sou · GPB370d2 · 2002-01-01 00:00:00 — betalas tillbaka inom föreskriven tid sker i allmänhet indrivning direkt via skattemyndigheter eller andra behöriga myndigheter. Hanteringen av återkrav skulle förenklas om nuvarande bestäm- melse om UD:s möjlighet till jämkning och eftergift av skyldig- heten att betala tillbaka tillfälligt ekonomiskt bistånd avskaffades. Ett ärende skulle då kunna överlämnas till kronofogde- myndigheten direkt efter det att UD skickat en betalnings- anmaning till biståndstagaren med uppgift om förfallodag. Det skulle då ankomma på kronofogdemyndigheten att pröva frågor om uppskov med betalningen. har möjlighet att göra en samordnad utredning om gäldenärens ekonomiska förhållanden baserad på information som kan ha samlats in i tidigare mål. Om ärendena om återkrav av bistånd överlämnades till kronofogdmyndigheten på ett tidigare stadium än som är fallet skulle det leda till att in- drivningen blev mer effektiv och att man fick en samlad bedömning av gäldenärens betalningsförmåga. Det skulle också betyda att skulder som avser ekonomiskt bistånd skulle hanteras på samma sätt som andra skulder till staten, t.ex. skatt och olika av- gifter. Om biståndstagaren inte kan betala tillbaka beloppet kan kronofogdemyndigheten - på samma sätt som UD nu gör - i vissa fall bevilja uppskov och bestämma att skulden ska avbetalas. Ett skäl som kan anföras emot förslaget är att en person som är villig att återbetala beloppet till UD genom avbetalning, kan få en betalningsanmärkning när ärendet överlämnas till kronofogdemyn- digheten. Information lämnas automatiskt till kreditupplysnings- företagen när vissa fordringar till staten i s.k. allmänna mål inregi- streras hos kronofogdemyndigheten. Det gäller bl.a. fordringar enligt lag. Det innebär att företagen kan få fram ett skuld- saldo som gäldenären har gentemot staten. Uppgiften ligger kvar i kreditupplysningsföretagens register från det att den sista åtgärden för indrivning vidtagits av kronofogdemyndigheten, oavsett om gäldenären har betalat skulden. De nack- delar som detta medför är att gäldenären kan ha svårigheter att av ingå avtal om avbetalningsköp, ingå hyresavtal m.m. Detta bör dock inte enligt kommitténs mening anses som ett så allvarligt problem att det skulle motivera att förslaget inte skulle kunna genomföras. Däremot bör biståndstagaren få på sig att återbetala beloppet till UD. Ärendet bör därför inte över- lämnas till kronofogdemyndigheten förrän den angivna fristen för Återbetalning av konsulärt bistånd och återkrav av fordringar betalning gått ut. Om biståndstagaren hör av sig till UD och begär att få avbetala beloppet bör denna begäran normalt kunna tillmötesgås. finns det inget sekretesskydd för sådana uppgifter hos kro- nofogdemyndigheterna som avser förpliktelser och beslut i mål och ärenden. De ska alltid lämnas ut om någon begär det. Regeringen föreslår i prop. 2000/01: 33 vissa förändringar i 9 kap. 13 § sekretesslagen (1980:100) som är av intresse i detta sammanhang. Ändringarna föreslås träda i kraft . Enligt regeringens mening är det i vissa fall inte lämpligt från integritetssynpunkt att uppgifter om t.ex. en betalningsförsening är allmänt tillgängliga hos kronofogdemyndigheterna. Regeringen anser att detta problem bör lösas genom att uppgifterna omfattas av sekretess. Om en person vid ett enstaka tillfälle registreras hos kronofogdemyndigheten bör sekretess gälla. Uppgiften bör där- med inte få användas för kreditupplysning när skulden har betalats. Om en skuld betalats innan kronofogdemyndigheten fattat beslut om utmätning eller konstaterat att gäldenären saknar utmätnings- bara tillgångar kommer sekretess att gälla för samtliga uppgifter om gäldenären. Om en person däremot vid upprepade tillfällen inte betalat sina skulder bör emellertid uppgifter om skulderna kunna få användas i kreditupplysningsverksamheten. Om ansökan om verk- ställighet görs i mer än ett fall bör upp- gifterna, enligt förslaget, inte längre omfattas av sekretess (prop. 2000/01:33 s. 188 ff.). De nya bestämmelserna kommer enligt kommitténs bedömning att leda till att nackdelarna för biståndsta- garna att återkraven överlämnas till kronofogdmyndigheten kommer att minska. Ett annat skäl som kan anföras emot att ett återbetalningsärende överlämnas till kronofogdemyndigheten på ett tidigare stadium än vad som sker , är att UD då skulle gå miste om de pengar som man annars skulle lyckas driva in. De pengar som kronofogdemyn- digheten driver in återredovisas inte till UD. I 20 § indrivningsförordningen finns en bestämmelse om redovisning av influtna medel. beslutar efter sam- råd med sökanden hur influtna medel ska betalas till sökanden om inte medlen ska föras direkt till statsbudgeten. En möjlighet är att beslutar att de medel som kronofogdemyndig- heten driver in för fordringar enligt lag ska betalas till UD. Denna fråga bör utredas närmare i samråd med Finansde- partementet och . Återbetalning av konsulärt bistånd och återkrav av fordringar De som inte har betalat tillbaka tidigare beviljat bistånd kan som regel inte få något nytt bistånd. UD för en förteckning över dessa personer, den s.k. kravlistan. UD och i bör komma överens om återrapportering till UD när en person har återbetalat biståndet så att vederbörande kan strykas från listan. Återbetalning av varaktigt bistånd Kommittén föreslår i kap. 12.9 att det varaktiga biståndet till svenskar bosatta utomlands successivt avvecklas. Det är i praktiken ytterst sällan det är möjligt att återfå pengar som lämnats som varaktigt ekonomiskt bistånd. Kostnaden kan därför lika gärna stanna på statsverket. Detta skulle ligga i linje med hur flera andra länder, t.ex. och , som lämnar olika former av socialt bistånd till medborgare som är bosatta utomlands, hanterar detta. Kostnaderna för lokal begravning Som framgår av kap. 2.7 kan lokal begravning på statsverkets be- kostnad medges i vissa fall när en svensk medborgare avlidit utom- lands. Det sker t.ex. som regel när en i bosatt avliden svensk medborgare var oförsäkrad och medellös och varken anhöriga eller landets myndigheter kan bekosta eller svara för hemtransporten av kvarlevorna eller en lokal begravning. I dessa fall bör pengarna inte krävas åter av dödsboet utan kostnaden bör stanna på statsverket. Återbetalning av bistånd till försvarare i brottmål och bistånd till brottsoffer Den övervägande delen av de skulder som eftergivits av UD avser bistånd till försvarare i brottmål. I flera fall har UD avskrivit skulden med en gång. Frågan om bistånd för försvarare ska återbe- talas prövas enligt samma principer som gäller för offentligt biträde i . Prövningen sker i enlighet med bestämmelserna i 31 kap. RB. Det betyder att en prövning av om biståndet ska betalas tillbaka eller inte alltid måste ske. Återbetalning av konsulärt bistånd och återkrav av fordringar Kommittén anser inte att det är möjligt att lägga över denna uppgift på någon annan myndighet. UD bör därför även fortsätt- ningsvis pröva frågan om bistånd till försvarare ska betalas tillbaka eller inte. Det kan dock i vissa fall finnas anledning att avvakta med att pröva frågan om återbetalningsskyldighet för en person som dömts till fängelsestraff, till dess att personen frigivits. Frågan om biståndet ska efterges bör ske i analogi med den praxis som gäller för återbetalning av kostnaderna för offentlig försvarare för dem som dömts vid svenska domstolar. Kommittén föreslår i kapitel 14.3 en skärpning av bestämmel- serna om när bistånd till försvarare m.m. i brottmål ska kunna lämnas. Detta bör innebära att antalet ärenden kommer att minska. UD bör också i fortsättningen pröva om bistånd till brottsoffer ska återbetalas. Sådant bistånd ska bara återbetalas om det är skäligt. Det förekommer att bistånd till brottsoffer återkrävs. Kan man dra in passet för den som inte betalar sin skuld? I några länder (, , och ) drar man in passet eller vägrar att utfärda ett nytt pass om biståndet inte betalas tillbaka . Kommittén har övervägt om detta vore en möjlighet även för . Det skulle sätta press på biståndstagarna att snabbt betala tillbaka skulden och därigenom spara pengar åt staten. Kommittén har dock funnit att det varken är möjligt eller lämpligt att tillgripa en sådan metod mot bakgrund av bestämmelserna i 2 kap. 12 § RF. (Se kap. 17.5). 1.UD ska inte längre pröva om tillfälligt ekonomiskt bistånd ska återbetalas respektive efterges eller jämkas. Det ska framgå av lagen att ekonomiskt bistånd som lämnats för hemresa, sjuk- vård m.m. vid nödsituationer samt för kostförstärkning till frihetsberövade ska betalas tillbaka. När det gäller åter- betalning av bistånd för försvarare m.m. i brottmål samt bistånd till brottsoffer föreslås inte någon ändring i sak av nu- varande bestämmelser. 2.Varaktigt ekonomiskt bistånd ska inte längre vara återbetal- ningspliktigt. Återbetalning av konsulärt bistånd och återkrav av fordringar 3.När en utlandsmyndighet ersätter kostnaderna för lokal begravning av en svensk medborgare som avlidit utomlands bör kostnaden stanna på statsverket. 4.UD:s rutiner för överlämnande av ärenden till kronofogde- myndigheten för indrivning och för återredovisning av ären- dena bör ses över i samråd med och Krono- fogdemyndigheten i . 26Konsekvenser av kommitténs förslag I 15 § kommittéförordningen (1998:1474) åläggs samtliga kom- mittéer och särskilda utredare att redovisa i vilken mån kommitténs förslag får konsekvenser för den kommunala självstyrelsen. Detsamma gäller också om förslagen har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till de större företagen, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Kommittén bedömer inte att de förslag som läggs får konsekvenser för den kommunala självstyrelsen. När det gäller resenärer med psykiska och sociala problem som i sin vardag är beroende av stöd och hjälp i sin hemkommun, föreslår kommittén överläggningar mellan UD och företrädare för kommuner och landsting för att förebygga att dessa resenärer far illa när de reser utomlands. Bättre samverkan mellan vårdansvariga i kommunen och utrikesförvalt- ningen behövs när det gäller repatrierade, akut psykiskt sjuka resenärer. Ett ökande antal svenskar åtalas för brott utomlands. Kommittén föreslår att det inte längre ska vara en lagstadgad rättighet för den som misstänks för brott utomlands att få ekonomiskt konsulärt bistånd till försvarare om det behövs för att den tilltalade ska få ett tillfredställande rättsskydd. Sådant bistånd ska endast utgå om det finns särskilda skäl. Kommittén bedömer inte att förändringen kommer att påverka brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet. Konsekvenser för möjligheterna att uppnå de integrations- politiska målen Kommittén anser att det bör framgå i den nya lagen att konsulärt ekonomiskt bistånd även får ges till flyktingar och statslösa som är bosatta i utan att vara svenska medborgare. Under vissa omständigheter kan även andra utlänningar bosatta i få konsulärt bistånd. Genom att så långt som möjligt likabehandla personer som är bosatta här och har stark anknytning till landet kan förslaget i någon mån sägas bidra till att minska klyftorna mellan infödda svenskar och personer med annat etniskt ursprung. Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män Kommittén konstaterar att majoriteten av de tjänstemän som handlägger konsulära biståndsärenden både på utlandsmyndig- heterna och på UD är kvinnor. Om detta mönster inte kan brytas är risken stor för att en traditionell uppdelning i manliga respektive kvinnliga uppgifter i utrikesförvaltningen cementeras. Kommittén anser att det biståndskonsulära arbetets status behöver höjas såväl i utrikesförvaltningen i stort som på varje utlands- myndighet. Satsningar på internutbildning och ett regelbundet utbyte av idéer och erfarenheter genom ett internt, konsulärt nyhetsbrev kan bidra till att lyfta fram det biståndskonsulära arbetet och motverka det osynliggörande som annars ofta drabbar arbete som utförs av kvinnor. Kommitténs förslag har inga konsekvenser vad gäller sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet eller för små företags konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag. Översyn av lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare En parlamentariskt sammansatt kommitté skall se över lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i ut- landet m.m. Kommittén skall utreda och lämna förslag på vilket stöd – genom ekonomiskt bistånd eller på annat sätt – staten genom sina utlandsmyndigheter skall ge svenska medborgare som befinner sig i utlandet. Nuvarande bestämmelser om ekonomiskt bistånd De grundläggande normerna om allmänt ekonomiskt bistånd finns i lagen (1973:137)om tillfälligt ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. Lagen innehåller ett bemyndigande för regeringen att utfärda närmare föreskrifter om det allmänna ekono- miska biståndet. Regeringen har delegerat till () att utfärda sådana föreskrifter. Den aktuella lagen, lag, skiljer på två typer av allmänt ekonomiskt bistånd: tillfälligt ekonomiskt bistånd och varaktigt ekonomiskt bistånd. Biståndet förskotteras av statsmedel. Till- fälligt ekonomiskt bistånd kan i akuta nödsituationer beviljas en svensk medborgare som befinner sig utomlands och som är fast bosatt i . Det kan t.ex. avse matpengar, hemresebiljett eller sjukvårdskostnader. Varaktigt ekonomiskt bistånd kan betalas ut i form av periodiskt understöd till svenska medborgare som är bo- satta i utlandet och som på grund av ålder, sjukdom eller annan omständighet inte kan försörja sig. Enligt lag kan dessutom ekonomiskt bistånd i brottmål (rättsligt bistånd) lämnas till en svensk medborgare som vid en tillfällig vistelse utomlands berövats friheten genom beslut av ut- ländsk domstol eller annan myndighet. Biståndet utgår i form av förskottering av kostnader för försvarare, rättegångskostnader m.m. Till den som är bosatt utomlands lämnas bistånd endast om det finns särskilda skäl. Lagen innehåller också bestämmelser om ekonomiskt bistånd till brottsoffer. Ekonomiskt bistånd kan också lämnas till flyktingar eller stats- lösa personer som är bosatta i . Den som fått ekonomiskt bistånd är i princip återbetalnings- skyldig för beloppet. Man kan helt eller delvis befrias från åter- betalningsskyldigheten om det finns särskilda skäl med hänsyn till biståndstagarens ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt. I fråga om återbetalningsskyldighet av rättsligt bistånd gäller likartade regler som för återbetalning av kostnader för offentlig försvarare efter rättegång i . Frågor om återbetal- ningsskyldighet för ekonomiskt bistånd prövas av Utrikesdeparte- mentet. Behovet av en översyn Lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. har inte moderniserats eller anpassats till nya förhållanden på ett mera genomgripande sätt. Den ökade internationaliseringen och migrationen har lett till att antalet svenskar som tillfälligt eller befinner sig utomlands har ökat avsevärt jämfört med förhållandena vid lagens tillkomst. Ett stort antal svenskar väljer numera att bosätta sig utomlands för att arbeta eller studera. Många bosätter sig också utomlands efter pensioneringen. Turistresandet ökar ständigt. Framför allt har resandet till vad som tidigare upp- fattades som udda resorter ökat. Detta innebär också att kraven och förväntningarna på bistånd och andra former av service från svenska utlandsmyndigheter har ökat. Socialtjänstlagen (1980:620) och rättshjälpslagen (1996:1619) har ändrats och anpassats efter nya förhållanden. Av relevans är också att reglerna för omhändertagande av psykiskt sjuka har förändrats. De regler som gäller för stöd till svenskar som råkar illa ut utomlands behöver därför ses över. Regeringen överlämnade till Lagrådet ett för- slag om en ny lag om svenskt medborgarskap. Lagförslaget innebär bl.a. att det kan komma att bli aktuellt med dubbelt medborgarskap i fler fall än . Den omständigheten att en person har dubbelt medborgarskap kan i vissa fall försvåra möjligheterna att ge konsu- lärt bistånd. Problemen i fråga om möjligheterna att ge konsulärt bistånd har sin grund i att en stat enligt folkrätten i princip inte har rätt att intervenera hos en annan stat för någon av sina medborgare som är medborgare också i den andra staten. Det finns därför an- ledning att ta reda på vilka konsekvenser den föreslagna nya lagen om svenskt medborgarskap kan få för möjligheten att ge ekono- miskt eller annat bistånd till svenska medborgare i utlandet. Kommittén skall utreda och lämna förslag på vilket stöd – genom ekonomiskt bistånd eller på annat sätt – staten genom sina ut- landsmyndigheter skall ge svenska medborgare som befinner sig i utlandet. Kommittén skall lämna förslag till en ny eller omarbetad lag för sådant stöd. Som bakgrund skall kommittén göra en bred studie av hur nu- varande lagstiftning tillämpas i praxis och vilka kostnader den medför. I studien skall det ingå en beskrivning av verksamheten vid ett par av de i detta avseende mest belastade utlandsmyndigheterna. Studien skall ge svar på vilka det är som erfarenhetsmässigt söker hjälp, vilken slags hjälp som begärs och hur nuvarande regler til- lämpas när det gäller fördelningen av ekonomiskt bistånd eller annat stöd på män respektive kvinnor. Studien skall också innefatta och utlandsmyndigheternas roll samt i vad mån samverkan sker med andra svenska myndigheter eller andra organ. Studien skall innehålla en kostnadsstudie samt en beskrivning av hur frågor om återkrav hanteras och vilken ekonomisk effekt detta får. Kommittén skall belysa och utlands- myndigheternas roll när det gäller att informera allmänheten och medierna om ärenden som gäller bistånd till svenska medborgare i utlandet och belysa olika frågeställningar som kan uppkomma i samband med detta. Kommittén skall beskriva under vilka förutsättningar svenska medborgare som är bosatta i utlandet omfattas av svensk socialför- säkring. Medlemsländerna i EU har kommit överens om visst samarbete på det konsulära området. Det finns också en överenskommelse om samarbete mellan de nordiska länderna. Översynen skall därför omfatta en granskning av rättsutvecklingen när det gäller bistånd till enskilda i utlandet i övriga nordiska länder samt inom jämför- bara länder inom och utanför EU, särskilt när det gäller nivån på den service som ges, kostnader för biståndet m.m. De villkor som ingår i försäkringsbolagens reseskydd har för- ändrats sedan lagen om ekonomiskt bistånd till svenska medbor- gare i utlandet m.m. tillkom. Kommittén skall se över vilka möjlig- heter som finns att försäkra sig mot olika händelser som kan inträffa under en utlandsresa och undersöka vilket ansvar man rim- ligen kan kräva att den enskilda resenären själv tar i detta hänseende och vilken betydelse detta kan ha för det ansvar staten bör ha. Kommittén skall också undersöka vilket ansvar researrangörerna har för resenärerna. Detsamma gäller arbetsgivares ansvar för ut- landsanställd personal. Kommittén skall undersöka vilka eventuella konsekvenser den föreslagna nya lagen om svenskt medborgarskap kan få för möjlig- heten att ge ekonomiskt eller annat bistånd till svenska medborgare i utlandet. Kommittén skall se över de normer som gäller för bistånd till flyktingar och statslösa som har uppehållstillstånd i . Härvid skall bestämmelserna i flyktingkonventionen och konventionerna om begränsning av statslöshet och om statslösa personers rättsliga ställning uppmärksammas. Vilka typer av stöd skall ges? Kommittén skall lämna förslag till en förnyad eller omarbetad lag- stiftning om vilket stöd – genom tillfälligt ekonomiskt bistånd eller på annat sätt – staten genom sina utlandsmyndigheter skall ge till svenska medborgare som befinner sig i utlandet. I förslaget skall det anges vilka typer av tillfälligt bistånd som skall kunna ges vid en utlandsmyndighet, vid vilka situationer sådan hjälp skall kunna ges och vilka nivåer som kan anses rimliga. Rättsligt stöd till misstänkta eller brottsoffer Kommittén skall överväga vilket rättsligt stöd som en misstänkt eller ett brottsoffer, med hänsyn till vad försäkringar och vad det besökta landet kan erbjuda, skall få från svenska staten. En jäm- förelse skall göras med reglerna i rättshjälpslagen (1996:1619) och brottsskadelagen (1978:413). Krav på försäkringar och andra försiktighetsåtgärder Kommittén skall överväga om det ökade resandet genom turism och på annat sätt kan leda till ett nytt synsätt på frågan om till- fälligt stöd. Särskilt skall då beaktas vilka krav som kan ställas på den hjälpsökande i fråga om försäkring, andra försiktighetsåtgärder m.m. beroende på hans eller hennes syfte med resan: turism, arbete, studier, besök i forna hemlandet etc. Olika stöd beroende på anknytning till Betydelsen av graden av anknytning till skall övervägas. Kommittén skall överväga såväl svenska medborgares grad av an- knytning till – medborgare som exempelvis har emigrerat – som behovet av tillfälligt stöd som utländska medborgare med permanent uppehållstillstånd i kan ha. Betydelsen av dub- belt medborgarskap skall också beaktas och vilka andra möjligheter till hjälp den hjälpsökande kan ha i det besökta landet. Psykiskt sjuka och drogberoendes behov av stöd De problem som hänger samman med att allt fler psykiskt sjuka och drogberoende söker hjälp vid utlandsmyndigheterna skall be- skrivas och förslag lämnas om hur man skall lösa dessa. Är det varaktiga stödet befogat Kommittén skall överväga om det varaktiga stöd som kan ges enligt gällande lagstiftning överhuvudtaget är befogat och rimligt i fram- tiden. Hur återkrav och indrivning skall ske Kommittén skall lämna förslag på hur återkrav av bistånd skall prövas och hur indrivning skall ske. Hur frågor om stöd skall handläggas Kommittén skall lämna förslag på hur och utlandsmyndigheterna i fortsättningen bör arbeta med frågor om tillfälligt stöd till svenska medborgare som befinner sig utomlands och vilken kompetens de personer som arbetar med frågorna bör ha. Utredningsarbetet skall vara avslutat . Lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. (i lydelse ) 1 § Svensk medborgare, som råkat i nöd eller annan svårighet i utlandet, kan erhålla tillfälligt ekonomiskt bistånd av beskickning eller konsulat enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Svensk medborgare, som är bosatt i utlandet och som på grund av ålder, sjukdom eller annan omständighet är ur stånd att försörja sig, kan erhålla varaktigt ekonomiskt bistånd av Utrikesdeparte- mentet enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. 2 § Den som har fått bistånd enligt 1 § skall återbetala det mot- tagna beloppet till staten. I samband med återbetalning av bistånd enligt 1 § första stycket skall också en avgift för biståndet betalas. Närmare föreskrifter om avgiften meddelas av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. Om bistånd har lämnats till ett barn är även barnets vårdnadshavare skyldig att återbetala biståndsbeloppet och erlägga avgiften till staten. Om en eller någon annan som är eller har varit anställd ombord på ett svenskt fartyg har fått bistånd enligt 1 § för att täcka kostnader som fartygets redare är ansvarig för enligt författning eller avtal, är även redaren skyldig att återbetala biståndsbeloppet och erlägga avgiften till staten. Betalningsskyldighet enligt första stycket får jämkas eller efter- ges, om särskilda skäl föreligger med hänsyn till den betalnings- skyldiges ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt. Lag (1982:28). 3 § prövar frågor om betalningsskyldighet enligt 2 §. Lag (1982:28).