sou · GPB310d3 · 2002-01-01 00:00:00 — Denna öppenhet för ofta barnen närmare sina föräldrar och göra dem mera benägna att dis- kutera sina problem med dem. Flera studier har också visat att detta varit fallet (Bozett, 1987; , 1979). (1997) forskning visar också på vikten av öppenheten i kommuni- kationen mellan föräldrarna och barnet. Hon sammanfattar att barn som har en varm, kärleksfull relation med sina föräldrar och kan tala öppet med dem om deras icke-traditionella familj och de problem de stöter på till följd av den verkar växa upp till stabila, psykologiskt friska individer lika ofta som barn som uppfostrats i ett mer traditionellt familjehem. Litteraturen antyder också att det som är viktigt för barn som har en homosexuell far är hur öppen han är inför deras vänner om sin homosexuella identitet. De barn som känner att de har kontroll över den informationen och kan informera sina vänner och lärare och skola de vill, på det sätt de vill och med den nivå av öppenhet som de vill ha är de som känner sig tillfreds och har bra relationer (, 1997). Litteraturen visar också att de föräldrar som inte berättar om sin homosexualitet ger lätt intryck av skam och att det finns orsak att skämmas. Föräldrar som skäms över sin homosexualitet riskerar också fler negativa reaktioner från sina barn än föräldrar som inte skäms (, 1991). Brewaeys, Ponjaert, , & , 1997. 30 lesbiska familjer med 4–barn som kommit till genom donator- insemination jämfördes med 38 heterosexuella familjer där barnen hade kommit till genom donatorinsemination och 30 heterosexu- ella familjer där barnen kommit till genom vanlig befruktning. Bel- gisk studie. Standardiserade intervjuer och frågeformulär för för- äldrarna och psykologisk testning av barnen. CBCL (Child Behaviour Checklist) visade att barnens beteendemässiga och emotionella anpassning inte skilde sig åt mellan barn som vuxit upp med lesbiska mödrar och de heterosexuella kontrollgrupperna. Dessutom skiljde barnens (pojkarna och flickorna till de lesbiska mödrarna) testvärden sig inte åt från ett stort holländskt popula- tionsurval. Ingen evidens för att faderns frånvaro skulle leda till fler emotionella problem hos barnen. En viktig skillnad mellan grupperna handlar om öppenheten inför barnen. Frågan om föräldrarna ämnade berätta för sina barn att de kommit till genom donatorinsemination undersöktes. Alla lesbiska mödrar ämnade berätta för sina barn att spermadonator använts. Alla lesbiska mödrarna utom en hade redan berättat. Av de heterosexuella föräldrarna ämnade 8 av 38 föräldrar berätta för sina barn, men bara en hade redan gjort det. Flera författare har påpekat potentiella negativa effekter av familjehemligheter på barnens emotionella utveckling. I en annan studie med 124 lesbiska kvinnor (70 biologiska mödrar och 70 medmammor och 14 ensamstående mödrar där barnen kommit till genom donatorinsemination) ämnade nästan alla diskutera inseminationen öppet med sina barn. De flesta kvinnorna sade sig också vilja vara fullständigt öppna om sin lesbianism inför sina barn. De flesta kvinnorna sade sig värdera ärlighet mer än hemlighållande (Gartrell, , Banks, Mosbacher, , Sparks, & Bishop (1996) och en kvinna sammanfattade: Vår lesbianism kommer att vara med oss och vårt barn kommer att se det . gömma någonting och förhoppningsvis kommer vårt barn att bli fördomsfri på grund av detta och kommer att förstå att det finns massor av människor i världen, många olika slags människor. Homo- och heterosexuella föräldrar uppfostrar barnen på likartat sätt De homosexuella män och kvinnor som vill ha barn är ofta högt motiverade, förväntningarna är stora och förberedelser har gjorts för att barnet skall få det bra. När det gäller längtan efter barn skil- jer sig inte lesbiska kvinnor och homosexuella män från heterosex- uella kvinnor och män (Bigner & Bozett, 1990; Kirkpatrick, 1987). Lesbiska kvinnor verkar inte skilja sig från heterosexuella kvinnor i modersrollen och homosexuella män verkar inte skilja sig från heterosexuella män i fadersrollen. , , & , 1997. 30 lesbiska mödrafamiljer (i 15 av dessa familjer var modern ensamstående förälder och i 15 levde modern ihop med en partner varav i 10 fall hade partnern varit medmamma sedan födelsen) och 42 familjer med en ensamstående heterosexuell moder jämfördes med 41 heterosexuella tvåföräldra- familjer i . Barnen till de lesbiska mödrarna hade kommit till genom donatorinsemination. De lesbiska mödrarnas och de ensamstående heterosexuella mödrarnas barn hade vuxit upp utan fader eller fadersfigur i hemmet. Barnens genomsnittliga ålder . Standardiserade intervjuer och frågeformulär som mätte kvaliteten av föräldraskapet och barnets socio-emotionella utveck- ling. Moderns psykologiska status mättes och mödrarnas lämplig- het som föräldrar mättes genom standardiserade intervjuer. Möd- rarna i familjer där fäder inte var närvarande visade mer värme gentemot barnen än mödrar till barn med närvarande fäder. Inga signifikanta skillnader i mödrarnas värme gentemot barnen detek- terades mellan lesbiska mödrar och ensamstående heterosexuella mödrar. Större interaktion mellan mödrar och barn i de familjer som leddes av kvinnor. Större moder-barn interaktion i de lesbiska mödrafamiljerna jämfört med de ensamstående heterosexuella mödrafamiljerna. Grupperna skilde sig inte åt när det gällde möd- rarnas emotionella engagemang med barnen.Barn som föds av ensamstående mödrar efter donatorinsemination skiljer sig åt från barn i enföräldrafamiljer som genomgått skilsmässa. fostrats av en ensamstående moder från början och har inte erfarit föräldrars skilsmässa och att behöva skiljas från sina fäder. Huru- vida dessa barn får det sämre än barn från tvåföräldrafamiljer tycks bero på deras finansiella situation och om deras mödrar har familj och vänner som bidrar till att hjälpa dem. Från befintlig evidens så tycks den bästa prediktorn för hur barnen till de ensamstående mödrarna kommer att få det bero på familjesituationen, dvs. eko- nomi och hjälp av familj och vänner, snarare än på om modern är ensamstående (, , & , 1997; , 1998). , , Raboy, & , 1998. 30 lesbiska par och 16 heterosexuella par med åtminstone ett barn i grundskoleålder. Bar- nen hade kommit till genom anonym donatorinsemination. Les- biska biologiska och icke-biologiska mödrar delade mera på barn- uppfostringsuppgifter jämfört med de heterosexuella föräldrarna. De lesbiska medmammorna som var mera tillfreds med fördel- ningen av familjebesluten i hemmet var också mera nöjda med sina relationer. Deras barn visade också färre beteendeproblem. Effek- ten av föräldrarnas fördelning av arbete på barnens anpassning medierades av föräldrarnas relationstillfredsställelse. Barnens anpassning associerades oftare med föräldrarnas tillfredsställelse av arbetsfördelningen än med hur mycket varje förälder gjorde i hus- hållet. Kvaliteten på föräldrarnas relationer skiljer sig inte mellan homo- och heterosexuella föräldrar Flaks, Ficher, Masterpasqua, & , 1995. 15 lesbiska familjer (lesbiska par) med 3–barn som hade kommit till genom donatorinsemination jämfördes med 15 matchade heterosexuella familjer (heterosexuella par). Evaluering av föräldraparens relatio- ner med DAS (The Dyadic Adjustment Scale, Spanier, 1976) som mäter parens relationskvalitet. Blind analys av data. Resultaten visade inga signifikanta skillnader i relationskvalitet mellan de två grupperna föräldrar. , , Raboy, & , 1998. 30 lesbiska par och 16 heterosexuella par med åtminstone ett barn i grundskoleålder. nen hade kommit till genom anonym donatorinsemination. Kvali- teten på föräldrarnas relation fastställdes med Test (LWMAT; Locke & , 1959). Tes- tet konstruerades ursprungligen för att mäta äktenskapstillfreds- ställelse hos heterosexuella makar. (1995) gjorde små semantiska förändringar i LWMAT för att också passa likakönade par. För att fastställa mera specifika aspekter på pars relationer användes Braiker och (Braiker & , 1979). Två skalor användes a) (dvs. bry sig om och emotionalitet gentemot partner) och b) Conflict (problem och dispyter). Inga signifikanta skillnader mellan heterosexuella och lesbiska par på något av de mått som mäter relationstillfredsstäl- lelse. Lesbiska och heterosexuella par rapporterade ungefär samma nivå love, conflict och tillfredsställelse i sina relationer. McNeill, Rienzi, & Kposowa, 1998. 24 lesbiska mödrar och 35 hete- rosexuella mödrar besvarade ett frågeformulär med fyra skalor (Index of Family Relations, Index of Parental Attitudes, Family Awareness Scale och Dyadic Adjustment Scale). Lesbiska och hete- rosexuella mödrarna uppvisade inga medelvärdesskillnader på mått som mäter anpassning till partner, familjeuppmärksamhet, eller relationer inom familjen. Psykologiska och psykiatriska tillstånd hos föräldrarna Ett stort antal studier visar ingen skillnad i psykisk stabilitet mellan homosexuella och heterosexuella , Mandel, Hotvedt, , & , 1986. 50 lesbiska mödrar och 40 heterosexuella mödrar. Lesbiska mödrar hade bättre själv- förtroende än kontrollgruppen. , , & Rawlings, 1982. 25 lesbiska mödrar intervjuades av 2 kvinnliga forskare. De lesbiska mödrarna var åtminstone lika psykologiskt friska som den större standardiserade undersöknings- gruppen. Siegelman, 1972. Fann att lesbiska mödrar var mindre undergivna, deprimerade och hade mindre ångest än kontrollgruppen. , McCandles, & Strickland, 1971. Fann att de lesbiska mödrarna hade bättre självförtroende och var nöjdare med tillvaron än kontrollgruppen. , 1988; , 1957; Pillard, 1988; Reiss, 1980. Homo- sexuella är inte mindre psykiskt stabila än jämförbara heterosexu- ella. , , & , 1997. 30 lesbiska mödrafamiljer (i 15 av dessa familjer var modern ensamstående förälder och i 15 levde modern ihop med en partner varav i 10 fall hade partnern varit medmamma sedan födelsen) och 42 familjer med en ensamstående heterosexuell moder jämfördes med 41 heterosexuella tvåföräldra- familjer i . Barnen till de lesbiska mödrarna hade kommit till genom donatorinsemination. De lesbiska mödrarnas och de ensamstående mödrarnas barn hade vuxit upp utan närvaro av fader eller fadersfigur i hemmet. Barnens genomsnittliga ålder . Standardiserade intervjuer och frågeformulär som mätte kvali- teten av föräldraskapet och barnets socio-emotionella utveckling. Moderns psykologiska status mättes med Parenting Stress Index, Trait Anxiety Inventory och . Inga signifikanta skillnader mellan grupperna i psykologisk status på de kombinerade skattningarna. Inte heller några signifikanta grupp- skillnader mellan mödrarna för de individuella måtten på psykolo- gisk status, dvs. stress som påverkats av föräldraskapet som mättes med Parenting Stress Index, ångestnivå som mättes med Trait Anxiety Inventory och depression som mättes med Hur föräldrarna uppfattar omgivningens attityder och vilken roll föräldrarnas öppenhet om den egna homosexualiteten har , , & Rawlings, 1982. 25 lesbiska mödrar. Intervjuade av 2 kvinnliga forskare. De lesbiska mödrarna var åtminstone lika psykologiskt friska som den större standardiserade undersökningsgruppen. Deras data gav stöd för hypotesen att mödrar som uttryckte sin lesbianism för sina arbetsgivare, tidigare makar och sina barn var friskare än de som inte gjorde det. Även om många människor inte accepterar de homosexuella för- äldrarna så accepterar de oftast barnen. Men vikten av att föräldrar- nas homosexualitet accepteras är förstås stor. Föräldrar som accepteras mår bättre och är bättre föräldrar. störst bland dem som inte haft kontakt med eller känner homosex- uella. Forskning visar att öppenheten om den egna homosexualite- ten ofta är av stor betydelse för att bli accepterad som homosexuell. Det viktigaste och ofta av avgörande betydelse för att människor skall få positiva känslor och attityder till homosexuella har nämligen visat sig vara det faktum att de haft positiva personliga kontakter med och att de lärt känna och sett homosexuella människor (, 1993; , 1995). Av detta följer att ju vanligare det blir med öppet homosexuella föräldrar desto bättre attityder bildar omvärlden gentemot homosexuella föräldrar. Vinsterna att minska homofobin är stora för alla. Folk rapporterar att de mår bättre när deras homofobiska attityder minskar. Ett samhälle med låg homofobi ger alla dess invånare bättre möjligheter att bra kunna relatera till varandra. De begränsningar som heterosexuella manliga och kvinnliga könsroller orsakar kan också minska i ett låghomofobiskt samhälle (, 1995). Hur ser barnens faktiska bindningar ut Barnens bindningar till sina likakönade föräldrar skiljer sig inte mycket från heterosexuellas barns bindningar till sina föräldrar. Likheterna är större än skillnaderna. (1979) studerade 40 homosexuella män som hade barn och han fann att barnen varken tänker på föräldrarna i sexuella eller homosexuella termer. Barnen uppfattar sig som barn i en vanlig föräldra-barnrelation. Barn till homosexuella föräldrar skiljer sig inte från barn med heterosexuella föräldrar när det gäller att tycka om sina föräldrar. Det finns dock fall där barnen varit negativa till faderns homosexualitet, men i dessa fall har de oftast fortsatt att acceptera honom i fadersrollen (Bozett, 1987). De mest signifikanta fynden från studier av lesbiska familjer med ett barn som kommit till genom donatorinsemination är att den andra mamman (den icke biologiska) är mer involverad i barnens uppfostran jämfört med fäder i tvåföräldra heterosexuella familjer (, 1997; , Raboy, & , 1998, Flaks, Ficher, Masterpasqua, & , 1995; , , & , 1997). Unga vuxna som hade växt upp i ett lesbiskt hushåll beskrev sin relation med mammans nya partner signifikant mer positivt än vad unga vuxna som växt upp med heterosexuell mamma beskrev sin mammas nye manliga partner (, 1997). När det gäller fäder så visar tvåföräldrafamiljer att fäder till- bringar mycket mindre tid med sina barn än mödrarna men detta tycks ha mindre betydelse än vad fäderna och barnen gör när de är tillsammans. Ju mer fäderna är aktiva i föräldraskapet desto bättre är det för barnens sociala och emotionella utveckling och fäderna tycks vara speciellt omtyckta som lekkamrater (, 1996; Lamb, 1997). Men det tycks inte vara deras manlighet som har betydelse. Om deras kön skulle vara avgörande skulle vi kunna förvänta oss att barn utan fäder, och barn med mycket kontakt med sina fäder skulle skilja sig åt i sin maskulinitet och femininitet från barn i tra- ditionella tvåföräldrafamiljer. Det finns ingen evidens att detta skulle vara fallet. Flickor i dessa familjer är inte mindre feminina och pojkar inte mindre maskulina i sin identitet och i sina beteen- den än barn som växer upp i mera traditionella hem och barn som har mycket kontakt med sina fäder har mindre konventionella attityder till mans- och kvinnoroller (, 1988; Radin, 1994). Istället tycks fäder ha en positiv effekt på barnens utveckling på samma sätt som mödrar. Lika stor proportion barn känner trygghet till fadern som till modern (, Kimmerly, & Schafer, 1991). Fäder som är tillgivna sina barn, har frekvent social interaktion med sina barn, och som är känsliga för deras behov och emotioner får också välanpassade barn (Lamb, 1997). De får dess- utom nära band till sina barn (Cox, , , & Margand, 1992). Den viktigaste faktorn för trygga föräldra-barn- relationer är kvaliteten i interaktionen mellan föräldern och barnet och beror inte på könet eller den sexuella orienteringen hos föräl- dern (, 1994). Barn som kommit till genom donatorinsemination utvecklas på ett normalt sätt och deras anpassning är orelaterad till om föräld- rarna är homo- eller heterosexuella (, Raboy, & , 1998). Forskning på barn som kommit till genom genom ägg eller spermadonation visar inte bara att dessa barn fungerar bra men också att de har bättre relationer med sina föräldrar än barn som kommit till på vanligt sätt (, 1998; , , Brinsden, & , 1999). Dessa resultat tyder på att en stark längtan efter att bli förälder kan vara viktigare än genetiskt släkt- skap för att skapa positiva familjerelationer och att befruktning genom könscellsdonation inte tycks ha ogynnsamma effekter på barns socio-emotionella utveckling , 1998). Vilka för- och nackdelar har barn som växer upp i homosexuella familjer? Uppväxtvillkoren för barnen är väldigt lika oavsett föräldrarnas sexuella orientering Vid jämförelser mellan lesbiska och heterosexuella frånskilda möd- rar så visar studier att de lesbiska mödrarna i större utsträckning ser till att deras barn har kontakt med fadern. De lesbiska mödrarna har också mer kontakt med fadern (, 1982; , , & Rutter, 1983). Flaks, Ficher, Masterpasqua, & , 1995. 15 lesbiska familjer (lesbiska par) med 3–barn som hade kommit till genom donatorinsemination jämfördes med 15 matchade heterosexuella familjer (heterosexuella par). Evaluering av barnens kognitiva för- måga (WPPSI-R eller WISC-R), barnens beteendeanpassning och sociala kompetence (CBCL/4–18) och föräldraparens relationer (DAS, The Dyadic Adjustment Scale) och föräldrarnas färdigheter (PASS, The Parent Awareness Skills Survey). Blind analys av data. Resultaten visade skillnader i föräldraegenskaper mellan de två grupperna föräldrar. Lesbiska par visade mer känslighet och effek- tivitet på de mått där föräldrar svarar på typiska barnuppfostrings- situationer. Studier har funnit att homosexuella fäder ger barnen mera omtanke, betonar verbal kommunikation i större utsträckning och anstränger sig mer än heterosexuella fäder att skapa stabila hemför- hållanden och positiva relationer till sina barn (Bigner & Bozett, 1990; Bigner & , 1989). Homosexuella fäder har också visat sig ha större tillfredsställelse av det första barnet, de kommer bättre överens med sin partner om detaljer i barnuppfostran och de uppmuntrar barnen att leka med könstypiska leksaker i större utsträckning än heterosexuella fäder (Bigner & , 1989; Bozett, 1989; , 1985/1986). Bigner och (1989) fann också att homosexuella fäder i större utsträckning för- klarade regler för sina barn, uppmuntrade barnen att uttrycka sig emotionellt i större utsträckning och såg i större utsträckning till att barnen följde de regler som ställts upp jämfört med heterosexu- ella fäder. Vilket stöd kan barnen och deras föräldrar behöva från samhället för att komma över eventuella svårigheter? Ökad undervisning om homosexualitet och homosexuella i våra skolor och samhällets institutioner. Okunskapen är stor och det finns fortfarande många felaktiga föreställningar om homosexualitet och homosexuella människor i samhället (, 1995). Detta trots ökat socialt accepterande av homosexuella män och kvinnor och trots ökad öppenhet bland homosexuella själva. har mycket empirisk forskning gjorts om homosexualitet som falsifierat många av de felaktiga föreställningar som finns men det allra mesta av denna forskning har inte kommit allmänheten till del. Stora delar av denna forskningen har inte heller kommit människor inom vård och undervisning och andra som arbetar med människor till del t ex läkare, sjuksköterskor, socialarbetare, psykologer, lärare, förskollärare och barnmorskor. Ett annat vanligt problem är att informatörer, utbildare osv av olika slag utgår ifrån att alla är heterosexuella (heterosexual assumption). När myndigheter och andra bedriver information är de viktigt att de ser till att informationen också riktar sig till homo- och bisexuella. Att synliggöra homosexualiteten är av stor vikt för att vi skall få mindre homofobi i samhället. Homofobi betecknar människors negativa känslor, attityder och beteenden gentemot homosexuella. Forskning visar att öppenheten av homosexuella själva är av stor betydelse för att förändra synen på homosexuella och homosexua- litet. Det viktigast för att människor skall få positivare känslor och attityder till homosexuella har nämligen visat sig vara det faktum att de haft positiva personliga kontakter med och att de lärt känna och sett homosexuella människor (, 1993; , 1995). Undervisning om homosexuella familjebildningar. Undervisning om den kunskap som redan finns om att homosexuella män och lesbiska kvinnor har barn och kan vara lika bra föräldrar som hete- rosexuella män och kvinnor och att de barn som växer upp med homosexuella föräldrar inte har det sämre än de barn som växer upp med heterosexuella föräldrar (, 1990; 1991; , 1997). Att synliggöra homosexuella familjebildningar som ju redan finns i tämligen stort antal i kommer att bidra till en positivare syn även här. De flesta med negativ syn på homosexuella och homosexuella familjebildningar är de som inte haft kontakt, inte sett och inte känner homosexuella och deras barn (, 1995). Det är också viktigt för de familjer som redan finns att kunna relatera till andra i samma situation. Homosexuella familjer har också visat sig vara en förebild för andra icke-typiska familjer. Att barn till homosexuella ges möjlighet att träffa barn i samma situation. Det har visat sig vara av stort värde för barn till homo- sexuella att träffa andra barn i liknande situation för att utbyta tan- kar och erfarenheter med dem (, 1991). Det kan tex vara i form av stödgrupper. Revidera de utvecklingspsykologiska, psykodynamiska och inlär- ningspsykologiska teorier som bidrar till att homosexuella inte anses vara passande föräldrar och att barnen antas ta skada av att växa upp med homosexuella föräldrar. Det är vida känt att homosexuella stö- ter på okunskap när de söker hjälp av olika slag. De ovan nämnda teorierna stämmer inte överens med den mängd empiriska studier på homosexuella och deras barn som gjorts (, 1997). Det är ju viktigt att barnmorskor, förskollärare, lärare, sjuksköterskor, läkare, psykologer, socialarbetare och andra som kan tänkas komma i kontakt med homosexuella familjer har riktig kunskap. Lagstiftning som skyddar barn till homosexuella. Barn till homo- sexuella behöver få samma lagliga skydd som alla andra barn redan har. Barnen bör ges laglig rätt till båda adoptivföräldrarna. Det är av särskild vikt vid föräldrars skilsmässa och om en förälder dör. Lagstiftning mot diskriminering av homosexuella inte bara skyddar homosexuella utan bidrar antagligen också till att göra folks attity- der till homosexuella positivare eftersom lagstiftning påverkar de värdesystem som ett samhälle har (moralbildning). Det är också troligt att positiva attityder blir mer lättillgängliga och negativa ste- reotypier blir mindre tillgängliga eftersom samhällets institutioner inte beskriver homosexuella i negativa termer. Detta minskar homofobin och gör kontakter mellan homo- och heterosexuella lättare (, 1995). Homosexuella vågar i större utsträckning leva öppet vilket också gör situationen bättre för barn till homo- sexuella. Mer forskning på homosexuella familjebildningar. För att förstå den speciella situation som homosexuella familjer lever i och för att förstå de specifika behov de har så behöver vi veta mer om dem. Den familjeteori som utvecklats från och testats utifrån heterosex- uella normer kanske behöver utvecklas för att passa homosexuella Förståelse av homosexuella familjeformer kan vara av stor vikt vid terapier osv. Särskilt angeläget finnes vara forskning rörande homosexuella familjer i . Sådan forskning saknas helt. Se till att de universitetsinstitutioner som bedriver familjevetenskap också inkluderar homosexuella familjebildningar. Eftersom homo- sexuella familjeformer finns så behöver vi kvalificerade forskare som är experter också på detta område. Gärna från olika discipliner. (1987). Diagnostic and statistical manual of mental disorders: DSM-III-R (Third edition revised). , DC: . Bailey, J. M., Bobrow, D., , M., & Mikach, S. (1995). Sexual orientation of adult sons of gay fathers. Developmental Psychology, 31(1), 124–129. Barret, L.R., & , B. (1990). Bigner, J.J., & , R. (1989). Parenting behaviors of homosexual and heterosexual fathers. , 18(1–2), 173–186. Bigner, J. J., & , R. (1989). The value of children to gay and heterosexual fathers. , 18(1–2), 163–172. Bigner, J. J., & Bozett, F. W. (1990).