sou · GPB357d2 · 2002-01-01 00:00:00 — I det som brukar kallas svensk eller skandinavisk välfärdsforskning används en resursorienterad ansats där välfärd ses som ett mång- dimensionellt begrepp. Betoningen av resurser är viktig genom att den implicerar en aktivt handlande människa, där resursernas värde ligger i att de möjliggör för individen själv att kontrollera och styra sina livsvillkor. Det mångdimensionella angreppssättet innebär att övergripande välfärdsstudier brukar beakta materiella resurser, såsom pengar och ägodelar, och förhållanden knutna till arbete, men också mer immateriella ting såsom hälsa och sociala rela- tioner.2 Välfärd ses med andra ord i denna tradition som ett bredare begrepp än ekonomiska resurser. Ekonomiska resurser kan ändock sägas vara en central indikator för att bedöma levnadsförhållandena och för majoriteten av befolk- ningen är inkomsten i sin tur den viktigaste delen av dessa resurser. I en marknadsekonomi är detta egentligen självklart eftersom de flesta varor och tjänster är prissatta, och ekonomiska resurser på sedvanligt sätt styr genom utbud och efterfrågan. Ekonomiska resurser, och då främst pengar, kan också lättare än andra välfärds- komponenter omvandlas eller transformeras till andra ting såsom exempelvis goda bostadsförhållanden.3 Empiriskt har det också visat sig att ekonomiska resurser har en tydlig särställning ibland de 1Kloka synpunkter på tidigare versioner av detta kapitel har getts av Kommittén Väl- färdsboksluts ledamöter liksom av och . Jag vill också tacka och hans kollegor på som lagt ned ett stort arbete på att iordningsställa och bearbeta data. 2Den ursprungliga definition av levnadsnivå som gjordes av (1970) lyder: för- fogande över resurser i pengar, ägodelar, kunskaper, psykisk och fysisk energi, sociala relationer, säkerhet m.m. med vars hjälp individen kan kontrollera och styra sina livsvillkor (1970:25). 3Därutöver finns förstås mer socialpsykologiska aspekter, såsom status, av inkomster och ekonomiska resurser som är betydelsefulla. Dessa aspekter rör framförallt relativa dimen- sioner av inkomster eller konsumtion. olika områden som brukar inkluderas i välfärdsmätningar genom att de så tydligt har samband med andra sfärer eller välfärds- områden, såsom hälsa, arbetsförhållanden, utsatthet för våld osv. (se t.ex. och 1984; och 2000). Om ekonomiska resurser och inkomster är viktiga för vår levnadsnivå ses också inkomstskillnadernas storlek av många som en grundläggande ojämlikhetsindikator. Därav följer att det alltid finns särskilt intresse för om och hur inkomstfördelningen för- ändras och också en stor allmän fascination för nivåerna på dessa skillnader. har också många forskarstudier kring olika aspekter av inkomstfördelningens förändringar i och hur dessa ter sig i ett internationellt jämförande perspektiv pre- senterats (se t.ex. och 1997; 1998; ; 2001). Den officiella statistiken kring hushållens inkomster presenteras av Statistiska Central- byrån i s.k. Statistiska meddelanden (se SCB 2001).4 Vi kommer inte här gå in på det aktuella forskningsläget men ett par fakta förtjänar att återupprepas. För det första har , liksom de andra nordiska länderna, utifrån ett internationellt perspektiv små inkomstskillnader. För det andra, inkomstspridningen har under tenderat att öka i . Denna trend är giltigt för de flesta, men långt ifrån alla, rikare västländer (se t.ex. och 1997; 2000; 2000). Avsikten i detta kapitel är för det första att presentera färska data om den svenska befolkningens inkomster – nivåer, fördelning, gruppskillnader, sammansättning och omfördelning – och föränd- ringar därvidlag , inklusive dess sista år. I linje med diskussionen ovan kommer detta att göras med ett så välfärds- relevant inkomstbegrepp som möjligt. Utöver att analysera och beskriva hur inkomsternas över- gripande nivåer och fördelning har ändrats riktas ett särskilt intresse mot inkomstfördelningens nedre del. Förekomsten av mycket låga inkomster, eller om man så vill relativ fattigdom, har självfallet stor socialpolitisk relevans och kommer därför att upp- märksammas speciellt. Vidare kommer analyser av inkomstskillna- der mellan olika befolkningsgrupper liksom analyser av inkomst- strukturen, dvs. sammansättningen av olika inkomstslag, att pre- 4 Vidare brukar den fördelningspolitiska gruppen inom i samband med budgetpropositionerna presentera en fördelningspolitisk bilaga som oftast utgår från in- komstfördelningens förändringar men också kan innehålla mer specialinriktade studier (se t.ex. bilaga 4 till Regeringens proposition 1999/2000:1 och bilaga 4 till Regeringens propo- sition 2000/2001:1). Ett speciellt intresse riktas också mot den välfärdsstatliga omfördelning som sker via skatter och transfereringar till hus- hållen. I stort kommer samma metodik och angreppssätt att följas som använts i tidigare analyser av inkomstförhållanden som presenterats av Kommittén Välfärdsbokslut (SOU 2000:3, se även 2000). Den stora skillnaden är att vi nu har möjlighet att täcka in också slutet av vilket inte var möjligt i de tidigare stu- dierna eftersom data då inte förelåg. Därav följer också att de flesta analyser kommer att fokusera på de förändringar som skett slutfas (1997–1999). Avsikten är också att komma något längre i studiet av vad som bidragit till de övergripande trenderna i inkomstfördelningen. Detta kommer att göras med hjälp av olika typer av s.k. dekomponeringsanalyser där vi på olika sätt kommer att bryta ner den övergripande spridningen i olika beståndsdelar. Innebörden av dessa analyser kommer att presenteras närmare i anslutning till att resultaten presenteras. Först är det dock påkallat att kort redogöra för några av de mer metodologiska vägval och de angreppssätt som kommer att användas i det följande (se dock huvudsakligen Appendix A). Där- efter följer en kort presentation av det använda datamaterialet. De första empiriska avsnitten gäller 1990-talets inkomstutveckling utifrån tre dimensioner av välfärd; inkomsternas nivåer, den övergripande inkomstfördelningen, samt förekomsten av låga in- komster. Därefter visas inkomstskillnaderna mellan olika befolk- ningsgrupper och hur dessa har förändras. Avsnittet avslutas med en dekomponeringsanalys där frågan ställs om inkomstfördel- ningens förändringar beror på hur skillnader mellan grupper har utvecklats. Olika befolkningsgruppers risker för låga inkomster, eller relativ fattigdom, står därefter i fokus. Speciellt intresse riktas härvid mot grupper som i tidigare analyser visat sig vara över- representerade bland låginkomsthushållen. Vi övergår därefter till att studera hur inkomststrukturen, dvs. inkomstens sammansätt- ning, ser ut i olika delar av inkomstfördelningen och vilka för- ändringar vi kan skönja i dessa avseenden. Detta avsnitt avslutas med olika typer av omfördelnings- och dekom- poneringsanalyser. Här riktas intresset mot olika inkomstslag och syftet är att härigenom uppnå större kunskap om vad som har orsakat inkomstfördelningens övergripande förändringar . Speciellt uppmärksammas välfärdsstatens omfördelning Kapitlet avslutas med en kort sammanfattning och diskussion av resultaten. 3.2Att studera fördelningen av inkomster, några överväganden Studiet av inkomstfördelningen reser ett antal grundläggande frågor som dels handlar om vad vi menar med inkomster, dels om relationen mellan individ och hushåll samt hur vi ska kunna jämföra personer som lever i hushåll med olika försörjningsbördor. En annan central fråga rör under vilken tidsperiod inkomsten mäts. Skall vi mäta fördelningen av inkomster vid en visst specifikt ned- slag i tiden; är kalenderåret en lämplig tidsenhet, eller bör vårt intresse egentligen riktas mot fördelningen av de sammanlagda inkomsterna under hela livscykeln? Det standardmässiga för- farandet i den här typen av studier, främst av praktiska skäl, är att studera inkomster på årsbasis. Därutöver finns förstås ett antal sed- vanliga metodologiska frågor om exempelvis mätfel. Det finns också mer mätteoretiska frågor om vilka statistiska egenskaper olika spridningsmått har och vilka egenskaper sådana mått bör upp- fylla, spörsmål vi inte funnit anledning till att närmare behandla i det här kapitlet (för en genomgång på svenska se t.ex. 1991). Det finns med andra ord en mängd överväganden och vägval av mer metodologisk natur som är gjorda i de kommande analyserna. Dessa är centrala eftersom de kan påverka våra resultat och slut- satser. När det gäller dessa vägval följer analyserna i detta kapitel i all huvudsak de studier som tidigare presenterats av Kommittén Välfärdsbokslut om inkomstfördelningens utveckling. En diskus- sion kring några av dessa frågor och motiv för de gjorda vägvalen ges i Appendix A. Vi ska dock här kort ta upp inkomstbegreppet och vad som kan kallas inkomstbildningsprocessen. I dagligt tal och i massmedia görs inte alltid en distinktion mellan lön och inkomst. Ändock är det i våra samhällen uppenbart att många faktorer inverkar på människors ekonomiska situation vid sidan av den ersättning för lönearbete som individen erhåller. Något som gör att utvecklingen av löneskillnader och inkomst- skillnader inte alltid behöver gå hand i hand. Det kanske mest uppenbara är att mer än hälften av befolkningen saknar lön och därför inte brukar inkluderas i studier av lönefördelningen. Allmänt kan man säga att individens inkomststandard beror av de tre övergripande institutionerna familj, marknad och stat. Vilka övergripande aspekter bör då inkluderas i ett välfärds- relevant inkomstbegrepp? Inom inkomstfördelningsforskningen har man utgått från att man idealt sett med inkomst bör mäta det som kan användas för konsumtion , utan att den reala nettoförmögenheten ändras.5 Att den individuella ersättningen för arbete (dvs. lön per tidsenhet och arbetad tid) är viktig är förstås självklart men människors ekonomi påverkas också av en mängd andra faktorer såsom t.ex. andra hushållsmedlemmars (främst make/maka eller föräldrar) inkomster från arbete. I moderna välfärdsstater utgör vidare socialförsäkringar och bidrag väsentliga delar av den sam- manlagda inkomsten för huvuddelen av befolkningen. Utöver inkomster från arbete och transfereringar utgör inkomster från kapital en viktig, och allt betydelsefullare, in- komstkälla. Om, och i så fall hur, vissa kapitalinkomster skall inkluderas i inkomstdefinitionen är en omtvistad fråga som inte minst blivit föremål för diskussion i takt med att inkomster från kapital blivit en allt större inkomstkälla. Frågan diskuteras mer utförligt i Appendix A till detta kapitel. Staten, kommuner och landsting påverkar vidare inkomstför- delningen genom skatteuttag. För att mäta inkomsterna utifrån ett välfärdsperspektiv bör vi inte bara se till inkomstsidan utan också till försörjningssidan. Vi måste självfallet också ta hänsyn till hur många personer som skall dela på inkomsterna.6 Detta brukar 5En av de mest kända definitionerna är (1946: 172): it would seem that we ought to define a mans income as the maximum value which he can consume during a week, and still expect to be as well off at the end of the week as he was at the beginning. Det sistnämnda är förstås ett problem av praktiska skäl i och med att det är extremt svårt att reguljärt samla in tillförlitliga data som också tar hänsyn till detta, t.ex. se de diskussioner och rekommen- dationer som utgivits av en internationell expertgrupp bestående av forskare och statistiker, den s.k. Canberra-gruppen (on Household Income Statistics 2001). Möjligheterna är dock sannolikt större i än i de flesta andra länder i och med förekomsten av olika registerdata. 6Om syftet vore att mäta den totala välfärden skulle man kunna ifrågasätta självklarheten i detta resonemang. Om människor väljer att få barn för att detta ökar deras välfärd borde man rätteliggen inte justera ned inkomsterna beroende på antalet barn (se t.ex. Pollak & 1979). Ett antal tungt vägande invändningar kan dock göras mot denna tankegång. Allra viktigast av dessa är att barnen själva inte gjort några val. Eftersom syftet här inte är att göras genom att inkomsterna justeras med hjälp av en s.k. ekvi- valensskala. Denna brukar vara utformad så att den tar hänsyn till att inkomsten måste öka ju fler personer som ska dela på inkomsten men också att det finns stordriftsfördelar (se vidare Appendix A). Det är med andra ord en komplicerad process, som grafiskt exemplifieras i Figur 1, innan vi kommit fram till hushållets ekvi- valerade disponibla inkomst (eller om man så vill den disponibla inkomsten per konsumtions- eller kostenhet) som är det huvud- sakliga inkomstbegrepp som kommer att användas i denna studie. Det är vidare uppenbart att vi kommit relativt långt från den indi- viduella ersättningen för arbete per tidsenhet som befinner sig överst i figuren. Likväl finns det fog för att hävda att marknadens fördelning utgör själva fundamentet i inkomstbildningsprocessen och därför är av central betydelse. Det bör understrykas att figuren kan ritas på olika sätt men att den ändå kan sägas återge det flöde av pengar som sker till individer och hushåll.7 I kapitlets avslutande empiriska del skall vi återkomma till hur inkomstojämlikheten förändras i dessa olika faser. mäta någon total välfärd utan att studera inkomster, eller våra möjligheter att konsumera eller spara, är frågeställningen dock irrelevant. 7 Det bör vidare understrykas att figuren är en grov förenkling och att det är lätt att tänka sig olika återkopplingsmekanismer mellan olika faser i inkomstbildningsprocessen. Grafiskt illustration över inkomstbildningsprocessen Företagarinkomst + arbetsinkomster från andra hushållsmedlemmar Inkomst från arbetsrelaterade transfereringar Andra transfereringar och bidrag Inkomstskatter andra negativa transfereringar När vi kommit så här långt återstår dock en mängd frågor och som vi nämnde inledningsvis i detta avsnitt diskuteras dessa närmare i Appendix A för den speciellt intresserade. Här följer endast en uppräkning av några av de mest centrala vägvalen: Om inte annat anges så menas med inkomster alltid hushållets disponibla inkomst, dvs. i princip inkomsten efter skatter och transfereringar, men där inkomsterna justerats med en s.k. ekvivalensskala i syfte att öka jämförbarheten mellan hushåll med olika sammansättning och storlek Med hushåll avses alltid s.k. kosthushåll. Till skillnad från vad som varit normalt tidigare i officiell statistik innebär det t.ex. att 18-åringar som bor kvar i föräldrahemmet också räknas till detta hushåll, både som konsumenter och ev. inkomsttagare. Den tidsenhet som vi använder för att mäta inkomsterna är kalenderåret. Den ekvivalensskala som används i det följande innebär att vikten för den första vuxna i hushållet sätts till ett, för varje övrig vuxen person (eller äldre) lägger man till 0,55 och för varje barn 0,47 (1998; 2000). Hushållets disponibla inkomster delas därefter med den på så sätt erhållna skalan för att få hushållets ekvivalerade disponibla inkomst, dvs. det inkomstmått som i huvudsak används i analyserna. Individerna i ett hushåll bestående av två vuxna och med en sammanlagd årlig inkomst på i årlig inkomst får härigenom en ekvivalerad inkomst på medan, individerna i ett hushåll med två vuxna och två barn behöver ha en sammanlagd årlig disponibel inkomst på nästan för att anses ha lika hög jämförbar inkomst. Fördelningen inom hushållet antas, liksom i stort sett i all annan inkomstfördelningsforskning, vara jämlik, dvs. alla indi- vider i ett hushåll har samma ekvivalerade disponibla inkomst. Trots att kosthushållet utgör inkomstenheten är analysenheten individer. Med andra ord när vi studerar fördelning av inkomster över befolkningen, eller andelen med låga inkomster, tillmäter vi varje individ samma betydelse. Det bör framhållas att samtliga resultat som presenteras nedan bygger på s.k. kosthushåll. Den hushållsdefinition som använts tidigare, och som bl.a. inneburit att alla personer räknats som egna hushåll, har varit en stor brist i svensk inkomst- Detta har bl.a. lett till bristande jämförbarhet i internationella studier där inte minst de relativa fattigdomstalen för svenska ungdomar kraftigt överskattats (se t.ex. diskussion i , Rainwater & Smeeding 1995). Alla analyser bygger på SCB:s årliga inkomstfördelningsunder- sökningar (vad som tidigare kallades HINK men som numer heter HEK (Hushållens Ekonomi)). Dessa bygger på obundna slump- mässiga urval inom ett antal strata och har haft något varierande urvalsstorlek. Urvalet omfattar drygt 17 000 hus- håll. De flesta uppgifter, t.ex. inkomster, härstammar från andra register men därutöver görs också en intervjuundersökning med urvalspersonerna. Studiens uppläggning beskrivs noggrant i de årliga Statistiska meddelanden som utges (se SCB 2001). I detta kapitel används data från åtta årgångar och vi använder endast data från de som besvarat intervjufrågorna. Anled- ningen till detta är att vi på så sätt mer exakt kan skatta hushållets sammansättning. Inkomstfördelningsgruppen inom SCB har dock lagt ned ett omfattande arbete för att undvika att bortfall i intervju- studien skulle kunna påverka resultaten.8 Det har inte varit möjligt att skapa kosthushåll . Vi har i några fall valt att skatta förhållandet utifrån inkomstdata där äldre hushållsdefinitioner använts.9 I många analyser har vi främst av utrymmesskäl men också av detta skäl valt att studera förhållandena åren 1991, 1993, 1995, 1997 och 1999. I ytterligare några analyser begränsar vi oss till början, mitten och slutet av decenniet, dvs. Inte i något fall har vi valt att också försöka skatta inkomstskillnaderna . Vid sidan av saknaden av inkomster på kosthushållsbasis är anledningen att skattereformen gör att även om kosthushåll skulle ha kunnat beräknas skulle flera mättekniska problem ha återstått. Framförallt ledde den s.k. basbreddningen till att inkomster som tidigare ej fångades upp kom att inklu- 8Till skillnad från vanliga urvalsundersökningar är möjligheterna till en sådan justering osed- vanligt goda i och med att den totala inkomststatistiken omfattar samtliga. data har skattats på så vis att de förändringar som skett, enligt de tidigare hushållsdefinitionerna, , respektive använts som grund. Därefter har dessa tal anpassats för att överensstämma med de förhållanden som föreligger enligt kosthushållsdefinitionen. deras i de mätta inkomsterna. Vi ska i den avslutande diskussionen återkomma , eller vilka förändringar vi kan anta ägde rum , men analyserna baseras på årliga data –1999 även om det i texten kommer att hänvisas . 3.4Den allmänna inkomstutvecklingen och inkomstför- delningens övergripande förändringar 1991–1999 Under i stort sett hela efterkrigstiden har vi i varit vana vid att såväl de nominella som reala inkomstnivåerna ökat. I denna långsiktiga trend finns naturligtvis kortsiktiga fluktuationer som i huvudsak följer konjunkturcykelns svängningar. Dessa svängningar utjämnas dock utav de välfärdsstatliga programmen, i lik- som i andra moderna västländer. Det gör att de genomsnittliga marknadsinkomsterna tenderar att uppvisa en betydligt högre vola- tilitet, dvs. kraftiga upp- och nedgångar mellan tidsperioder, jäm– fört med hur de genomsnittliga disponibla inkomsterna för befolk- ningen förändras. Den recession som drabbades av innebar att vi fick ett dramatiskt fall i sysselsättningsnivåerna och också sänkta ersättningsnivåer och höjda kvali- fikationskrav i socialförsäkringar och bidragssystem. Egenavgifter infördes till socialförsäkringarna i olika steg (se i denna volym). Ovanpå detta höjdes också inkomstskatterna för dem med högre inkomster i och med införandet av den s.k. värnskatten 1995. Med allt detta i åtanke är den genomsnittliga inkomstutvecklingen för befolkningen måhända mindre dramatisk än vad man skulle kunna tro. I Figur 2 visas hur befolkningens reala ekvivalerade disponibla inkomster utvecklats . Det som redo- visas är medianinkomsten, dvs. den inkomstnivå som föreligger vid inkomstfördelningens mittpunkt eller för att uttrycka det annor- lunda den inkomstnivå där hälften av befolkningen har högre och hälften lägre inkomster. I figuren har dessa medianinkomster indexerats så att den reala medianinkomsten för är satt till 100. Vi nämnde tidigare att det inte är givet hur vissa kapital- inkomster ska betraktas. Så kallade realisationsvinster som taxe- ringsmässigt uppstår ett specifikt år kan vara resultat av en värde- tillväxt som pågått och dessutom utgår taxering från nominella förändringar och ej reala. Av detta skäl redovisas befolkningens inkomstutveckling såväl inklusive som exklusive rea- liserade kapitalvinster. När uppgifter exklusive realiserade kapital- inkomster redovisas har också skattesidan justerats, dvs. den skatt som avser dessa inkomster ingår ej. Som framgår av figuren minskade den disponibla inkomsten för ett genomsnittligt hushåll successivt under första halvan av 1990- talet. var minskningen totalt sett oberoende av om vi inkluderar eller exkluderar realiserade kapitalvinster. Även om marknadsinkomsternas nedgång var betyd- ligt kraftigare än så, och den makroekonomiska bakgrunden inne- bar att man skulle kunna tänka sig ett än mer dramatiskt fall, torde denna nedgång vara oöverträffad . sker en återhämtning men faktum är att denna är mycket blygsam fram . sista år sker dock en mer betydande ökning av befolkningens inkomster. Detta innebär att medianinkomsten når precis över den nivå som rådde 1991. priser var median- inkomsten enligt datamaterialet 125 700 och 127 300 vilket motsvarar en genomsnittlig årlig förändring på obetydligt . Real disponibel inkomst per kostenhet (inklusive respektive exklusive realiserade kapitalvinster), medianinkomst 1991–1999, indexerade 1991=100 Medianinkomster, inkl. reavinster Medianinkomster, exkl. reavinster Hur inkomstens nivå genomsnittligt förändrades ger en bakgrund till, men säger långtifrån allt om, hur 1990-talets välfärdsutveckling varit från ett inkomstperspektiv. Frågor om fördelning och ofärd måste då också besvaras och det är till dessa aspekter av befolkningens inkomster vi nu vänder oss. I Figur 3 återges grafiskt hur Gini-koefficienten har utvecklats mellan 1991 och 1999.10 Gini-koefficienten är det kanske vanligaste övergripande måttet på inkomstspridning och kan variera mellan noll (alla har lika inkomster) och ett (en person har alla inkomster). Återigen redovisas här vid sidan av det gängse förfaringssättet också förändringar i Gini-koefficienten när vi helt utesluter reali- serade kapitalvinster. Om vi här bortser från vissa årliga variationer som har specifika orsaker (just kopplade till dessa realiserade kapitalvinster) råder det inget tvivel om att inkomstspridningen ökat. Gini-koefficienten stiger med från 0,219 till 0,251 mellan det första och vi studerar vilket motsvarar 14,6 procent.11 När reavinster exkluderas sjunker inkomstskillnaderna generellt sett, vilket beror på att dessa är så skevt fördelade, men vi finner också en mer modest förändring från 0,207 till 0,220. Ökningen stannar då med andra ord vid 6,2 procent.12 Ser vi lite närmare på förändringarna , och bortser puckel, finner vi att första hälft, präglat av lågkonjunktur och ett dramatiskt fall i sysselsätt- ningsnivåerna, händer i stort sett ingenting med den övergripande inkomstspridningen, något som gäller oavsett hur vi förhåller oss till kapitalinkomsterna. Undantaget 1994 förklaras i all väsentlighet av att förändrade skatteregler gjorde det lönsamt att realisera kapitalvinster detta år. däremot tycks det som om sprid- ningen ökar. Att inkomstfördelningen relaterar sig på detta sätt till konjunkturerna strider egentligen mot vad man borde förvänta sig men mönstret har visat sig också i andra länder (se exempelvis Kautto ; Uusitalo 2001 för detta mönster i 10Som nämndes tidigare är talen skattade utifrån den tidigare hushållsdefinitionen. 11År 2001 redovisades inkomstfördelningen med s.k. kosthushåll i den officiella statistiken (SCB 2001). Detta gjordes för åren 1996 1999.