sou · GPB314d3 · 2002-01-01 00:00:00 — Genom en ändring och ett tillägg av en ny andra mening i andra stycket har preskriptionstiden i förhållande till gällande rätt förlängts beträffande vissa sexualbrott mot barn och dem som inte har fyllt . De allmänna övervägandena finns i kapitel 11. En särskild preskriptionsbestämmelse enligt vilken preskriptions- tiden börjar löpa den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt gäller således följande brott. Våldtäkt, sexuellt tvång, sexuellt utnyttjande, sexuell exploatering av ungdom, våldtäkt mot barn, sexuellt övergrepp mot barn, sexuell kränkning av barn som består i att gärningsmannen främjar att barnet utföra en sexuell posering och koppleri. Bestämmelsen omfattar också försöksbrott. Den förlängda preskriptionstiden omfattar inte brotten samlag med avkomling och samlag med syskon enligt nya 7 kap. 3 a §. Detta till skillnad mot vad som gäller beträffande brotten sexuellt umgänge med avkomling och sexuellt umgänge med syskon enligt 6 kap. 6 §. Ändringen är en konsekvens av att dessa brott inte utgör sexualbrott (kapitel 10). 17.1.6Ordningslagen (1993:1617) 14 § En offentlig tillställning som utgör pornografisk föreställning får inte anordnas. En föreställning är pornografisk om den med hänsyn till inslag av dans, posering eller liknande uppträdanden av sexuell karaktär vid en samlad bedömning kan anses ha till huvudsakligt syfte att påverka åskådaren sexuellt. De allmänna övervägandena finns i kapitel 12. I bestämmelsen har förtydligats att enskild posering som sker i anslutning till föreställningen skall anses utgöra en del av föreställningen och att sådan posering sålunda bör beaktas vid bedömningen av om föreställningen i dess helhet är pornografisk. Vid en sådan samlad bedömning bör en föreställning kunna bedömas som pornografisk även om den förutom inslag som i sig innebär en framställning av sexuella situationer på ett ohöljt och utmanande sätt, innehåller andra inslag utan sexuell anspelning. Om en person utför en sexuell posering i en otillåten pornografisk föreställning bör ansvar kunna dömas ut för sexuell exploatering av ungdom enligt 5 § och överträdelse av denna bestämmelse i brottskonkurrens. 29 § Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.i egenskap av anordnare bryter mot kravet på tillstånd eller anmälan i 4 eller 5 § eller mot ett villkor eller ett förbud som har meddelats enligt 4 § andra stycket, 5 § fjärde stycket, 15 §, 16 § andra stycket eller 25 §, 2.lämnar oriktig uppgift om något förhållande som han enligt tillämpliga föreskrifter är skyldig att upplysa om i en ansökan eller en anmälan eller om sådana omständigheter som polismyndigheten kan begära uppgift om med stöd av 9 § första stycket, 3.anordnar en allmän sammankomst eller offentlig tillställning i ett tält som saknar föreskrivet godkännande eller bryter mot ett användningsförbud eller mot ett villkor som har meddelats för användandet, 4.anordnar en allmän sammankomst eller offentlig tillställning och därvid tillåter användning av en tivolianordning som saknar föreskrivet godkännande eller bryter mot ett användningsförbud eller mot ett villkor som har meddelats för användandet, 5.anordnar en allmän sammankomst eller offentligt tillställning utan tillstånd enligt 19 eller 20 § i fall då sådant tillstånd behövs, eller 6.anordnar eller fortsätter en allmän sammankomst eller offentligt tillställning trots att sammankomsten eller tillställningen har inställts eller upplösts enligt 22 eller 23 §. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot förbudet i 18 § första stycket mot förtäring eller förvaring av alkoholdrycker döms till penningböter, om inte gärningen är belagd med straff i någon annan författning. Har flera medverkat till en gärning som avses i första stycket skall 23 kap. 4 och 5 §§ tillämpas. 29 a § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anordnar en offentlig tillställning i strid med 14 §. Den som endast har uppträtt i föreställningen skall vara fri från ansvar för medverkan till brottet. Straffbestämmelsen i nuvarande 29 § 5 har förts över till en ny paragraf, 29 a §. Straffskalan har skärpts i förhållande till gällande rätt. Straffet är böter eller fängelse i högst . Den som endast har uppträtt i föreställningen är fri från ansvar för medverkan till brottet. 31 § Om en anordnare av en allmän sammankomst eller offentlig tillställning har gjort sig skyldig till en överträdelse som avses i 29 eller 29 a §, får vad som har uppburits i avgifter eller i någon annan ersättning för att bevista sammankomsten eller tillställningen förklaras förverkat efter vad som kan anses skäligt. Om ersättningen har utgått i något annat än pengar och om den inte finns i behåll, får i stället värdet förklaras förverkat. Angående beslag av egendom som kan antas vara förverkad enligt första stycket, gäller bestämmelserna om beslag i . 31 a § Egendom som har använts såsom hjälpmedel vid en överträdelse som avses i 29 a § får förklaras förverkad, om det krävs till förebyggande av brott eller om det annars finns särskilda skäl. I stället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat. Bestämmelsen i 31 a § är ny. De allmänna övervägandena finns i kapitel 12. Förverkande får ske också av egendom som har använts såsom hjälpmedel vid brottet. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamöterna () och () Gällande 4 kap. Om brott mot frihet och frid gällande människohandel för sexuella ändamål. Vi anser att även de personer som är medvetna om att de i ett annat land ska prostituera sig eller på annat sätt ingå i en sexuell exploatering och känner till villkoren ändå ska innefattas i den föreslagna 3 a §. Den nu föreslagna paragrafen uppställer villkoren, olaga tvång, vilseledande eller på annat otillbörligt sätt, för att lagen ska tillämpas. De kvinnor i tredje världen eller i som de oftast gäller kan vara medvetna om vad som krävs av dem samt villkoren för deras uppdrag. Vi anser trots detta, att dessa kvinnor har små valmöjligheter och att de befinner sig i underläge. Just på grund av dessa omständigheter utnyttjas de av cyniska personer som vill tjäna pengar på handeln med deras liv som insats. Att vara prostituerad eller arbeta inom annan sexindustri i ett främmande land där både språk och omständigheter i övrigt är främmande utgör en miljö där den sexuellt exploaterade personen befinner sig i en synnerligen utsatt position. Vidgas inte paragrafen finns risk för att handel med prostituerade över gränserna blir legal och kvinnokroppar en handelsvara. Vi anser att det är på handlarna/profitörerna som fokus ska inriktas. De begår en kriminell handling när de bedriver handel med människor för sexuella ändamål oavsett vilken medvetandegrad offren har. I betänkandetexten noteras att; de bakomliggande orsakerna till att kvinnor och barn blir föremål för människohandel är såväl ekonomiska, sociala, politiska som rättsliga. I de länder där kvinnor och barn rekryteras råder oftast fattigdom och arbetslöshet. Dessutom finns en efterfrågan på sexuella tjänster i den rikare delen av världen. Det finns alltså förutsättningar för en lukrativ handel. 568 Reservationer och särskilda yttranden Det är lätt att förstå att det finns starka ekonomiska motiv för kvinnorna att söka arbete utomlands. Det finns emellertid inte alltid möjligheter att på ett lagligt sätt erhålla uppehålls- eller arbetstillstånd för att få bo och arbeta i . För en kvinna som lever under de beskrivna villkoren kan ett erbjudande om att arbeta som strip-tease dansös eller till och med som prostituerad i framstå som ett godtagbart alternativ. Hon riskerar att bli utlämnad till mellanhänder och andra agenter och att således bli föremål för ett cyniskt utnyttjande. Oavsett om kvinnorna är införstådda med att de skall arbeta som prostituerade, i den s.k. sexbranschen eller inte, är det gemensamt för de kvinnor som varit föremål för denna handel att de i slutändan blir tvingade, utnyttjade eller lurade och att de är isolerade och manipulerade. De har fått sina grundläggande mänskliga rättigheter åsidosatta. Att jämföra människohandel för sexuella ändamål med moderna slavhandel är ingen överdrift. Trots ovan nämnda texter vill majoriteten utesluta de kvinnor som frivilligt säger ja och där villkoren uppfylls. Vi anser att det oavsett hur kvinnorna agerat ska bli straffbart för de personer som gjort handeln möjlig. Det är de som handlat på ett otillbörligt sätt och ska straffas. För att den nya lagparagrafen ska bli tydlig och klar yrkar vi på följande lydelse: 4 kap. Om brott mot frihet och frid Den som rekryterar eller transporterar en person från det land som han eller hon vistas i till ett annat land med uppsåt att han eller hon där skall bli utsatt för sexuell exploatering, eller som i ett sådant syte på ett otillbörligt sätt inhyser eller tar emot en sådan person, döms för människohandel för sexuella ändamål. Straffet är fängelse i lägst och högst . Reservationer och särskilda yttranden 569 Reservation av ledamöterna () och () Enligt vår mening har våldtäktsbrottet blivit alltför vagt utformat enligt majoritetens förslag. 6 kap 1 § första meningen vilken innehåller huvudstadgandet har helt släppt en gärningsbeskrivning som knyter an till ett objektivt iakttagbart yttre skeende. Istället är brottet beskrivet som ett sinnestillstånd hos brottsoffret. Denne skall ha utsatts för en allvarlig kränkning. En kränkning är ett subjektivt upplevt intrång i den personliga integriteten. Denna känsla är sålunda individuell och omöjlig att identifiera på ett objektivt sätt. I och för sig skulle man kunna tänka sig att domstolen avgör vad som skall anses vara en allvarlig kränkning men då måste domstolen ha allmängiltigt vedertagna kriterier härför och de måste angivas i lagrummet. Sannolikt skulle man komma fram till att stadgandets nuvarande lydelse egentligen väl täcker det område som är straffvärt som våldtäkt. Egentligen har under kommitténs arbete inte framkommit något beteende som borde bedömas som våldtäkt som inte täcks av gällande lagstiftning. Det finns starka skäl för att inte enbart samlaget bestraffas som våldtäkt, men det utvidgade området måste vara möjligt att direkt utläsa ur straffbestämmelsen så att legalitetsprincipen inte träds förnär. Detta gäller egentligen all strafflagstiftning men särskilt ett så allvarligt brott som våldtäkt med ett straffminimum fängelse. Våldtäkt är ett av befolkningen välkänt brott med stort straffvärde. Detta medför att de rättstillämpande myndigheterna lägger ner stor möda på att utreda och lagföra gärningsmännen som av domstolarna ådöms stränga straff. Blir brottet vagt och otydligt beskrivet finns risk för att brottets legitimitet minskar och lagstiftarens intentioner att beivra straffvärda kränkningar går om intet. Med hänvisning till det anförda förordas att lagrummets första mening får följande ändrade lydelse: För våldtäkt döms den som med våld eller hot tvingar annan person till samlag eller till annan sexuell handling om gärningen med hänsyn till kränkningens art och omständigheterna i övrigt är jämförlig med påtvingat samlag. 570 Reservationer och särskilda yttranden I konsekvens med det ovan anförda bör straffstadgandet om våldtäkt mot barn få följande lydelse: För våldtäkt mot barn döms den som med ett barn har samlag eller genomför annan sexuell handling om gärningen med hänsyn till kränkningens art och omständigheterna i övrigt är jämförlig med påtvingat samlag. Reservationer och särskilda yttranden 571 Reservation av ledamoten () Förslaget om att förlänga preskriptionstiden för sexualbrott mot barn innebär ytterligare ett avsteg från de generella preskriptionsregler som gäller för övriga typer av brott. När den gällande ordningen infördes framfördes en rad skäl mot att låta preskriptionstiden löpa från den dag då den unge fyller eller skulle fyllt . Dessa skäl måste enligt min mening tillmätas en sådan betydelse att det inte kan anses lämpligt att göra ytterligare förlängningar utan att också skärpa straffsatserna. Att räkna preskriptionstiden från målsägandes innebar en avsevärd förlängning av preskriptionstiden, en förlängning som inte alltid kan anses stå i förhållande till brottets straffvärde. Men brottets speciella karaktär – då speciellt det faktum att barn ofta inte förmår berätta om övergreppet förrän det kommer upp i tonåren – gör att ett undantag från de generella preskriptionsreglerna kan anses motiverat. Men med den nu föreslagna förändringen – där preskriptionstiden skall börja först när målsägande fyller eller skulle ha fyllt – blir skillnaderna mellan huvudregel och undantag enligt min mening allt för stor. Även om vissa skäl talar för att ytterligare förlänga preskriptionstiden, anser jag att man med majoritetens förslag riskerar att i en del fall få preskriptionstider som inte står i rimlig proportion till brottets straffvärde. Jämfört med andra brott får nu sexualbrott mot barn så långa preskriptionstider att avvikelsen från de generella reglerna blir svåra att motivera. Det hade enligt min mening varit lämpligare att uppnå längre preskriptionstiderna genom straffskärpningar. På så sätt hade man uppnått samma resultat, men utan ytterligare avsteg från de generella preskriptionsreglerna. Kommittén har haft i uppdrag att utreda bl.a. om det finns skäl och möjligheter att införa regler som begränsar och försvårar för s.k. sexklubbar att rekrytera unga personer till sin verksamhet och om andra skadliga effekter kan undvikas genom lagstiftning eller på annat sätt. Efter att ha tagit del av utredningsmaterialet finner jag att svaret på de frågorna är nej. Verksamheten på sexklubbarna är 572 Reservationer och särskilda yttranden moraliskt motbjudande och anstötligt. De kvinnor som arbetar där har som utredningen visar ofta en rad personliga trauman bakom sig. Kunderna är lika ofta tragiska figurer som blir utsatta för ett mycket kostsamt bondfångeri. Ingenting i sexklubbarnas verksamhet kan alltså anses försvarbart eller på något sätt ha ett värde för samhället i stort. Den brottsliga verksamhet som förekommer på dessa klubbar skall givetvis beivras och straffas. Ett resursstarkt polis- och rättsväsende har stor betydelse för att minimera de skadliga effekter som en kriminell miljö kan ha på människorna som vistas där. I sin vilja att göra något som inte kostar pengar har majoriteten lagt förslag som knappast kommer ha någon effekt på vilken verksamhet som bedrivs på klubbarna. Erfarenhetsmässigt vet vi att klubbägare och övriga aktörer har stor möjligheter att kringgå lagstiftning av detta slag. Utan att ändra innehållet i verksamheten kan klubbar genom att anpassa rent praktiska detaljer i verksamheten oftast sätta lagstiftningen ur spel. I likhet med majoriteten finner jag att dagens lagstiftning troligen redan omfattar den verksamhet som beskrivs i materialet. Det borde därför enligt min mening vara lämpligare att låta domstolarna tillämpa de redan gällande reglerna innan ytterligare lagstiftningsåtgärder vidtas. Ur ett konstitutionellt perspektiv rör det sig om ett känsligt område, där lagstiftning endast bör vidtas med yttersta försiktighet. En allt för långtgående lagstiftning på det här området kan innebära inskränkningar i de grundlagsskyddade friheterna, främst mötes, demonstrations och yttrandefriheterna. Den föreslagna förändringen innebär också att lagstiftningen närmar sig det privata område som, vad gäller vuxna människor, som huvudregel måste anses ligga utanför lagstiftarens räckvidd. Mot bakgrund av vad som anförts ovan, finner jag inte att skäl föreligger att ändra den redan gällande lagstiftning vad gäller förbudet mot pornografisk föreställning. Reservationer och särskilda yttranden 573 Särskilt yttrande av ledamoten () Förbudet mot köp av sexuella tjänster avvisade införandet av den s.k. sexköpslagen. Enligt vår mening finns det i och för sig argument för en kriminalisering av de prostituerades kunder, dvs. ett förbud mot köp av sexuella tjänster. Men vi menade att nackdelarna med en sådan kriminalisering övervägde. Vårt motstånd mot att kriminalisera köp av tillfälliga sexuella tjänster grundade sig framför allt på uppfattningen att lagstiftningen inte skulle bli effektiv med hänsyn till bl.a. svårigheterna med att kontrollera och bevisa brott. med lagen har vi stärkts i vår uppfattning. Den omständigheten att det finns en marknad för sexuella tjänster är fortfarande mer ett socialpolitiskt problem än ett kriminalpolitiskt, och skall därför inte bemötas med kriminalpolitiska instrument. Mot bakgrund av jag inte stöder lagen som sådan kan jag inte heller ställa mig bakom några förändringar i lagen. 574 Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av ledamoten () Jag står bakom de ställningstaganden som gjorts av sexualbrottskommitté. På tre punkter anser jag dock att kommittén kunde föreslagit en annan lösning, nämligen vad gäller 6 kapitlet 10 § som handlar om koppleri, 7 kap 3 a § som behandlar frågan om incest samt 2 kap 14 § ordningslagen vad gäller pornografiska tillställningar. Jag vill också förtydliga mitt ställningstagande vad gäller 4 kap 3 a § Människohandel för sexuella ändamål. Även om jag anser att kommittén skulle kunnat gå längre i de nämnda avseenden, är det min bedömning att det förslag som kommittén lämnar är acceptabla. Människohandel för sexuella ändamål – 4 kap 3 a §. Föremål för olika utredningar är : Människohandel för sexuella ändamål, människohandel och människosmuggling. Det är viktigt, enligt min åsikt, att skilja på dessa tre begrepp eftersom syftet är olika. Människohandel kan vara att två länder utväxlar politiska fångar. Människosmugglare har räddat tusentals liv på människor som tvingats fly undan krig och tortyr som vi också vet att det tyvärr också ibland skett under omänskliga förhållanden. Kommittén tog tidigt ställning för att föreslå en heltäckande lag som kriminaliserar varje steg och varje del i den hantering som kommittén valt att kalla människohandel för sexuella ändamål. Lagförslaget skulle gälla oavsett om de människor som utsätts för handeln är prostituerade eller ej. Inledningsvis diskuterades också om lagstiftningen även skulle täcka de fall där kvinnan samtyckt till handeln, dvs oavsett om de inblandade personerna samtyckt till handeln eller inte. I länder där prostitution är tillåten kan det vara befogat med en sådan lagstiftning, men i råder andra förhållanden. I är inte prostitutionen förbjuden. Det är däremot förbjudet att köpa sexuella tjänster. I svensk lagstiftning och i svensk rättsutövning är grunden att en person inte kan samtycka vare sig till våldtäkt eller människohandel för sexuella ändamål. Ett sådant tillägg till paragrafen skulle ha därför försvagat den väsentligt. är det viktigt att hålla i minnet att den nationella prostitutionen också är människohandel för sexuella ändamål. Reservationer och särskilda yttranden 575 inte någon efterfrågan på den nationella prostitutionen, finns det inte heller någon marknad för människohandel för sexuella ändamål. Att vara prostituerad i är inte kriminellt. I en situation där en person transporterar en prostituerad från ett land till mot betalning, är gränsdragningen mellan människosmuggling och människohandel hårfin. Transportören utnyttjar det faktum att den prostituerade söker sig till bättre villkor i t.ex. , vilket också ligger till grund för människosmugglingen. Om en prostituerad vänder sig till en människosmugglare för att få hjälp att ta sig in i , kan denne dömas för människosmuggling om det sker i strid med utlänningslagen. I de fall där en person transporterar en prostituerad från ett land till och i främjar hennes fortsatta prostitution, borde denne, enligt min mening, kunna ställas till svars dels för människosmuggling och dels för grovt koppleri enligt den av kommittén förslagna 10 §. Incest – 7 kap. 3 a § Kommittén har valt att flytta incest paragrafen från 6 kapitlet till 7 kapitlet Brott mot familj. Det är bra, eftersom det här handlar om s.k. frivilliga samlag mellan vuxna heterosexuella närstående som inte omfattas av 6 kapitlet. Förbudet omfattar den som har samlag med eget barn eller dess avkomling eller två helsyskon som har det. Jag anser dock att detta förbud bör utsträckas till att omfatta även homosexuella. Majoriteten i kommittén har dock beslutat att grunda sitt förbud på genetiska grunder, dvs. risken för genetiska förändringar hos det barn som eventuellt blir följden av samlaget. Det utlåtande som docenten i klinisk genetik, , som kommittén inhämtat visar att det finns en uppenbar risk för genetiska förändringar i sådana situationer. Utlåtandet visar också att det finns uppenbara risker för genetiskt nedärvda sjukdomar även för barn till föräldrar som själva har genetiska förändringar, men som inte är nära släkt till varandra. Där har samhället, som tur är, tagit bort detta genetiskt grundade förbud och överlåtit beslutfattandet till de blivande föräldrarna. Min uppfattning är att ett incestförbud grundat på genetiken för tankarna till de bakomliggande grunder till bl.a. tvångssteriliseringarna. Enligt min mening borde lagstiftningen därför se ut som följer: Den som i annat fall än som sägs i 6 kapitlet har samlag eller genomför sexuella handlingar med eget barn eller dess avkomling döms för samlag med avkomling till fängelse i högst . 576 Reservationer och särskilda yttranden Den som i annat fall än som sägs i 6 kapitlet har samlag eller genomför sexuella handlingar med sitt helsyskon döms för samlag med syskon till fängelse i högst . Vad som sägs i denna paragraf gäller inte den som förmåtts till gärningen genom olaga tvång eller på något annat otillbörligt sätt. Koppleri – 6 kapitlet 10 § Kommittén föreslår inte några förändringar vad gäller hur många tillfälliga förbindelser som krävs för att koppleriparagrafen ska träda i kraft. Enligt förarbetena skall det vara fråga om ett främjande eller utnyttjande av mer än en tillfällig förbindelse. Det har i litteraturen på området hävdats att det skall vara fråga om en verksamhet. I den s.k. sexköpslagen kan den som köper en sexuell tjänst under förhållanden som utgör prostitution straffas. Enligt min mening bör detta även gälla koppleribrottet. Den som främjar att en person prostituerar sig bör därför kunna falla under koppleribestämmelsen. Därmed skulle den som ekonomiskt profiterar på en prostituerad eller främjar hans eller hennes prostitution jämställas med den som tillfälligt köper sig en sexuell tjänst. Ett led i bekämpningen av prostitutionen är förvisso att minska efterfrågan. Ett annat led borde vara att bekämpa de som av ekonomisk främjar prostitution och inte låta deras brott omfattas av en mildare lagstiftning. Ytterligare en anledning är att paragrafen träffar den som främjar att en prostituerad prostituerar sig vid ett flertal tillfällen, men inte den kopplare som främjar att flera kvinnor prostituerar sig . Jag anser därför att 10 § i 6 kapitlet bör ha följande lydelse: För koppleri döms den som främjar eller ekonomiskt utnyttjar att en person prostituerar sig vid ett eller ett flertal tillfällen. För koppleri döms..... Ordningslagen – 2 kapitlet 14 § Paragrafen föreslås nu att omfatta bl.a. enskild posering vilket är bra. Genom att den kommer att ligga kvar under ordningslagen innebär det att den som anordnar en pornografisk föreställning gör sig skyldig till brott mot samhället och inte mot person. Vad gäller kopplerilagens placering i 6 kapitlet säger kommittén med anledning av att kopplerilagen fortsatta placering i kapitlet även efter det att rubriken ändrats från om sedlighetsbrott till om Reservationer och särskilda yttranden 577 sexualbrott: Man menade att prostitutionsverksamheten är inte bara på flera olika sätt skadlig för många av de inblandade kvinnorna, utan även oförenlig med strävanden efter jämställdhet mellan kvinnor och män samt ägnad att negativt påverka sexualsynen i allmänhet.