världshandeln. svarar för hälften av världens leksaksproduktion. Andra stora tillverkarländer är , , , , , och . Vissa specialiteter kan utläsas – är stora på babyleksaker och barncyklar, på dockor, , och på träleksaker samt på elektronik. Marknad och aktörer. Flertalet större leverantörer är organiserade inom för Lek & Hobbyartiklar (LLH). Antalet medlemmar är cirka 20 stycken. Därutöver finns ett 50-tal mindre och medelstora importörer/distributörer. Detaljisterna är organiserade i () som representerar cirka 250 enskilda leksaksbutiker. Därutöver finns ett antal oorganiserade butiker vilket totalt ger cirka 350 enskilda lek- saksbutiker. Vidare finns större kedjor som BR, Toys-R-Us, KF, Barnens Hus, Åhléns m.fl. Även postorderföretag, Internetföretag och supermarkets säljer leksaker. Fördelningen mellan olika varugrupper i procent av försäljningen ( i kronor) framgår av tabellen. Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden SOU 2001:102 Leksaker består av allehanda materialslag som textilier, trä eller träfiber, gummi, plaster, metall. Farliga kemiska ämnen. Leksaker som säljs i ska uppfylla gällande krav enligt såväl leksaksdirektivet som andra tillämpliga direktiv. Standarden EN 71 anger t.ex. maximala nivåer för utlös- ning av vissa grundämnen samt anger vilka kemiska ämnen som får användas i färger, limmer, lösningsmedel m.m. Ett omfattande arbete pågår inom den europeiska standardise- ringen med titeln chemicals in toys. Avsikten är att klarlägga vilka kemikalier som används i leksaker samt uppställa gränsvärden för dem som tillåts. Livslängd på produkten. Leksaker har mycket varierande livs- längd. Vissa enkla leksaker används innan de kastas medan många leksaker sparas från en generation till en annan. Återanvändning, återvinning, deponering. Återanvändning är vanligt förekommande eftersom leksaker sparas från en generation till en annan eller skänks bort. Materialåtervinning är ovanlig, medan energiutvinning och deponering är det vanligaste omhänder- tagandet. Andra regelverk som styr mot miljömålen för producentansvaret. De leksaker, som är batteri- eller eldrivna, omfattas av producent- ansvaret för elektriska och elektroniska produkter. Därutöver gäller avfallslagstiftningen i form av renhållningsförordningen. Exempel från branschens miljöarbete. Standardiseringen av leksaker, i avsikt att tillförsäkra konsumenterna en säkerhetsnivå, påbörjades . Arbetet drevs i samarbete mellan Konsument- verket och LLH. Sedermera anslöt sig till standardiserings- arbetet inom ramen för , det europeiska standardiserings- organet. Det arbetet fortsätter kontinuerligt med syfte att få fram SOU 2001:102 Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden leksaker där varken materialet eller produktdesignen ska utgöra någon risk för konsumenter och miljö. LLH har som en av de första branscherna i deltagit i ett internationellt arbete i syfte att ta fram en code, Code of Business Practices, som kräver att vissa kriterier ska vara uppfyllda vid till- verkning av leksaker. De innehåller bl.a. krav på att miljöförhål- landena vid fabrikationen är acceptabla, att arbetstagarnas rättig- heter tillgodoses, att barnarbete ej förekommer etc. LLH informerar fortlöpande sina medlemmar om såväl miljö- mässiga som andra krav som uppställs av myndigheter och organi- sationer. LLH har t.ex. föreslagit texter för medlemmarna att användas på inköpsorder där det svenska förbudet mot kadmium och ftalater redovisas. Vad gäller textila leksaker har azofärgerna uppmärksammats. Det finns företag bland medlemmarna som har ett definierat miljöledningssystem och som är miljöcertifierade enligt ISO 14001. Leksaksbranschens företrädare påpekar att den svenska markna- den är liten i ett internationellt perspektiv (). Det är därför svårt att få utländska leverantörer att tillgodose svenska sär- krav. De förordar därför starkt att alla krav på leksaker samordnas med dem inom EU. Den mängd material som används i leksaker och den mängd avfall som uppstår är liten i förhållande till t.ex. byggbranschen och möbelbranschen. En del av leksakerna omfattas av producentansvar för elektriskt och elektroniskt avfall. Leksaker sparas ibland från generation till generation varför det inte är självklart hur man ska skapa ekonomiska garantier för ett omhändertagande. Sett ur resurshushållningsperspektiv finns det varugrupper som bör vara mer prioriterade än leksaker vid ett utvidgat producentansvar. Jag gör därför bedömningen att det inte finns skäl att föreslå ett lag- stadgat producentansvar. Det finns dock ett pedagogiskt perspektiv. Leksaker är barnens första egna ägodelar. Genom att leksaksbranschen bidrar till ett omhändertagande av kasserade leksaker så kan branschen också bidra till tidiga insikter hos barn om olika sätt att hushålla med resurser. Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden En mycket stor andel leksaker importeras. När det gäller krav på minskad användning av kemikalier och produktens utformning kan det vara svårt för ett litet land att ensamt ställa krav på produ- centerna. Det finns därför starka skäl att kraven samordnas inom EU. I förordningen om producentansvar för returpapper (1994:1205) definieras vilka produkter som är returpapper. I den definitionen ingår inte pappersprodukter från spel. Import/egen tillverkning. är det enda pappersbruket i som levererar högkvalitativa pappersprodukter för använd- ning i spelsammanhang. Marknad och aktörer. ATG och använder ett 20-tal olika pappersprodukter i sin spelverksamhet. Pappersprodukterna levereras från till cirka 6 800 spelombud runt om i landet. ATG har drygt 2 000 ombud. Kunderna använder produk- terna då de genomför diverse spel och vadhållningar. för ut pappersprodukter/år på marknaden och ATG /år. Det blir som används i spelsammanhang. Fibern i pappersprodukterna är av hög kvalitet och kan cirkuleras upp till tio gånger i kretsloppet innan fibern blir uttjänt. Fiskeby har låtit testa materialprover från /ATG i laboratoriemiljö med positivt resultat. Slutsatsen blev att fibrerna passar väl in i den råvarumix Fiskeby använder. Farliga kemiska ämnen. Pappersprodukter från spel innehåller inte några föroreningar som gör dem olämpliga för materialåtervin- ning. Livslängd på produkten. Pappersprodukterna har en kort livs- längd som kan räknas eller enstaka veckor. Återanvändning, återvinning, deponering. En del av papperspro- dukterna går till materialåtervinning. Det är svårt att skatta hur mycket. Vad gäller bongar och spelkvitton vid travbanor finns ett stort nedskräpningsproblem. ATG uppskattar att en tredjedel går till pappersåtervinning och två tredjedelar till energiutvinning. För- klaringen är att bongar och spelkvitton släpps ned på marken ute på publikplats och sopas upp. Denna fraktion blir då för smutsig för att kunna användas som returpapper. SOU 2001:102 Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden Andra regelverk som styr mot miljömålen för producentansvaret. Förordningen om producentansvaret för returpapper (1994:1205) omfattar inte pappersprodukter för spelverksamhet. Därmed finns inte något regelverk som stimulerar till materialåtervinning av dessa produkter. träder förbudet att deponera utsor- terat brännbart avfall i kraft. Det innebär att de aktuella spelpro- dukterna bör sorteras ut för återvinning. Exempel på miljöarbete. och har i första hand arbetat förebyggande för att minska mängden papper som används till spelprodukter genom att minska volymen trycksaker och se över vilka tryckfärger som används. ATG har även genomfört projekt tillsammans med Håll Rent i syfte att minska ned- skräpningen vid travbanorna. Vissa initiativ har kommit från miljöorganisationer. Repre- sentanter för har genomfört två provom- gångar med insamling av spelbongar på Romme travbana. av spelbongarna insamlades . Resulta- tet av genomförda intervjuer och försöksverksamheten visade sam- stämmigt att travbanornas personal och publik till har en positiv inställning till att de beskrivna pappersprodukterna (spelkvitton, bongar mm.) insamlas och återvinns. Återvinsten inom Bingolotto, som också växte fram på initiativ av en ideell förening – senare Forum för Hållbar Utveckling – är ytterligare ett exempel på hur insamling av spelprodukter kan bedrivas. Cirka 60- av lotterna samlas in genom konceptet Återvinsten. Insamlingsmetoden innebär att en ren fraktion erhålls. Enligt Fiskeby är det en fördel att samla in pappersprodukterna från spel separat och skilt från tidningspapper eftersom de bl.a. har en högre kvalitet och är svårare att lösa upp speciellt i blandning med mer lättupplöst tidningspapper. Frivilliga åtaganden från och Några viktiga mål som ATG och har angivit: -erbjuder av travbanorna källsortering av papper vid publikplats, (ATG), -källsorterar av ombuden för ATG och returpapper, Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden -har det kuponglösa spelandet ökat till för ATG respektive för , -Uppföljning kommer att ske och efterföljande år för att mäta hur målen nås. Jag konstaterar att pappersprodukter från spel går ut på den svenska marknaden . Ett viktigt skäl till att vidta åtgär- der är att minska nedskräpningen. Ett annat skäl är att få igång en ökad materialåtervinning eftersom dessa pappersprodukter är av mycket hög kvalitet och kan cirkuleras i kretsloppet. Mitt förslag är att avfall orsakat av pappersprodukter från spel ska omhändertas enligt de frivilliga åtaganden som lämnats av ATG och till utredningen. Målsättningen med åtagandet är bl.a. att öka materialåtervinningen genom utökad källsortering samt att minska nedskräpningen. Förpackningar av plast omfattas av producentansvar. Producent- ansvaret för förpackningar har dock inte tillämpats på lantbrukets ensilageplast. Import/egen tillverkning. Två svenska företag (och ) tillverkar lantbruksplast. Viss mängd förs in till . Med lantbruksplast avses här både ensilageplast och stor- säckar. Ensilageplasten används av lantbrukare för att förvara och ensilera hö. Storsäckar används till utsäde, gödselmedel etc. Marknad och aktörer. Tillverkarna och importörerna sätter lant- bruksplasten på marknaden. Den köps av lantmännenföreningar som LRF, , Hydro , maskinstationer etc. och säljs vidare till lantbruket. Lantbrukarna använder den i den egna verksam- heten. Förpackningar fyllda med foder kan säljas vidare. Marknaden för lantbruksplast uppskattas till cirka 11-12 000 ton . utgörs av storsäckar, ensilageplast och resten annan sträckfilm. SOU 2001:102 Överväganden och förslag rörande utvidgat producentansvar och frivilliga åtaganden Ensilageplasten består av polyeten. Storsäck- arna består av polypropylen. Farliga kemiska ämnen. Plastmaterialen innehåller inga farliga ämnen i sig. Vid förbränning av plasten bildas koldioxid och vatten. Vid okontrollerad förbränning finns dock risk för uppkomst av farliga ämnen som dioxiner. Livslängd på produkten. Lantbruksplasten har en genomsnittlig livslängd , dvs. Återanvändning, återvinning, deponering. Hos vissa av lantmän- nenföreningarna finns ett system för insamling av kasserad lant- bruksplast. Storsäckarna består av flera lager, som är svåra att ta isär. Utan detta förarbete lämpar sig inte storsäckarna för återvin- ning. Det krävs produktutveckling. Ensilageplasten är ofta förore- nad. Lantmännenföreningarna levererar mestadels till den regionala förbränningsanläggningen där energin utnyttjas. får de ingen avsättning för materialet utan det går till deponi eller lagras i väntan på avsättning. Vissa förbränningsanläggningar föredrar materialet i rivet skick, vilket kräver en mobil utrustning. Några enstaka levere- rar till plaståtervinnare.