sou · GPB316 · 2002-01-01 00:00:00 — –The risk of side effects from interaction between veterinary medicine pharmaceuticals and alternative medicine preparations. An additional risk is – The risk of contagion. Alternative medicine treatments may be beneficial. One prerequisite is that the risks described above are minimized. If it is possible to improve animal well-being, to improve animal health by preventing disease, to facilitate cure of some illnesses, to provide rehabilitation after illness or to increase the contact and interplay between the animal and its owner/caregiver through the use of alternative medicine treatments, then treatment with alternative medicines could be a valuable complement to traditional veterinary medicine. The fact that some of the methods currently regarded as belonging to conventional veterinary medicine were previously regarded as treatments in alternative medicine also indicates the importance of maintaining a dialogue between representatives of treatment methods with different, apparently irreconcilable explanatory patterns. In addition to the committee directives (1998:104) that have determined the boundaries for my work, the core article of which is § 2 in the Animal Welfare Act, which states that animals are to be protected from unnecessary suffering and illness, the following documents have provided a point of departure for my considerations: 1) On 24 2000, Regulation 1804/19991 was enshrined in Swedish law. This regulation contains 27 points, stipulating the terms and conditions governing organic production of agricultural products. The introduction to the regulation states the reasons for using phytotherapeutic and homeopathic products in point 17. However, when animals become sick or injured, they should be treated immediately by giving preference to phytotherapeutic or homeopathic medicinal products and by limiting to a strict minimum the use of chemically-synthesised allopathic medicinal products in order to guarantee the integrity of organic production for consumers it should be possible to take restrictive measures such as doubling the withdrawal period after use of chemically synthesised allopathic medicinal products: This is governed in annex I B point. 5.4.of the regulation: The use of veterinary medicinal products in organic farming shall comply with the following principles: a)Phytotherapeutic (e.g. plant extracts (excluding antibiotics), essences, etc.), homeopathic products (e.g. plant, animal or substances) and trace elements and products listed in Part C, section 3 of , shall be used in preference to chemically- synthesised allopathic veterinary medicinal products or antibiotics, provided that their therapeutic effect is effective for the species of animal, and the condition for which the treatment is intended; b)If the use of the above products should not prove, or is unlikely to be, effective in combating illness or injury, and treatment is 1 Council Regulation (EC) No 1804/1999 of 19 1999 supplementing Regulation (EEC) No 2092/91 on organic production of agricultural products and indications referring thereto on agricultural products and foodstuffs to include livestock production. essential to avoid suffering or distress to the animal, chemically- synthesised allopathic veterinary medicinal products or antibiotics may be used under the responsibility of a veterinarian. 2)The Act on Eligibility to Pursue the Profession of Veterinarian (1994:844), §7 states that a veterinarian is to exercise his duties in accordance with scientific knowledge and well-tried experience (in Swedish: vetenskap och beprövad erfarenhet). The preparatory documents to the law do not contain any statement by the legislators regarding their definition of this phrase. Some guidance may be taken from other comparable legislation and from the practice of . In a statement from 2000, states that in its view it is natural for the understanding of what constitutes scientific knowledge and well-tried experience to change, because the body of scientific knowledge is always growing. For this reason, it is necessary to consider the phrase not only as allowing but even as assuming treatment methods which are initially described as alternatives to conventional practice. 3)In 1995, , presented a report entitled Treatment of Animals with Alternative Medicine (in Swedish: Alternativmedicinsk behandling av djur). Some of the measures proposed in the report were: a)A prohibition, in principle, against treatment of animals in accordance with the principles of alternative medicine, on the basis of the same argumentation that resulted in the prohibition against treatment of children under the age of eight using the principles of alternative medicine. b)A requirement that grounds of scientific knowledge and/or well-tried experience be used as a basis for granting an exception to the prohibition in principle. c)A requirement that the professional groups carrying out alternative treatments be educated. d)A requirement that individuals performing treatments based on alternative medicine be certified or registered. 4) Employees working with human health and care work in accordance with the Act on professional activities in the area of health and care (1998:531). This personnel category includes individuals who are certified or otherwise entitled to use an occupational title protected by law, individuals working at hospitals and other health care facilities, assistants to certified professionals, and other groups of people stipulated in special government regulations. Chapter 2 §1 of the Act stipulates that health and care personnel are to perform their work in accordance with scientific knowledge and well-tried experience. Individuals working with human alternative medicine are not required to work in accordance with scientific knowledge and well- tried experience. However, there are other restrictions on what these individuals may and may not do. For instance, professional treating others for illness by implementing or prescribing a measure to achieve prevention, cure or may not: –treat illnesses which must, according to the Communicable Diseases Act be reported to the authorities, –treat cancer, malignancies, diabetes, epilepsy or other pathological conditions in conjunctions with pregnancy or childbirth, –provide guidance or instructions in writing without having personally examined, or examine or treat children under the age of eight. (Chapter 4, §2 and §3). 5) The report of the Swedish government commission on alternative medicine (SOU 1989:60). The report on human alternative medicine proposed, inter alia, that new legislation be put forward in which individuals offering treatments based on alternative medicine should be divided into two categories. One category would be individuals who have basic traditional training. There individuals could be registered with , and therefore have the right to market their services under the designation registered professional in alternative medicine. The other category would be individuals with no such educational background. It was also proposed that be commissioned to establish the criteria defining basic training, on the basis of which the competence of these professionals would be assessed. The commission also proposed certain restrictions to apply to professionals in alternative medicine, both in relation to certain pathologies and in relation to children (a total prohibition against treatment of children under the age of three, and a requirement of regular contact with a physician and that the physician must be informed about alternative treatment of older children). The commission proposed that the treatment age limit for professionals who were not registered and who did not have the required basic training be 15. None of the proposals put forward by the commission on alternative medicine in the area of health and care have been implemented. Boundaries of the present report I have concentrated my studies, observations, conclusions and proposals on an effort to achieve a regulatory system for treatment methods using alternative medicine so as to reduce the risk of unnecessary suffering in animals treated using these methods. Another intention has been, wherever possible and meaningful, to pave the way for an attitude encouraging collaboration between the best alternative medicine has to offer and traditional veterinary medicine, to the advantage of both disciplines and of the health of animals. My ambition has been to be open, if critical, in my stance, in the knowledge that there is no such thing as the ultimate knowledge, and that what is recognized as scientific knowledge and well-tried experience today is always a concept in flux. 1)The prevailing conditions regarding alternative medicine treatment of animals. Proposal: The following is to apply to any individual who is not a veterinarian but who offers professional treatment for animals using the methods of alternative medicine. He or she: 1.must have certain approved basic training in medicine regarding animals, legislation on animal welfare and communicable diseases and matters of liability, 2.must have the necessary knowledge to perform the treatment method in question, 3.may only treat a diseased or injured animal in consultation with a veterinarian, after a veterinary examination, diagnosis and treatment instructions 4.must provide written documentation of the treatment of each individual animal. Treatment intended only to improve the well-being of healthy animals, and that may not be expected to imply risks from the point of view of animal welfare, or that is not otherwise in violation of the applicable legislation may be excepted from item 3 above. SOU 2001:16 Summary 25 In addition, a person treating an animal with a method belonging to alternative medicine may do so if the treatment method implies no risks for the animal receiving the treatment or for other animals from the point of view of animal welfare. The national government or an authority authorized by the national government may lay down further stipulations regarding conditions to apply to treatment with alternative medicine. Considerations: See section 6.4.1. This proposal requires an amendment to the legislation, see the comments regarding the legislation in Chapter 9. 2) Authorization for individuals using certain alternative medicine treatment methods Proposal: In certain cases, it will be possible to grant authorization to certain individuals who, without being veterinarians, perform professional alternative medicine treatment methods on animals. For this to be possible, the individual in question: 1must have passed the final examination in the approved basic animal training course 2must have passed the final examination in a training program in an alternative medicine treatment method with documented clinical effects or 3must have passed approved theoretical and practical tests in the relevant treatment method. Considerations: See section 6.4.2. 3)A scientific council for developments in alternative and veterinary medicine Proposal: The of a scientific council for developments in alternative and veterinary medicine. This council should be under the supervision of the authority with overall responsibility for animal welfare, which at present is . The council is to: a)assess treatment methods using alternative medicine in terms of effects, risks from the point of view of animal welfare and ethical Observations. b)evaluate and propose approval criteria for programs in basic medicine and alternative medicine for animals c)propose approval criteria for theoretical and practical tests for professionals in treatments with alternative medicine who have substantial professional experience d)promote co-operation between veterinarians and individuals performing certain treatments with alternative medicine e)take initiatives with regard to and follow research and development work of particular significance in the field of alternative medicine f)distribute funding for research in treatment methods using alternative medicine. The advisory body is to be broad in composition, and include researchers in veterinary medicine, practitioners, and representatives of different disciplines within alternative medicine. When necessary, the council is to be able to co-opt expert advisors. Considerations: See section 6.4.3. 4)Opportunities, in certain cases, for veterinarians to use treatment methods with alternative medicine Proposals: In order, inter alia, to promote research and collaboration between veterinarians and professionals in alternative medicine, veterinarians should be given the opportunity, in certain cases, to treat animals using treatment methods with alternative medicine, After special consideration, the national government or an authority authorized by the government should be able to determine that the scientific council for alternative and veterinary medicine may permit a veterinarian to use a treatment method with alternative medicine. Considerations: See section 6.4.4. This proposal requires an amendment to the legislation, see the comments regarding the legislation in Chapter 9. 5)Research into treatment methods using alternative medicine Proposal: Funds should be allocated for research into treatment for animals using alternative medicine. Considerations: See section 6.4.5. 6)Clarification of articles 10–11 of the Animal Welfare Act Proposal: The Animal Welfare Act should be clarified so as to clearly state that measures that may only be undertaken by a veterinarian include not only surgical interventions but also injections, drawing blood, and otherwise penetrating the skin or mucous membranes of animals. It is also proposed that the Act be tightened up in the respect that the services of a veterinarian must be used the moment a risk arises that the intended treatment may cause more than negligible suffering. Considerations: See section 4.6.6. This proposal requires an amendment to the legislation, see the comments regarding the legislation in Chapter 9. 7)Amendment to the animal welfare regulation Proposal: If an animal is ill, injured or displaying abnormal behavior, the reason is to be determined immediately, and appropriate measures taken directly unless the illness or injury is so severe as to require that the animal immediately be put to death. If the reason cannot be established or if the measures implemented are not immediately effective, a veterinarian is to be contacted directly. Considerations: See section 6.4.7. 1Förslag till lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534) Härigenom föreskrivs i fråga om djurskyddslagen (1988:534) dels att 10 och 11 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 9 a §. Den som, utan att vara veterinär, yrkesmässigt behand- lar djur med en alternativ- djur, djurskydds- och smitt- 2. skall ha de kunskaper som krävs för att utföra behand- 3. får endast sjukt eller skadat djur i samråd tera behandlingen för varje djur. Första stycket 3 gäller inte Det är förbjudet att göra operativa ingrepp på djur i andra fall än när det är befogat av veterinärmedicinska skäl. Första stycket gäller inte djur som används för sådana ända- mål som avses i 19 §. Regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, , får meddela ytterligare föreskrifter om avser öka välbefinnandet hos friska djur och som inte kan förväntas innebära risker ur djurskyddssynpunkt eller i övrigt strider mot gällande lagstiftning. Vidare gäller att den som yrkesmässigt behandlar djur med en alternativmedicinsk behandlingsmetod får göra det om metoden inte innebär risker från djurskyddsynpunkt för det behandlade djuret eller för andra djur. Regeringen, eller den myn- dighet som regeringen före- skriver, får meddela ytterligare föreskrifter om villkor för alternativmedicinsk behandling. Det är förbjudet att göra operativa ingrepp på djur, ge dem injektioner, tappa dem på blod eller på annat sätt penetrera deras hud eller slemhinna, utom om behand- lingen är befogad av veterinär- medicinska skäl. Förbudet gäller inte djur som används för ändamål enligt 19 §, om ingreppet, injektionen, blod- avtappningen eller penetratio- nen av hud eller slemhinna är en del av ett sådant djurförsök som har godkänts av en djur- försöksetisk nämnd. Regeringen eller efter regeringens bemyndigande, , får meddela ytterligare föreskrifter om 1 Senaste lydelse 1998:56 På djur som används för ändamål enligt 19 § får operativa ingrepp, injektioner, blodavtappning, penetration av hud eller slemhinna eller behandling också utföras av den som har föreskriven utbildning.Detta gäller om ingreppet, injektionen, blodavtappningen, penetrationen av hud eller slemhinna eller behandlingen är en del av ett sådant djurförsök som har godkänts av en operativa ingrepp på djur samt föreskrifter om undantag från första stycket i fråga om djur som avses i 4 § eller om det finns särskilda skäl. operativa ingrepp, injektioner, blodavtappningar eller andra former av penetration av hud eller slemhinna. Regeringen eller får också meddela föreskrifter om undantag från förbudet i första stycket, när det gäller djur som avses i 4 §, eller om det finns särskilda skäl. För operativa ingrepp på djur En veterinär skall anlitas, när skall en veterinär anlitas. djur skall utsättas för operativa tappas på blod eller när deras penetreras på annat sätt. veterinär skall också anlitas, när djur skall behandlas i syfte att behandling i syfte att förebygga, förebygga, påvisa, lindra påvisa, lindra eller bota sjukdom bota sjukdom eller skada hos eller skada hos ett djur, om dem, om behandlingen kan orsaka lidande som inte är som inte är obetydligt. Första stycket gäller inte, om behandlingen är så brådskande att en veterinär inte hinner anlitas. I fråga om djur som används för ändamål som avses i 19 § får ingreppet eller behandlingen också utföras av den som har föreskriven utbildning. 2 Senaste lydelse 1998:56. Regeringen, eller efter regeringens bemyndigande , får meddela föreskrifter om undantag från första stycket. Denna lag träder i kraft den 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket skall ha följande lydelse. En veterinär skall fullgöra sina uppgifter i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, efter särskild prövning av det vetenskapliga rådet för alternativ- och veterinärmedicin, ge tillstånd för en veterinär att använda en alternativmedicinsk behand- lingsmetod i utvärderingssyfte. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad veterinärer är skyldiga att göra i sin yrkesutövning och om tillsyn över veterinärers verksamhet. Denna lag träder i kraft den 1 Utredarens uppgift och arbete Intresset för och användningen av s.k. alternativmedicinska behand- lingsmetoder för djur har ökat. Vad beträffar dem som yrkesmässigt utövar alternativmedicinska behandlingsmetoder på djur har de vitt skilda bakgrunder avseende utbildning och erfarenhet. Det finns endast ett fåtal författningsbestämmelser som är applicerbara på deras verksamhet. Enligt djurskyddslagen (1988:534) skall djur behandlas väl och skyddas från onödigt lidande och sjukdom. I 11 § anges att veterinär skall anlitas för operativa ingrepp på djur eller för annan behandling som orsakar lidande som inte är obetydligt. Särskilda behörighetskrav gäller vid behandling av sjukdomar på vilka epizootilagen (1980:369) och lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella hos djur är tillämplig. Lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket ställer krav på att veterinärer i sin yrkesutövning skall fullgöra sina uppgifter i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Många av de alternativmedicinska behandlingsmetoderna är inte baserade på vetenskapliga undersökningar varför behörighetslagen kan utgöra ett hinder för veterinärer att utöva alternativmedicinska behandlings- metoder. I anledning av det ökade utövandet av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur inkom ett flertal skrivelser till . Skrivelserna som utfärdats dels gemensamt av trav- och galoppsportens centralorganisationer, dels av veterinär- förbund samt av veterinärmedicinska sällskap uttryckte farhågor inför den pågående utvecklingen och framförde ett flertal kritiska synpunkter beträffande såväl förekommande alternativ- medicinska behandlingsformer som existerande utbildningar inom 36 Utredarens uppgift och arbete Man befarade att det fanns risk för att djurens hälsa åsidosattes. Som en följd av skrivelserna lät göra en preliminär utredningsrapport om alternativmedicinsk behandling av djur. Enligt rapporten saknas det tillförlitlig statistik över omfattningen av alternativmedicinsk behandling av djur. Den angav vidare att de alternativa behandlingsmetoderna var vanligast förekommande beträffande hästar och nötkreatur, att dokumentationen av olika behandlingsmetoders effekt på djur ofta är bristfällig samt att flertalet verksamma alternativbehandlare av djur saknar utbildning. Vad beträffar utbildningar i alternativmedicinska behandlingsmetoder angavs i rapporten att ett flertal sådana utbildningar finns och att kvalitén på dem varierar. föreslog därefter regeringen att tillsätta en utredning för att ytterligare utreda frågan. beslutade att tillsätta en särskild utredare för att allsidigt belysa de alternativmedicinska behandlingsformerna samt föreslå åtgärder för att säkerställa att djur inte utsätts för onödigt lidande. Uppgiften har bestått i att kartlägga de alternativmedicinska behand- lingsmetoderna för djur, inklusive utövare och omfattning. I denna del ingick också att sammanställa tillgängliga utvärderingar av metoderna, för- och nackdelar samt eventuella djurskyddsproblem. I uppdraget här även ingått att redogöra för och utvärdera utbildningarna i alternativ- medicinska behandlingsformer för djur, liksom att bedöma behovet av sådan utbildning. Vidare att kartlägga lagstiftningen och användningen av alternativmedicinsk behandling av djur i några jämförbara länder. Avslutningsvis skulle utredningsuppdraget mynna ut i ett förslag till hur bestämmelser för området alternativmedicinsk behandling av djur bör utformas. Se kommittédirektiv bilaga 1. Jag förordnades av regeringen . Utrednings- sekreteraren förordnades . knöt jag en expertgrupp till utredningen. De har representerat expertis inom skilda delar av veterinärmedicinen, svenskt och internationellt djurskydd, djurhomeopati och djurmassage. Utredarens uppgift och arbete 37 Utredningen har hållit endagssammanträde elva gånger samt tvådagarssammanträde . I anslutning till sammanträdena har gjorts studiebesök vid sex tillfällen vid vilka även expertgruppen och sakkunnig har deltagit. I mitt arbete med att samla information om de alternativmedicinska behandlingsmetoderna för djur har jag rest runt i och gjort ett antal studiebesök vid djurkliniker, hos privatpraktiker, på lantbruk samt vid olika utbildningsanstalter. Vidare har jag arrangerat en s.k. hearing vid vilken företrädare dels för veterinärmedicinen, dels de alternativ- medicinska behandlingsmetoderna har debatterat fördelar och nackdelar med förekomsten av metoderna, lämpliga utbildningar samt vägar att reglera verksamheten i syfte att stärka djurskyddet. För att bilda mig en uppfattning om omfattningen av, inställningen till och regleringen av de alternativmedicinska behandlingsmetoderna i utlandet har jag rest till några länder i samt till . Där har jag främst träffat företrädare för Jordbruksdepartement, veterinär- förbund, universitet och djurkliniker men också privatpraktiserande utövare av alternativmedicinska behandlingsmetoder.