sou · GPB384 · 2002-01-01 00:00:00 — genom att lämna åldersrekommendationer och dela in innehållet i olika kategorier som t.ex. sport, film, nyheter och porno- grafi. Den här typen av funktioner kan även behöva kompletteras med en fördjupad programinformation som mer ingående beskriver innehållet i ett program, t.ex. en sammanfattande beskrivning av en films handling eller om det förekommer mycket våld eller erotik. Det kan även handla om att skapa möjligheter för TV-konsumen- ten att helt välja bort ett visst programutbud. Genom den digitala tekniken har det tillskapats system som stödjer sådana åtgärder som har diskuterats i form av vad som betecknas som elektro- niska programguider och olika former av s.k. barnlås. 5.2.2Elektroniska programguider (EPG) En elektronisk programguide är ett hjälpmedel för TV-konsumen- ten att orientera sig i utbudet av program och tjänster. Den kan jämföras med en utökad text-TV med möjlighet för TV-konsu- menten att leta sig fram till information om utbudet. EPG:n kan ha en mycket enkel utformning, ungefär som en tryckt , eller vara mer avancerad och även inkludera en fördjupad pro- graminformation, rörliga presentationer m.m. Genom en EPG finns det även möjlighet för TV-konsumenten att komponera sin egen TV-tablå, söka på olika programkategorier eller programtider m.m. EPG:n styrs genom knapptryckningar på en fjärrkontroll. Informationen i en EPG baseras på den s.k. serviceinformation som programföretagen lämnar till programdistributören (, Viasat, Com hem etc.). Detta sker genom en s.k. SI-signal. Service- informationen kan t.ex. innehålla en beskrivning av program- inslagens innehåll, rent teknisk information och åldersrekommen- dationer. SI-signalen är standardiserad av DVB-gruppen och skall fungera lika i alla system. Det är vanligast att varje EPG kontrol- leras av en programdistributör som bestämmer hur EPG:n grafiskt skall presenteras. Programdistributören kan även bestämma att EPG:n skall innehålla andra funktioner eller annan information utöver vad som ingår i SI-signalen, t.ex. möjlighet att kategorisera program och göra egna programtablåer. Det finns även något som kallas ESG (Event Schedule Guide) som är en enklare form av programguide som enbart baseras på utsänd serviceinformation och som finns inbyggd i digitalboxens menysystem. Ett EPG-verktyg ger många möjligheter när det gäller att skydda barn mot olämpligt programinnehåll. Enligt studien in a Environment – Self- Regulation, Technical Devices and Meta-Information44 använder i t.ex. av de som abonnerar på digital-TV EPG:n för att finna programinformation och för att strukturera sitt TV-tittande. Barnfamiljer och tittare som har tillgång till ett stort antal kanaler använder EPG:n mer aktivt än andra. Det är vanligt att EPG:n används för att finna och organisera information om programutbudet. Samma teknik kan göra EPG:n lämplig för att finna och blockera oönskat innehåll. EPG:er är kon- struerade för sökning efter innehåll som härleds från särskild information om programmen. Detta innebär t.ex. att TV-konsu- menten kan, allt beroende på hur programmen kategoriseras och klassificeras, finna alla program som sänds en viss dag inom en sär- skild kategori (sport, nyheter, natur etc.) eller välja att blockera ett visst programutbud. De tekniska förutsättningarna är desamma för båda funktionerna. En EPG kan således ge föräldrar möjlighet till ett positivt urval av program för deras barn. En väl fungerande EPG som bygger på att programmen både kategoriseras och klassificeras samt inne- håller fördjupad beskrivande programinformation gör det möjligt för föräldrar att välja ett utbud som de finner lämpligt för sina barn. Det är även tekniskt möjligt att skapa olika EPG-inställ- ningar för varje familjemedlem. Informationen blir tillgänglig för respektive familjemedlem först sedan denne har identifierat sig genom en personlig behörighetskod (PIN- kod). En EPG kan således vara mycket enkelt utformad ungefär som en elektronisk programtidning eller utgöra ett mer avancerat system som erbjuder många olika tjänster och valmöjligheter. Av den nämnda studien om förhållandena i framgår dock att EPG-operatörerna initialt kraftigt har underutnyttjat de möjlig- heter till föräldrakontroll som finns inbyggda i den digitala tekni- ken. Detta beror enligt studien till stor del på avsaknaden av en klassificering som fungerar i en digital miljö. Härtill kommer att systemen som föräldrarna har haft att bruka har ansetts vara alltför opraktiska och krångliga. 44 och . Verhulst, Parental Control in a Environment – Self-Regulation, Technical Devices and Meta-Information, s. 16 ff. Den tyska digitala satellitkanalen har emellertid utvecklat ett system för föräldrakontroll inom ramen för en EPG som synes har erhållit en hög acceptans hos deras tittare och som innebär att ett program som anses olämpligt för barn automatiskt blockeras. För att programmet skall bli tillgängligt måste mot- tagaren låsa upp digitalboxen (benämnd d-box) med en behörig- hetskod (PIN-kod). Enkelt beskrivet bygger systemet på att pro- gramföretaget förser EPG:n med en utförlig beskrivning av varje program. När TV-konsumenten skall se ett program läser systemet av denna information och blockerar sådant som anses olämpligt för barn under en viss ålder (16 eller ). De tyska delstatsmyndig- heternas arbetsgemenskap, , har publicerat en studie om skydd av barn vid sändningar av digital betal-TV. Studien kon- centrerar sig på nu nämnda system. Resultatet från studien utvisar att systemet har accepterats i mycket stor utsträckning av använ- darna eftersom det fungerar och är lätt att använda.45 Den s.k. d- boxen stödjer även en funktion som innebär att programmen kan blockeras efter åldersrekommendationer. Detta system har av tyska myndigheter emellertid inte ansetts vara ett tillräckligt skydds- system för barn främst med hänsyn till att det måste aktiveras av föräldrarna själva. 5.2.3System för föräldrakontroll i Samtliga distributionsvägar för digitala sändningar i dvs. sändningar genom kabelnät, över satellit eller i det digitala mark- nätet, erbjuder någon form av EPG. Programföretagen i det digitala marknätet är överens om att förse användarna med en gemensam EPG. Övriga operatörer utvecklar därutöver sina egna EPG:er. Tekniken kring de digitala sändningarna erbjuder främst tre möjligheter att blockera ett visst programutbud, allt beroende på vilken digitalbox som används, nämligen mottagarlås, kanallås och ålderskontrollerat barnlås (funktionen benämns även föräldralås eller åldersgränskontroll). Mottagarlås innebär att digitalboxen är låst i sitt utgångsläge, dvs. inga kanaler i utbudet är tillgängliga, och att en behörighetskod 45 Schorb, och , , Jugendmedienschutz – Praxis und Akzeptanz: eine und Abonnenten des digitalen Fernsehens zum Jugendmedienschutz, zur Fernseherziehung und zum Jugendschutzinstrument Vorsperre, Die Landesmedienanstalten, , . (PIN-kod) måste skrivas in varje gång boxen skall användas. Behörighetskoden bestämmer innehavaren av digitalboxen själv. Kanallås bygger på samma system, men här kan användaren välja vilka kanaler som skall låsas, medan övriga är tillgängliga utan behörighetskontroll. Genom att använda denna funktion blockeras således allt material från de låsta kanalerna. Ålderskontrollerat barnlås kan sägas vara en programbolagsstyrd blockering. Detta system kräver att respektive programbolag i samband med programutsändningen även sänder ut en ålders- rekommendation i SI-signalen, t.ex. att programmet inte är lämp- ligt för barn . Innehavaren av en digitalbox måste i sin tur aktivera barnlåset vilket sker genom boxens menysystem. I menyn för barnlås finns ett förbestämt antal åldersgränser att välja bland. Om innehavaren anger att program som är olämpliga för barn inte får visas blockeras således alla sådana program från de bolag som sänder ut nämnda åldersrekommendationer. För att dessa program skall bli tillgängliga måste sändningen låsas upp med en behörighetskod som innehavaren av digitalboxen bestämt. För att systemet skall fungera krävs alltså att programföretagen sänder ut åldersrekommendationer med SI-signalen parallellt med programmen och att TV-konsumenten har en digitalbox som kan avläsa signalen. Systemet innebär således att det är programföre- tagen som ensidigt åldersklassificerar programmen medan det är upp till varje enskild innehavare av en digitalbox att därefter block- era sådant programutbud som inte är önskvärt. Det är för närva- rande endast Canal+ och Canal Digitals s.k. Kioskkanaler (pay- per-view kanaler) som sänder ut sådana signaler med åldersrekom- mendationer som gör att det ålderskontrollerade barnlåset funge- rar. NorDig är ett nordiskt samarbetsprojekt som med utgångspunkt i de standarder som är satta av DVB-gruppen arbetar för att ta fram en teknisk kravspecifikation för mottagarutrustning för digital-TV. Det långsiktiga målet är att ta fram en teknisk kravspecifikation för en digital-TV-box som kan ta emot digital-TV oavsett distribu- tionsform. NorDigs kravspecifikation anger att digitalboxarna bör vara utrustade med barnlås som baseras på serviceinformationen. Samtliga parter som ingår i NorDig (samtliga större aktörer på den nordiska marknaden, dock inte UPC) har träffat ett migrations- avtal om vilka funktioner boxarna bör klara av. Det är även tekniskt möjligt att genomföra ett system som innebär att abonnenten skall kunna välja abonnemang med olika skyddsnivåer, dvs. att abonnenten abonnerar på en kanals hela utbud förutom en viss kategori av program t.ex. med eller utan pornografi. Ett sådant systemet fungerar så att programföretaget anvisar programdistributören vilken skyddsnivå de olika program- men skall ha, t.ex. att pornografi skall ha en annan nivå på krypte- ringen än övriga program. Programdistributören krypterar därefter olika vid utsändningen. De abonnenter som har tecknat ett abon- nemang med endast normal nivå kan då inte se programmen med en högre skyddsnivå. 5.2.4Närmare om vilka möjligheter till föräldrakontroll de olika distributionsvägarna i erbjuder46 i () bildades och ägs av och . är programkortsleverantör för det digitala marknätet och sköter administrationen kring abonne- . Sendas uppgift är även att administrera den gemensamma EPG:n samt system för åtkomsten i marknätet, bl.a. kryptering av program och tjänster samt auktorisation av dessa. skall såle- des samordna, paketera och marknadsföra programutbud och tjänster i det marksända digitala TV-nätet. Bolaget skall vara en neutral aktör och verka för att hushållen endast skall behöva en digital-TV-box och ett programkort för att nå ett serviceutbud av både TV-program och andra digitala tjänster.48 erbjuder sina kunder färdiga kanalpaket och det finns ingen möjlighet för kunden att välja endast enstaka kanaler. Det finns heller ingen möjlighet för kunden att utesluta program med visst innehåll från abonnemanget. EPG:n i det digitala marknätet samordnas alltså av och innehåller programtablåer och annan basinformation. Varje pro- gramföretag har därutöver möjlighet att utforma en egen program- guide. Det åligger att presentera samtliga programbolags utbud på ett likvärdigt sätt, och att se till att EPG:n är lättillgänglig 46Detta avsnitt bygger på samtal med olika representanter för respektive bolag som anges i texten om inget annat anges. 47Teracom AB bildades och ägs av staten. roll i det digitala marknätet är att distribuera signalerna i marknätet och att sköta den tekniska multiplexeringen av signalerna från programföretagen. 48En guide till digital-TV, Radio- och 2000, s. 58. för hushållen.49 och respektive programföretag skall träffa individuella avtal om de närmare villkoren avseende den gemen- samma EPG:n. Dessa avtal reglerar vilken serviceinformation pro- gramföretagen måste lämna till EPG:n. Serviceinformation inne- fattar bl.a. information om vilka program som kommer att sändas, vilket innehåll programmen har, åldersrekommendationer med mera. Det finns serviceinformation som programföretagen måste lämna och det finns sådan som är frivillig. Detta styrs av en specifi- kation som är utarbetad av , Rules of Operation of Service Information in the Swedish DTT-network (). Denna specifi- kation sätter även kraven för vad digitalboxen skall klara av. Samt- liga digitalboxar är i enlighet härmed utrustade med mottagarlås, kanallås och ålderskontrollerat barnlås. Det är valfritt för programföretagen om de vill lämna sådan serviceinformation som gör att det ålderskontrollerade barnlåset kan aktiveras. är det endast Canal+ som sänder ut sådan service- information med sina digitala sändningar i marknätet. ser emellertid enligt egen uppgift över sina avtal med programföretagen och nämnda specifikation för att om möjligt skärpa kraven vad avser vilken serviceinformation som skall vara obligatorisk för programföretagen att sända ut. har bl.a. ambitionen att programbolagen skall bli skyldiga att sända ut sådan serviceinformation som gör det möjligt för användaren att aktivera det ålderskontrollerade barnlåset. Det finns två programkortsleverantörer på den svenska marknaden för digitala satellitsändningar; och Viasat. upphörde med de flesta av sina analoga sändningar och även Viasat planerar att med vissa undantag släcka sina analoga signaler . ägs av norska och sänder bl.a. kanaler som Canal+, Kanal och CineCinemas. har även tjugotvå stycken s.k. Kiosk-kanaler (pay-per-view). 49 En guide till digital-TV, Radio- och 2000, s. 65 f. Canal digital erbjuder sina kunder färdiga kanalpaket och det är inte möjligt för kunden att välja enbart enstaka kanaler. Det är heller inte möjligt att utesluta program med visst innehåll från abonnemanget. Canal Digitals samtliga digitalboxar är utrustade med låsfunktio- nerna mottagarlås, kanallås och ålderskontrollerat barnlås. För att låsa upp en blockerad kanal eller sändning krävs att man har till- gång till en fyrsiffrig PIN-kod som innehavaren själv bestämmer. Det är omöjligt att byta PIN-kod utan att känna till den aktuella koden. Ett barn kan således inte öppna mottagaren, en låst kanal eller en sändning, eller byta PIN-kod, utan att känna till den aktu- ella koden. Det ålderskontrollerade barnlåset fungerar beträffande erotiska filmer på och till Canal Digitals s.k. Kiosk- kanaler. kräver inte av sina programföretag att de skall leverera åldersrekommendationer. Bolaget anser emellertid att det är mycket viktigt att den funktionen finns så att föräldrar har möjlighet att blockera sådant utbud som är olämpligt för barn. rekommenderar därför sina programföretag att lämna sådan information som gör det möjligt att aktivera det ålders- kontrollerade barnlåset. erbjuder även sina kunder en EPG, Navigator. Här finns möjlighet för användaren att finna en kort information om de program som sänds, söka efter olika kategorier av program och skapa sina egna TV-profiler. Viasat ägs av och distribuerar MTG:s egna kanaler såsom TV1000, Cinema, Playboy TV, ZTV och TV6 samt ett antal tredje- partskanaler. När en konsument tecknar ett abonnemangsavtal med Viasat finns möjligheten att välja bort det erotiska utbudet som visas i kanaler som TV1000 och Playboy TV. Enligt uppgift från Viasat påtalar dock bolaget inte denna möjlighet för kunden aktivt. Viasats digitalboxar är utrustade med mottagarlås och ålders- kontrollerade barnlås. Det ålderskontrollerade barnlåset har emel- lertid inte fungerat eftersom MTG:s programbolag inte har levererat åldersrekommendationer med sina sändningar. Ett funge- rande system är dock under utveckling och skall lanseras . Detta system skall omfatta de kanaler som Viasat har kontroll över (MTG:s kanaler) och användas där det enligt programföre- tagen är nödvändigt med en ålderskontroll. Någon form av ålders- klassificering kommer således att ske avseende vissa program. Det primära skälet till att detta system införs är det starka intresset från TV-konsumenterna. Även Viasat erbjuder en EPG till sina kunder. Här kan man bl.a. finna information om och söka efter program som kommer att sändas en viss dag eller i en särskild kanal. Det går även att söka efter program i olika kategorier som exempelvis film, nyheter och familj. 5.2.4.3Digitala sändningar i kabelnätet är det endast Com hem AB som sänder digitalt i kabelnät. Com hem ägs av och är största nätinnehavare med drygt 1,3 miljoner anslutna hushåll och där flertalet har möjlighet att ta emot digitala sändningar. Även näst största nätinne- havare, , med cirka 255 000 anslutna hushåll plane- rar dock enligt egen uppgift att starta digi- tala sändningar. Com hem erbjuder sina kunder som väljer att teckna abonne- mang för digitala sändningar att helt fritt välja vilka kanaler som skall ingå i abonnemanget efter en à la carte-modell. Det är emellertid inte möjligt att utesluta program med visst innehåll från abonnemanget. Com hems digitalboxar har endast funktionerna mottagarlås och kanallås. Om användaren har låst en kanal krävs det tillgång till en behörighetskod (fyrsiffrig PIN-kod) för att kunna låsa upp kana- len. Com hem har inte något ålderskontrollerat barnlås. Com hem erbjuder även sina kunder en EPG. Informationen till Com hems EPG inhämtas och sammansätts av Infomedia i . Com hem har således valt att inte själva administrera den här tjänsten och kan i princip inte påverka innehållet i EPG:n. Com hem påtalar emellertid för de programföretag som sänder i deras kabelnät vikten av att de lämnar korrekt information om programmen till Infomedia. Programmen är indelade i 12 olika kategorier; barn, film, sport, nöje, serier, politik, fakta, fritid, kultur, musik, nyheter och övrigt. Canal+ och TV 1000:s porno- grafiska utbud hamnar under kategorin film. Informationen om programmen innehåller i stort sett inte mer än TV-tablåerna i dagstidningarna vilket innebär att varje program som sänds har en kort beskrivning. I vissa fall finns det möjlighet till en något för- djupad programinformation; sådana program markeras med ett i. lämnade en rapport om själv- reglering i . Av rapporten framgår att film- och betalkana- lerna TV 1000 och båda använder sig av åldersrekommendationer för sina långfilmer. TV 1000 använder fyra kategorier: barntillåtet, för barn i vuxens sällskap, vuxenfilm och erotik. Kategorierna visas genom en symbol (trianglar i olika färger) i kanalens programguide och på kanalens hemsida på Internet. Symbolen visas också i rutan före sändning av filmen, understödd av en speakerröst som berättar vad symbolen innebär. använder sig av fem kategorier: detta program kan ses av alla, detta program är inte lämpligt för små barn, detta pro- gram är inte lämpligt för barn , detta program är inte lämpligt för personer och detta är en erotisk film. Den är inte lämplig för personer . Även har symboler i olika färger och former i programguiden och på Internet och de visas även i TV-rutan före sändning av filmerna i kombina- tion med en förklarande speakerröst. Kabelkanalerna TV3 och Kanal har också en form av själv- reglering. I TV3 föregås långfilmerna av en speakerröst som kan säga att: den här filmen rekommenderas från , eller fem- ton år. I vissa fall åtföljs rösten av en bild med den aktuella siffran. Denna typ av åldersrekommendation kan man även hitta på deras hemsida. Kanal har ett liknande förfarande men programbolaget är enligt rapporten mer konsekvent när det gäller att i bild visa en åldersrekommendation. Rapporten pekar vidare på att är ett land med föga erfarenhet av självreglering på medieområdet. Erfarenheten är att incitamentet till självreglering för en bransch uppstår först när man upplever negativa ekonomiska konsekvenser av bristande reglering. I rapporten anges att olika former av självreglering kan ge ett gott renommé till ett företag eller en bransch och att det finns tecken på en begynnande konkurrens när det gäller självreglering. Enligt rapporten kan detta innebära problem för konsu- menten om denne inte har inblick i kriterierna bakom de olika märkningarna eller om vem som står bakom och ansvarar för regleringen. 6 Det svenska TV-utbudet 6.1Ett medielandskap i förändring Det svenska medielandskapet präglades av stor stabilitet.50 Varje medium uppstod och utvecklades inom sin egen nisch och medierna reglerades och finansierades på olika sätt. Radio och TV distribuerades nationellt med ensamrätt på licens- finansiering. Utbudet reglerades av staten och finansierades av mottagaravgifter. Det svenska medielandskapet har emellertid genomgått en mycket omfattande föränd- ring. fanns det två rikstäckande TV-kanaler och fyra radiokanaler, samtliga inom . har det tillkommit ca 15 kommersiella TV-kanaler som särskilt vänder sig till den svenska publiken och ett 80-tal kommersiella lokalradiokanaler. Därutöver finns det tillgång till ytterligare ett stort antal radio- och TV-kanaler via satellit från hela världen. Sändningsfrekvenser är en begränsad resurs och tillgången på sådana frekvenser sätter därmed en gräns för hur många kanaler som kan distribueras. Detta var en bakomliggande orsak till att radion och televisionen ursprungligen organiserades som offentliga monopol med uppdrag att bedriva programverksamhet i allmän- hetens tjänst.51 Den tekniska utvecklingen gör det dock möjligt att använda tillgängliga sändningsfrekvenser mer effektivt. Detta blev ett faktum redan när satellitsändningar och vidaredistribution i olika kabelnät slog igenom. Sändningar med digital teknik som är under uppbyggnad i tar mindre plats än analoga sänd- ningar vilket innebär att det får plats fler kanaler i etern. Utveck- lingen har således medfört att knappheten på sändningsfrekvenser, som varit styrande för radio- och TV-politiken, har fått allt mindre betydelse. Det tidigare sändningsmonopolet har upphört 50Se , , , Svenskt medielandskap i förändring – en översikt, i Politikens medialisering (SOU 1999:126) s. 13 ff. 1996/97:67, s. 20. och det har skapats en komplex och mer lättrörlig marknad präglad av konkurrens där public service- TV endast är en av många aktörer. 6.2En utveckling mot ett divergerande TV-system publicerar en rapport om det svenska TV-utbudet. Rapporten för år 200052 grundar sig på en vetenskaplig undersökning av vilka program som sänds i åtta av de kanaler som når hela landet och som direkt vänder sig till svensk publik: SVT1, SVT2, TV4, TV3, Kanal , ZTV, TV6 och TV8. Undersökningen genomfördes vid masskommuni- kation, . Syftet med de återkommande under- sökningarna är att skapa systematiska och långsiktiga vetenskapliga studier av programutbudet i svensk television. Den kanske enskilt viktigaste slutsatsen undersökningen drar är att kan ha varit startåret för en utveckling mot ett divergerande svenskt TV-system. SVT har gått mot mera fakta och mindre underhållning i sitt program- utbud medan TV4 har utvecklats i motsatt riktning dvs. program- utbudet har präglats av mindre fakta och mer underhållning. En utveckling mot divergens innebär att kan vara på väg att få ett TV-system där public service-kanalerna och de kommersiella TV-kanalerna fjärmar sig från varandra genom att de kommersiella kanalerna blir mer kommersiella och public service-kanalerna blir mer public service-inriktade i sitt programutbud. Om denna utveckling mot divergens är början till ett bestående mönster handlar det, enligt undersökningen, om en grundläggande föränd- ring av det svenska TV-systemet som kan få betydande konse- kvenser för kvalitet och mångfald i programutbudet i sin helhet. 6.3Utbudet av barnprogram 1998-2000 I om det svenska TV-utbudet ingår även en specialstudie av utbudet av barnprogram 1998–2000. Under en genomsnittsvecka sändes sammanlagt barnprogram i SVT, TV4, TV3 och Kanal , vilket innebar en kraftig minskning av utbudet i jämförelse med 1999 då 52 rapportserie – Rapport nr 7, Svenskt TV-utbud . barnprogramutbudet en genomsnittsvecka uppgick till närmare . TV3 och Kanal stod helt för det minskande utbudet, medan SVT och TV4 däremot ökade sitt utbud av barnprogram något.