sou · GPB319 · 2002-01-01 00:00:00 — Mot denna bakgrund föreslår referensgruppen att regeringens skyldig- het att informera och samråda med i EU- frågor skall regleras i en särskild bestämmelse i 10 kap. regeringsformen. Referensgruppen framhåller att förslaget i sig inte innebär någon ändring av gällande regler utan är ett sätt att markera frågans vikt. Enligt referensgruppen syftar för- slaget inte heller till att ändra den praxis som har utvecklats i förhållandet mellan riksdag och regering i EU-frågor. När det gäller frågan hur lagstiftningen skall hanteras anser referens- gruppen att regeringen skall ta initiativ till en samordning mellan referens- gruppens förslag och författningsutredningen. , som enhälligt ställt sig bakom referensgruppens förslag, har genom talmannen överlämnat frågan till regeringen (Ju2000/3003). får i särskilt uppdrag att lämna förslag till en ny bestämmelse i 10 kap. regeringsformen som skall reglera regeringens skyldighet att informera och samråda med i EU-frågor. Utgångspunkten för uppdraget är att den skyldighet för regeringen att informera och samråda med i EU-frågor som följer av riksdagsordningens bestämmelser oförändrad skall föras över till regeringsformen. Bestämmelsen skall vara övergripande och inte reglera vilket riksdagsorgan som regeringen skall samråda med. De närmare bestämmelserna om hanteringen i bör även i fortsättningen meddelas i riksdagsordningen. I referensgruppens slutrapport finns förslag till reglering som bör vara av intresse för kommittén. skall föreslå de grundlagsändringar och andra lagändringar som den finner motiverade. skall redovisa sitt arbete i denna del . De s.k. Petersbergsuppgifterna i EU och några konstitutionella aspekter på detta samarbete Inom utredningen har fråga uppkommit hur de s.k. Petersbergsuppgifterna i EU förhåller sig till de förslag som utredningen diskuterar om ändring i 10 kap. 2 § och 10 kap. 5 § regeringsformen. Inom ramen för det försvars- och säkerhetspolitiska samarbetet i Västeuropeiska unionen (VEU) antogs den s.k. Petersbergs- deklarationen. I deklarationen förklarade VEU:s medlemsstater att de var beredda att ställa till förfogande militära styrkor för uppdrag under VEU:s ledning. De militära styrkorna skulle kunna tas i anspråk för humanitära insatser och räddningsinsatser, insatser med stridskrafter vid krishantering inklusive fredsskapande åtgärder (de s.k. Petersbergsuppgifterna). I regeringskonferensen som ledde fram till Amsterdamfördraget lade tillsammans med fram förslaget att de s.k. Petersbergs- uppgifterna skulle skrivas in i fördraget och göras till uppgifter för EU:s medlemsstater. För att genomföra dessa uppgifter anlitar unionen VEU. Petersbergsuppgifterna återfinns i artikel 17.2 i Unionsfördraget och betraktas som viktiga uppgifter vad gäller GUSP-samarbetet inom den s.k. andra pelaren i EU. På svenskt initiativ har Petersbergsuppgifterna i EU-samarbetet fått en ny dimension genom att de även omfattar civil kris- hantering. Exempel på insatser som benämns Petersbergsuppgifter kan vara att bistå med nödhjälp vid natur- eller flyktingkatastrofer, bistå med civila och militära insatser under en kris och att upprätthålla en vapenvila efter en militär konflikt. För att kunna hantera sådana kriser krävs att medlems- staterna snabbt kan ställa resurser och kompetens till förfogande. Stats- och regeringscheferna drog vid toppmötet i upp riktlinjerna för hur den nya organisationen i för civil och militär krishantering skall se ut. Organisationen består i stora drag av en kommitté för utrikes- och säkerhetspolitik, som under sig har dels en civil, dels en militär kommitté. En militär stab bidrar med underlag och analys. Det slogs fast att EU:s krishantering skall ske i enlighet med principerna i FN- stadgan. 2 Vad innebär Petersbergsuppgifterna för EU-medlemsstaterna? När EU skall genomföra Petersbergsuppgifterna skall alla medlemsstater ha rätt att delta fullt ut i de ifrågavarande insatserna. Även de EU-med- lemmar som inte är medlemmar av VEU (dvs. , , , och ) ges rätt att delta på lika villkor i insatserna. Någon skyldighet att delta föreligger inte. Det ankommer på medlemsstaterna själva att avgöra om, och i så fall i vilken omfattning, de vill delta i de civila och/eller militära insatserna. Arbete pågår inom EU med att utveckla bl.a. procedurerna för kris- hanteringen och med att finna lösning på finansieringsfrågorna. Målet är att unionen skall ha uppnått full operativ förmåga vad gäller att genomföra en krishanteringsinsats. 3 Krävs godkännande för åtgärder som vidtas med anledning av Petersbergsuppgifterna? Varje insats som unionen önskar genomföra måste, enligt den diskussion som förs , föregås av beslut i ministerrådet. Det är troligen, i vart fall såvitt gäller militära insatser, fråga om flera enhälliga beslut som måste fattas i rådet i fråga om varje insats. Det är alltså rådet som beslutar om unionen skall genomföra en militär insats, på vilket sätt genomförandet skall ske och anger målet för insatsen. Den gemensamma styrkan som består av de EU-medlemsstater som önskar delta i insatsen står under ett befäl som står under EU:s ledning. politiska styrningen av insatsen, ledningen av styrkan och ansvaret för insatsen åvilar således rådet. Detta gäller även om EU skulle utnyttja NATO:s militära resurser. Rådet har ännu inte fattat något beslut om en insats och det kan vara svårt att ha en uppfattning om hur dessa beslut kommer att vara utformade, men det går inte att utesluta att besluten kan komma att utformas på ett sådant sätt att de måste föregås av vissa nationella beslut. Om önskar delta i insatsen kan godkännande komma att krävas enligt 10 kap. 2 § regeringsformen, t.ex. därför att rådsbeslutet bedöms vara av större vikt. Det ligger i sakens natur att en insats kan komma att kräva skyndsam- het vad gäller planering och beslut. Om det är fråga om ett beslut som är av större vikt kan regeringen underlåta att inhämta god- kännande av beslutet, om rikets intresse kräver det. Regeringen skall i sådana fall i stället överlägga med innan deltar i beslutet i rådet. Regeringen skall för övrigt i alla utrikesärenden av större vikt överlägga med nämnden före avgörandet, om det kan ske. Såvitt gäller beslutet om att delta i en krishanteringsinsats fattar , och övriga medlemsstater, i varje enskilt fall och i enlighet med nationell lag beslut om en sådan medverkan. En förutsättning för svensk medverkan är att insatsen vilar på folkrättslig grund. EU:s krishantering kan, som nämnts, inbegripa civila och/eller militära insatser. Nedan kommenteras först de nationella beslut som kan komma att krävas vid en civil insats, därefter kommenteras de nationella beslut som kan komma att krävas vid en militär insats. Slutligen kommenteras de fall då rådet, enligt artikel 24 i Unionsfördraget, ingår ett avtal med ett tredje land eller en internationell organisation för att kunna utnyttja landets eller organisationens resurser för insatsen. a) Såvitt gäller en civil insats kan följande noteras. För att i EU-samarbetet skall kunna delta t.ex. med hjälparbetare vid en naturkatastrof, civil polis, sakkunniga på rättsväsendets område eller civila experter i övrigt måste i de flesta fall ett nationellt beslut om detta fattas. Frågor som rör de civila insatserna kan hänföras till unionens alla tre s.k. pelare, men de beslutsprocedurer inom EU som insatserna kommer att grundas på återfinns främst i första och andra pelaren. Skulle emel- lertid en insats till fullo kunna komma att hänföras till den första gemen- skapspelaren skulle insatsen kunna finansieras med gemenskapsmedel och EG skulle kunna inga en överenskommelse med en icke-statlig orga- nisation (s.k. NGO), t.ex. Röda Korset, för att genomföra insatsen. I dessa fall skulle inget nationellt beslut komma att behöva fattas eftersom medlemsstaterna såvitt gäller dessa områden har överlåtit beslutsbefogen- heterna till gemenskapen. I övriga fall åligger det regeringen att fatta beslut om deltagande i insatsen för det fall denna befogenhet inte har delegerats till en myndighet, t.ex. såvitt gäller vissa rädd- ningsinsatser. godkännande krävs inte för det fall det finns medel tillgängliga på ett anslag. b) Såvitt gäller en militär insats kan följande noteras. För att skall kunna delta i en militär insats måste alltid ett nationellt beslut om detta fattas. Inbegriper den militära insatsen att en väpnad styrka sänds utomlands för fredsframtvingande åtgärder gäller följande. I 10 kap. 9 § regeringsformen anges att en svensk väpnad styrka kan sändas till annat land endast om om det är tillåtet enligt lag som anger förutsättningarna för åtgärden eller, om skyldigheten att vidta åtgärden följer av internationell överens- kommelse eller förpliktelse som har godkänts av . skall således i varje enskilt fall godkänna att en väpnad trupp sänds utomlands om inte regeringen har bemyndigats att fatta beslutet eller har godkänt en internationell överenskommelse av vilken skyldigheten följer. har beslutat om två lagar där regeringen har bemyndigats att besluta i sådana frågor. I det första fallet, lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands, regleras enbart det fall då en begäran om en fredsbevarande insats har inkommit antingen från FN eller och gäller alltså inte för EU. (För kännedom kan nämnas att det inom pågår en översyn av lagen.) I det andra fallet, lagen (1994:588) om utbildning för fredsfrämjande verksamhet, gäller författ- ningen enbart för verksamhet som har att göra med utbildning och/eller övning i annat land. Det kan emellertid inte uteslutas att lagen kan komma att tillämpas på t.ex. övningar med den av EU mobiliserade insatsstyrkan. Den tredje omständigheten då godkännande inte skulle krävas är om en skyldighet att sända en väpnad trupp utomlands skulle följa av en internationell överenskommelse som har godkänt. Bestämmelsen har tillkommit med hänsyn till FN-medlemsstaternas skyl- dighet att på säkerhetsrådets begäran ställa väpnade styrkor till för- fogande. Av förarbetena framgår att denna bestämmelse får anses tillämp- lig även på annat internationellt samarbete än FN-samarbetet. emellertid inte vara möjligt att åberopa den omständigheten att har godkänt Amsterdamfördraget, genom vilket Petersbergsuppgifterna fördes in i fördraget, som ett argument för att underlåta att höra då fråga uppkommer om en väpnad svensk trupp som skall sändas utom- lands. Som nämnts ovan finns det ingen skyldighet för medlemsstaterna i EU att delta i krishanteringsoperationer. Det framgår tydligt av fördraget att det ankommer på medlemsstaterna själva att fatta ett sådant beslut. Slutsatsen är att i varje enskilt fall måste lämna sitt god- kännande till att en väpnad styrka sänds till ett annat land inom ramen för EU-samarbetet. Det skall emellertid vara fråga om en väpnad styrka i regeringsformens mening. Regeringsformens bestämmelser har tolkats på så sätt att en styrka kan ha beväpning utan att för den skull betraktas som väpnad, nämligen om beväpningen är för självförsvar (jfr när ett fältsjuk- hus sändes till till följd av . Fältsjukhuset med personal ansågs endast vara beväpnat för självförsvar och utgjorde därför inte väpnad styrka i regeringsformens mening). Såvitt gäller en militär insats som inte inbegripen väpnad styrka i regeringsformens mening krävs enbart regeringens godkännande om medel finns tillgängliga på ett anslag. Saknas medel krävs riksdagsbeslut i den delen. c)kan, för unionens räkning, även komma att behöva ingå en överenskommelse med ett tredje land (t.ex. host nation support agreement) eller en internationell organisation (t.ex. NATO) för att kunna utnyttja landets eller organisationens resurser för insatsen. Det kan inte uteslutas att ett sådant rådsbeslut, om önskar delta i insatsen, om att ingå överenskommelsen kan komma att kräva riks- dagens godkännande enligt 10 kap. 2 § regeringsformen, t.ex. därför att beslutet föranleder kostnader för och anslag saknas eller överenskommelsen bedöms vara av större vikt. 4 Vad innebär förslagen till ändring i 10 kap. 2 § och 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen i förhållande till Petersbergsuppgifterna? Samarbetet i den andra pelaren i EU är mellanstatligt och inte överstatligt. Medlemsstaterna har inte överlåtit några beslutsbefogenheter till EU vad gäller GUSP-samarbetet. Med den nuvarande lydelsen av 10 kap. 5 § regeringsformen är det inte heller möjligt att överlåta beslutsbefogenheter inom den andra pelaren. Det är för dagen inte heller aktuellt att överlåta några beslutsbefogenheter till detta samarbetsområde, dvs. frågan finns inte på regeringskonferensens dagordning. a)Förslaget till ändring i 10 kap. 2 § regeringsformen innebär att riks- dagen kan behandla frågan om godkännande av en internationell över- enskommelse redan innan avtalsförhandlingarna är formellt avslutade. Detta medför att får en möjlighet att slutligt godkänna innehållet i ett beslut som t.ex. rör krishanteringen och som rådet ännu inte formellt har fattat beslut om. godkännande omfattar, enligt förslaget, även senare ändringar i det ännu inte antagna råds- beslutet, om ändringarna inte är av större vikt. Genom detta förfarande kan beslutsproceduren snabbas upp inför en planerad krishanterings- insats. a)Förslaget till ändring i 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen inne- bär att en möjlighet skapas för att, om den finner det önsk- värt, fatta beslut om att godkänna att beslutsbefogenheter överlämnas till unionen, dvs. till var och en av de tre pelarna i EU. Det skulle t.ex. underlätta samarbetet om unionen hade kompetens att ingå överens- kommelse med ett tredje land eller en internationell organisation för att låna resurser från landet eller organisationen för en insats i ett krisområde. Förslaget till ändring innebär alltså att inte tvingas att bromsa framtida fördragsändringar som innebär att EU så snabbt som möjligt skall kunna vara på plats vad gäller räddningsinsatser och övriga insatser i krisområden som rådet har fattat beslut om inom ramen för samarbetet i EU och som syftar till säkrande av freden i . med förslag till ändrad lydelse av 12 § med förslag till vissa grundlagsändringar Ny regeringsform och ny riksdagsordning, Fri- och rättigheter i grundlag med förslag till ransoneringslag m.m. Förstärkt skydd för fri- och rättigheter Ny lagstiftning på kärnenergiområdet om ändring i miljöskyddslagen (1969:387), om överlåtelse av vissa offentligrättsliga uppgifter till internationella organ Ny strålskyddslag, m.m. Grundlagsändringar inför ett svenskt Inkorporering av och andra (Del 1) Miljöbalk (Del 1) samt Miljöbalk, Författningskommentar och bilaga 1 (Del 2) Amsterdamfördraget (Del 1) Lag om förbud mot diskriminering i arbets- livet på grund av sexuell läggning Hållbara (skr.) Hållbara (skr.) Från patient till medborgare – en nationell tillträde till vissa internationella överenskommelser för bekämpande av i anledning af Kongl. Proposition angående med afslutade i anledning af Kongl. (Expeditions-Utskottet) Proposition angående med afslutade 1877:2 (KU) i anledning af väckta motioner om ändring i 11 och 12 §§ Regeringsformen 1964:19 (KU) i anledning av Kungl. förslag till vissa grundlagsändringar samt i ämnet väckta motioner m.m. 1973:26 (KU) med anledning av propositionen 1973:90 med förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning m.m. jämte motioner 1974:8 (KU) med uppgift på vilande förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning, m.m. 1975/76:56 (KU) med anledning av propositionen 1975/76:209 om ändring i regeringsformen (fri- och rättigheter i grundlag) jämte motioner 1976/77:1 (KU) angående vilande förslag till grundlags- 1976/77:36 (KU) med anledning av motioner angående 1978/79:39 (KU) med anledning av propositionen 1978/79:195 om förstärkt skydd för fri- och rättigheter m.m. 1979/80:1 (KU) angående vilande förslag till grundlags- 1984/85:21 (KU) om överlåtelse av vissa offentligrättsliga uppgifter till internationella organ 1985/86:1 (KU) om vilande grundlagsändringar m.m. Grundlagsändringar inför ett svenskt andra fri- och rättighetsfrågor Grundlagsändringar inför ett svenskt (vilande grundlagsbeslut) Samverkan mellan riksdag och regering med anledning av anslutning till Granskning av statsrådens tjänsteutövning och Granskning av statsrådens tjänsteutövning och Granskning av statsrådens tjänsteutövning och Granskning av statsrådens tjänsteutövning och Tillträde till internationella instrument mot Utredningsbetänkanden (SOU) Förslag till grundlagsändringar åsyftande ett närmare samarbete mellan regering och riksdag i utrikespolitiska angelägenheter, avgivet av därtill utsedda kommitterade Ny regeringsform – Ny riksdagsordning Medborgerliga fri- och rättigheter – Förstärkt skydd för fri- och rättigheter Ett samhälle för alla EG och våra grundlagar Fri- och rättighetsfrågor – Regeringsformen – Demokrati och öppenhet. parlament och offentlighet i EU , En skärpt och samordnad miljö- lagstiftning för en hållbar utveckling (Del 1) nia – nio vägar att utveckla bemötandet av personer med funktionshinder Framtidens miljö – allas vårt ansvar (Del 1) Organiserad brottslighet, hets mot folkgrupp, hets mot homosexuella, m.m. – straffansvarets Departementsserien (Ds) Våra grundlagar och EG: förslag till alternativ Sammanställning av remissyttranden över Fri- och rättighetskommitténs delbetänkande Fri- och rättighetsfrågor (SOU 1993:40) utredningens slutbetänkande Ett samhälle för alla (SOU 1992:52) internationella överenskommelser (SÖ) 1965 om avskaffande av alla former av ras- 1966 om ekonomiska, sociala och kulturella 1966 om medborgerliga och politiska rättig- 1979 om avskaffande av all slags Europeisk social stadga (reviderad) hantering av EU-frågor – Slutrapport av Riksdags- kommitténs referensgrupp för hantering av EU-frågor, 2000 Riktlinjer för handläggningen av ärenden om internationella överens- kommelser, Rättsavdelningen, , 1992 cirkulär 2 angående samråd och information mellan regering och riksdag i EU-frågor (UD PM 1999:2) notat af 3. marts 1992 om visse statsretlige spørgs- mål ved tiltrædelse af Traktaten om Den Europæiske Union redegørelse for visse forfatningsretlige spørgsmål i forbindelse med ratifikation af Amsterdam-traktaten 1999-2000 – B 148: Forslag til folketingsbeslutning om udkast til rammeafgørelse om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri RP 309/1993 rd RP 1/1998 rd GrUB 25/1994 rd GrUU 20/1996 rd GrUB 10/1998 rd GrUU 10/1998 rd 163 (1991-92) [1972] CMLR 330 () for retsvæsen 1998, s. 869 (Højesteret) for retsvæsen 1998, s. 805 (Østre Landsret) mål 1/58, mot Höga myndigheten [1959] ECR 43 mål 29/69, Stauder mot Stadt Ulm, svensk specialutgåva, volym 1, s. 421 mål 11/70, Internationale Handelsgesellschaft mbH mot Einfuhr- und Vorratsstelle für Getreide und Futtermittel, svensk specialutgåva, volym 1, s. 503 mål 4/73, Nold KG mot kommissionen, svensk specialutgåva, volym 2, s. 291 mål 44/79, mot Land Rheinland-Pfalz, svensk specialutgåva, volym 4, s. 621 målen 46/87 och 227/88, mot kommissionen [1989] ECR 2859 Belgiska språkmålet, dom , Ser. mot , dom , Ser. m.fl. mot , dom , Ser. m.fl. mot , dom , Ser. m.fl. mot , dom , Ser. mot , dom , Ser. mot , dom , Ser. Hentrich mot , dom , Ser. Holy Monasteries mot , dom , Ser. Stran Greek Refineries och Stratis Andreadis mot , dom 1994- 12-09, Ser. López Ostra mot , dom , Ser. Pressos Compania Naviera S.A. m.fl. mot , dom , Ser. Akkus mot , dom , Rep. Högsta förvaltningsdomstolens dom i mål T 3578 Crotty v. An Taoiseach [1987] I.R. 713 (Supreme Court) Rt 1993 s. 52 (Høyesterett) Rt 1993 s. 321 (Høyesterett) Blackburn v A-G [1971] 1 WLR 1037, p. Allgårdh, och , : EU och EG-rätten, En handbok och lärobok om EU och i EG-rätt, 3 uppl, 1999 , : Dansk statsforfatningsret, 1954 , : Ersättning vid offentliga ingrepp 1, Egendoms- skyddet enligt regeringsformen, 1986 , : Ersättning vid offentliga ingrepp 2, Allmänna ersättningsprinciper, 1991 , : Grundlagen och fastighetsrätten, 1996 , : Speciell fastighetsrätt, , 7 uppl, 1999 , Lammy och Grief, . : EU and Human Rights, 1998 , : Mötes- och demonstrationsfriheten: en statsrättslig studie av mötes- och demonstrationsfrihetens innehåll och gränser i , och , akademisk avhandling, 1997 , Hans: Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, En kommentar till om de mänskliga rättigheterna, 1997 , : Internationell miljörätt, 2 uppl, 2000 Eek, , , och , : Folkrätten: staternas och de mellanstatliga organisationernas rättsordning, 4 uppl, 1987 : De särskilda utskotten för EU-frågor vid medlemsstaternas och ansökarländernas parlament, 1998 European Parliament: 1993 The New Treaties, 1991 C.: Community law: an introduction to the constitutional and administrative law of Community, 4. ed., 1998 Hegeland, Hans: , Europeiska unionen och demokratin: en studie av arbete med EU-frågor, akademisk avhandling, 1999 Heukels, Ton, Blokker, och , (eds. ): Union after – A Legal Analysis, 1998 , och , : Grundlagarna med tillhörande författningar, 1980 , . och , . : Convention om Human Rights, 2. ed., 1996 , (red. ): Konventionssamling i mänskliga rättigheter, 1990 , och , : , Maktfördelningen mellan den europeiska unionen, medlemsstaterna och medborgarna, 4 uppl, 1999 , : Svensk miljörätt, 2 uppl, 1993 Nergelius, : Konstitutionellt rättighetsskydd, Svensk rätt i ett komparativt perspektiv, akademisk avhandling, 1995 , och , Hans: grundlagar och tillhörande författningar, 12 uppl, 1980 Ragnemalm, Hans: Förvaltningsprocessrättens grunder, 7 uppl, 1992 , : Dansk statsforfatningsret, 3. gennemarbejdede udg / ved , 1980 Rubenson, : , Den nya miljörätten, 2 uppl, 1999 Sterzel, : Författning i utveckling, 1998 , : författning, 16 uppl, 1999 , . F.: Lag och traktat, andra oförändrade upplagan, 1942 konstitutionella urkunder, 1999 Sørensen, : Statsforfatningsret, 2. udg., 1973 , : Egendomsskyddet, Äganderätten enligt artikel 1 första tilläggsprotokollet till den europeiska konventionen om de mänskliga fri- och rättigheterna, akademisk avhandling, 2000 Backer, : Domstolene og miljøet (Lov og Rett, 1993, s. 451) , : En problematisk grundlagsändring (SvJT 1994 s. 920) , : Mera om egendomsskyddet (Miljörättslig tidskrift 95:3 s. 345) , : Egendomsskyddet – Den senaste utvecklingen (till , 1999, s. 1) , : Replik om 2 kap. 18 § andra stycket regeringsformen (SvJT 1996 s. 898) Broomé, Bo: Anmälan av bok i utveckling (JT 1999–2000 s. 216) , : Kommentar till artikel 14 (Karnov 2000/01 s. 64) , : Kommentar till artikel 1 i första tilläggsprotokollet i (Karnov 2000/01 s. 70) Kuusiniemi, : Fundamental Rights and the Protection of Nature (, 1999, s. 33) , : och frågan om doktrin och motiv som rättskälla (JT 1996–97 s. 352) , : Markägare – med rätt att döda? (Miljörättslig tidskrift 95:2 s. 155) Mårsäter, : och skyddet (Miljörättslig tidskrift 95:1 s. 1) Nergelius, : Domstolarna, grundlagen och rättighetsskyddet – några reflektioner kring de senaste årens debatt och praxis (SvJT 1997 s. 426) , : Regeringsformens målsättningsstadganden (FT 1984 s. 289) , : Statsrättsliga spörsmål vid deltagande i internationella organisationer (Statsvetenskaplig tidskrift 1962 s. 359) Rideau, Jöel: The Constitutional Adaption of the Member States to , for , 26- 27th of January 1994 Rubenson, : Kommentar till 1 kap. 1 § (Karnov 2000/01 s. 2309) , : Kärnkraftsavvecklingen och (SvJT 1998, s. 322) , : Anmälan av bok och fastighetsrätten (JT 1996–1997 s. 486) Vängby, : Till frågan om 2 kap. 18 § andra stycket regeringsformen (SvJT 1996 s. 892)