sou · GPB311d1 · 2002-01-01 00:00:00 — En särskild lösning skall gälla vid oklarhet. Frågan om ett avskaffande av beskattningen av kapitalvinster .. Skadlig skattekonkurrens skall motverkas genom cfc-beskattning även av inkomst av aktiv verksamhet under vissa förutsättningar. Vissa resultat av ett arbete som bedrivs inom avseende åtgärder mot skadlig skattekonkurrens och internationell skatte- flykt skall avvaktas innan regler utformas. I kap. 2 utvecklas en modell för avskaffande av BKN. Om BKN avskaffas enligt denna modell behöver vinster och förluster bestämmas endast i en speciell situation (ett villkor om innehavstid för marknadsnoterade andelar uppfylls inte) och problematiken med värdeöverföringar försvinner därmed nästan helt. tillkommer emellertid ett ganska omfattande regelsystem för att lösa gränsdragningsfrågor m.m. och motverka oönskade effekter. Det är därför klart att regelsystemet blir mer omfattande. Det är svårt att avgöra i vilken utsträckning detta leder till en besvärlig tillämpning, men man kan inte med säkerhet hävda att ett avskaffande av BKN medför ett system som är lättare att tillämpa än det nuvarande. Även CfcN består av ett ganska omfattande regelsystem. Jag menar emellertid att detta inte bör påverka bedömningen av om BKN bör avskaffas. Med hänsyn bl.a. till den internationella tendensen kan rimligen den befintliga cfc-lagstiftningen inte gärna kvarstå i den nuvarande ineffektiva och outvecklade formen. En utförlig reglering torde därför under alla förhållanden behöva övervägas. Enligt min uppfattning är CfcN tillräcklig för att motverka r- arbitrage om BKN avskaffas. En kompletterande åtgärd behövs dock. CfcN tar inte hand om fallet att tillskottet till det utländska företaget placeras i värdepapper med låg direktavkastning och det svenska företaget tillgodogör sig avkastningen genom att avyttra andelarna i det utländska företaget. I avsnitt 2.6.1 föreslås att beskattning av en kapitalvinst på en näringsbetingad andel skall ske om summan av kontanta medel och marknadsvärdet av värdepapper och liknande tillgångar hos det avyttrade företaget överstiger ett jämförelsetal. I det enkla fallet att avyttringen avser samtliga andelar i det avyttrade företaget skall jämförelsetalet utgöras av halva ersättningen. Grunden för förslaget i det avsnittet Frågan om ett avskaffande av beskattningen av kapitalvinster .. är att det motverkar skalbolagsaffärer. Det motverkar emellertid även r-arbitrage med värdepapper med låg direktavkastning. Ett av motiven för de gällande cfc-reglerna får antas ha varit att motverka att fysiska personer använder lågbeskattade utländska juridiska personer som skattefria sparbössor. CfcN i förening med den nämnda kompletterande åtgärden är enligt min bedöm- ning tillräcklig för att motverka även detta. Ett paket bestående av ett avskaffande av BKN i kombination med CfcN är i sig enligt min uppfattning sammantaget klart att föredra framför den nuvarande ordningen. BKN är i huvudsak systemstridig samt av skattekonkurrensskäl och skatteplanerings- skäl svår att förena med skattefriheten för motsvarigheten till näringsbetingade andelar i och en del andra stater. Jäm- förlighetsvillkoret för skattefrihet för utdelningar från utländska dotterföretag ger företagen ett incitament att inte ta hem vinster i utländska dotterföretag till , eftersom mottagna utdelningar beskattas om dotterbolaget är lågbeskattat. Det nuvarande systemet kan med andra ord sägas ha en utelåsningseffekt avseende finansiellt kapital. Även om jag för egen del inte kan se att paketet innebär skadlig eller otillbörlig skattekonkurrens kan det emellertid inte tas för givet att paketet – så långt kan bedömas på grundval av den s.k. Primarolorapporten – skulle godtas i en eventuell kommande mer detaljerad utformning av EU:s uppförandekod för företags- beskattning (se avsnitt 4.3). Jag kan därför inte lämna någon ovillkorlig rekommendation. Under förutsättning att uppförande- koden inte lägger hinder i vägen föreslår jag emellertid att BKN avskaffas enligt modellen i kap. 2 och att de gällande cfc-reglerna ändras enligt modellen för CfcN i kap. 3. Den statsfinansiella nettokostnaden för dessa och övriga förslag har beräknats till , se Bilaga 8. Jag föreslår att kostnaden finansieras genom att procenttalet för beräkning av det största belopp med vilket juridiska personer får göra avdrag för avsättning till periodiseringsfond sänks. Som framgår av bilagan motsvarar kostnaden en sänkning av procenttalet med 1,45 enheter. 2Modell för behandling av utdelningar samt kapitalvinster och kapitalförluster på andelar I kap. 1 föreslås att beskattningen av vinster på näringsbetingade andelar (BKN) skall avskaffas i kombination med att de s.k. cfc- reglerna ändras, under förutsättning att EU:s uppförandekod för företagsbeskattning inte lägger hinder i vägen. Vid ett avskaffande av BKN bör även göras vissa förändringar avseende behandlingen av utdelningar på andelar som innehas av företag. I det föreliggande kapitlet redovisas en modell för ett avskaffande av BKN. I avsnitt 2.1 behandlas vad som i huvudsak bör gälla enligt modellen i fråga om utdelningar samt kapitalvinster och kapital- förluster på svenska aktier som innehas resp. har avyttrats av ett svenskt aktiebolag. Det som sägs beträffande svenska aktiebolag och svenska aktier har motsvarande tillämpning på svenska ekonomiska föreningar och andelar i sådana föreningar. Framställ- ningen vidgas sedan i avsnitten 2.2 och 2.3 till att avse andelar i utländska företag resp. kapitalvinster och kapitalförluster på teck- ningsrätter m.m. I avsnitten 2.4 och 2.5 behandlas andra svenska ägare eller säljare än aktiebolag och ekonomiska föreningar resp. utländska ägare eller säljare. I avsnitt 2.6 tas upp frågor om handelsbolag. I avsnitt 2.7 kompletteras förslagen i de föregående avsnitten med förslag om bestämmelser som syftar till att motverka omotiverade skatteförmåner som ett avskaffande av beskattningen av kapitalvinster på andelar m.m. skulle kunna leda till. I avsnitt 2.8 tas upp konsekvenser av förslagen i tidigare avsnitt för olika regelsystem, t.ex. det avseende koncerninterna andelsavyttringar. Förslag till övergångsbestämmelser lämnas i anslutning till vissa förslag till lösningar. Dessa har utformats från förutsättningarna att lagstiftning enligt förslagen skall träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering, Modell för behandling av utdelningar samt kapitalvinster och kapitalförluster på andelar SOU 2001:11 att äldre bestämmelser avseende mottagna utdelningar skall tillämpas på utdelningar som har tagits upp i räkenskaperna före ikraftträdandet, och att äldre bestämmelser avseende kapitalvinster och kapitalför- luster skall tillämpas på grund av avyttringar före ikraftträdan- det. 2.1Utdelningar samt kapitalvinster och kapitalförluster hos svenska aktiebolag på svenska aktier I detta avsnitt behandlas vad som i huvudsak bör gälla enligt modellen i fråga om utdelningar samt kapitalvinster och kapital- förluster på svenska aktier som innehas resp. har avyttrats av ett svenskt aktiebolag. Det som sägs beträffande svenska aktiebolag och svenska aktier har motsvarande tillämpning på svenska ekonomiska föreningar och andelar i sådana föreningar. Utgångs- punkten är att utdelningar och kapitalvinster på näringsbetingade aktier skall vara skattefria (jfr ingressen till kapitlet). Skattemässigt finns det tre kategorier av aktiebolag: investment- företag, förvaltningsföretag och övriga företag. Investmentföretag definieras i 39 kap. 15 § inkomstskattelagen (1999:1229), IL. Med ett investmentföretag avses (såvitt gäller aktiebolag) ett svensk aktiebolag –som uteslutande eller så gott som uteslutande förvaltar värde- papper eller liknande tillgångar, –vars uppgift väsentligen är att genom ett välfördelat värde- pappersinnehav erbjuda aktieägaren riskfördelning, och –som ett stort antal fysiska personer äger aktier i. avses enligt 24 kap. 14 § IL (såvitt avser aktiebolag) ett sådant svenskt aktiebolag som förvaltar värdepapper eller liknande tillgångar och som i övrigt varken direkt eller indirekt bedriver näringsverksamhet i mer än obetydlig omfattning. Investmentföretag anses inte som förvaltningsföretag. Ett aktiebolag som hör till gruppen övriga företag benämns här rörelsedrivande aktiebolag. När det gäller behandlingen av utdelningar på aktier som ett rörelsedrivande aktiebolag tar emot skiljer man till att börja med mellan aktier som är kapitaltillgångar och aktier som är lagertill- SOU 2001:11 Modell för behandling av utdelningar samt kapitalvinster och kapitalförluster på andelar Att en aktie är kapitaltillgång innebär att vinst eller förlust vid en avyttring av aktien skall beräknas enligt reglerna för beräkning av kapitalvinst eller kapitalförlust. Den skattemässiga behandlingen av aktier som är lagertillgångar tas inte upp här. Man skiljer enligt gällande rätt också mellan näringsbetingade aktier och kapitalplaceringsaktier. Innebörden av dessa begrepp framgår i avsnitt 1.1. Terminologin är inte alldeles lyckad, eftersom betingad återkommer i betinganderekvisitets betingas av rör- else. Jag föreslår att den förstnämnda gruppen av aktier i stället benämns näringsaktier (generellt näringsandelar). Övriga aktier kan lämpligen kallas portföljaktier (generellt portföljandelar), vilket ansluter till den internationellt vanliga benämningen. I det följande används denna terminologi även när redogörelsen griper tillbaka på gällande förhållanden. Den skattemässiga behandlingen av närings- och portföljaktier samt gränsdragningen mellan dem hänger samman. Jag väljer att behandla den förra frågan först. För sammanhangets skull skall dock redan nu nämnas att enligt förslaget i avsnitt 2.1.4 en aktie skall anses som en näringsaktie om aktien är onoterad, ägarföretaget innehar aktier med av rösterna i det ägda företaget, eller det görs sannolikt att innehavet av aktien betingas av rörelse som bedrivs av ägarföretaget eller av närstående företag. Modell för behandling av utdelningar samt kapitalvinster och kapitalförluster på andelar SOU 2001:11 Mitt förslag: Om aktien är marknadsnoterad och har innehafts som näringsaktie än när en utdelning tas upp i räkenskaperna skall följande gälla. Avyttras aktien innan den har innehafts eller upphör den att vara en näringsaktie, skall utdelningen tas upp som intäkt det beskatt- ningsår då händelsen inträffar. I fråga om en kapitalvinst på en marknadsnoterad närings- aktie skall det för skattefrihet krävas att det avyttrande företaget vid avyttringstillfället har innehaft aktien under en samman- hängande tid under vilken aktien varit en näringsaktie av . En aktie skall anses innehas från tillträdet vid förvärvet till, såvitt avser utdelningar, frånträdet vid en överlåtelse. Vid bedömningen av innehavstid skall en senare anskaffad aktie anses ha avyttrats före en tidigare anskaffad av samma slag och sort. Om aktier har förvärvats genom ny- eller fondemission med företrädesrätt för aktieägarna, skall de nya aktierna anses ha förvärvats med de aktier som förvärvet grundats på. Vid tillämpning av genomsnittsmetoden skall näringsaktier som uppfyller villkoret om innehavstid skall anses inte vara av samma slag och sort som övriga näringsaktier. Ett företag som redan äger näringsaktier i ett annat företag, A, skulle förutan någon motverkande regel kunna före utdelning köpa aktier i A, ta emot utdelningen skattefritt och sedan sälja aktierna igen. Detta skulle kunna utnyttjas av utländska ägare i A för att undgå kupongskatt. Det finns vidare skäl att minska incitamentet för ett företag som har portföljaktier med t.ex. av rösterna i ett annat företag att inför en avyttring av dessa köpa ytterligare aktier för att komma över gränsen av rösterna. Detta aktualiserar något krav på permanens i ägandet för att utdelning och kapitalvinst på aktier som är näringsaktier på grund av att de uppfyller röstvillkoret skall vara skattefri. Om ett per- manenskrav begränsas till sådana aktier, får emellertid företagen anledning att i sådana fall då kravet inte är uppfyllt i stället åberopa betingandevillkoret. Detta villkor förutsätter att en bedömning görs av sambandet mellan innehavet av aktien och rörelse som bedrivs av ägarföretaget eller närstående företag, vilket gör att SOU 2001:11 Modell för behandling av utdelningar samt kapitalvinster och kapitalförluster på andelar villkoret kan vara svårt att tillämpa. Permanenskravet bör därför omfatta även aktier som uppfyller betingandevillkoret, således sammantaget marknadsnoterade aktier. Likformighetsskäl talar i viss mån för att även onoterade aktier skall omfattas av permanenskravet. Detta skulle också ha fördelen att motverka handel på marknadsplatser med otillfredsställande stabilitet i kurssättningen (enligt 48 kap. 5 § IL krävs det för att en icke börsnoterad aktie skall anses marknadsnoterad att den är föremål för kontinuerlig allmänt tillgänglig notering på grundval av marknadsmässig omsättning). Lösningen har emellertid nackdelen att avdrag för förlust kan göras om aktien avyttras efter förvärvet. Detta gäller visserligen även för noterade aktier, men där är risken för att aktiens värde jämfört med omkostnadsbeloppet påverkas genom värdeöverföringar mindre. Min bedömning är att det är bäst att onoterade aktier inte omfattas av permanenskravet. Ett permanenskrav skulle kunna utformas som ett särskilt villkor för att en marknadsnoterad aktie skall anses näringsbetingad. Kravet bör emellertid utformas delvis olika i fråga om utdelningar och kapitalvinster. Med hänsyn härtill är det lämpligare att utforma kravet som ett villkor för att utdelningar resp. kapitalvinster på marknadsnoterade näringsaktier skall kunna vara skattefria. Enligt gällande rätt skall röstvillkoret för att en aktie skall vara en näringsaktie vara uppfyllt vid utgången av beskattningsåret. Förhållandena vid utdelningstillfället saknar betydelse. Konstruk- tionen av röstvillkoret innebär ett krav på en viss minsta tid för innehav av aktien efter utdelningen (utom i fallet att utdelningen erhålls den på beskattningsåret). Hur det blir i det enskilda fallet beror av när under beskattningsåret utdelningen erhålls. Ett villkor som anknyter till förhållandena vid utgången av beskattningsåret är naturligtvis inte användbart i fråga om kapital- vinster. Mitt förslag är att det för skattefrihet såväl för utdelning som kapitalvinst på en marknadsnoterad näringsaktie skall krävas en innehavstid . Närmare bestämt bör i fråga om utdelning gälla att aktien skall innehas en sammanhängande tid av som omfattar den tidpunkt när utdelningen tas upp i räkenskaperna. Tekniskt sett bör detta lösas så att utdelning på en näringsaktie alltid är skattefri såvitt avser själva mottagandet av utdelningen. Om emellertid en marknadsnoterad aktie, som vid utdelningen innehafts än som näringsaktie, Modell för behandling av utdelningar samt kapitalvinster och kapitalförluster på andelar SOU 2001:11 avyttras innan en innehavstid av uppnås, bör utdelningen tas upp som intäkt när detta sker. Det innebär att utdelningen kan komma att beskattas ett senare beskattningsår än det när utdel- ningen erhölls. Materiellt sett skulle det vara befogat att, om aktier på vilka utdelning erhållits ersätts av aktier i ett annat företag på grund av en fusion eller ett andelsbyte, innehavstiderna fick läggas ihop. Detta skulle emellertid dra med sig regler som skulle komplicera systemet mer än vad som uppvägs av den materiella fördelen. I fråga om kapitalvinst bör gälla att en marknadsnoterad aktie skall ha innehafts av det avyttrande företaget under en samman- hängande tid av före avyttringen. Antag att aktier av rösterna har innehafts när aktier av rösterna köps till. Detta innebär att samtliga aktier blir näringsaktier. efter tillköpet säljs samtliga aktier. Om innehavstid fick räknas oberoende av om aktien är en näringsaktie, skulle en kapitalvinst på det äldre innehavet inte beskattas. Tröskeleffekter av detta slag är inte lämpliga. Innehavs- tid bör därför få räknas endast när aktien är en näringsaktie. Av enhetlighetsskäl bör detsamma gälla i utdelningshänseende. Om innehavstid skulle få räknas även för portföljinnehav kunde för övrigt ett företag åstadkomma att utdelning på ett innehav av t.ex. blir skattefri genom att före utdelning köpa aktier med av rösterna (t.ex. från en utländsk ägare som vill undgå kupongskatt) och efter utdelningen avyttra dem. Innebörden av att inneha Innebörden av att inneha bör preciseras för att problem i tillämp- ningen skall undvikas i möjligaste mån. I kapitalvinsthänseende anses en aktie avyttrad när avtalet om försäljning ingås även om köparen skall tillträda aktien först . I detta hänseende kunde det därför vara naturligt att räkna innehavstid från tidpunkten för avtalet om förvärvet till tidpunkten för avtalet om försäljningen. När det gäller utdelning ställer sig saken något annorlunda, efter- som vid uppskjutet tillträde säljaren om inte annat avtalats har rätt SOU 2001:11 Modell för behandling av utdelningar samt kapitalvinster och kapitalförluster på andelar till utdelning mellan avtalstidpunkten och tillträdestid- punkten. I fråga om utdelning föreslår jag därför att innehavstid skall räknas från den tidpunkt då aktien har tillträtts vid förvärvet till den tidpunkt då den frånträds vid en överlåtelse. Situationer kan tänkas där tid förflyter från det ett avtal ingås till dess köparen faktiskt kommer i besittning av aktien utan att för den skull en överenskommelse om uppskjutet tillträde har gjorts. För att oklar- heter skall undvikas i avtalsfall bör därför, om aktien har förvärvats eller avyttrats genom ett avtal, såvida inte annat anges i avtalet tillträdet resp. frånträdet anses ha skett när avtalet ingicks. I övriga fall, t.ex. när aktien förvärvas eller överlåts genom utdelning eller kapitaltillskott, bör som princip gälla att tillträdet resp. frånträdet sker när företaget erhåller resp. förlorar rådigheten över aktien. Dessa fall lämpar sig emellertid inte för lagreglering. Av enhetlighetsskäl bör samma lösning gälla i fråga om när inne- havstid börjar löpa i kapitalvinsthänseende. Om aktier har förvärvats genom ny- eller fondemission med före- trädesrätt för aktieägarna, bör de nya aktierna anses ha förvärvats med de aktier som förvärvet grundats på. Antag t.ex. att ett företag innehar tio aktier i ett annat företag (gamla aktier) vilka har förvärvats, sex 1 och fyra 2. En fondemission görs genom vilken två aktier berättigar till en ny aktie. De fem nya aktier som företaget erhåller kommer att vara grundade, tre på vardera två gamla aktier som förvärvats 1 och två på vardera två gamla aktier som förvärvats 2. Av den nya aktierna skall således tre anses anskaffade 1 och två 2. Om exemplet förändras så att företaget har sju gamla aktier som anskaffats 1 och tre gamla aktier som har anskaffats 2, kommer de nya aktierna att vara grundade, tre på vardera två gamla aktier som anskaffats 1, en på två gamla aktier som anskaffats 2 och en på två gamla aktier varav den ena anskaffats 1 och den andra 2. I fall som illustreras av den sistnämnda nya aktien, dvs. fall när moderaktierna anskaffats , bör den nya aktien anses ha anskaffats vid den senaste av dessa. Modell för behandling av utdelningar samt kapitalvinster och kapitalförluster på andelar SOU 2001:11 Det kan framstå som rimligt att innehavstid inte skall förloras på grund av en koncernintern överlåtelse av en aktie. Detta skulle emellertid öka komplexiteten. Den materiella vinningen framstår som blygsam med hänsyn till att, om aktien blir näringsaktie hos det köpande företaget, mottagen utdelning från för- värvet blir skattefri om bara aktien behålls så länge att ettårs- villkoret uppfylls. Jag föreslår således inte någon särskild reglering för koncerninterna överlåtelser. För bedömningen av innehavstiden behövs en turordningsregel. 10 aktier förvärvas år 1, 7 aktier förvärvas , 7 aktier avyttras år 2, och utdelning på kvarvarande 10 aktier sker år 2. Om en tidigare förvärvad aktie skall anses ha avyttrats före en senare förvärvad (först in, först ut), skulle utdelningen anses avse 3 av de först förvärvade aktierna och de 7 senast förvärvade aktierna. Endast utdelning på 3 av aktierna skulle vara skattefri. Den omvända turordningen (sist in, först ut) innebär att utdelningen skall anses avse de först förvärvade 10 aktierna och därmed vara skattefri (om aktierna är näringsaktier och inte något undantag är tillämpligt). Det är enligt min uppfattning motiverat att för utdelningar tillämpa sist in, först ut. I motsats till vad som gäller i fråga om utdelningar är i kapital- vinsthänseende sist in, först ut oförmånligare för företagen än först in, först ut, eftersom om det finns såväl ettårsaktier som kort- tidsaktier det är de senare som i första hand anses ha avyttrats. Enhetlighetsskäl talar emellertid för att lösningen bör vara sist in, först ut i både utdelnings- och kapitalvinsthänseende. Dessutom faller det sig enligt min mening naturligt att uppfatta innehav som innehafts som stabilare än innehav som innehafts . SOU 2001:11 Modell för behandling av utdelningar samt kapitalvinster och kapitalförluster på andelar Enligt 48 kap. 7 § IL skall vid beräkning av ett omkostnadsbelopp det genomsnittliga omkostnadsbeloppet för samtliga delägarrätter eller fordringsrätter av samma slag och sort som den avyttrade användas. Beräkningen skall ske med hänsyn till inträffade för- ändringar i innehavet. Antag att ett företag innehar tio noterade näringsaktier. Företaget köper ytterligare en aktie i samma företag och säljer denna kort därefter. Det skattemässiga resultatet av de transaktionerna blir godtyckligt om vid beräk- ningen av omkostnadsbeloppet hänsyn skulle tas till det äldre innehavet. Det bör därför göras ett tillägg till paragrafen av inne- börd att näringsaktier som uppfyller villkoret om innehavstid skall anses inte vara av samma slag och sort som övriga näringsaktier. Ändrade bestämmelser om skattefrihet för utdelning på närings- andelar har tagits in i 24 kap. 16–18 §§ IL. Grundläggande regler om skattefrihet för kapitalvinst på näringsandelar har tagits in i 25 a kap. 6, 10, 11 och 13 §§ IL. Dessutom har som framgått 48 kap. 7 § IL ändrats Mitt förslag: Avdrag skall inte medges för kapitalförluster på onoterade aktier eller på marknadsnoterade näringsaktier som innehafts eller för en motsvarande förlust hos ett handelsbolag såvitt avser delägare som är aktiebolag. Avdrag för kapitalförluster vid avyttringar av näringsaktier inom en intressegemenskap skall inte medges oberoende av den tid som aktien har innehafts. Av symmetriskäl bör avdrag inte medges för en kapitalförlust på onoterade aktier eller på marknadsnoterade näringsaktier som innehafts eller för en motsvarande förlust hos ett handelsbolag såvitt avser delägare som är aktiebolag. Om ett företag med underskott upplöses genom konkurs eller likvidation går rätten till avdrag för underskottet förlorad. Vid ägarförändringar inträffar detsamma (beloppsspärren) eller Modell för behandling av utdelningar samt kapitalvinster och kapitalförluster på andelar SOU 2001:11 inträder en begränsning i avdragsrätten (koncernbidragsspärren). När ett företag, A, förvärvar näringsaktier i ett annat företag, B, eller skjuter till eget kapital till företaget uppkommer det därför en osymmetrisk kalkylsituation om inte koncernbidragsförhållande föreligger. Om B går med vinst, beskattas denna hos B. Om B går med förlust, ger denna inte upphov till avdragsrätt eller endast en begränsad avdragsrätt. Olikbehandlingen av vinster och förluster skulle negativt påverka kalkylen för joint o.d. Problemet skulle kunna tänkas lösas genom att A får göra avdrag för en kapitalförlust om möjligheten för B till underskottsavdrag går förlorad på grund av att B likvideras eller går i konkurs.