sou · GPB3103d2 · 2002-01-01 00:00:00 — I sådana fall får en skriftlig berättelse av privat natur som någon med anledning av en redan inledd eller förestående rättegång eller en utsaga som antecknats i förundersökningsprotokoll eller annan handling eller som tagits upp på annat sätt användas som bevisning. 4.3.5Traditionell och modern teknik Bevisupptagning utom huvudförhandling sker i regel genom inspel- ning på ljudband. Om det inte är möjligt att spela in förhöret skall utsagan ordagrant tas in i protokollet. En protokollförd muntlig utsaga skall genast läsas upp och i protokollet skall antecknas ett yttrande av avgivaren om vittnesmålet har blivit riktigt uppfattat. finns ingen reglering om möjligheten för vittnen, ombud eller parter att närvara vid en muntlig förberedelse eller huvudförhandling via telefon- eller videokonferens. Däremot före- slås i ovan nämnda proposition att bestämmelser skall införas som gör det möjligt att hålla ett förberedelsesammanträdet per telefon eller med hjälp av annan lämplig informationsförmedling om detta är ändamålsenligt med hänsyn till arten och omfattningen av de mål som skall behandlas vid sammanträdet. saknas det bestämmelser i finsk lag om möjlig- heten att närvara vid en huvudförhandling genom videokonferens. Som framgått tidigare innebär de nu framlagda förslagen om änd- ring av bestämmelserna om förberedelse och huvudförhandling i tvistemål att förberedelsesammanträden skall kunna hållas via telefon- eller videokonferens. En dom skall som regel avkunnas efter det att överläggningen av- slutats. Domen kan även under särskilda förutsättningar meddelas i domstolens kansli. I tvistemål är det tillåtet att meddela dom från det att huvudförhandlingen avslutats. I dessa fall skall domstolen i samband med att målet avslutas, meddela de närvaran- de parterna när dom kommer att ges. Om en dom avgörs utan huvudförhandling eller sammanträde för förberedelse skall dom- stolen skriftligen underrätta parterna om när domen kommer att ges. En dom i såväl tviste- som brottmål skall vara skriftlig och inne- hålla följande uppgifter: domstolen samt den dag då domen med- delas, parternas namn, parternas yrkanden och svaromål samt de omständigheter på vilka de grundas, en förteckning över de personer som blivit hörda i bevissyfte och över övriga framlagda bevis, domskälen, de lagrum och rättsnormer som tillämpats, dom- slutet samt namnet på de medlemmar som tagit del i avgörandet av målet, deras tjänsteställning, och om omröstning har skett. Har domstolen röstat skall till domen fogas skiljaktiga meningar. Ett referat som ingår i domen kan helt eller delvis ersättas genom att till domen fogas en kopia av stämningsansökan eller svaromålet eller någon annan handling om klarheten i domen inte genom detta äventyras. När ett ansökningsärende som inte är tvistigt bifalls, behöver beslutet varken innehålla redogörelse för ärendet eller motivering. Parterna kan förbinda sig att inte söka ändring genom besvär beträffande ett avgörande i ett mål där förlikning är tillåten. En sådan förbindelse påverkar inte domens utformning. Uttryckliga tidsfrister för att avgöra ett mål saknas. Däremot finns tidsfrister för när en huvudförhandling skall hållas i brottmål. Där gäller bl.a. att om en svarande som inte fyllt åtalas för ett brott för vilket det stadgas strängar straff än fängelse eller om svaranden är häktad eller har meddelats reseförbud skall huvudförhandling hållas från det att brottmålet blev anhängigt. Lag om rättegång i brottmål Proposition RP 32 /2001 rd med förslag till ändring i Den första instansen i den franska domstolsorganisationen är för tvistemål Tribunal dinstance för mål om mindre värden och Tribunal de grande instance för mål om större värden. Som första instans i brottmål där påföljden inte överstiger 25 000 FF i böter finns Tribunal de . Tribunal correctionnel avgör brottmål som stölder, bedrägeri, trafikbrott och dassises är behörig domstol i första instans i fråga om allvarliga brott. Överklagande sker till d´Appel (hovrätt). Högsta allmänna domstol är de cassation. Bestämmelser om förfarandet i civilmål finns i Noveau Code de Procédure Civile (NCPC) och i brottmål i Code de Procédure Penale. 5.2.1Handläggningen i första instans Förutom en traditionell huvudförhandling i första instans vid tri- bunal dinstance i civilmål finns det också vissa enklare förfaranden som till lägre kostnad kan avgöra mål. Det rör sig i dessa fall snarare om att förmå parterna att förlikas än att avgöra tvisten. 5.2.2Förenklade förfaranden i tvistemål Förfarandet i de nedan redovisade alternativen är kostnadsfri. En avgift för själva beslutet tas ut av den vinnande parten. –En part kan genom att använda ett särskilt formulär stämma in svaranden till domstol. Ett sådant dokument måste innehålla vissa punkter för att inte förklaras ogiltigt. –Parterna kan också ansöka om en förlikning antingen genom en muntlig eller skriftlig framställning till domstolens kansli. Kanslichefen kallar parterna till ett möte i domstolen. Sker en förlikning undertecknas ett protokoll av parterna, domaren och kanslichefen. Protokollet blir därigenom en exekutions- titel. Om parterna däremot inte förlikas kan målet avgöras om parterna samtycker till detta. I annat fall kan de antingen gå vidare med en stämningsansökan eller i ett enklare förfarande anmäla omfattningen av kravet och orsaken till tvisten. –Parterna kan också gemensamt ansöka hos domstolen att den skall avgöra tvisten. De presenterar då vad tvisten handlar om, på vilka punkter de är oeniga och de bevis de har till stöd för sin ansökan och överlåter därmed till domstolen att fälla utslag. –En ansökan kan också göras till domstolens kansli i enkelt brev eller genom anmälan. Målet avgörs, utan att någon egentlig process inleds. En förutsättning för det förenklade förfarandet är att beloppet som tvisten rör inte överstiger 25 000 FrF. Kallelsen av parterna sker genom kanslichefens försorg i ett rekommenderat brev med mottagningsbevis. Domaren söker förlika parterna och kan med deras samtycke, utse en medlare i syfte att nå en överenskommelse. Misslyckas detta avgörs tvisten i en vanlig huvudförhandling. I tvistemål i de nu redovisade förfarandena kan parterna uppträda utan ombud i tribunal dinstance. I övriga förstainstanser råder advokattvång. Presiderar gör en ensamdomare. Förfarandet är muntligt. Parterna behöver inte lägga fram några skriftliga sakfram- ställningar, men de är underkastade kontradiktionsprincipen (jfr art. 14 NCPC et seq). Parterna skall delge varandra skriftligt och muntlig material som läggs fram i målet för kommentarer. Domaren i en civilprocess kan inte grunda sitt beslut, oavsett om förhandlingen är muntlig eller skriftlig, på annat än de fakta som förs fram under handläggningen av målet. Denne kan dock ta hän- syn till allmänt kända fakta även om inte parterna inte särskilt fört fram dem i sakframställningen. 5.3.1Ansvaret för bevisningen m.m. Parterna ansvarar för att bevismedlen är tillgängliga för domstolen. Bevisen kan läggas fram skriftligt, genom vittnesförhör och som resultat av utredningar som domaren beslutat om eller som gjorts på begäran av parterna, genom att kalla in sakkunniga etc. Vittnen kan höras vid huvudförhandlingen. I praktiken hörs vittnen sällan i småmål. Däremot är det vanligt att parterna lägger fram skriftliga vittnesattester i sådana mål. En förutsättning är att de kommunicerats med motparten och att de uppfyller formkraven för vittnesattester. jämställs skriftliga bevis i form av elektronisk post (e-post) med traditionella skriftliga bevis under förutsättning att det säkert går att identifiera avsändaren. 5.4Domskrivning m.m. – civilmål Rätten kan avkunna dom efter slutpläderingen eller parternas sakframställning. Dom kan också meddelas som rätten bestämmer varvid den avkunnas muntligt i en förhandling utom i särskilt känsliga mål. Parterna behöver inte vara närvarande. I samtliga fall skickas också domen till den vinnande parten eller till dennes advokat. 5.4.2Avfattningen av domar och beslut En dom skall i princip vara skriftlig och innehålla i stort samma faktauppgifter som gäller för svenska domar. Domen skall dess- utom innehålla en kortfattad redogörelse över sakframställningen och de framlagda bevisen. Dessa delar kan ersättas med ett intygan- de på partsinlagorna som fogas till domen. Domen skall motiveras och innehålla domslutet (jfr art. 450 – 455 NCPC). 5.5Övriga frågor – civilmål Det saknas i den franska civilprocesslagen tidsfrister inom vilka ett mål skall vara avgjort. Tribunal de grande instance är ofta en ambu- lerande domstol som befinner sig på en viss ort . En domare kan därför besluta att ett mål skall avgöras domstolen befinner sig på den aktuella orten. Möjligheter att ompröva ett sådant beslut finns om t.ex. det rör sig om ett barn som är i fara. Både parter och domare kan söka förlikning av en tvist. Att åstadkomma en förlikning är en uppgift som en domare under alla skeden i förfarandet skall sätta i första rummet. I tribunal dinstance finns det flera alternativa vägar att förmå parterna att träffa en förlikning. Denna möjlighet är emellertid inte reserverad för småmål, utan kan också avse mål om större värden. I praktiken förekommer det i de flesta tingsrätter, att en förlikningsförhand- ling hålls av en domare. Förutom de förenklade förfaranden som redovisas under avsnitt 5.2 som också innehåller vissa inslag av förlikning, kan en domare med parternas samtycke utse en medlare utanför domstolen. Domaren fastställer också ett datum till vilket parterna skall ha träffat en förlikning. Denna tidsfrist – vanligen en månad – kan förlängas en gång. Vid en förlikning som skett under medverkan av domstolen upprättas ett protokoll som sedan stadfästes av domaren. Protokol- let likställs därigenom med en lagakraftvunnen dom. Videokonferenser under huvudförhandlingen är inte tillåtna i den franska civilprocessen. kan dock parter och ombud från kolonierna och närvara i en för- handling genom videokonferens (se även nedan straffprocessen). När det gäller civilprocessen pågår ett projekt med video- kanslier mellan de tribunal dinstance som faller under en juris- diktion för tribunal de grande instance för en smidigare kommu- nikation mellan domstolarna för sig och för parterna. 5.6.1Handläggningen i första instans Handläggningen av brottmål sker i en offentlig förhandling. Det som skiljer mellan olika domstolar är sättet att anhängiggöra målen. Vid dassises, som är första instans när det gäller allvarliga brott, inleds förfarandet med en förundersökning som leds av en rannsakningsdomare (juge dinstruction). Proceduren med rann- sakningsdomare är obligatorisk i fråga om grova brott och liknar den svenska förundersökningen i brottmål. Härutöver finns det förenklade förfaranden att beivra brott. Förutom att lämna in en stämningsansökan till domstolen har åklagaren befogenhet att besluta om alterna- tiva åtgärder för att beivra ett brott, kallat den tredje vägen. När det gäller unga lagöverträdare kan personen ifråga bl.a. åläggas att ersätta en uppkommen skada, att delta i ett samtal mellan myndighet och förövaren för att få denne att förstå vidden av sitt handlande för andra och för honom själv eller så kan åklaga- ren besluta om ett överlämnande till de sociala myndigheterna. Åklagaren kan också försöka förlika den åtalade och brottsoffret, en s.k. gärningsman-offer-förlikning. För brott eller förseelser som t.ex. vissa våldsbrott, telefonterror, olaga hot, småstölder etc. begångna av vuxna lagöverträdare, kan åklagaren bl.a. tillgripa följande åtgärder; besluta att böter intill ett belopp om högst 25 000 FrF skall betalas in till skattemyndigheten; konfiskera eventuell vinst; att t.ex. körkort eller jakttillstånd skall lämnas in till en tribunal de grande instance eller att förövaren skall fullgöra samhällstjänst. Om gärningsmannen medger att brottet beivras enligt någon av de nu redovisade åtgärderna lämnar åklagaren ansökan till dom- stolen med en redogörelse över sitt förslag. Redovisningen kan ske i en förhandling om rättens ordförande eller gärningsmannen begär det. Godkänner rättens ordförande den föreslagna åtgärden och personen i fråga accepterar och genomför den inom den angivna tiden, är saken från det allmännas sida slutbehandlad. Vägrar där- emot gärningsmannen att utföra eller utför den ålagda samhälls- tjänsten dåligt kan åtalet återupptas. 5.6.3Andra sätt att avgöra ett mål Förfarandet inför tribunal de kan antingen äga rum i en traditionell förhandling eller i en summarisk process. I princip kan alla lagöverträdelser hanteras i en förenklad förhandling. Det finns emellertid tre undantag härifrån och gäller om brottet regleras i arbetslagen, om förövaren är och om offret har stämt gärningsmannen innan brottet beivrats. Efter ett beslut om att inleda en summariska processen sänder åklagaren akten med sina krav och förslag till påföljd till en domare vid tribunal de . Påföljdsförslaget behöver inte vara motive- rat. Den åtalade har rätt att motsätta sig beslutet inom en viss an- given tid. Sker detta övergår målet till att hanteras i en vanlig huvudförhandling. I annat fall avgörs målet på handlingarna. Det är också möjligt att en ensamdomare i tribunal correctionnel i stället för tre domare avgör brottmål i denna instans. I allmänhet avgör ensamdomaren brott som är relativt enkla och ofta gäller återfallsförbrytare. Detta system medger en snabb behandling av saken. Förhandling inför en ensam domare i tribunal correctionnel är inte att betrakta som en summarisk process, utan som en huvud- förhandling. I fråga om brott som handläggs vid tribunal correctionnel sker ofta förberedelsen under förenklade former. Åklagaren kan t.ex. bedöma att polisutredningen utgör ett tillräckligt underlag för åtal. I detta fall kallas den åtalade till omedelbar inställelse inför dom- stolen. En person kan också delges misstanke om brott genom polisens försorg på uppdrag av åklagaren. Den misstänkte gärningsmannen kallas att inställa sig i tribunal correctionnel inom . Här medges ett uppskov för att den misstänkte skall kunna förbereda sitt försvar. Förundersökningen kan också ske genom att den misstänkte kallas till ett möte med rättvisan eller att åklagaren i ett protokoll tillkännager dagen för förhandlingen. En rannsakningsdomare kan också delge den misstänkte resultatet av förundersökningen genom uppläsning i inledningen av huvudförhandlingen. Slutligen kan ett mål anhängiggöras genom en traditionell stämningsansökan. 5.7Bevisfrågor m.m. – brottmål Brottmålsprocessen vilar på bl.a. på två principer som styr förfaran- det, nämligen muntlighets- och kontradiktionsprinciperna (jfr . Rättens ordförande leder processen och värderar de bevis som finns i akten och som sammanställts under förundersökningen Det är domstolen som kallar vittnena till personlig inställelse vid huvudförhandlingen. Det är också möjligt för såväl åklagare som den tilltalade och eventuell målsägande att kalla till vittnesförhör inför domstolen. Den skriftliga bevisningen i målet skall finnas i akten. Dokumen- ten delges också parterna för skriftväxling dem emellan. Alla doku- ment som har betydelse för utgången av målet skall läggas fram muntligt vid huvudförhandlingen. 5.7.2Former för inställelse i rätten I praktiken är personlig inställelse av vittnen till en förhandling i tribunal correctionnel sällsynt. Det är endast i mer komplicerade mål som detta anses vara påkallat. Uppläsning ur protokollet från förundersökningen anses i de flesta fall tillräckligt. Vid en rättegång inför dassises gäller muntlighetsprincipen. Där krävs bl.a. att skriftliga bevis läses upp. Rätten och juryn skall enbart grunda sitt utslag på de fakta som presenterats under huvud- förhandlingen. Detta är dock en princip med modifikation bl.a. i det fall när den tilltalade inte inställer sig till huvudförhandlingen. Härvid kan rättens ordförande grunda sitt beslut på innehållet i akten och på de bevismedel som försvaret lägger fram vid förhandlingen. Principen om den fria bevisprövningen gäller i brottmålsprocessen. Bevisupptagningen äger huvudsakligen rum under förundersök- ningen. Vittnesförhör hålls inför rannsakningsdomaren och ned- tecknas i ett protokoll som skall undertecknas av den hörde och läggas i akten. I tribunal correctionnel avgör rätten målet med stöd av innehållet i akten och ifråga om vittnesmål, protokollen från förhören. Också åklagaren brukar låta sig nöja med en uppläsning av protokollet från vittnesförhöret. Om målet är av större omfattning och vittnes- målen anses ha betydelse för utgången av målet kan vittnen kallas att inställa sig personligen. Vittnet kan tillåtas stödja sig på minnes- anteckningar under det muntliga förhöret. Muntlighetsprincipen är allenarådande inför denna domstol. Förfarandet i rätten skiljer sig åt från det som förekommer inför tribunal correctionnel på grund av två skäl. Det är bara rättens ordförande som känner till innehållet i akten. När rätten drar sig tillbaka för överläggningar överlämnas förundersökningsakten till protokollföraren och kan inte konsulteras annat än i sällsynta fall. Vittnen som hörts under förundersökningen måste inställa sig personligen till huvudförhandlingen. De hörs i en ordning som fastställs av rättens ordförande. Vittnen skall avge sitt vittnesmål utan att avbrytas. Rättens ordförande kan således ställa frågor först när vittnesmålet är lämnat. Om vittnet vägrar att svara eller svaret inte stämmer med tidigare lämnat vittnesmål, kan rättens ordförande läsa upp vad vittnet sagt under förundersökningen för att juryn skall få full kännedom om vittnesmålet. Vittnet kan också tillfrågas om han vidhåller eller bekräftar sin version av fakta i målet. Rättens ordförande kan också att läsa upp ett protokoll från ett vittnesförhör om vittnet uteblir eller vittnesmålets betydelse för målets utgång inte motiverar en personlig inställelse. Trots principen om den fria bevisprövningen har domstolarna möjlighet att avvisa vissa bevis som åberopas av parterna. Inför Court dassises kan domstolen avvisa sådana bevis som tenderar att störa förhandlingen eller som saknar betydelse för målets utgång. Också bevis som läggs fram av försvarssidan i syfte att förlänga processen kan avvisas. Avvisningen av bevis sker i praktiken genom att rättens ordförande vägrar att lägga det i akten. Möjligheten att avvisa bevis tillämpas dock mycket restriktivt. 5.7.5Traditionell och modern teknik är det tillåtet att hålla videoförhör med dem som utsatts för sexualbrott och till skydd för minderåriga brottsoffer. Förhöret nedtecknas också i ett protokoll. Videoinspelningen av förhöret kopieras och originalet låses in, medan det andra bandet läggs i akten och används under huvudförhandlingen. skall videoinspelning användas vid för- hör av och för närvaro vid huvudförhandling av unga lagöverträ- dare. Förhöret spelas in, men också ett protokoll upprättas som den unge får skriva under. Videoförhöret kopieras på en som läggs i akten, medan originalet förvaras på säker plats. 5.8Domskrivning m.m. – brottmål Dom kan antingen avkunnas vid huvudförhandlingen eller senare . I fråga om grova brott avkunnas domen muntligt i närvaro av parterna när rättens överläggningar är av- slutade. Rätten är skyldig att förutom dom också muntligt redovisa villkoren för verkställande av straffet (villkorlig dom, uppskov etc.) 5.8.2Avfattningen av dom m.m. Domen är alltid skriftlig. Alla domar skall innehålla domskäl och domslut. Domen skall kan också innehålla namnet på domaren domarna, för att garantera deras opartiskhet, ävensom åklagarens namn. I praktiken är det sällan att detaljerade domskäl finns i den skrivna domen i brottmål. Det sker bara om domen överklagas eller att den tilltalade nekar till gärningen. I andra fall används en förenklad form för domskrivningen. Huvudregeln för handläggningen av en process är att den skall äga rum inom skälig tid. Det har dock införts eller är på väg att införas bestämmelser om tidsfrister för de olika etapperna i en process. gäller att rannsakningsdomaren skall ange den tid han anser sig behöva för bevisupptagningen. De är för brott och 18 månader för grova brott. När dessa tidsfrister löpt ut har parterna rätt att begära att rannsakningsdomaren avslutar förunder- sökningen. Vid särskilt allvarliga brott gäller att förundersökningen skall vara avslutad . Härefter måste rannsaknings- domaren redovisa skälen till förlängningen var sjätte månad. Från ovannämnda tidpunkt finns det också i lag angivna tids- frister för att hålla minderåriga häktade. De kan variera från en månad till beroende på brott, påföljd och ålder. De nu angivna tidsfristerna avser bara förundersökningen. Då det avslutats med ett beslut om att inleda en process, personen som är föremål för undersökning kan hållas kvar genom tillämpning av ett beslut om tagande av kroppen eller ett beslut att fortsätta häkte provisoriskt fram till huvudförhandlingen Löper den fastlagda tidsfristen ut, utan att rannsakningsdomaren har fört målet till en domstol skall den häktade friges. Tidsfristen inför tribunal correctionnel När en person hålls häktad inom ramen för en förundersökning och denne är häktad även under huvudförhandlingen skall målet av- göras från det att anhängiggjordes. Denna tidsfrist kan i undantagsfall och genom ett särskilt beslut av domstolen för- längas en gång med ytterligare . Om en person som skall ställas inför rätta inte är häktad, saknas det tidsfrister för inställelse. För inställelse vid åklagarmyndigheten gäller dock en tidsfrist på minimum och maximum . Tidsfrister för inställelse inför dassises kommer det att för förfarandet vid dassises införas tidsfrister för inställelse som varierar beroende på om den misstänkte är häktad eller ej. Denna frist börjar löpa från den dag som åtal har väckts. Den är om den åtalade är på fri fot och om den åtalade är häktad. 5.10Videokonferens vid huvudförhandling – brottmål I pågår flera projekt för att modernisera process- förfarandet i såväl civil- som brottmål genom att utnyttja video- konferens. pågår projekt i syfte att binda samman regionala åklagare med åklagarna vid dAppel eller en åklagarmyndighet med Tribunal de grande instance för inte parterna skall behöva inställa sig personligen. Diskussioner pågår dessutom om att också i brottmål tillåta parter och ombud delta inför rätten med hjälp av videokonferens för att underlätta kommunikationen mellan dAppel i och domstolarna i kolonierna och Miquelon. in Europe, , 2000 Den norska domstolsorganisation liknar i allt väsentligt den svenska. Den består av forliksraaden (i princip ett i varje kommun), herreds- eller byrettene, lagmandsrettene och Høyesteret, behöriga i såväl tviste- som brottmål. I forliksraad tjänstgör av kommunen utsedda domare utan krav på juridisk utbildning. Dessutom finns den s.k. førhørsretten som består av en domare. Den är domför i brottmål under vissa förutsättningar, men används också för bevis- upptagning i brottmål (se nedan). Bestämmelser om processförfarandet i domstol finns i fyra lagar, nämligen lov om domstolarna, den s.k. domstolsloven, lov om rettegansmåten för tvistemal (tvistemålsloven), lov om rettegangs- måten i straffesaker (straffeprosessloven) och lov om tvangs- fullbyrdelse og midletidig sikring (tvansgfullbyrdeselseloven). Domstolsloven är gemensam för civil- och brottmål. 6.2Förfarandet i första instans Innan part får väcka talan i herreds- eller byretten måste tvisten i vissa fall bli föremål för medling i forliksraad. Undantag gäller emellertid bland annat för saker om patent- varumärken och mönster. Om båda parter har advokater som ombud är medling inte heller obligatorisk. Förberedelsen i herreds- eller byretten kan vara endera muntlig eller skriftlig. Om förberedelsen skall vara muntlig, bör rätten kalla parterna till sammanträde . tillsatte en kommission som bl.a. fick i uppdrag att se över bestämmelserna i tvistemålsloven. Kommittén skall lägga fram ett förslag till en ny lag som gäller tviste- mål.