sou · GPB34d2 · 2002-01-01 00:00:00 — I förberedelsen/efterarbetet ingår givet- vis enbart det direkta arbetet kopplat till mötet, t.ex. kontakter med människor på andra myndigheter, internationella kontakter, hantering av för mötet aktuella handlingar m.m. Att utarbeta direkta kriterieförslag, klassificeringsförslag, skriftliga kom- mentarer till andras riskbedömningar eller regelförslag ingår givet- vis inte, utan får hänföras till riskbedömningsaktiviteter i vid bemärkelse. Ca 50 av dessa ca 75 möten är reguljära möten som i stort sett alla medlemsstater alltid deltar i. Undantaget är och att och inte fullt ut deltar på alla av reguljära möten, men ändå i huvuddelen. Detta innebär att för vissa länder utgör själva mötestiden, restiden m.m. säkerligen en stor del av deras resursinsats i EU-arbetet. Förutom de reguljära mötena finns ytterligare möten. Det är bland dessa möten prioriteringen främst sker. (Kemikalieinspektionens prioriteringar anges i resterande del av stycket inom parenteser). Det gäller särskilda arbetsgrupper som tillsätts för att lösa olika frågeställningar, internationell harmonisering av klassifice- ring/märkning (medelprioriterat), t.ex. TGD-revideringen (låg/medelprioriterat), OECD-möten av olika slag (högvolympro- grammet, testmetoder m.m.; bortprioriterat/lågprioriterat), möten anordnade av FN-organisationer (t.ex. IPCS5 ; bortprioriterat), 5 Programme on Chemical Safety () möten om hormonstörande ämnen (medelprioriterat), vetenskap- ligt inriktade möten (kompetensutveckling; lågprioriterat). Bland de icke-reguljära mötena varierar deltagandet starkt mellan medlemsländer. Länder som och deltar i stort sett allt. ligger klart efter och men ligger dock över medelmedlemslandet i akti- vitet. Länder som och deltar enbart i vissa möten. Många av de beslut som tas i dessa möten har stark direkt eller indirekt inverkan på EU-arbetet. 3.3Området Riskbedömning – verksamhet Samtliga verksamhetsområden är starkt inriktade på EU-arbete och internationellt arbete. Om bekämpningsmedel undantas står områ- det Riskbedömning för av Kemikalieinspektionens EU- arbete. 3.3.1Verksamhetsområdet ämnen – riskbedömning EU:s program för existerande ämnen tar sin utgångspunkt i de 100 195 kemiska ämnen som bedömts finnas på marknaden mellan och , och som finns listade i EINECS6 (, 1990). Även har ett program för undersökning av existerande ämnen7, vilket dock främst är inriktat på s.k. högvolymämnen, dvs. de som produceras i mängder överstigande i åtminstone något av medlemsländer. På detta område är spelplanerna följaktligen EU och , där EU har störst betydelse. betydelse ökar dock allt mer, mycket beroende på inriktning på högvolymämnena. En annan minst lika viktig orsak är globaliseringen av handeln. För att kemikaliekontrollen ska fungera effektivt krävs i allt större utsträckning lösningar som är globalt inriktade. Stränga särregler inom EU medför att europeisk industri får konkurrensnackdelar jämfört med utomeuropeisk industri. Kritik har riktats mot effektiviteten i programmet för existerande ämnen. En anledning till att processtiden för de ämnen som 6EINECS = European Inventory of Substances 7Co-operating on the Investigation of () utvärderats har varit lång är att metodiken har utarbetats parallellt med riskbedömningen av ämnena. En annan viktig orsak är att det är högvolymämnen som har stor ekonomisk betydelse som hanteras i programmet. På grund av ökad samsyn i metodfrågorna har dock situationen klart förbättras. Medlemsländerna (rapportörerna) har redovisat riskbedömnings- rapporter för 71 ämnen. De vetenskapliga och tekniska diskussio- nerna är klara på gemensamhetsnivå för 40 rapporter. I 32 fall är slutsatsen att riskbegränsande åtgärder är nödvändiga. EU:s lagstiftning och regler för riskbedömning av existerande ämnen Artikel 10 i Rådets förordning (EEG) nr 793/93 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen, samt Kommissio- nens förordning (EG) nr 1488/94, definierar medlemsstaternas skyldigheter vad det gäller ansvar för riskbedömningen, samt, när så erfordras, behov av kompletterande information från tillverkare m.m. Ansvarigt generaldirektorat är DG (ENV)8. Bestämmelserna innehåller regler om procedurer, tidsramar och ansvarsfördelning. I dessa bestämmelser fastställs även att för varje kemiskt ämne på programmets prioriteringslistor ska en medlemsstat utses som ansvarig för bedömningen av ämnet. Medlemsstaten ska utse en behörig myndighet som rapportör. I är Kemikalieinspek- tionen behörig myndighet. Efter diskussion och justeringar på teknisk nivå överlämnas riskbedömning och rekommenderad risk- begränsningsstrategi till kommissionen. Beslut tas genom röstning enligt kommittéförfarande (se även avsnitt 2). För att få ökad acceptans hos medlemsstaterna utförs riskbedöm- ningarna enligt särskilda riktlinjer beskrivna i Technical Guidance Document for Risk Assessment (TGD, 1996). Dessa riktlinjer gäller både för existerande och nya ämnen. Riktlinjerna har beslu- tats på teknisk nivå i båda programmen. 8 DG(ENV) = Generaldirektoratet för miljö engagemang i EU:s riskbedömning av existerande ämnen har som rapportörland tagit ansvar för fyra av de 141 ämnen som i fyra omgångar valts ut för riskbedömning. Dessa är antimontrioxid, DEHP9, HBCD10 och piperazin. Kemikalieinspektionen har i sitt arbete särskilt prioriterat riskbe- dömningen av DEHP. Utvärderingen av DEHP är omfattande på grund av stor spridning ifrån varor till miljön. De diskussioner som äger rum på teknisk nivå i EU om DEHP är principiellt viktiga, eftersom de lägger en grund för hur spridning från varor framöver ska behandlas från exponeringssynpunkt. Arbetet med det fjärde ämnet (antimontrioxid) har inte startat . En annan prioritering gäller de ämnen inom programmet för vilka har övergångsbestämmelser i anslutningsfördraget eller andra särskilda intressen, t.ex. bromerade flamskyddsmedel, tri- kloretylen och kadmium. Vilka principer och procedurer som skrivs in eller inte skrivs in i TGD är inom existerande ämnesprogrammet avgörande för slutliga ställningstaganden om ämnens hälso- och miljörisker. Arbetet med uppdateringen av TGD bedrivs i ett 15-tal arbetsgrupper som spänner över hela riskbedömningsområdet, dvs. effekter och expo- nering för både hälsa och miljö. står dock utanför stora och väsentliga delar av detta arbete. Kemikalieinspektionen har nämli- gen av bl.a. av resursskäl inte deltagit i arbetet i den omfattning som man själv anser skulle krävas för att ligga i linje med miljö- målen och förslagen från miljömålskommittén (SOU 2000:52) och kemikalieutredningen (SOU 2000:53). Detta innebär att här har små möjligheter att påverka. En av de fåtal arbetsgrupper som Kemikalieinspektionen deltar aktivt i är Assessement, vars syfte är att väva in hänsyn till den miljön i vägledningsdokumentet. För svensk del är särskilt hänsyn till Östersjömiljön en angelägen fråga, men trots att denna fråga är prioriterad av Kemikalieinspek- tionen har endast begränsade resurser kunnat avsättas. Möjligheten att uppnå en högre skyddsnivå på området bedöms öka när så små- ningom de baltiska staterna får fullvärdiga medlemskap i . Angelägna och aktuella frågor omfattar här antifouling-substan- ser och biocider, samt metallers effektnivåer. förs principiellt viktiga diskussioner om kriterier för öppen sjö-scenariot med utgångspunkt i ämnens PBT-egenskaper11 snarare än i fullständig riskbedömning. Det finns en direkt koppling mellan diskussionerna om den miljön i TGD-sammanhang och i OSPAR-arbetet.12 Existerande ämnesprogrammet bedöms vara navet i EU:s framtida strategi för riskbedömning av allmänkemikalier. Sannolikt kommer många av de tekniska/policy diskussioner som blir ett resultat av att föras inom ramen för programmet för Existerande ämnen. Inom EU hålls ett 10-tal möten inom programmet. Nordiskt samarbete på området riskbedömning av existerande ämnen har ett nordiskt samarbete startat där utomnordiska länders riskbedömningar fördelas mellan länderna för granskning. Detta är möjligt därför att de nordiska länderna har relativt lika syn i viktiga principfrågor på riskbedömningsområdet exempelvis vad det gäller osäkerhetsfaktorer.13 På grund av resurs- brist bl.a. i har dock vissa av de ämnen som fördelats inte granskats. engagemang i arbete med existerande ämnen Innan blev medlemsstat i EU prioriterade Kemikaliein- spektionen OECD-arbetet. Detta medförde att det svenska infly- tande blev stort i flera OECD-program. Kemikalieinspektionen har näst intill inte lagt ner några resurser alls i motsvarighet till EU:s program för existerande ämnen. 11PBT = Persistens (dvs. motståndskraft mot nedbrytning), Bioackumulerbarhet och Toxicitet (se vidare SOU 2000:53) 12OSPAR – om skydd av den miljön i Nordostatlanten (se t.ex. SOU 2000:53) 13en osäkerhetsfaktor (assessment factor) är ett numeriskt värde (ofta exempelvis en faktor 10 eller 100) som förs in i en riskberäkning för att kompensera för en osäkerhet i underliggande data, exempelvis beträffande risk för exponering. Inom ramen för det tidigare engagemanget i OECD-arbetet påbörjade Kemikalieinspektionen två utvärde- ringar, men dessa slutfördes aldrig. Anledningen är den av resurs- skäl betingade fokuseringen på EU-arbetet. Inom pro- gram för existerande ämnen tas redan nu beslut, och kommer i ännu högre grad att tas beslut, som är starkt kopplade till etappmål 1 i miljökvalitetsmålet om en giftfri miljö (se avsnitt 7.1). Initiativet och spelplanen när det gäller krav på testning av kemiska ämnen på marknaden ligger mer inom än i EU. inflytande på arbetet med riskbedömning av existerande ämnen Kemikalieinspektionens bedömning är att har ett medelmåttigt inflytande på utvecklingen av systemet inom EU, medan inte alls har något inflytande på arbete på området. 3.3.2Verksamhetsområdet ämnen – riskhantering Även på detta område är spelplanerna EU och , med tyngd- punkt på EU. Här är uppbyggnaden av resurser och kompetens av stor betydelse, särskilt med tanke på att riskbedömningen inom EU:s program för existerande ämnen nu börjar ge som resultat att ämnen pekas ut som kräver riskhantering. I diskussionerna om riskhantering sker den konkreta förberedelsen av förbud, förekomstbegränsning och andra riskbegränsande åtgär- der. Den riskstrategi som beslutas kan innebära att en rad andra direktiv berörs (s.k. down-stream regulation). Det kan t.ex. gälla de direktiv som reglerar förekomstbegränsningar, samt yrkeshygie- niska gränsvärden i arbetsmiljön, eller i avfall. Klassificering av ett ämne har direkt följdverkan i flera andra direktiv. för existerande ämnen har beslutat om rekommendationer för riskhantering för de 4 första ämnena som riskbedömts inom ramen för existerande ämnesprogrammet. Under innevarande år har ytterligare 6 förslag till risk- Ett vägledningsdokument för rapportörlandets arbete med strategin för riskbegränsning har utarbetats (Technical Guidance Document on the Development of Risk Reduction Strategies, senast reviderat 1997). I och med att antalet färdigställda riskbedömningar ökar kommer behovet av ökat engagemang på riskhanteringssidan att kraftigt stiga. I diskussionerna om riskhantering sker nämligen den kon- kreta förberedelsen till riskhanterande åtgärder, vilket regleras i begränsningsdirektivet (EEC/76/769). För risk/nyttobedömning av existerande ämnen finns rudi- mentära anvisningar i (1996). Nordiskt samarbete på området riskhantering av existerande ämnen finns också ett nordiskt projekt som kopplar till risk- hanteringsdelen av programmet. I detta projekt betonas metod- utveckling, och erfarenheterna därifrån kan komma att användas vid utformningen av riskhanteringsförslag inom EU-pro- grammet. inflytande på arbetet med riskhantering av existerande ämnen Brist på resurser och kompetens på detta verksamhetsområde för- väntas bli en flaskhals , såväl inom EU som natio- nellt. Kemikalieinspektionen bedömer att de resurser som man förmår lägga på detta område är klart otillräckliga för att ett till- räckligt aktivt agerande på EU-nivå ska kunna upprätthållas. 3.3.3Verksamhetsområdet av nya ämnen Även här är arenorna EU och , där EU är den mest bety- delsefulla. Inom EU förhandsanmäls ca 300 nya ämnen . Totalt har ca 3 000 ämnen förhandsanmälts sedan införandet av reglerna . Vid införandet av 7:e ändringen av direktivet 1993 tillkom regler för riskbedömning av nya ämnen. har ca 500–700 ämnen riskbedömts inom programmet. av alla förhandsanmälningar inklusive förslag till klassificering och märkning samt riskbedömningar tillsänds kontinuerligt alla med- lemsländer för synpunkter. System för förhandsanmälan av nya ämnen finns också i och i . Det finns dock inget internationellt organ som arbetar med samordning av de olika systemen för förhandsanmälan. Industrin vill dock få till stånd ett internationellt samarbete, främst för att minska skillnaderna i krav mellan EU, och . De sträng- aste kraven finns inom EU. Inom finns det ett samar- bete för utbyte av information om de olika systemen för förhands- anmälan. EU:s lagstiftning och regler för riskbedömning av nya ämnen De bestämmelser på EU-nivå som klargör medlemsländernas och industrins skyldigheter rörande riskbedömning av nya ämnen åter- finns i artikel 16 i Direktiv /548/EEG (ämnesdirektivet). Dessa bestämmelser har införts i det svenska regelsystemet i form av KIFS14 1998:8, Kapitel 6, Förhandsanmälan av nya ämnen. Ansva- rigt generaldirektorat är DG (ENV). engagemang i EU:s riskbedömning av nya ämnen Kemikalieinspektionens arbete i EU:s system för förhandsanmälan är begränsat till att uppfylla de krav som direktivet ställer på . får förhandsanmälningar för 2–3 ämnen . Till uppgifterna hör att se till att data finns och att direktivets krav är uppfyllda, samt att utföra riskbedömning och klassificering av de ämnen som förhandsanmäls i landet. har initierat ett arbete med att identifiera vilka av de för- handsanmälda ämnena som finns på EU-marknaden, som är per- sistenta och bioackumulerande. Arbetet som har startat är sannolikt det första steget för att diskutera PBT-kriterier i sam- band med förhandsanmälan av nya ämnen. Detta arbete är inte minst viktigt med tanke på etappmål 3 i miljökvalitetsmålet om en giftfri miljö (SOU 2000:52) och de förslag till kriterier som Kemi- kalieutredningen har fört fram (SOU 2000:53). Normalt hålls sex internationella möten på området. inflytande på arbetet med förhandsanmälan av nya ämnen Med nuvarande resursinsats kommer enbart att ha en passiv roll vad gäller inflytande och arbete med utveckling av systemet. Det finns heller inget särskilt nordiskt samarbete att verka igenom när det gäller förhandsanmälan av nya kemiska ämnen. De kommersiella värden som står på spel i fråga om nya ämnen är långt ifrån så stora som för de existerande ämnena, och därför finns här möjlighet att gå före. Det är enligt myndigheten här som policyförändringar lättast kan initieras, nya principer kan föras in och den framtida ribban kan sättas. Arbetet omfattar utarbetande av kriterier, klassificering av enskilda ämnen, utarbetande av regler om märkning och varuinformations- blad, samt internationell harmonisering av klassificerings- och märkningssystemet. EU:s lagstiftning och regler rörande klassificering Bestämmelserna på EU-nivå återfinns i Direktiv /548/EG (ämnesdirektivet), Direktiv /45/EG (preparatdirektivet) och Direktiv /155/EG (direktivet om varuinformationsblad). Ansva- riga generaldirektorat är DG(ENV) och DG(ENTR)15. Dessa bestämmelser har införts i svenska regelsystem i form av KIFS 1994:12. Ämnesdirektivets bilaga 1 innehåller bestämmelser om klassi- ficering och märkning av kemiska ämnen. Bilagan uppdateras genom kommissionsdirektiv 1–och omfattar flera tusen ämnen. beslutas nya eller ändrade klassificeringar för några hundra ämnen. 15 DG(ENTR) = Generaldirektoratet för näringsliv Ämnesdirektivets bilaga 6 innehåller kriterier och andra bestäm- melser om klassificering och märkning. Bilagan uppdateras genom kommissionsbeslut . har det inom EU skett omfattande ändringar av bestämmelserna i ämnesdirektivets bilaga 6. Dessa har t.ex. kompletteras med krite- rier för klassificering av ämnen som kan skada fortplantningen och ämnen som kan orsaka kemisk lunginflammation. Kriterierna som har uppdaterats är exempelvis de för klassificering av allergifram- kallande ämnen. Rådets direktiv /379 innehåller bestämmelser om klassificering och märkning av kemiska blandningar (preparat). DG(ENTR) är ansvarigt generaldirektorat. Tekniskt inriktade bestämmelser finns i bilagor till direktivet. Dessa uppdateras genom kommissionsbe- slut ca . om miljö och utveckling (UNCED)16 beslutade att harmonisering av klassificerings- och märkningsregler ska vara ett av sex aktionsprogram i kapitel 19 av UNCED . ECOSOC17 är det organ där det formella beslutet om införan- det av ett globalt harmoniserat klassificerings- och märknings- system kommer att tas. Harmoniseringen kommer om sannolikt att leda till ett mycket omfattande regelarbete i EU. Systemet för klassificering av kemiska ämnen är ett viktigt område inom EU, inte minst med tanke på att ett 30-tal direktiv hänvisar tillbaka till direktivet om klassificering och märkning (s.k. downstream regulation). Klassificering av ett kemiskt ämne medför därför oftast inte enbart en förändring i märkning utan kan även medföra t.ex. krav på varuinformationsblad, förbud för en viss användning, hanteringsförbud för vissa riskgrupper (minderåriga och gravida), krav på register över exponerade, samt stränga lag- ringsbestämmelser. Förekomstbegränsning som en konsekvens av klassificeringen är den klart vanligaste orsaken till förekomstbegränsningar. Endast för ett fåtal av de ämnen som är förekomstbegränsade i bestäm- 16UNCED = on Environment and Development 17ECOSOC = UN Economic and melser baseras beslutet på riskbedömning och konsekvensanalyser av de enskilda ämnena. Särskilt för ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska (kategori 1 och 2) är konsekvenserna i andra direktiv omfattande. Klassifice- ringen kan dock i gällande bestämmelser endast medföra ett förbud för konsumentanvändning av ett ämne. Mer omfattande förbud kräver riskbedömningar och konsekvensanalyser av det enskilda ämnet. Troligtvis är dessutom den kommersiella begräns- ningen som följer av en sträng klassificering en lika viktig riskbe- gränsande faktor som den begränsning som följer av regelsystemet. Diskussioner kommer, bl.a. på svenskt initiativ, att starta under slutet av om att införa särskilda klassificerings- och märk- ningskriterier för persistenta och bioackumulerande ämnen. Detta knyter direkt an till etappmål 3 i miljökvalitetsmålet om en giftfri miljö (SOU 2000:52) och till kemikalieutredningens förslag (SOU 2000:53). Inom , bedrivs expertarbetet med den globala harmonise- ringen av klassificeringskriterier (kriterier för hälso- och miljöfar- lighet för enskilda ämnen och preparat). har lämnat ett förslag på harmoniserade kriterier för klassificering av hälso- och miljöfarliga ämnen till IOMC18. Kriterier för preparat beräknas bli klara . Märkning av kemikalier accepteras i alla i stort på grundval av klassificering utförd enbart med utgångspunkt från ämnenas inneboende egen- skaper. I baseras emellertid konsumentmärkningen på riskbedöm- ning. Detta har lett till svårigheter i arbetet med den globala har- moniseringen av klassificerings- och märkningssystemet. Industri- representanter har också i olika sammanhang framfört åsikten att märkningen i högre grad bör baseras på riskbedömning. Inom ILO19 inriktas arbetet på global harmonisering av märkning och av varuinformationsblad. 18 IOMC = Inter-Organisation for () 19 = () Nordiskt samarbete på området klassificering Det nordiska samarbetet sker främst i form av förberedelser inför EU-möten och samarbete i OECD-projekt. Inom det nordiska samarbetet, som sker mot bakgrund av i stort sett gemensamma värderingar, delas uppgifterna upp mellan länderna. Detta leder till att resultatet av arbetet sträcker sig längre än vad de i varje enskilt land tillgängliga resurserna egentligen medger. Det nordiska sam- arbetet är väl utvecklat framför allt när det gäller farobedömningar, i synnerhet på den tekniska sidan av bedömningsprocessen. Tidi- gare har det nordiska samarbetet haft en klar inriktning mot utvär- dering och klassificering av enskilda ämnen. har det skett en förskjutning mot testmetoder, kriterier och policy- frågor. Tre vägledande dokument har utvecklats inom det nordiska samarbetet: En anvisning för tolkning av kriterier för klassificering (NMR, 1995) En databas med klassificeringsförslag (NMR, 1999) Kapitlen om nedbrytning (persistens) och bioackumulering i ett vägledningsdokument för den globala harmoniseringen av klassificeringssystemet (, 2000) Det nordiska samarbetet har varit mycket framgångsrikt vad det gäller utvecklandet av nya kriterier, särskilt på miljöfarlighets- området. Resultatet av samarbetet har starkt påverkat EG-direk- tiven. Samarbetet bedrivs framför allt i NKG:s20 olika projekt- grupper med projektmedel från . Det nordiska samarbetet kommer främst att vara inriktat på samordning inför EU-möten. I prioriterade områden för arbetet med klassificering Kemikalieinspektionen verkar för att det nordiska samarbetet (NKG) huvudsakligen ska bestå av projekt som är direkt inriktade på att nå resultat i EU- och OECD-arbetet. Ett för Kemikaliein- spektionen prioriterat nordiskt projekt gäller avsnitt om bioacku- mulering och nedbrytbarhet i vägledningsdokumentet för akvatisk miljö. Dokumentet håller på att inarbetas som en del av den inter- nationella harmoniseringen av klassificeringskriterier. 20 NKG = Nordiska kemikaliegruppen I harmoniseringsarbetet inom prioriterar Kemikalieinspek- tionen klassificeringskriterier som omfattas av övergångs- bestämmelserna i anslutningsfördraget, dvs. kriterier för akut giftighet och cancer. Andra av kemikalieinspektionen prioriterade kriterier gäller sådana som avser skador på fortplantningen. Det förslag på harmoniserade kriterier som har lämnat till IOMC överensstämmer väl med den svenska synen på hur kriteri- erna ska vara utformade. Kemikalieinspektionen ser det som en viktig uppgift att bevaka att inga försämringar sker av kriterierna under den kommande beslutsprocessen. Detta gäller särskilt för de kriterier som omfattas av övergångsbestämmelserna. I EU-arbetet kommer myndigheten att verka för att resultatet av harmonise- ringen införs i form av direktivändringar så snart det finns interna- överenskommelser. Även allmänkemikalier och bekämp- ningsmedelsubstanser som är förbjudna eller starkt begränsade i är prioriterade. Kemikalieinspektionen prioriterar av resursskäl arbetet med den globala harmoniseringen av märkningssystem och varuinforma- tionsblad lägre än kriteriearbetet, med undantag för sådan märk- ning som omfattas av övergångsbestämmelserna. Även den globala harmoniseringen av kriterier för klassificering av kemiska bland- ningar (preparat) har låg prioritet. På området klassificering hålls ett 30-tal internationella möten samt 30–40 telefonmöten. inflytande på arbetet med klassificering (1999–2000) har Kemikalieinspektionen inte haft några egna ämnen att ansvara för farobedömningen av. I motsats till programmen för existerande och nya ämnen finns det inga formella krav på att medlemsstater ska utarbeta klassifice- ringsförslag. drev Kemikalieinspektionen ett flertal ämnen med anledning av de svenska undantagen i samband med EU-inträdet. Man anser att det skulle stärka position att åter ha egna ämnen att ansvara för: Inflytande kan bara vinnas om man bidrar till systemets utveckling i ett helhetsperspektiv, utöver det egna landets intressen. Kemikalieinspektionens egen bedömning är att på detta område ändå tillhör tätgruppen i inflytande, tillsammans med framför allt , , och . Det nationella arbetet på klassificeringsområde står enskilt för det största regelarbetet på Kemikalieinspektionen vad det gäller infö- rande av direktiv i svenska bestämmelser.