sou · GPB348d3 · 2002-01-01 00:00:00 — Kommentar: De svarande tog ställning till frågan på en skala 6 mycket viktigt till 1 oviktigt. I tabellen presenteras medelvärden för alla nya kommunpolitiker för varje alternativ. För de egenskaper som verkar ha ett tydligt samband med om man tycker ett motiv är mer eller mindre viktigt anges det par kategorier som bäst belyser sambandet. Könets betydelse redovisas för alla motiv där män och kvinnor skiljer sig åt, och för varje alternativ anges också de två partier som mest respektive minst instämmer i att ett motiv är viktigt. Tabellen bygger endast på svaren från de nya kommunpolitikerna. Kommunala förtroendevaldas motiv för att bli förtroende- valda Jag ville bidra till att förverkliga mina ideologiska mål Jag ville lära mig mer om hur politiken och samhället fungerar Jag var missnöjd med hur politiken sköttes Det var min plikt mot samhället Jag ville skaffa mig inflytande i samhället Att umgås med vänner och möta nya människor Jag var engagerad i en specifik sakfråga Uppdraget är en merit på arbetsmarknaden Uppdraget medför status och respekt Kommentar: Figuren bygger på tabell 18. 1 motsvarar oviktigt, 6 mycket vik- tigt. Ett motiv som ligger i gränslandet mellan egenintresse och politisk vilja är önskan att få inflytande i samhället för egen del. Ungdomar hade lättast att instämma i detta motiv, och kvinnor mer än män. För att skilja de makthungriga från dem som vill ha inflytande för att genomföra sin politik, kan man sortera ut dem som sett viljan till inflytande som ett viktigare motiv än att förverkliga ideologiska mål eller påverka i en sakfråga. Denna grupp utgör av de svarande, och dess medlemmar är ganska jämnt spridda över alla undersökta kategorier. Möjligen kan man se att lågutbildade, ungdomar, politiker från arbetarklassen och folkpartister såg själva inflytandet som viktigare. Motsatsen till att drivas av egna intressen är att ställa upp för andras skull, det vill säga uppfylla sin samhällsplikt. Denna osjäl- viska inställning appellerar främst till de äldre förtroendevalda. I sammanhanget måste påpekas att plikter som är lätta att bära är lätta att följa. av de svarande kommunalpoliti- kerna angav plikten mot samhället som det allra viktigaste motivet. Enligt en engelsk studie är pliktrelaterade motiv hos förtroende- valda vanliga där, men däremot inte ideologisk nit (m.fl. 1991). Bland de svenska nya kommunpolitikerna är däremot viljan bidra till att förverkliga de egna ideologiska målen den allra viktigaste drivkraften. Motivet är viktigt i de flesta läger, mest hos utlandsfödda, ungdomar och vänsterpartister. Kvinnor sätter de ideologiska motiven högre än männen. Den grupp som tycker ideologin är minst viktig är centerpartister. Där finns en uppfattning som ibland hörs i debatten – att med- borgarnas, inte minst ungdomars, engagemang i sakfrågor skulle kunna utgöra en livlina för den representativa demokratin mot bakgrund av ett föregivet avtagande intresse för partiideologierna. Men bland de nya kommunpolitikerna är det som sätter sakfrågor som ett viktigare motiv för sitt politiska engage- mang än ideologi, och den åldersgrupp som är minst sakfrågein- riktad är de yngsta politikerna. Vanligare som motiv för att bli förtroendevald än sakfrågeenga- gemang är missnöje. Bland företrädarna för de lokala partierna och SPI hittar vi de flesta missnöjespolitikerna, och bland rikspartierna i . Liksom pliktkänsla och sakfrågor är missnöje som drivkraft vanligare hos de äldre nya politikerna. Slutligen några ord om två motiv som är individrelaterade till karaktären men som inte har någon koppling till materiell egen- nytta. Den sociala aspekten av politiken, det vill säga att få umgås med vänner och möta nya människor, har viss betydelse för att man blir förtroendevald i de flesta kretsar. centerpartister, liksom lågutbildade politiker från arbetarklassen, anser att detta motiv är viktigare än andra. Men det viktigaste motivet som är kopplat till person snarare än till politisk ambition är ändå viljan att lära sig mer om hur politiken och samhället fungerar. Idén om kommunerna som en demokratisk skola för medborgarna framförde redan (1862), men tanken verkar vara giltig än . Tillsammans med viljan att förverkliga sina ideologiska mål är kunskapstörsten den viktigaste av de uppräknade drivkrafterna, och allra mest hos invandrare, kvinnor och socialdemokrater. 3.4Egenskaper som gynnar rekrytering Redovisningen av de nya politikernas sociala sammansättning i kapitel 2 belyser tydligt vilken betydelse kön, etnicitet, ålder och klasstillhörighet har för rekryteringen. Men vid sidan av de dolda strukturella hinder som är knutna till vissa egenskaper så finns naturligtvis mer uttalade kriterier för vad olika partier tycker är viktiga egenskaper hos de kandidater de vill rekrytera till förtroen- deuppdrag. De nya politikerna fick i enkäten svara på vad de tror hade betydelse vid deras egen rekrytering. Helt i linje med åsiktsrepresentationens primat i svensk repre- sentativ demokrati är den viktigaste egenskapen för att bli förtro- endevald, enligt de nya politikerna själva, att man har rätt politiska åsikter. Därnäst kommer allmänna kvalifikationer för uppdraget, eller personlig kaliber (2000), där utbildning rankas något högre än yrkeserfarenheter. Skillnaderna är inte stora men kvinnor tror i högre grad än män att de rekryterades till följd av sina åsikter medan männen oftare betonar den egna kalibern. Äldre och välutbildade politiker betonar också gärna den antagna betydelsen av den egna kompetensen. I verkar både politiska uppfattningar och kunskap vara mindre viktiga än i andra partier. Egenskaper som hade betydelse för rekryteringen av kom- munpolitiker Min utbildning och mina kunskaper Bristen på andra kandidater Mina meriter från arbete i partiet Min bostadsort i kommunen/ Mina framgångar i personvalet Kommentar: Figuren bygger på tabell 19. 1 motsvarar oviktigt, 6 mycket viktigt. När det gäller de egenskaper som normalt förknippas med social representation är ålder det som de nya förtroendevalda i de under- sökta 28 kommunerna tror hade störst betydelse. De yngsta politi- kerna anser i allmänhet att deras ungdom spelade en mycket stor roll. Efter ålder kommer kön, och det är bland kvinnor som man ser sitt kön som en tillgång i rekryteringsprocessen. Man kan i och för sig tänka sig att många män är blinda för de eventuella fördelar de erhåller vid rekryteringen enbart därför de är män, men mycket talar ändå för att det största jämställdhetsproblemet vid rekryte- ringen inte ligger i det sista urvalet av de slutliga kandidaterna utan i början av processen. De flesta partier rapporterar att det är be- tydligt svårare att rekrytera kvinnor än män (och 1999). Det finns en märkbar skillnad mellan de nya förtroendevalda som stod på en valsedel i valet och de som inte gjorde det. Fullmäktigekandidaterna anser överlag att deras kön och ålder spelade större roll vid rekryteringen än övriga politiker, medan den egna kalibern hade mindre betydelse, relativt sett. På valsedeln kan väljarna tydligt avläsa partiernas rekryte- ringspolicy, vilket förmodligen förklarar varför man är mer ange- lägen om en representativ social sammansättning där än när övriga poster ska tillsättas. Varför tillfrågades de nya politikerna om att ställa upp som förtroendevalda? I vilken grad tror du att nedanstå ende punkter hade betydelse för att du blev tillfrå gad om att ställa upp som förtroendevald eller kandidat i val? Min utbildning och mina Bor i utanför tätort Födda 1933–1944 Mina meriter frå n arbete i Mina framgå ngar i personvalet Bristen på andra kandidater Har vänner i politiken Födda 1955–69 Födda 1933–1944 Födda 1945–1954 Kommentar: De svarande tog ställning till de uppräknade alternativen på en skala 6 mycket viktigt till 1 oviktigt". I tabellen redovisas medelvärden för alla svarande kommunpolitiker och för kategorier av politiker vars egenskaper har en tydligt samband med inställningen i frågan. Om till exempel ålder har ett linjärt samband med ett motiv redovisas värden för de äldsta och de yngsta. För alla alternativ där skillnad finns redovisas inställningen hos män och kvinnor. Egen- skaper som har speciell relevans för ett alternativ har understrukits. I tabellen ingår endast de nya kommunpolitikerna. Den sociala egenskap som medborgarna (enligt 2000) tycker är viktigast som nomineringskriterium är den som kommer på tredje plats i enkäten, nämligen de förtroendevaldas geografiska hemvist. Men nästan lika viktigt som var man bor, mer så än kön och ålder, anser medborgarna att politikernas klasstillhörighet är, men detta är inte något som särskilt många av de nya förtroende- valda tror spelade någon roll vid deras rekrytering. Invandrare anser att deras etniska tillhörighet hade betydelse för att de blev tillfrågade att ställa upp, men inte lika mycket som exempelvis kvinnorna anser att könet har relevans. Meriter från partiarbetet är en inte oväsentlig tillgång i Vänster- partiet och . För ungdomar och invandrare tycks detta sätt att kvalificera sig till förtroendeuppdrag vara extra effektivt. Äldre politiker och företrädare från de högre samhällsklasserna kan lita desto mer till att de rekommenderas av sina vänner i politiken. Att ha vänner i politiken är kanske den viktigaste resursen, utöver åsikter och kaliber, som en aspirant på förtroendeuppdrag kan skaffa sig. Över hälften av de nya politikerna har någon i sin när- maste bekantskapskrets som är eller har varit förtroendevald i samma kommun, var tredje en familjemedlem. Kvinnor har betyd- ligt fler familjemedlemmar och vänner i politiken än män, svensk- födda fler än utlandsfödda förtroendevalda. Familje- och vänskaps- banden är flest i de lokala partierna och bland rikspartierna i Cen- tern Har kommunpolitiker bekanta eller familjemedlemmar i politiken? Är/har nå gon familjemedlem (partner, barn, syskon, föräldrar) eller nå gon i din närmaste bekantskapskrets varit förtroendevald i samma kommun eller landsting som du? Kommentar: Här anges den procentandel av de nya kommunpolitikerna som sva- rat att ja, eller inte men förr på frågan som citeras överst i tabellen. När det gäller personvalsresultatet hade detta störst betydelse i SPI och , och minst i och Socialdemokra- terna. Frågan om kvinnor missgynnades i personvalet kunde vid en utvärdering på riksplanet inte ges ett entydigt svar. Klart är att män erhöll nära dubbelt så många personröster som kvinnor (1999). På frågan om personvalsresultatet hade bety- delse för att man som ny förtroendevald fått sitt uppdrag tror fler kvinnor än män att så är fallet. Men invandrarpolitikerna tycks inte ha någon relativ fördel av personrösterna. Bristen på andra kandidater har betydelse i de flesta kategorier. Men som avgörande förklaring är den inte särskilt viktig – endast var tjugonde ny politiker angav avsaknaden av konkurrens som den viktigaste faktorn vid deras rekrytering. Vanligast var denna åsikt bland miljöpartister, och något vanligare bland kvinnor än bland män. Den grupp som anger att de i minst utsträckning fått sitt uppdrag i brist på andra, underförstått lämpligare, kandidater är de utlandsfödda. Den positiva tolkningen av detta är att de invandrare som finns i politiken rekryteras för sin egen skull, den negativa att det eventuellt kan finnas ett större motstånd att rekrytera oprövade invandrare än svenskar. Vi har redan sett att utlandsfödda nya politiker har en genomsnittligt längre kvalificeringsfas som partimedlemmar än svenskfödda. Att politiker såsom samhällsengagerade medborgare också ofta deltar i föreningslivet är gammal kunskap (2000). Den som vill påverka sin och andras verklighet väljer gärna flera vägar för att nå sitt mål. Föreningslivet kan också ses som en demokra- tins plantskola, där människor lär sig att agera gemensamt. En för- utsättning är dock att föreningen i fråga verkligen är demokratisk till sin karaktär (1999). Jämför vi antalet föreningsmedlemskap mellan politiker med olika positioner ser vi att ordföranden i kommunala nämnder är med i något fler föreningar än de övriga. De typer av föreningar där det är störst skillnad i medlemskap mellan presidieledamöter och övriga politiker är arbetsgivarorganisationer, kulturföreningar och aktionsgrupper. Men vad som är hönan och vad som är ägget när det gäller karriär och föreningsmedlemskap är inte enkelt att reda ut. Att drivande personer engagerar sig på flera håll behöver inte betyda att det ena leder till det andra, eller som (SOU 2000:1) uttrycker det: Frivilligt föreningsengagemang tycks inte vara ett sätt att kompensera för i andra sammanhang bristande resurser. Snarare tycks de som redan har resurser vara de som flitigast engagerar sig. Förenings- medlemskap är vanligare i , och Vän- sterpartiet och som lägst i SPI och . Utbildning verkar ha ett positivt samband med föreningsaktivitet. Andel medlemmar (med eller utan uppdrag) (alla nya kommunpolitiker) Hyresgäst-, bostadsrätts-, eller Genomsnittligt antal medlemskap i ovanstående organisationer för nya kommun- respektive landstingspolitiker Kommentar: För de sju första föreningarna i tabellen var frågan: Är du (eller ditt företag) medlem i någon av följande organisationer? med alternativen förtroen- deuppdrag i organisationen, medlem, har varit medlem och har aldrig varit medlem. För de övriga föreningarna var frågan: Är du eller har du varit, medlem i en organisation av nedanstående typ? med samma svarsalternativ utom den första som var har styrelseuppdrag. Siffrorna i den övre delen av tabellen är procent inom respektive kategori hos de nya kommunpolitikerna och i nedre delen det genomsnittliga antalet medlemskap i de ovan angivna organisationerna hos både kommun- och landstingspolitiker. Eftersom kommunpolitiker i större utsträckning är yrkesverk- samma än resten av befolkning, främst av åldersskäl, är de också oftare medlemmar i fackföreningar. Men fördelningen mellan de fackliga centralorganisationerna speglar mycket tydligt den sociala snedrekryteringen av förtroendevalda. är ordentligt underrepresenterad medan akademikerorganisationen har dubbelt så många medlemmar bland de nya politikerna som i den sysselsatta befolkningen i övrigt. Bland de nya lands- tingspolitikerna hittar vi fler TCO-medlemmar än hos allmän- heten. Det råder också stora partiskillnader när det gäller fackföre- ningsanslutning. Bland socialdemokraterna är en majoritet, 54 pro- cent, LO-medlemmar och nära en tredjedel har förtroendeuppdrag inom . Hos de nya i kommu- nerna har färre än någonsin varit med i LO. Störst andel TCO-medlemmar har (i kommunerna), och av folkpartisterna är med i . För den som vill göra karriär är TCO-medlemskap ett bra tips. Bland de nya politiker som har ordförandeuppdrag är lika många medlemmar i respektive () medan nästan dubbelt så många () tillhör TCO. Medlemskap i olika arbetstagarorganisationer Kommentar: Diagrammet visar den procentuella fördelningen mellan de tre arbetstagarorganisationerna LO, TCO och bland den fackförenings- anslutna i befolkningen respektive bland de fackanslutna nya förtroendevalda. 4 Om villkoren som förtroendevald I en utvärdering av ett mentorsprojekt för politiker i kommuner konstaterades att verksamheten där hade haft en stor inverkan för flertalet adepter i fråga om fortsatt politiskt engagemang och även för fullföljande av mandatperioden (1999). Det råder heller ingen tvekan om att de nya förtroendevalda i de undersökta 28 kommunerna anser att förekomsten av introduktionsaktiviteter och mentorskap är mycket viktig för vilka möjligheter de senare haft att utföra sitt politiska uppdrag. Och även om skillnaderna är små så är de som fått vara med om en introduktionsaktivitet ännu mer övertygade om den saken. Dessutom anser de nya kvinnorna – i både kommun och landsting – att introduktionen är ännu viktigare än vad männen gör. Detta är en viktig upplysning för den som tycker det är angeläget att kvinnor ska trivas bättre som förtroendevalda och vilja fortsätta längre som politiker än vad som är fallet. En tredjedel av politikerna har fått introduktion i både partiets och kommunens/regi medan en tredjedel inte fått någon introducerande verksamhet alls. Övriga har fått ta del av någon aktivitet i antingen partiet eller i kommunen/. Det råder stora skillnader mellan kommunerna vad gäller före- komst av introduktionsaktiviteter. I och har bara ungefär var femte svarande fått introduktion i kommunens regi, att jämföra med fyra femtedelar i och . Likaså verkar partierna ha olika strategier, där till exempel SPI, Krist- demokraterna och har introducerat relativt många av sina nya företrädare, medan och inte verkar ha prioriterat den saken i lika stor utsträckning. Skillnaderna mellan partierna är ännu större i de fyra landstingen. Förekomst av introduktionsaktiviteter för nya förtroen- devalda När du blev förtroendevald, förekom det någon organiserad introduktionsaktivitet eller mentorskap för att få dig (och andra) att lära känna det politiska arbetet i partiets regi? Hur viktigt tror du att introduktioner av nämnda typ är för nya politikers möjlighet att utföra sitt arbete? De svarandes erfarenhet av introduktionsverksamhet: Fick introduktion i kommunens/regi Fick introduktion i partiets regi Fick introduktion i både kommunens och regi Kommentar: I den övre delen anges hur många politiker i respektive kategori som svarat ja på den citerade frågan. I tabellens nedre del redovisas medelvärden för hur olika kategorier av de nya politikerna i kommun och landsting svarat på den andra citerade frågan på en skala 6 helt avgörande till 1 utan betydelse. 4.2Uppdragets kostnads- och belöningssida Att vara förtroendevald innebär i allmänhet betydande uppoff- ringar för den enskilde, men också vissa konkreta vinster i form av ersättning och uppskattning från omgivningen (m.fl. 1981, 2000). Något som alla politiker måste offra är tid. Det kommunala uppdraget består till stor del av att sitta med vid sammanträden, men självfallet också av att läsa in sig på de ämnen som där ska behandlas och träffa folk. Den senare delen utgör en inte oväsentligt del av uppdraget rent tidsmässigt, som lätt underskattas (m.fl. 1991). De nya förtroendevalda i kommunerna ägnar åt sina uppdrag, inklusive partiarbetet. Det innebär per arbetsdag i genomsnitt. Och är ändå en stor del av nykomlingarna ersättare som drar ner medelvärdet. De nya pre- sidieledamöterna lägger ner mer än en arbetsvecka på Av de större partierna är det pensionärspartister, socialdemokrater och centerpartister som ägnar störst andel av sin sammanlagda arbetstid åt partiet medan miljöpartister och krist- demokrater prioriterar det kommunala uppdraget. Nya förtroendevaldas tidsåtgång för kommunala uppdrag (timmar ) Kommentar: De svarande fick svara på frågan Hur mycket av din tid kräver dina olika uppdrag och aktiviteter? Skriv det ungefärliga antalet timmar (bortsett från sommaruppehållet) som du anser att respektive aktivitet tar för dig! uppdelat på a) sammanträden och b) förberedelser (inläsning av hand- lingar, kontakter m.m.). I tabellen redovisas det genomsnittliga antalet timmar för respektive kategori av politiker. Endast svaren gällande de nya kommunpoliti- kernas uppdrag i kommunerna redovisas. Det är svårt att göra säkra jämförelser eftersom kategorin nya förtroendevalda är en mycket speciell grupp. Om man jämför med (2000) siffror framgår att dagens nya förtroendevalda har något färre arbetstimmar än samtliga politiker 1993 och lite fler än 1980, men då ska man ha i minnet att dagens nykomlingar har genomsnittligt fler uppdrag per person än vad medelpolitikern hade då. Ett mer uppseendeväckande resultat är att de nya förtroende- valda i genomsnitt ägnar mer tid (2,mer ) åt partiarbete än vad kommunpolitikerna gjorde 1993. Partiarbetet har ökat i alla rikspartier utom , och mest i och . Detta till synes ökade intresse för partiverksamheten kan paradoxalt nog vara ett uttryck för partiernas kris. Antalet deltagare på partimöten i kommunerna har –1999 sjunkit , och det ligger nära till hands att manfallet kompenseras med en ökad insats av de kvarvarande medlemmarna (och 1999). En annan förklaring skulle kunna vara att partiarbetets andel av tiden minskar vartefter nykomlingarnas kommunala upp- drag med tiden blir mer ansvarsfyllda. Mot detta talar att nya poli- tiker med presidieuppdrag är de som ägnar mest tid åt partiarbete. Sett ur jämställdhetsaspekt är det också slående att kvinnor bland nya förtroendevalda i genomsnitt verkar ägna mindre åt sina kommunala uppdrag än sina manliga kollegor, det vill säga männen lägger ner mer tid än kvinnorna. I ett större perspektiv är detta allvarligt eftersom den kvinnliga under- representationen personellt förstärks genom att de arbetar mindre. Möjligen kan man spekulera i att det finns en tendens att över- skatta den personliga insatsen hos vissa män, men det går naturligtvis inte att uttala sig om. Andel av de nya kommunpolitiker som tycker att uppdraget är svårare än förväntat Födda 1955–1969 Födda 1945–1954 Födda 1933–1944 Kommentar: I tabellen anges procentandelen som svarat 1, 2 eller 3 på en skala 6 lättare än väntat till 1 svårare än väntat på frågan Om du jämför med vilka förväntningar du hade när du tackade ja till uppdraget att bli förtroendevald, hur tycker det att ha gått att hantera mängden arbete du måste lägga ner och arbetets svårighetsgrad?. I syfte att låta de nya politikerna själva utvärdera hur de upplevt den som förtroendevalda i relation till sina förvänt- ningar, ställdes frågan om de tyckte det var lättare eller svårare än förväntat att hantera den arbetsmängd som följde med uppdraget och den svårighetsgrad som arbetet hade. Här finner vi att kvinnor och yngre överlag är betydligt mer negativt överraskade än män respektive äldre, både vad gäller arbetsmängd och arbetets svårig- hetsgrad. Studerar vi svaren fördelat på vilka uppdrag de svarande har, ser vi att presidieledamöter har fått uppleva en tyngre arbets- mängd än förväntat medan ersättarna är de som mest beklagar sig över arbetets svårighetsgrad. Jämför vi partierna så får vi veta att pensionärspartisterna är de som tycker att arbetet blivit lättare än de förväntade sig det. Bland rikspartierna är socialdemokrater och moderater minst bekymrade över arbetsmängden, vilket är naturligt eftersom de har flest parti- kamrater att dela den bördan med. För mindre partier som och är det svårare. Miljöpartisterna är också de som är mest negativt överraskade av arbetets svårighets- grad. Vid sidan av uppdragets bördor, i form av tidsåtgång, arbets- mängd och arbetets svårighetsgrad, finns även en materiell belö- ningspost. Normalt utgår ekonomisk ersättning för de förtroende- insatser. Kommunerna och landstingen bestämmer själva hur systemet med ersättning till fritidspolitiker ska utformas. De sammanträdesarvoden som utbetalas uppväger inte alltid det inkomstbortfall som somliga förtroendevalda tvingas till. Vulgäruppfattningen att människor söker sig till politiken för att sko sig kan definitivt avvisas. Sanningen är att endast var tolfte ny politiker anger att de går med vinst i och med sitt uppdrag, medan så många i stället får stå ut med en ekonomisk förlust. Sämst utsatta verkar företagare vara. Om man jämför andelen nya kommunpolitiker som går med vinst respektive förlust genom sitt förtroendeuppdrag med samma siffror för alla politiker i de 28 kommunerna 1993 så är skillnaden inte så stor. Om något har hänt så har ersättningssystemet blivit något mer rättvist i det att lite färre nu anger att arvodena är vare sig större eller mindre än inkomstbortfallet (2000). Men andelen som inte förvärvsarbetar har också ökat. Pensionärer och hemarbetande är visserligen något färre, men andelen stude- rande är fler. Procentandel av de nya förtroendevalda i de 28 kommu- nerna som går med ekonomisk vinst respektive förlust på grund av sitt uppdrag Motsvarar ditt arvode som förtroendevald ditt inkomstbortfall för den arbetstid du lägger ner?