sou · GPB382 · 2002-01-01 00:00:00 — Undersökningen fokuseras därmed på att tydliggöra attityder och åsikter hos berörda grupper vad gäller effekter av det fria handredskapsfisket och utreder därmed möjligheterna till en hållbar utveckling av fiskeresursens nyttjande inom ett avgränsat område längst den södra och mellersta . Olika verkningar därav kan ur ett vidare perspek- tiv gynna skärgården ur flera aspekter. En annan del i rapporten berör nyttjande av fiskeresursen inte enbart som yrkesfiske eller fritidsaktivitet utan som en aktivitet som ger motion och avkoppling ur ett mer medicinskt perspektiv. Stress, urbanisering och teknikberoende gör att människor alltmer söker vila och rekreation i naturen. Efterfrågan handlar mer och mer om naturligt fiske på naturliga bestånd i en naturlig miljö. Skärgården är en resurs med potential till utveckling inom denna gren och en belysning av denna aspekt, fiskerekreation kopplat till samhällstjänst, är därför vital. Skärgården är ett utsatt område då service och tillgänglighet är en bristvara. Avfolkning i skärgården är ett problem som växer sig allt större. Många skärgårdsbor har, enligt vad som framkommit, tap- pat gnistan och hoppet för en levande skärgård är I samband med införandet av det fria handredskapsfisket, vilket syftade till att öka tillgängligheten för fritidsfiskare, började turismentreprenörer i skärgården och i närområdet att etablera sig och erbjuda fisketurism. Lokalbefolkningens uppfattning om fiske och fisketurism är viktigt att ta hänsyn till. För att fisketurismen skall uppfattas som positiv måste den tillföra något till den lokala ekonomin. I då det är stora problem med fiskbestånden och vatten- kvaliteten i är det möjligt att idén om fisketurism ter sig vansklig. Det finns dock ett antal undersökningar om fiske- turismens omsättning i den bygd där den bedrivs som talar för sig själva. Kronolaxfiske är ett exempel. Inom en sträcka längs spenderade fisketuristerna totalt i bygden . Med detta exempel som grund samt vetskapen om problem med sysselsättning och befolknings- minskning i glesbygden ter sig plötsligen idén om fisketurism inte så vansklig längre. Bevarande av resurser som förtjänsten är betydande bör beaktas. Detta är dock förutsatt att planeringen av fiskevårdområden är mycket noggrann och alltid i fas med den senaste forskningen om fiskebestånden. Det mest väsentliga för att uppnå ett långsiktigt hållbart nyttjande är att inte göra större fångstuttag än produktionen tillåter. Detta utgör dock ett problem då kustvattenägare till skillnad från ägare till inlandsvatten inte har full beslutanderätt över resursens nyttjande. Detta har medfört att intresset för att bilda fiskevårdsområden och bedriva fiskevård har minskat. Länsstyrelserna i och har tillsammans med en arbetsgrupp bestående av bl.a. experter, lokalbefolkning och sportfiskare tagit fram ett förslag på en ny förvaltningsform med tanke på det oreglerade utnyttjandet av fiskeresursen som sker i skärgården . Arbetet är en verkning ifrån Miljö- och hushåll- ningsprogrammet (1999) med syfte att skapa bättre förutsättningar och utvecklingsmöjligheter för yrkesfisket, sportfisket, fisketuris- men och fiskevården. Kan då fisketurism vara ett sätt att utveckla sysselsättningen i kustområden längs som annars uppvisar en negativ trend avseende arbete och arbetskraft? Finns det möjlighet att genom samverkan få till stånd en mer accepterad syn på fisketurism och kan man genom förändringar anpassa fisketurismutbudet för att möta framtidens förändrade krav? Finns det möjlighet att utveckla fritidsfiske som aktivitet och planera för detta i samverkan med aktörer med andra perspektiv än rent turistiska? För att kunna få en bild av hur fiskenäringen ser ut längs med , dess utvecklingsmöjligheter samt befolkningens åsikter och attityder kommer följande punkter, ej rangordnade, att utredas i rapporten: Hur har lokalbefolkningens situation i skärgården förändrats sedan införandet av fritt handredskapsfiske? På vilket sätt påverkas olika aktörer av det fria handredskaps- fisket? Vilken attityd har de inblandade aktörerna gällande fiske- turism? Hur viktig är besöksnäringen för skärgården? Finns det möjlighet till och intresse av alternativa näringar? Är fiskevårdsområden ett alternativ längs ? På vilket sätt mottas den föreslagna förvaltningsmodellen hos aktörerna? Rapportens syfte är att identifiera och beskriva olika aktörers atti- tyder till och åsikter om fritidsfiske samt att försöka åskådliggöra framtida tänkbara utvecklingsvägar för ett aktivt fritidsliv. Undersökningen genomfördes och begränsades till intervjuer med fiskare, besöksnäring och övrig bofast lokalbefolkning i Västerviks-, Oskarshamns- och kommun. Kommunintervjuer begränsades från kom- mun upp till och med . Skärgårdsförening- arna intervjuades från upp till och med . Avgränsningen har skett i samråd med uppdragsgivaren. Avgränsningen avseende intervjuer med lokalbefolkning bidrar till att undersökningen blir generaliserad. Rapporten bör därmed läsas med hänsyn till detta. Med fritidsfiske avses allt fiske utom så kallat catch and release. Med rekreation avses all fritidssysselsättning inom- hus och utomhus. Hit räknas också en mer hälsoinriktad rekreation med aktiviteter i naturen. För att få reda på ovanstående frågeställningar har personliga inter- vjuer, telefonintervjuer samt e-postintervjuer genomförts med föl- jande grupper: Relaterat till tiden för undersökningen bestämdes ett intervjuantal för intervjuer av bofasta skärgårdsbor till 16 stycken. Utifrån en förteckning över skärgårdsbor i , Misterhults, och Tjusts skärgård där även sysselsättning var angivet fördelades antalet intervjuer enligt följande: Anledningen till att yrkesfiskarna kom att representeras av några fler är att denna grupp förmodligen har påverkats hårdast av effek- terna av det fria handredskapsfisket. Besöksnäringen utgörs av tre lokalt drivna företag och en sportfiskecamp. den största i området och är lokaliserad till . Merparten av intervjuerna utfördes i skärgården på de intervjuades hemmaplan. När det vid själva intervjutillfället inte fanns tid för intervju erbjöds telefonintervju eller svar via e-post. Av 16 stycken svarade 15. Sju Skärgårdsföreningar valdes ut längs från och upp till Roslagen. Förhoppningen var att med Skärgårdsföreningarnas hjälp få en mer sammanfattad version av hur förhållandena är för skärgårdsbefolkningen. Samtliga ordföran- den i dessa Skärgårdsföreningar kontaktades via telefon varvid nästa steg blev att skicka bakgrundsmaterial och frågor till veder- börande. Av de sju utvalda har fem svarat genom telefon- eller e- postintervju. Bortfallet beror på tidsbrist hos de intervjuade. För att få kommunernas syn på det fria handredskapsfisket och fisketurism valdes sju kommuner ut; , , , , , samt kommuner. Då frågorna täcker över flera områden men främst besöksnäringen valdes kommunernas näringslivsansvariga ut som intervjuobjekt. Då dessa inte funnits till hands har turistchefer eller liknande som kontaktpersoner på kommunerna funnit lämpliga istället svarat på frågorna. Av dessa har alla utom svarat inom avsatt tid genom telefon- eller e-postintervju. Enligt vissa kommuner har många under utsatt intervjuperiod varit på semester och inte funnits till hands för att besvara frågorna korrekt och ingående. För att ta reda på utvecklingsmöjligheterna av fiske ur ett medi- cinskt perspektiv har intervjuer per telefon genomförts med en distriktsläkare samt en specialistläkare. Samtliga intervjuade äger fastigheter som gått i arv. Några av fastigheterna har även gått i arv i flera generationer. För de flesta har sysselsättningen, som i huvudsak är yrkesfiske, ändrats histo- För att kunna livnära sig på yrkesfiske bedrivs någon form av binäring, vilket kan vara skogskötsel, transporter, fisk- rökeri etc. Binäringen utgör dock fortfarande en mindre del av sysselsättningen. Införandet av det fria fisket anses vara en olycklig historia enligt de intervjuade och som det bör göras något åt . Samt- liga intervjuade uppfattar det fria handredskapsfisket som kon- fiskering av privat egendom. Att man som markägare måste betala skatt för något som man inte har bestämmanderätt över upprör många. En del av de intervjuade anser att reformen ska bort helt. - Med det fria fisket bjuder vi hela världen på fiske. Förekomsten av fritt handredskapsfiske anges vara som störst under tidig vår eller sen höst. förekommer det knappt något. Förekomsten av fritt handredskapsfiske var enligt de intervjuade värst i början då reformen precis antogs. Situationen anses då ha varit vedervärdig. uppfattas dock fenomenet som något bättre men en av de intervjuade påpekar också att försämrade vattenkvalitet har påverkat fiskebeståndet negativt. Tyskar anges vara den målgrupp som man märker mest av i skärgården men det finns även svenskar som försöker tjäna pengar på det fria fisket. Införandet av det fria handredskapsfisket har lett till fler för- störda fiskeredskap enligt de intervjuade. Ständiga reparationer och förlorad inkomst har skapat irritation bland yrkesfiskarna. Olika sociologiska aspekter skapar också irritation. Brist på respekt hos många människor är en faktor är en sådan aspekt. blev man uppvuxen med att alltid fråga om lov. Gränser var vitalt att respektera. upplever man att folk brister i respekt till andra. Begränsningen av vattenägarnas rättigheter, vad gäller för- valtning över fiskeresursen, i samband med införandet av det fria handredskapsfisket anser man ordagrant vara -åt helsike på tok. -Markägare får ju bestämma över sin skog! En av de intervjuade ser det som konfiskering av egendom som funnits i generationer. Vad gäller särbehandling av fiskeregler, kontra inland, betraktas det inte som rättvist utan helt tokigt. Inland och kust- vatten anser man inte kunna jämföras. - Fiska fritt kan man få göra där folk inte försörjer sig på näringen. Hälften av de intervjuades fiskevatten ingår i ett fiskevårdsom- råde. Dessa fiskevårdsområden har dock bildats vid olika tidpunk- ter. Samtliga syftar dock till att tillsammans bestämma minimått på upptag av fisk samt att uppmärksamma lekområden. områden betraktas som en förutsättning för yrkesfiske. Enligt de intervjuade har införandet av det fria handredskapsfisket gjort det svårt att bedriva fiske då man själv inte kan styra uttaget för beståndet. Intresset för att bilda fiskevårdsområden har enligt intervjuades utsago stagnerat . Jämfört med hade yrkesfiskaren tidigare fullständig kon- troll över fiskeresursen. anser man att det brister i kontroll och tillsyn över resursens nyttjande. Enligt de intervjuade skulle ett ökat ansvar och beslutanderätt till ägare av fiskevatten med sannolikhet leda till ett ökat lokalt engagemang och intresse för fiskevård. Den nya förvaltningsmodellen känner samtliga intervjuade till. Dock är inte alla riktigt insatta i den. De flesta anser den vara bra då något måste göras. Obligatoriskt fiskekort är samtliga positiva till förutsatt att det kommer lokalbefolkningen till godo. Det finns ju jaktkort och golfkort så varför inte fiskekort är en kom- mentar. Ett dilemma med obligatoriskt fiskekort anser en av de intervjuade vara att hitta rätt vattenägare för den som vill fiska. Fiskevårdområden bör därför spänna över ett större område anser samma person. Några av de intervjuade anser att det är stor skillnad på kunskap om fiskesamhällets förutsättningar och begränsningar för dess nyttjande än för ett bara . En negativ befolk- ningsutveckling av bofasta skärgårdsbor samt ett minskat intresse för yrkesfiske är faktorer som påverkat kunskapskällan negativt. Merparten av de intervjuade arrenderar även fiskevatten. Samtliga anser att yrkesfiskare borde ha förtur till fiskevatten då de livnär sig på näringen. –Det är ingen levande skärgård om inte yrkes- fiskarna finns kvar. Turism förekommer inte i någon större utsträckning i områdena kring Sladö, Marsö, Vinö, Svartö och Ekö. Kring området Långö/Horsö anser man det vara överexploaterat. Turism utgörs där av friluftsliv och stuguthyrning och någon ytterligare utveck- ling av näringen är man helt emot. I de övriga områdena kan man tänka sig en utveckling av turism som komplement till bas- näringen. Turismutvecklingen måste dock ske under kontrollerade former och vara småskalig. En utveckling av fisketurism är merparten av de intervjuade positiva till förutsatt att det görs gemensamt inom ett fiskevårds- område. En av de intervjuade anser att -det går ju inte att ta betalt för arrangerat fiske när det går att fiska gratis. att inkomsten ska gynna lokalsamhället och speciellt fiskevatten- ägarna. Den person som har sitt fiskevatten kring Marsö i södra anser att införandet av det fria handredskapsfisket har lett till totalkonfrontation mellan yrkesfiskare och besöksnär- ing och menar att det är svårt att utveckla något samarbete då. Några av de intervjuade anser däremot att kontakten är bra och att samarbete är positiv förutsatt att det kommer skärgårdsborna till nytta, medan andra har ringa kontakt med andra aktörer och känner inget behov av att utveckla något samarbete. Medlemskap i skärgårdsföreningen finns hos merparten av de intervjuande. En av dem var även medlem i (). Föreningen är lokalt driven och verkar för att öka samarbetet mellan företagarna i skärgården samt att utveckla och stärka områ- det i olika avseenden. Enligt samtliga intervjuade ser framtiden för skärgården inte ljus ut. är man trött på alla utredningar som görs i skärgården, då något resultat ännu inte skådats. Till följd av detta börjar förtroen- det för kommun och länsstyrelser att minska menar en av de inter- vjuade. En av de intervjuade yrkesfiskarna poängterar att man nu sätter sitt sista hopp på utredningen avseende effekter av det fria handredskapsfisket då man ser skärgården sjunga på sista versen. Vidare anser samma person att kommun och bör träda in och göra något drastiskt innan området dör ut totalt. – är skärgården fortfarande levande, men kanske inte . Den ständiga utflyttningen ifrån skärgården nämner ett par av det intervjuade som ett orosmoment . – När 40- talisterna är pensionerade eller borta är det slut för skärgården. Det finns ingen som ställer upp på våra arbetsförhållanden. För yrkesfiskarnas framtid anser en av de intervjuade att det skulle vara bra om det skedde en ändring av reformen då det inte går att arbeta som yrkesfiskare om man inte kan kontrollera fiskebeståndet och föra statistik. Vidare är det bättre att sköta sitt egna vatten och få en mindre inkomst ifrån fiskekort anser en annan. Av de tre intervjuade äger samtliga fastigheter som gått i arv. I fastigheterna ingår också stora vattenarealer. Basnäring (fiske, jordbruk, skog) utgör sysselsättningen, men andelen har dock förändrats något historiskt. är det en av näringarna som har En person bedriver binäring i form av sjöfågeljakt och tillsyningsuppdrag åt . Binäringen utgör dock en mindre del av sysselsättningen. Det fria handredskapsfisket upp- fattas som personligt intrång på privat mark. Vidare ses den rådande kommersialiseringen av allemansrätten som ett allvar- ligt problem, speciellt för de som äger vatten då man upplåter folk att fiska på vatten som man inte själv äger. Ytterligare en nackdel med reformen är att man som ägare av vatten inte kan ta betalt för upplåtelse av fiskeresursen på privat mark. Attityden till det fria handredskapsfisket är överensstämmande. Enligt intervjuade fastighetsägare på är de relativt sko- nade ifrån problemen som reformen medfört då vattenarealen kring antogs som naturreservat med fiskeförbud 1985. Anledningen till bildandet av naturreservatet anges vara att man ville bevara den rådande kulturmiljön på . Trots uppsatta skyltar förekommer det stundvis fritt handredskapsfiske i området av såväl privatpersoner som båtar uthyrda ifrån Lysingsbadet i och deras sportfiskecamp. I området kring är det enligt de intervjuade främst polacker och tyskar som nyttjar det fria fisket, men även här säger man att båtar ifrån Lysingsbadet har skådats. Kring Sladö uppger de intervjuade att förekomsten av fritt handredskapsfiske minskat i takt med att fiskebeståndet har försämrats. Då Sladö ligger lite avsides från Lysingsbadet säger sig de intervjuade inte ha skådat sportfiskecampens båtar i samma utsträckning som i andra områden. Det fria handredskapsfisket har skapat irritation hos de intervju- ade då man allt oftare har fått sina fiskeredskap förstörda samt att man inte kan få ut någon ersättning för detta. Vidare uppfattas en del fiskare som nyttjar det fria fisket som provocerande då de placerar sina båtar vid utlagda nät. Det fria handredskapsfisket har också bidragit till att det har blivit svårare att bestämma hur mycket av fiskebeståndet som ska tas upp. Fråntagandet av markägarnas rättigheter vad det gäller förvalt- ning och administration av privat fiskevatten i samband med in- förandet av det fria handredskapsfisket anser man vara - en histo- ria som inte borde få ha gått till så. , oavsett om det utgörs av land eller vatten är båda fastigheter och därför borde samma rättig- heter gälla menar de intervjuade. Det borde heller inte göras någon särbehandling av rättigheter vad gäller sötvatten i inlandet och kustvatten längs med . Av det tre intervjuade är det bara en som har mark där vatten- fastigheten ingår i ett fiskevårdsområde. Vattnet kring ingår som tidigare nämnts i ett naturreservat. Fiskevårdsområden anses vara bra då det med sannolikhet ökar kontrollen över resursen. I samband med att det fria handredskapsfisket infördes anser man att har kontrollen och tillsynen över fiskeresursen har försämrats betydligt. Innan reformen antogs kontrollerades fiskeresursen på eget intresse, men då ägare till vatten togs ifrån bestämmanderätten över fastigheten har intresse för att bedriva fiskevård, och därmed utplantering av fiskyngel, avtagit. Ett ökat ansvar och beslutanderätt över resursens nyttjande anser man med stor sannolikhet åter öka intresset och engagemanget hos vatten- ägare för att bedriva fiskevård. Förslaget på en ny förvaltningsmodell känner samtliga inter- vjuade till. En av dem har även varit med vid utformningen. För- slaget ser de positivt på men då ämnet anses vara komplext finns det en uttryckt känsla av att den inte kommer att gå igenom. Obli- gatoriskt fiskekort anser samtliga vara bra och i samband med fiskevårdområden kan det genera inkomst till vattenägarna. -Då det finns jaktkort borde fiskekort vara en självklarhet. En uttryckt nackdel med obligatoriskt fiskekort är att det kan bli svårt för dem som vill fiska att finna rätt ägare till vattnet. Vidare är det lätt att komma över på ett annat fiskevårdsområde där inte fiskekort har lösts. Förutom sitt egna vatten arrenderar två av dem intervjuade ytterligare vattenareal för att bedriva fiske på. Angående möjlighet att hyra ut sitt fiskevatten till fiskeklubbar råder det delade meningar om. Medan en person anser det vara godtagbart så länge det inte går till överdrift, anser en annan att det först borde gå till yrkesfiskare. Den tredje ser det inte alls som något positivt. Det förekommer småskalig turismaktivitet i områdena , och Sladö. Samtliga intervjuade är positiva till en utveckling av turism i skärgården. En av personerna tror att turismnäringen skulle kunna bli en räddningsplanka för skärgården förutsatt att industrin utvecklas under kontrollerade former och genererar inkomst till det lokala samhället. – Genom turism- näringen skulle kulturmiljön kunna leva vidare. En utveckling av fisketurism är man också positiv till förutsatt att den person som bedriver verksamheten äger vatten och att verksamheten bedrivs i en liten skala. En av de intervjuade var dock skeptisk till en utveck- ling av fisketurism då fiskebeståndet är dåligt. Två av de intervjuade anser att kontakten mellan dem och andra entreprenörer är god, medan en person poängterar att sedan införandet av det fria handredskapsfisket har konflikter uppstått i skärgården. – är man mest ute efter att sko sig själv. Samt- liga intervjuade innehar medlemskap i både skärgårdsföreningen och i MIF. En person är även medlem i sitt byalag och tycker att föreningarna har tillfört mycket i skärgården. Det råder en positiv inställning till att samarbeta med olika aktörer ifrån olika instanser för att åstadkomma en utveckling av skärgården. Vad det gäller framtiden i skärgården anser man det vara svårt att förutse. För att skärgården ska ha en framtid måste man skapa möjligheter för folk att kunna bo kvar eller flytta till området. En person anser att kulturmiljön i skärgården måste bevaras. Dock bör det inte drivas och utvecklas som ett museum. En ändring i refor- men tror man inte kommer att ändra problematiken med en utdö- ende skärgård, däremot kan den nya förvaltningsmodellen om den antas skapa bättre förutsättningar för de som äger mark med vatten. Vidare anser man att turism kan utgöra en bra bisyssla och därmed fungera som komplement till basnäringen rent ekonomiskt. Två av de totalt fyra intervjuade på , Hasselö, och Hunö äger en fastighet som gått i arv och där vattenareal ingår. De övriga har köpt sina fastigheter och i en av dem ingår även vatten. Huvudsysselsättningen utgörs av antingen traditionell näring, arbete på land eller besöksnäring. Endast turism är svårt att livnära sig på i skärgården då den är säsongsbetonad. Näringen bedrivs därför oftast som binäring eller som komplement till huvudsyssel- sättningen av eget intresse. Två av de intervjuade bedriver fiske- turism där den ena äger vatten som ingår i ett naturreservat och därmed säljer kontrollerat fiske med fiskekort. De personer som har besöksnäring som huvudsysselsättning har utvidgat sin verk- samhet genom att erbjuda olika former av turismaktiviteter, kurser och lägerskolor etc. Hos en av de intervjuade har sysselsättningen förändrats historiskt. Från att tidigare ha utgjorts av jordbruk och fiske, utgörs sysselsättningen på ägorna av jordbruk och besöksnäring. De olika turismaktiviteterna som bedrivs är Bo på lantgård, vandrarhem, konferenser, fiske och jakt. Majoriteten av besökarna utgörs av svenskar. Fisket lockar även många utländska grupper och då främst tyskar. Samtliga intervjuade är positiva till en utveckling av turism i skärgården, dock ska det vara småskalig turism med skärgårdsanknytning. bedriver storskalig turism i samband med Lysingsbadet vilket man inte anser sig passa in i den genuina miljön som skärgården utgör. En utveckling av fisketurism i form av rekreation är de intervjuade också positivt inställda till och ser utvecklingsmöjligheter av denna gren . - Tystnad och naturupplevelser säljer och det är precis det som skärgården kan erbjuda. Det är då fånigt att inte ta tillvara dessa möjligheter. Införandet av det fria handredskapsfisket betraktas av de inter- vjuade som intrång på privat mark. - När reformen antogs hade man nog inte räknat med att utlänningar skulle komma hit och fiska i den utsträckning som det är . Mest är det svenska och tyska privatpersoner som nyttjar det fria fisket. Sportfiskare är också en grupp som gagnar det fria fisket dock med fångstmetoden där man släpper ut fisken i vattnet igen efter att ha fiskat upp den, det som på engelska kallas för catch and release. En av de inter- vjuade poängterar att enstaka händelser med tyskar som fyller frys- boxar med fisk bildar myter i skärgården, och anser att svenskar kan vara minst lika respektlösa. Införandet av det fria handred- skapsfisket har skapat osämja i skärgården. Konflikterna tillhör mest de som äger vatten och de entreprenörer som bedriver fiske- turism på lite eller inget eget vatten alls. Det fria handredskaps- fisket anges utgöra ett irritationsmoment där alla har sina privata aspekter. Om införandet av det fria handredskapsfisket har gynnat verksamheten har man inte funderat på och därför är det svårt att uppskatta.