sou · GPB385d4 · 2002-01-01 00:00:00 — Ett stort antal rapporter avfärdas emellertid på lokal nivå och blir därför inte registrerade. Detsamma gällde allmänt . Den övervägande delen av rapporterna baseras på observationer till skillnad från tekniska indikationer, t.ex. hydroakustiska in- spelningar. De tekniska indikationerna uppgår genomsnittligt till av totalantalet rapporter. Från ganska få (under 100) registrerade rapporter stiger antalet efter hand till närmare 1 1987. Därefter sjunker an- talet ned till ett par hundra rapporter . Andelen högt värderade observationer sjunker markant under det att andelen högt värderade tekniska indikationer är markant högre jämfört med tiden . som stått till vårt förfogande har det inte varit möjligt att gå igenom allt underlag i detalj och att därmed ge en heltäckande och säker beskrivning av allt som kan ha förekommit. Vi lägger i denna rapport fram material som inte varit tillgängligt för allmänheten. När det gäller frågan om okänd eller främmande undervattensverksamhet har vi valt att utförligt redo- visa vissa fall där materialet, på tekniska grunder, gör det möjligt att dra säkra slutsatser. Kommissionen har avstått från att diskutera frågan om motiven bakom undervattensverksamheten. gick den sovjetiska Whiskey-ubåten på grund i i militärt skyddsområde i . Ubåten fick lämna svenskt territorium efter det att befälet ombord för- hörts. Den svenska bedömningen blev att ubåten avsiktligt kränkt svenskt territorium för att där bedriva otillåten verksamhet. Det resulterade i en skarp svensk protest. hävdade att ubåten gått på grund av misstag till följd av felnavigering. Ubåtens kapten uppgav att man trodde att man befunnit sig i ett område mer än söder om grundstötningsplatsen. Vår bedömning: På grundval av uppgifterna i ubåtens naviga- tionsjournal har två olika svenska experter lagt ut den färdväg som slutade med grundstötningen. Uppgifterna betraktas som korrekta varför denna rekonstruktion antas ge en i huvudsak riktig beskriv- ning av U 137:s färdväg dagarna före grundstötningen. Denna färd- väg har givit möjlighet till så säkra positions- bestämningar att det får betraktas som uteslutet att man kunnat tro att man befann sig i ett helt annat område än det aktuella. Detta gäller även om det, som den ryska sidan påstått, förelegat allvarliga fel på navigationsutrustningen. Att ubåtens besättning, som manövrerade båten i övervattensläge mellan öarna, inte rätt upp- fattat fyrarna i området, de omkringliggande öarna med växtlighet och upplyst bebyggelse samt ljuset över är helt enkelt inte möjligt. Denna slutsats grundar vi även på egna iakttagelser under den färd som företogs under i huvudsak samma betingelser som de som rådde vid U 137:s grundstötning. Vi har också kunnat bekräfta tidigare bedömning att U 137 var bestyckad med kärn- vapen. Vi finner alltså att U 137:s inträngande i varit avsiktligt och att ubåten var kärnvapenbestyckad. Skador på militär materiel Ett flertal rapporter finns om skador av olika slag på militär materiel där omständigheterna är sådana att man misstänkt anknyt- ning till främmande undervattensverksamhet. Här redovisas två sådana fall. upptäcktes att en minering på Norrlands- kusten utsatts för skadegörelse. Efter undersökning av konstaterades bl.a. att utrustning för elektriska anslutningar visade skador efter upprepade slag med ett hårt föremål, att fästskruvar saknades, att en anslutningsledning var avsliten och att en tätningsring saknades. Den skadade mate- rielen låg på stort djup. För att få upp den till ytan krävdes flera man eller ett fartyg med spel. Ett annat exempel på skadegörelse härrör . Då konsta- terades att ett nät i ett av sunden som leder in till det basområdet i , var skadat. Nätet var avsett att indikera inträngande ubåtar. Nätet var förankrat med tyngder som samman- lagt vägde . Skadan bestod i att ett stort hål skurits upp i nätet. Analys utförd av visade att skadan förorsakats av ett eggvasst verktyg. Vår bedömning: Skadornas art och det djup på vilka föremålen fanns visar på avancerad och planlagd skadegörelse riktad mot det svenska försvaret. Kommissionen har låtit utomstående expertis utföra en under- sökning av vissa bottenspår som har anknytning till Hårsfjärden- händelserna samt spår som upptäcktes vid , i och i . Experterna bedömde att flera av de spårbildningar som rapporterats från Hårsfjärdenområdet åstadkommits av botten- gående farkoster. Vissa av spåren utanför det egentliga Hårs- fjärdenområdet ansågs av experterna orsakade även av farkoster som inte är bottengående. Experterna bedömde vidare att spåren vid och orsakats av bottengående farkoster under det att spåren i härrör från ankring. Vår bedömning: Vi delar experternas bedömningar vad avser Hårsfjärdenområdet, och och att spår där åstadkommits av bottengående farkoster samt att det utanför det egentliga Hårsfjärdenområdet även förekommer spår efter farkoster som inte är bottengående. Vi bedömer spåren som bevis för främmande undervattensverksamhet. Vi bedömer vidare att spåren i med stor sannolikhet härrör från ankring. Av rapporterade passiva sonarkontakter har vi ägnat särskilt in- tresse åt en hydrofonindikation i samband med Hårsfjärdenhändel- serna . Indikeringen registrerades vid Mälsten i Danziger . Genom dokumentationens omfattning och tillförlitlighet intar den en särställning. Kommissionen har haft upprepade kontakter med specialister inom området hydroakustik vid () och där tagit del av och prövat det material som föreligger i det aktuella fallet. Gransk- ningen har visat att en ubåt passerat i Danziger . Vår bedömning: En främmande undervattensfarkost har vid tillfället i fråga kränkt svenskt inre vatten. Två aktiva sonarkontakter i är särskilt väldokumenterade vad avser omfattning och tillförlitlighet. Genom studier av de videogramupptagningar som gjordes av varje eko, och av bilder som framställts på grundval av upptagningarna, har vi kunnat konstatera att föremålet i båda fallen rörde sig i förhållande till bottnen och indikerade en ubåt. Från en incident i Karlskronaområdet finns även inspel- ningar från aktiva sonarkontakter, som är möjliga att analysera Kommissionen har emellertid inte haft tid att om- besörja detta. Vår bedömning: Vid de båda tillfällena i Hävringe har svenskt territorium kränkts av främmande undervattensfarkoster med en bedömd längd av , dvs. mindre än en konventionell ubåt. Tillförlitligheten och dokumentationen är sämre beträffande mag- netiska indikationer än vad som gäller de exempel på passiva och aktiva sonarindikationer som berörts ovan. En händelse i har kommissionen dock studerat särskilt. I anslutning till en minering registrerades då vad som be- dömdes vara ett passerande föremål först i en magnetslinga och därefter i två intilliggande minlinjer. Vår bedömning: Vi finner att en främmande undervattensfarkost vid tillfället i fråga med stor sannolikhet kränkt svenskt, inre vatten. registrerades med passiv sonar ett stort antal fall av komprimerad kavitation (propellerljud) vilket inledningsvis bedömdes vara en säker ubåtsindikation. Det klarlades senare att vissa av registreringarna orsakats av simmande mink. Vår bedömning: Vår granskning av materialet ger inte anledning till annan bedömning. Mycket talar för att även övriga registre- ringar av den aktuella ljudeffekten kan förklaras på samma sätt. Inga sådana registreringar kan därför läggas till grund för påståen- den om främmande undervattensverksamhet. Ett hydrofonljud som Försvarsmakten fäst stort avseende vid är det s.k. typljudet. Försvarsmakten har ansett att ljudet med mycket stor sannolikhet kan knytas till främmande Vid tillfällen där kommissionen bedömt att närvaron av främmande undervattensfarkost är säkerställd genom aktiv sonarkontakt, har ubåtsjaktinsatserna föregåtts av bl.a. typljudsindikationer, vilket skulle kunna tyda på ett samband mellan typljud och undervattensfarkost. Vissa analyser tyder på att typljudet kommer från en utspridd mängd ljudkällor, vilket skulle kunna tyda på en biologisk förklaring. Det råder således en bety- dande osäkerhet om vad som förorsakar ljudet. Försvarsmakten har beslutat om ytterligare utredning om ljudets ursprung. Vår bedömning: Även om vissa tecken tyder på att typljudet kan vara ubåtsrelaterat saknas underlag för påståendet att typljudet med mycket stor sannolikhet kan knytas till en undervattensfarkost. Undersökningen om ljudets ursprung bör enligt vår mening genomföras så skyndsamt som möjligt. Resultatet av undersökningen bör offentliggöras. Indikationer genom signalspaning har tillmätts stor betydelse främst vid tidigare bedömningar av Hårsfjärdenhändelserna . Huvuddelen av dessa indikationer kommer från s.k. PQ-observationer (pejling av radarsändningar, i de aktuella fallen från ubåt). Kommissionens undersökningar har visat att osäker- heten beträffande sådana indikationer är stor. I synnerhet var detta fallet med den spaningsutrustning som då disponerades av marinen. Det är möjligt att dra säkra slutsatser om sändande radarstationer endast om kunskap rörande ett flertal parametrar föreligger. Om så inte är fallet, kan signalerna misstolkas. I de aktuella fallen förelåg inte de nödvändiga informationerna. Även övriga registrerade signalspanings- indikationer har visat sig sakna betydelse. Vår bedömning: Den tillgängliga informationen om signal- spaningsindikationer kan inte läggas till grund för slutsatser om förekomst av främmande undervattensverksamhet. Det största antalet indikationer utgörs av observationer, främst från allmänheten. 1994 rapporterades närmare 4 700 observationer, de flesta av bedömt ubåtsrelaterade föremål av olika slag. En annan stor grupp är vågrörelser men även dykare, ljud- och ljusfenomen hör bl.a. till det som rapporteras. Antalet rapporter om observationer beskriver en stigande kurva från 1980- talets början. Den når sin kulmen 1987 med ca 700 rapporter. Därefter går antalet registrerade observationer ner och var ca 120. Säkerheten i indikationerna bedöms i en skala från 1 till 6, där 1 betecknar den högsta graden av säkerhet, ubåt eller undervattensverksamhet. Bedömningen 2 betecknar sannolik och 3 möjlig ubåt (motsvarande) samt 4 att sådan inte kan uteslutas. Bedömningen 5 betecknar att man funnit en (möjlig) naturlig förklaring till det som rapporterats under det att 6 betecknar att underlaget inte kan läggas till grund för bedömning. Det är inte möjligt för oss att på grundval av observations- materialet i efterhand avgöra om en kränkning ägt rum i ett enskilt fall. Sakriktigheten i en observation kan inte bedömas med ledning endast av det bevarade skriftliga materialet. Det finns många olika föremål och förhållanden som kan tolkas som sammanhängande med undervattensverksamhet. Det framgår av det stora antal rapporter där man funnit en naturlig förklaring. Till detta kommer att massmedial fokusering på indicier eller ubåtsskyddsverksamhet medför en ökning i antalet observations- rapporter. Vår bedömning: Vi bedömer att det förekommit trovärdiga iakttagelser av främmande undervattensverksamhet. Enligt vår mening är det inte möjligt att ange antalet trovärdiga observationer och därmed dra en gräns mellan dessa och andra observationer. Vi anser dock att observationsmaterialet, särskilt mot bakgrund av tidigare redovisade spårfynd och tekniska indikationer, ger stöd för slutsatsen att främmande undervattensverksamhet har förekommit på svenskt vatten. Som underlag för bedömning huruvida undervattensföretag, dvs. undervattenskränkningar, har förekommit gör man inom Försvars- Företagsbedömningar går i princip till så att man förenar enskilda observationer och tekniska indi- kationer som man anser har ett logiskt samband med varandra. Metodiken används även i andra underrättelsemässiga samman- hang. Man söker arrangera ett antal observationer och indikationer så att de om möjligt skapar en förståelig bild. Företagsbedöm- ningarna kan då inte ge några säkra besked om vad som verkligen har förekommit. De är ändå av stor betydelse för Försvarsmakten eftersom de ligger till grund för underrättelse- och ubåtsskydds- åtgärder. Företagsbedömningarna kan betraktas som hypoteser om vad som kan tänkas ha förekommit. Det är nödvändigt att i Försvarsmaktens verksamhet ställa upp sådana hypoteser, men de får inte förväxlas med bekräftade slutsatser. Det är vidare stor skillnad i betydelse mellan företagsbedöm- ningar som används internt inom Försvarsmakten och sådana som förs fram till regeringen. Inom Försvarsmakten utgör företags- bedömningarna underlag för operativ verksamhet. De företagsbe- dömningar som redovisas för regeringen används däremot inte i operativ verksamhet utan kan utgöra underlag för utrikespolitiska, säkerhetspolitiska och ekonomiska åtgärder. De ligger också till grund för den öppna orientering som massmedierna och allmän- heten får del av. Detta ställer särskilda krav på hur företags- bedömningarna utformas i rapporteringen till regeringen. En summering av antalet fall i rapporteringen där kränkningar anges ha förekommit eller bedöms ha förekommit ger för tiden ett tjugotal kränkningar (därtill kommer 18 preliminärt bedömda). Motsvarande tal för tiden 1993 är minst 20. (Fem av dessa har sedermera bortfallit eftersom de alstrats av mink.) Till dessa kan vidare läggas ett betydande antal fall där det anges att kränkningar sannolikt har ägt rum eller kan ha ägt rum. När vi har studerat företagsbedömningarna i Försvarsmaktens rapportering till regeringen har vi noterat den stora mängden indikationer. Vissa av dem kan ha bedömts starkare än andra, men passar kanske ändå inte in i den bild man söker skapa. De kan ligga utanför, tidsmässigt eller geografiskt. Detta kan leda till att man bortser från starka indikationer för att få fram en bild som man bedömer vara rimlig. Det kan också medföra att man fäster större avseende vid svagare indikationer än man i andra sammanhang skulle vara beredd att göra. Det finns en underliggande osäkerhet i hur hypoteserna bildas vid företagsbedömningarna. Hypoteserna grundar sig också till stor del på information som i sig är osäker. Vi anser att företags- bedömningarna i rapporteringen till regeringen måste utformas så att dessa förhållanden klart framgår. I annat fall kan feltolkningar och missförstånd uppkomma. Detta är viktigt också med hänsyn till att rapporteringen ligger till grund för en öppen orientering till massmedierna och allmänheten. Vår bedömning: Enligt vår mening har rapporteringen inte upp- fyllt dessa krav utan givits en alltför kategorisk ut- formning, trots att den varit baserad i större utsträckning på hypoteser än på verifierade händelser. Utöver det uppenbara fallet med U 137:s grundstötning har en nation utpekats som ansvarig för undervattenskränkning endast . Det skedde i samband med Ubåtsskyddskommis- sionens betänkande . Bakgrunden var under- vattensverksamhet som förekom i, och i anslutning till, det basområdet i utanför . Händelserna utreddes av den inledningsvis nämnda Ubåtsskydds- kommissionen, som kom till slutsatsen att en omfattande under- vattensverksamhet förekommit med utnyttjande av bl.a. mini- ubåtar, vilka även lämnat spår på bottnen. ansåg att starka indicier pekade mot att var skyldig till kränkningarna. Regeringen fann ingen grund för annan mening. Följden blev en skarp protest mot , som bestred påståendet. Av betänkandet och promemorior framgår att det var optiska observationer, bottenspår, hydrofonindikationer och signalspa- ningsindikationer som hade betydelse för de bedömningar som gjordes. Vi har tagit del av allt tillgängligt material i ärendet. Som tidigare redovisats har vi kunnat konstatera att undervattensverksamhet förekommit i och i anslutning till Hårsfjärdenområdet den aktuella tiden. Bottenspår och hydrofonljud utvisar att så var fallet. De kan däremot inte läggas till grund för säker nationalitetsbedömning. Vi har vidare bedömt att signalspaningsinformationer är alltför osäkra för att läggas till grund för några slutsatser om undervattens- verksamhet. Även övriga indikationer är sådana att de inte kan ge någon säker nationalitetsbestämning. bygger sin slutsats i nationalitets- frågan på indicier och kommer fram till att varit ansvarig för kränkningarna. Förutsättningen är då att det föreligger kunskap om alla alternativa möjligheter. Vi har inte funnit att så var fallet. Vår bedömning: Vi anser oss inte kunna göra något uttalande om från vilket land de främmande undervattensfarkoster, som kränkt svenska vatten, kommer. Detta gäller såväl Hårsfjärdenhändelserna som övriga incidenter. Försvarsmaktens hantering av rapportmaterialet Vår bedömning: Försvarsmaktens behandling av observationerna har enligt vår mening i regel genomförts på ett ansvarsfullt sätt. När det gäller de tekniska indikationerna är vårt intryck att För- svarsmakten inte har tvekat att vända sig till utomstående expertis när det gällt frågor utanför det egna kompetensområdet. Även på ämnesområden där kompetens finns inom Försvarsmakten borde man emellertid tidigare, än som i vissa fall skett, sökt stöd från och bättre ha beaktat synpunkter från expertmyndigheter. vad avser hydroakustiska frågor och vad avser signalspaning är exempel på detta. Efter det att resurserna för ubåtsskyddet nedgått blev det aktuellt att förstärka det till följd av händelserna . 1994 tillfördes marinen ca utöver ordinarie anslagsram för ubåtsskydds- åtgärder. Därutöver har medel omfördelats inom marinens ramar och från armén och flygvapnet. Inberäknat de särskilt tillförda medlen bedöms totalsumman för ubåtsskyddsåtgärder uppgå till för åren 1980 1994. Marinens totala kostnader var för perioden ca av de totala kostnaderna för det militära försvaret som uppgick till ca . De satsningar som gjorts har lett till väsentliga förbättringar. Stora framsteg har gjorts materiellt. Bevakningsförmågan i de viktigaste, basområdena samt i inloppen till har förbättrats. En ubåtsjaktstyrka kan organiseras och därutöver finns kompletterande resurser för ändamålet i form av fartyg och ubåtsjakthelikoptrar. Vapenutrustningen har förbättrats. Förutsätt- ningarna för teknisk utvärdering har förbättrats avsevärt genom anskaffning av lämplig utrustning. Vår bedömning: Vi har inte funnit att väsentlig annan och lämpligare utrustning varit tillgänglig än den som anskaffats. Vår helhetsbedömning är att disponibla medel utnyttjats på ett lämpligt sätt. Kommissionen anser att det finns starka skäl att utnyttja till- gängliga resurser för att snabbt få klarhet i det s.k. typljudet genom att vända sig till hydroakustisk expertis utanför Försvarsmakten. Kommissionen anser vidare att inspelningarna från aktiva sonar- kontakter i Karlskronaområdet bör analyseras ytterligare. I båda fallen bör resultaten redovisas för regeringen och offent- liggöras. Professor har fogat en reservation till rapporten. Hon har sammanfattat den enligt följande: Min bedömning av ubåtshändelserna skiljer sig från majoritetens i två viktiga avseenden. Utgångspunkten för min bedömning är den bild som har skapats om ubåtskränkningarnas omfattning och karaktär, nämligen att åtminstone varit utsatt för systematiska och omfattande kränkningar av främmande ubåtar, miniubåtar och andra undervattensfarkoster, som trängt långt in i den svenska skärgården. Jag har på grundval av material som utarbetats inom försvarsstaben och marinen beskrivit hur denna bild vuxit fram. Jag anser att kom- missionen måste försöka besvara frågan om denna bild av ubåts- kränkningarna vilar på någon hållbar grund. Såvitt jag kan finna har kommissionens majoritet inte besvarat denna fråga. Mitt svar på den ställda frågan är ett klart Nej. Observations- materialet håller inte. Företagsbedömningarna håller inte. Stora delar av den tekniska bevisningen håller inte heller. De undervattens- kränkningar som kan konstateras är inte av sådant slag och av sådan omfattning och karaktär att de kan ligga till grund för de bedömningar som gjorts. Den andra viktiga skillnaden gäller bedömningen av observationerna. Enligt min uppfattning kan den stora mängden observationer av miniubåtar och andra undervattensfarkoster inte läggas till grund för bedömningen att det verkligen förekommit främmande undervattens- verksamhet av detta slag i den svenska skärgården. Jag grundar min uppfattning på att jag finner en sådan verksamhet mycket osannolik och att det finns en annan, troligare förklaring till den stora mängden av observationer, nämligen att de framkallats och påverkats av den både skrämmande och fantasieggande bild som givits av ubåtskränkningarna och som spridits och förstärkts genom massmedia, de dramatiska och uppmärksammade ubåtsskyddsoperationerna, den hemlighetsfulla och fantasieggande karaktären av undervattensfenomen över huvud samt slutligen svårigheten att på ett riktigt sätt uppfatta de olika fenomen som kan uppträda i skärgårdsvattnen. Slutligen anser jag att sammanfattande redogörelse för resultatet av de svensk-ryska ubåtssamtalen bör offentliggöras. Samtal med och – handbrev från ambassadör till statsminister . Här följer en skriftlig sammanfattning av mina samtal här i med och . Sammanfattningen är gjord på grundval av förda anteckningar. 1.Jag träffade Milstein första gången . Han var på väg till tillsammans med Arbatov. Denne, som dagarna innan hade besökt , hade fått visum på villkor att han ej beviljade några intervjuer. Det var Milstein som tog upp u-båtarna. hade haft en artikel härom. Milstein ansåg det vara viktigt att undersöka om vi kunde göra något för att lösa de problem som uppkommit i de svensk-sovjetiska relationerna. Om några u-båtar varit inne på svenskt vatten och dessa varit sov- jetiska, sa Milstein, så berodde det på felnavigering. Det är mycket lätt att navigera fel, både med båtar och flygplan. Jag genmälde att vi kommit till slutsatsen att det inte kunde röra sig om fel- navigering; man kan göra fel en gång, men här var det fråga om upprepade tillfällen. Vi var oroliga för att vårt budskap om hur allvarligt vi såg på kränkningarna inte når fram till dem som har politiskt ansvar. Vi vill vara säkra på, att någon politiker tillräckligt högt upp tar del av vår protest, fattar ett beslut om att kränk- ningarna ska upphöra och ser till att beslutet genomförs. vill ha en signal om att ett sådant beslut har fattats. Milstein lovade att ta upp saken med Arbatov under resan till . Han fick den engelska texten till vår note samt den engel- ska sammanfattningen av slutsatser, och vi kom överens om ett nytt samtal när de återkommit till . Detta redovisade jag för Dig vid vårt telefonsamtal . Jag fick då instruktioner av Dig rörande vad jag skulle framföra till Arbatov. 2.Den 2 maj träffade jag Arbatov på en mottagning för honom som ordnat. Arbatov var på gott humör, slog ut med armarna, omfamnade mig och tackade för Din hälsning. Under vårt samtal framförde jag att Du var allvarligt bekymrad och upprörd över u-båtsincidcenterna. Vi fruktar att budskapet inte gått fram och att man i inte tar saken på tillräckligt allvar. Om incidenterna fortsätter så kommer de antisovjetiska stäm- ningarna i att öka starkt. Halva svenska folket kommer att befinna sig på eller invid och vid varje larm kommer de att påminnas om . Ett alternativ är att vi sänker en u-båt, och säger att nu kommer vi att försöka göra det – och då får vi se lik från sjömän flyta omkring i vattnet. Det vore en katastrof. Den önskar att dess budskap tränger fram till någon politiskt ansvarig, att man beslutar upphöra med kränkningarna samt att vi får en signal härom. Arbatov kände inte till några detaljer i ärendet, men han sa att han hyste allvarligt tvivel på att vi hade rätt ifråga om u-båtarnas nationalitet. Vi skulle inte glömma ambassaden i , var en utmärkt person, sa Arbatov. Arbatov lovade dock att se till att vårt budskap nådde fram till rätt ställe. Han försäkrade mig om att man också på sovjetisk sida var intresserad av goda relationer med .