sou · GPB339 · 2002-01-01 00:00:00 — Begreppet ras har ingen vetenskaplig grund vare sig genetiskt eller antropologiskt och tjänar därför endast till att underblåsa etnisk, natio- nell eller kulturell diskriminering på grund av hudfärg, då det grundar sig på den felaktiga uppfattningen att det finns etablerade, hierarkiskt indelade raser. Termen bör därför undvikas i alla offentliga texter. (Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 152, 27/05/1996, sid. 57). Detta uttalande har såvitt kunnat bedöma inte fått några konsekvenser vare sig i parlamentets egna texter eller i texter från de övriga institutionerna. En anledning härtill torde vara dels att ordet förekommer på många ställen i EU:s egen lagstiftning, dels att ordet redan förekommer i många internationella texter av betydelse för arbetet inom EU. En annan anledning kan vara att det är så vanligt med avledningar och sammansättningar som rasism, rasist, rashat, rasför- domar, vilket gör det svårt att undvika själva grundordet. ansåg att det vara olämpligt att utmönstra ordet ras ur svensk lagstiftning och att man i stället borde försöka finna ett sätt att markera att begreppet är irrelevant när det gäller människor. i ett översättarperspektiv är det nämligen svårt att inte återge engelskans race, franskans race eller tyskans Rasse med svenskans ras. bedömde det som omöjligt att undvika användningen av ordet i de svenska EU-texterna så länge som övriga språk använder begreppet. En konsekvens av detta torde vara att ordet ras också fortsättningsvis skulle komma att användas i svenska EU-förordningar. kunde inte uttala sig om huruvida kommissionen och domstolen skulle acceptera att ordet inte användes i svenska författningar som ge- nomför EU-direktiv där ordet ras förekommer. Han ansåg det osanno- likt att ordet helt skulle kunna utmönstras ur svensk lagstiftning. Han förordade i stället att man finner en väg att i lagtexten signalera att ras- begreppet saknar vetenskaplig grund. Detta skulle kunna göras genom att ordet ras sätts inom anföringstecken, ett medel man brukar använda för att markera att ett ord är suspekt från en eller annan synpunkt. anförde i huvudsak följande i sitt remissvar. Begreppet ras används alltjämt inom biologin för att särskilja olika grupper inom vissa arter av djur. För människan kan dock ingen veten- skapligt hållbar definition formuleras som skulle kunna utgöra grund för indelning av människor i skilda raser. Från biologisk synpunkt finns därför ingen grund för att använda ordet ras om människor. Detta aka- demiens uttalande grundas enbart på överväganden och slutsatser som kan dras från en vetenskaplig betraktelse av den nu aktuella frågan. förklarade sig sakna anledning att gå in på synpunkter som kunde anläggas av andra skäl. Utskottet gjorde för sin del följande bedömning. Såsom den ovan redovisade utredningen visar finns det ingen veten- skaplig grund för att dela in människor i skilda raser och ur biologisk synpunkt följaktligen heller ingen grund för att använda ordet ras om människor. Inte desto mindre förekommer ordet ras på flera håll i svensk lagstiftning. Utskottet konstaterar dock att detta så gott som ute- slutande är fallet när det är fråga om författningar som grundas på in- ternationella konventioner eller författningar som genomför EG- direktiv. Det är därför inte möjligt för att, som motionärerna begär, nu besluta att utmönstra ordet ras ur all lagstiftning. Utskottet delar emellertid motionärernas uppfattning att användningen av ordet ras i författningstexter riskerar att underblåsa fördomar. Regeringen bör därför i internationella sammanhang verka för att ordet ras, använt om människor, i så stor utsträckning som möjligt undviks i officiella texter, i likhet med vad som också förordas i ovan åter- givna resolution . Regeringen bör också göra en genom- gång av i vilken utsträckning begreppet ras förekommer i svenska för- fattningar, som inte grundas på internationella texter, och där så är möjligt föreslå en annan definition. Vad utskottet här anfört om an- vändningen av ordet ras i författningar bör med anledning av motion 1996/97:K535 (mp) som sin mening ge regeringen till känna. uttalar i betänkandet 1997/98:KU18 om perso- nuppgiftslagen att det delar regeringens bedömning att man i den svenska lagstiftningen inte skall ha en annan definition av känsliga per- sonuppgifter än den som finns i EG-direktivet. Utskottet uttalar vidare att det inte kan vara tillåtet enligt direktivet att, såsom begärs i motio- nen, ta bort ordet ras ur definitionen. Utskottet erinrade om vad det anfört i betänkandet 1997/98:KU29 (med anledning av motion 1996/97:K535 med yrkande om att skulle besluta att ut- mönstra ordet ras ur all lagstiftning. Mot denna bakgrund avstyrkte ut- skottet motionens yrkande i denna del. Förekomsten av ordet ras i svenska författningar I databas fanns 17 gällande författ- ningar där ordet ras använt om människa förekommer och en författ- ning där ordet rasmässigt förekommer. I det följande anges aktuella författningar och lagrum. Tryckfihetsförordningen (1949:105), som i 7 kap. 4 §, där det anges vilka gärningar som skall anses som tryckfrihetsbrott, om det begås ge- nom tryckt skrift och är straffbara enligt lag, innehåller ordet ras i punkt 11: hets mot folkgrupp, varigenom någon hotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse;. Regeringsformen (kungjord genom KK 1974:152, senast omtryckt i SFS 1998:1437), innehåller ordet ras i 2 kap. 14 §, andra stycket, och 15 §: 14 § Mötesfriheten.farsot. Föreningsfriheten får begränsas endast såvitt gäller sammanslutningar vilkas verksamhet är av militär eller liknande natur eller innebär för- följelse av folkgrupp av viss ras, med viss hudfärg eller av visst etniskt ursprung. 15 § Lag eller annan föreskrift får ej innebära att någon medborga- re missgynnas därför att han med hänsyn till ras, hudfärg eller et- niskt ursprung tillhör minoritet. (1962:700) innehåller ordet ras i 5 kap. 5 §, 16 kap. 8 och 9 §§ och 29 kap. 2 §: I 5 kap. 5 §, första stycket, 3 punkten föreskrivs: Brott som avses i 1-3 §§ får inte åtalas av annan än målsägande. Om målsäganden anger brottet till åtal och åtal av särskilda skäl an- ses påkallat ur allmän synpunkt, får dock åklagare åtala för Förolämpning mot någon med anspelning på hans eller hennes ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse,. I 16 kap. 8 § föreskrivs: Den som i uttalande eller i annat meddelande som sprids hotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av per- soner med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ur- sprung eller trosbekännelse, döms för hets mot folkgrupp till fängel- se i högst , eller om brottet är ringa, till böter. I 16 kap. 9 §, första och tredje stycket, föreskrivs: En näringsidkare som i sin verksamhet diskriminerar någon på grund av hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse genom att inte gå honom till handa på de villkor som näringsidkaren i sin verksamhet tillämpar i förhållande till andra, skall dömas för olaga diskriminering till böter eller fängelse i högst . För olaga diskriminering dömes även anordnare av allmän sam- mankomst eller offentlig tillställning och medhjälpare till sådan an- ordnare, om han diskriminerar någon på grund av hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse genom att väg- ra honom tillträde till sammankomsten eller tillställningen på de villkor som gäller för andra. I 29 kap. 2 §, där det anges vad som särskilt skall beaktas såsom försvå- rande omständigheter vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp vid bedömningen av straffvärdet, innehåller punkt 7 ordet ras: om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande omständighet. Lagen (1964:169) om straff för folkmord innehåller ordet rasmässigt i 1 §: Förövar någon gärning, för vilken enligt lag är stadgat fängelse eller däröver, mot en nationell, etnisk, rasmässigt bestämd eller religiös folkgrupp med avsikt att förgöra gruppen helt eller delvis, dömes för folkmord till fängelse , lägst fyra och högst , eller på livstid. Lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom, som i 6 §, där det föreskrivs när en framställning om verkställighet av europeisk brottmålsdom kan avslås, innehåller ordet ras i punkt 2: om det finnes grundad anledning antaga att domen föranletts eller den däri bestämda påföljden skärpts av hänsyn till ras, religion, na- tionalitet eller politisk åsikt, Kreditupplysningslagen (1973:1173) innehåller ordet ras i 6 §, första stycket: Uppgifter om en persons ras, etniska ursprung, politiska uppfatt- ning, religiösa eller filosofiska övertygelse eller sexualliv får inte samlas in, lagras eller lämnas ut i kreditupplysningsverksamhet. Lagen (1976:19) om internationellt samarbete rörande lagföring för brott, som i 8 §, där det föreskrivs när en framställning om överförande av lagföring från annan stat till får avslås, innehåller ordet ras i punkt 4: om det finns grundad anledning antaga att framställningen har för- anletts av hänsyn till ras, religion, nationalitet eller politisk åsikt,. Förordningen (1977:740) om tillämpning av en konvention den 27 feb- ruari 1976 mellan och om social trygghet innehåller ordet ras i slutprotokollet, bilaga 2, punkt 17 (till artikel 26 som gäller familjeförmåner): Konventionen berör inte sådana bestämmelser i tysk lagstiftning som innebär förmånligare regler för personer som tillfogats skada till följd av sin politiska hållning eller på grund av ras, tro eller världsåskådning. Utlänningslagen (1989:529) innehåller ordet ras i 3 kap. 2 §, första stycket: Med flykting avses i denna lag en utlänning som befinner sig utan- för det land, som han är medborgare i, därför att han känner väl- grundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras, nationalitet, till- hörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund av sin religiösa eller politiska uppfattning, och som inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill begagna sig av detta lands skydd. Vad som har sagts gäller oberoende av om förföljelsen utgår från landets myn- digheter eller dessa inte kan antas bereda trygghet mot förföljelse från enskilda. Förordningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m. innehåller ordet ras i 25 b § (som trädde i kraft , SFS 2001:7): Meddelas dom i mål som rör brott som avses i 16 kap. 8 och 9 §§ eller i mål där rätten tagit ställning till om ett motiv för brottet har varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande omständighet, skall domstolen sedan domen vunnit laga kraft sända en kopia av domen till , och Om- SOU 2001:39 Rasbegreppet 197 budsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO). Lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna inne- håller ordet ras i artikel 14 (Förbud mot diskriminering): Åtnjutandet av de fri- och rättigheter som anges i denna konven- tion skall säkerställas utan någon åtskillnad såsom på grund av kön, ras, hudfärg, språk, religion, politisk eller annan åskådning, natio- nellt eller socialt ursprung, tillhörighet till nationell minoritet, för- mögenhet, börd eller ställning i övrigt. Lagen (1997:1058) om register i brottsbekämpande verk- samhet innehåller ordet ras i 3 §: Uppgifter om en person får inte föras in i ett register enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, hälsa, sexuella läggning, politiska åskådning, religiösa tro eller filo- sofiska övertygelse eller medlemskap i fackförening. Uppgifter om en person i ett register får kompletteras med såda- na uppgifter som avses i första stycket endast om det är oundgängli- gen nödvändigt för registrets ändamål. Uppgifter som avses i första stycket får inte användas som sökbegrepp. Personuppgiftslagen (1998:204) innehåller ordet ras i 13 §: Det är förbjudet att behandla personuppgifter som avslöjar a)ras eller etniskt ursprung, b)politiska åsikter, c)religiös eller filosofisk övertygelse, eller d)medlemskap i fackförening. Det är också förbjudet att behandla sådana personuppgifter som rör hälsa eller sexualliv. Uppgifter av den art som anges i första och andra styckena be- tecknas i denna lag som känsliga personuppgifter. Polisdatalagen (1998:622) innehåller ordet ras i 5 §: Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsik- ter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackföre- ning, hälsa eller sexuella läggning. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får upp- gifterna kompletteras med sådana uppgifter som avses i första stycket, om det är oundgängligen nödvändigt för syftet med be- handlingen. Lagen (1990:90) om behandling av personuppgifter vid skattemyndig- heters medverkan i brottsutredningar innehåller ordet ras i 4 §: Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsik- ter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackföre- ning, hälsa eller sexualliv. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får uppgifterna kompletteras med sådana uppgifter om det är oundgängligen nödvändigt för syftet med behandlingen. Sådana uppgifter som avses i första stycket får dock inte be- handlas i underrättelseverksamhet. Lagen (1999:130) om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet innehåller ordet ras i 3 §, första stycket: Med etnisk tillhörighet avses i denna lag att någon tillhör en grupp av personer som har samma ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ur- sprung eller trosbekännelse. Lagen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering inne- håller ordet ras i 1 §: Denna lag har till ändamål att motverka etnisk diskriminering. Med etnisk diskriminering avses att en person eller en grupp av per- soner missgynnas i förhållande till andra eller på annat sätt utsätts för orättvis eller kränkande behandling på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Lagen (2001:85) om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet innehåller ordet ras i 5 §: Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsik- ter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackföre- ning, hälsa eller sexualliv. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får de kompletteras med sådana uppgifter som avses i första stycket, en- dast om det är absolut nödvändigt för syftet med behandlingen. Om innebörden i begreppen ras och etnicitet Ordet ras lär ha sin bakgrund i det arabiska språket, men har sedan me- deltiden förekommit som låneord på spanska och portugisiska (raza) och via italienskan sedan spritt sig till andra europeiska språk – till svenskan över det franska race. an- vändes ordet ras om människor på olika språk nästan enbart i betydel- sen härkomst, härstamningslinje, dynasti. Det var i första hand männi- skor med förnäm stamtavla och spansk adelsstolthet som räknade sig till en ras eller ansågs ha ras. (Banton, Race Relations, 1967, Skovdahl, Skeletten i garderoben Om rasismens idéhistoriska rötter, 1996) Enligt betyder ras grupp som repre- senterar ärftlig särtyp inom art; förfining, ädel börd m.m. I definieras ras (fr. race, av ital. Razza, ett ord av omdiskuterat ursprung) som en undergrupp inom en art vilken har utseendemässiga eller fysiologiska särdrag som skiljer den från andra undergrupper inom arten.1 Där sägs vidare bland annat att ras inte är något enhetligt biologiskt begrepp utan används för delvis olika saker i skilda sammanhang. Förädlade eller framavlade former av domestice- rade arter, i synnerhet husdjur (t.ex. nötkreatur och hundar), kallas ra- ser. Termen kan även avse lokala populationer som är anpassade till exempelvis en viss temperatur, salthalt, jordmån eller värdart. När det gäller människans raser uppges följande i Nationalency- klopedin. Modern genetisk forskning har visat att de traditionella sju geografiska raserna (kaukasoider, negrider, mongolider, sydasiatiska ursprungsfolk, indianer, oceanier och australider) enbart kan svara för av den genetiska variationen inom världens befolkning. En un- dersökning av underuppdelningen av de geografiska raserna i 170 så kallade lokala raser resulterade i samvariation. Det innebär att oavsett om människosläktet indelas i mer än hundra olika raser, finns den genetiska variationen till inom och inte mellan raserna. Med bakgrund i detta resultat konkluderade 1972 den amerikanske genetikern . Lewontin (f.1929) att indelningen av människosläktet i olika raser är socialt värdelös och direkt för- ödande för sociala och medmänskliga förhållanden. Eftersom rasklassi- fikation även visat sig sakna genetisk och taxonomisk betydelse finns det inga skäl att ha den kvar. Rasbegreppet är emellertid fortfarande 2 Enligt är art den mest fundamentala enheten i orga- nismvärlden. Arten definieras som en grupp individer vilka kan reproducera sig med varandra och som är reproduktivt isolerade från andra sådana grupper. omtvistat inom vetenskapen. Vid en enkät svarade mer än hälften av de tillfrågade antropologerna nej på frågan: Finns det biologiska ra- ser inom arten Homo sapiens? Även bland dem som fortfarande anser att ras kan vara ett rimligt begrepp för redovisningen och undersök- ningen av mänsklig biologisk variation är man överens om följande: 1) Fenotypiska skillnader är resultat av den mångtusenåriga processen av mänsklig evolution, och rena raser finns därför inte och har aldrig funnits. I beskrivande syfte kan man indela människosläktet i så kallade geografiska raser, av vilka man numera tenderar att nöja sig med tre: den europeiska, den afrikanska och den (mycket heterogena) asiatiska. 2) Antaganden om samband mellan biologisk ras och skillnader i men- tala egenskaper (intelligens, personlighet, beteende) – vilka är bland förutsättningarna för rasistiska åsikter – är inte bara vetenskapligt ogrundade utan direkt felaktiga. I den av DO, och diskrimineringsutred- ning anordnade konferensen och diskriminering – vet vi vad vi talar om? gav professorn vid cinsk genetik vid , , sin syn på rasbe- greppet. Han ansåg att begreppet ras när det gäller människor borde slopas, eftersom det inte har någon förankring i biologisk kunskap. Genetiskt sett är vi alla afrikaner, fast somliga har blivit bleka. I en sammanfattning av konferensen har hans anförande återgivits i sam- mandrag. Här återges delar av detta sammandrag. Föreställningarna om människoraser eller undergrupper av arten Homo sapiens uppstod , när man inte hade några kun- skaper om människosläktets ursprung och arvsmassa, men ändå ville förklara vissa utseendemässiga skillnader. Föreställningen att olika människoraser var olika värdefulla fick fäste i europeiskt tänkande . Den rasbiologiska forskning som utvecklades – skallmätningar, hjärnmätningar och intrikata klassifi- kationssystem – grundades till stor del i fantasier och önsketänkan- de om den egna gruppens – den västerländska – överlägsenhet. Idén att rasblandning gav upphov till en mindervärdig avkomma slog också igenom, trots att den saknade empiriska belägg och också har visat sig vara helt felaktig. blev eugenik eller arvs- hygien en ledstjärna i det politiska tänkandet i och när Sta- tens inrättades i var det mot bakgrund av en stor politisk enighet.2 Man föreställde sig att befolk- ningen bestod av människor med ärftliga egenskaper som var mer 2 På institutet bedrevs teoretiska studier om ras ända fram till 959, då det ombil- dades till en gentik, knuten till . eller mindre önskvärda, att det var viktigt för nationens framtid att individer med goda nordiska rasegenskaper fortplantade sig, me- dan andra borde förhindras att göra det. Med framgångar inom hus- djursaveln för ögonen satte i gång ett omfattande sterilise- ringsprogram på befolkningen. I Nazityskland ledde samma rasbio- logiska tänkande till att man avlivade oönskade individer. vet man att rastänkandet baserades på felaktiga förutsättningar. Paral- lellerna mellan människoraser och husdjursraser är vilseledande, eftersom alla husdjursraser är systematiskt framodlade av männi- skan. Olikheterna mellan till exempel hundraser har tillkommit på konstlad väg, medan de variationer vi ser bland människor är resul- tatet av ett naturligt urval. Alla människor har ett gemensamt ur- sprung i östra . Nutidsmänniskan uppstod där för omkring en halv miljon år sedan. För omkring 100 började grupper att utvandra därifrån. I samband med att människor slog sig ner i olika områden uppstod skillnader i hudpigmentering, kroppsbygg- nad och så vidare. De utseendemässiga skillnaderna mellan männi- skor är resultatet av en anpassning till olika miljöer. Det finns för- vånansvärt små genetiska skillnader inom människosläktet och näs- tan all genetisk variation återfinns inom varje befolkningsgrupp. (Ras och diskriminering En sammanfattning av konferensen och diskriminering – vet vi vad vi talar om?, DO:s skriftserie, 2001.) har i sin skriftserie anser nr 1/2000 gjort ett inlägg i debatten om raser. I expertgruppen för detta nummer har följande ledamöter av ingått: , professor i molekylär genetik, , profes- sor i teoretisk ekologi, , professor i teoretisk kemi, , professor i litteraturvetenskap, , pro- fessor i matematik, , professor i genetik, , professor i medicinsk genetik, , professor i genetik, och , professor i zooekologi. Skriften inleds på följande sätt: Ordet ras har använts som beteckning på en undergrupp inom en art. Tyvärr har ordet fått dålig klang eftersom det utnyttjats i politiska syften som grund för motsätt- ningar, förföljelser och diskriminering. Det har föreslagits att helt rensa ut ordet ras ur lagtexter och dylikt. Inför ett sådant förslag vill man gärna veta vilka de vetenskapliga kriterierna för en rasindelning är och vilken relevans begreppet ras har för biologiska arter i allmänhet. gäller människan kanske vår arts uppkomst och senare öden kan ha nå- got att säga om rasbegreppets giltighet för vår del. har sammanfattat sina slutsatser i sex punkter: 1Indelningen i arter är vanligen problemfri inom större delen av växt- och djurvärlden. Den bygger på såväl yttre och inre observerbara egenskaper (fenotyper) som på fortplantningsbarriärer och genetiska kriterier (skillnader i kromosomer, gener och DNA-avsnitt). 2Det föreligger i regel både fenotypisk och genotypisk variation inom en art. 3Arternas fenotypvariation kan vara kontinuerlig eller mera abrupt. Geografiskt åtskilda grupper brukar betecknas som raser. Detta be- grepp kan i många fall baseras på väl definierade skillnader och till- lämpas i ett brett naturvetenskapligt perspektiv. Raserna är ett steg i artbildningens dynamik i det att de längre fram i tiden kan utvecklas till skilda arter. 4Alla människor tillhör samma art, Homo sapiens, och har ett sentida gemensamt ursprung i . Utvandringen till övriga kontinenter har skett under de senaste 100 000 åren. Trots utseendemässiga olikheter är människan en art där den genetiska inomartsvariationen är liten vid jämförelse med andra primater, till exempel schimpans och gorilla. 5Även om det föreligger klara fenotypiska och genetiska skillnader mellan geografiskt åtskilda grupper inom vår egen art kan männi- skor inte på den grundvalen indelas i ett bestämt antal väl definiera- de raser. Av den sammantagna genetiska variationen återfinns den allra största delen inom en enskild befolkningsgrupp.