sou · GPB35 · 2002-01-01 00:00:00 — I partiledardebatten utlovade statsminister information om vad som hände under , den människosyn som låg bakom Förintelsen. Vid ett möte i tog , och Stor- initiativ till ett internationellt samarbete om utbildning, hågkomst och forskning kring Förintelsen – Task Force for Inter- national Co-operation on Holocaust, Education, Rememberance and Research. Därefter har fler länder anslutit sig till samarbetet som omfattar också , , , , och . Som ett bidrag till detta samarbete har inbjudit till en konferens i den 26–, om Förintelsen. Informationssatsningen Levande historia startade . Syftet var att sprida kunskap och information om Förintelsen samt att med utgångspunkt i Förintelsen skapa en bred diskussion kring frågor om demokrati, tolerans, medmänsklighet och människors lika värde. Boken ...om detta må ni berätta... har getts ut på åtta språk och spritts i en total upplaga på en miljon exemplar. som Levande historia pågått har intresset och engagemanget i varit stort. Aktiviteter har kommit i gång på många olika håll, i kommuner, skolor och föreningar. I propositionen Kulturpolitik (prop. 1996/97:3) markerade regeringen betydelsen av att samtliga institutioner och myndigheter inom kulturarvsområdet aktivt engageras i arbetet mot rasism och främlingsfientlighet. I regleringsbreven för gavs ett treårigt uppdrag till de centrala kulturarvsinstitutionerna att gemensamt utarbeta en plan för hur detta arbete skall bedrivas. Det arbetet har bl.a. fokuserat på Förintelsen. Hos många av de myndigheter som sorterar under Kulturdepar- tementet har arbetet mot främlingsfientlighet och rasism kommit långt. I regleringsbreven för åren 1997–1999 har ett flertal kultur- arvsinstitutioner fått återrapporteringskrav som innebär att verk- samheten skall ge vidgade perspektiv på samhällsutvecklingen och människors villkor och att institutionerna skall stimulera till debatt kring samlingsområdets betydelse, i synnerhet kring frågor som rör kulturarvet. Därutöver har regeringen gett bidrag till en rad särskilda utställ- ningar och projekt inom ramen för arbetet mot främlingsfientlighet och rasism. har till uppgift att förebygga och motverka främlingsfientlighet och rasism och kan stödja projekt som motverkar främlingsfientlighet eller främjar integration. Här- utöver har regeringen sammantaget dispo- nerat för projekt som syftar till att sprida kännedom om Förintelsen. Ett forskningscentrum vid , Programmet för studier kring Förintelsen och folk- mord, startade . Centrumet erbjuder kurser om För- intelsen och ett antal forskningsprojekt har inletts. Detta centrum är en nationell resurs som bl.a. skall bidra till samarbete mellan uni- versitet och högskolor. uppdrog regeringen åt , Statens konstmuseer, , – , , , och Riksutställningar att redovisa förutsättningarna för att ordna en permanent utställning om Förintelsen på något av lan- dets befintliga museer. Den rapport som lämnades utgör ett första steg i övervägandet om att skapa ett Forum för Levande historia med utgångspunkt i Förintelsen. Forum för Levande historia skall vara ett nationellt centrum för frågor om demokrati, tolerans och mänskliga rättigheter. Verksam- heten skall ta sin utgångspunkt i Förintelsen. Forumet skall ha som övergripande mål att stärka och öka medvetenheten om alla män- niskors lika värde. Forumet skall inrymma och verka för både permanenta och till- fälliga utställningar. En strävan bör vara att försöka ge en bild av vad som har hänt – och händer – såväl i som i resten av värl- den. Eftersom skolungdom är en särskilt viktig målgrupp skall aktiviteter även riktas mot skola och vuxenutbildning. Besökarna skall även ges möjlighet att själva söka kunskap genom tillgång till kunskapsbaser av olika slag. Som en särskild verksamhet bör foru- met även kunna erbjuda lärare och andra yrkeskategorier utbildning inom ramen för forumets verksamhet. Det nya forumet skall skapa förutsättningar för oprövade verk- samhetsformer. Verksamheten skall inriktas mot tvärvetenskapliga perspektiv i nära kontakt med pågående forskning, särskilt den vid Programmet för studier kring Förintelsen och folkmord vid Upp- Ett internationellt perspektiv är väsentligt och internationellt samarbete skall eftersträvas. Ett aktivt publikarbete skall bedrivas i samverkan med skola, universitet, lärarutbildningar, museer och övriga kulturinstitu- tioner, bibliotek, trossamfund, olika grupper av överlevande från Förintelsen, hembygdsföreningar, barn-, ungdoms- och invandrar- organisationer samt andra folkrörelser. Forumet skall skapa och ge förutsättningar för mötesplatser och arenor för diskussion. Stor vikt skall läggas vid aktiv utåtriktad verksamhet. Ny teknik skall användas i största möjliga utsträckning. Det gäller såväl i kommunikationen med andra kultur- och utbild- ningsinstitutioner som i den egna verksamheten. Utgångspunkten är att verksamheten skall inledas . En kommitté skall ta fram det underlag som behövs för att rege- ringen skall kunna ta ställning till forumets uppdrag, organisation och lokalisering. Kommittén skall också bedriva en sådan utåtriktad verksamhet som bedrivs inom ramen för projektet . Kommittén skall lämna förslag till en verksamhetsprofil för foru- met. Nya former för exponering av t.ex. föremål, minnen, forsk- ning, publikkontakter och andra aktiviteter skall här vara ett ledande inslag. Vidare skall kommittén belysa hur forumet kan samarbeta med bl.a. andra kulturinstitutioner. Flervetenskapliga perspektiv och samarbete med forskning och högre utbildning är avgörande för att forumet skall kunna utföra sitt uppdrag. Kommittén skall kartlägga vilka samarbetsformer som finns inom de närmast berörda områdena och lämna förslag för att utveckla denna del av verksamheten. Att forumet kan komma hela landet till godo är av stor betydelse. Ett viktigt led i kommitténs arbete blir därför att analysera vilka övriga kontakt- punkter i landet som kan behövas för att uppnå bästa möjliga nationella tillgänglighet. I detta sammanhang skall det också redo- visas hur forumet kan samarbeta med utbildningsväsende, före- ningar, folkrörelser, folkbildning och nätverk, trossamfund, över- levandegrupper, kulturinstitutioner och andra. Den verksamhet som bedrivs inom ramen för projektet skall inordnas i kommitténs verksamhet. Det innebär att kommittén bl.a. skall arbeta med utbildnings- och informationsinsatser. Den utåtriktade verksamheten kommer där- med att vara en viktig del i kommitténs arbete. Kommittén bedö- mer hur det fortsatta utåtriktade arbetet skall bedrivas för att bäst stämma överens med samt stödja de intentioner och planer som kommittén drar upp för forumet. Kommittén skall t.ex. ta ställning till hur verksamheten tillsammans med skolor och vuxenutbildning kan utvecklas för att nå ut samt överväga om insamling av vittnes- mål och föremål skall inledas redan innan det nya forumet har etablerats. Kommittén skall överväga hur forumet skall organiseras och var det skall lokaliseras. Kommittén bör i första hand pröva möjlig- heten att använda och/eller bygga om befintliga lokaler. Detta skall ske i samråd med . Kommittén skall i första hand pröva att administrativt inordna verksamheten under en befintlig myndighet. Kommittén skall redovisa beräknade kostnader för förslaget samt lämna förslag till finansiering av verksamheten och därvid även redovisa möjligheten till ekonomisk samverkan med exempelvis organisationer och näringsliv. Kommittén skall beakta gällande finansieringsprinciper. Kommittén skall i övrigt lämna de förslag och vidta eller förbereda de åtgärder som föranleds av uppdraget. Verksamhetsplan och former för utvärdering Kommittén skall utforma en preliminär verksamhetsplan . Kommittén skall också lägga fram förslag till former för uppföljning och utvärdering av forumets verksamhet. Kommittén skall ta del av de nationella och internationella erfaren- heter som finns hos museer och institutioner som behandlar För- intelsen och de frågor som förknippas därmed. Kommittén skall föra en dialog med skilda överlevandegrupper under arbetets gång. När det gäller den utåtriktade verksamheten skall även förutsätt- ningar, kostnader och finansiering för detta redovisas. Kommittén skall löpande redovisa sitt arbete i delrapporter, vilka bl.a. skall innehålla en grundläggande verksamhetsprofil för det nya forumet samt tidsplan för det fortsatta arbetet. Tidpunkten för respektive delrapport kommer att bestämmas under hand. Den grundläggande verksamhetsprofilen, som redovisats av kommittén i delrapporterna, skall i slutrapporten vidareutvecklas till en mer genomarbetad framställning av de bärande idéerna och formerna för forumets verksamhet. Arbetet skall i denna del vara avslutat . Regeringen avser att åter- komma med slutdatum avseende den utåtriktade verksamheten. Kommitténs direktiv betonar såväl målgruppen skolungdom som behovet av kunskaper i historia. Det går också att förstå kommitté- direktiven som att det framtida forumet bör ägna sig åt en form av demokratifostran, inte minst för skolungdomar. För att sätta detta i ett sammanhang ges här en kort bakgrund i form av fakta om dagens skola samt en bakgrund till och diskussion om det allt vanligare förekommande begreppet värdegrund. Med tanke på betoningen av historiska perspektiv i det kommande forumet samt med tanke på upprinnelsen till Levande historia, kan det vara av värde att ge en bild av hur det ser ut i skolans historie- undervisning . Historia tycks vara ett uppskattat ämne. Enligt den nationella utvärderingen (NUSO92) anser många elever att historia är det roligaste skolämnet i . På frågan om det är viktigt att veta något om hur det var förr instämmer av eleverna.1 Eleverna tycks också, om man skall generalisera något, tycka att ju modernare historia desto intressantare är den. I är eleven garanterad sammanlagt 6 665 undervis- ningstimmar (à ) under sina . Av dessa skall avsättas till historia och lika mycket till samhällskunskap (det samlande ämnet samhällsorienterande ämnen ges , dvs. Antal timmar per ämne under framgår av tabellen. 1 Angående lärarnas syn på undervisning om Förintelsen se ningen historia, Dnr 1999:855. Tabell: Antal timmar per ämne under hela . Geografi/Historia/Religions- (antal timmar per ämne) Biologi/Fysik/Kemi/Teknik (antal timmar per ämne) Utslaget under årskurs 5–9 skulle det alltså röra sig om ca historia . I ämnesbeskrivningen för historia i står numera: Vår tids historia med framsteg och fredssträvanden men också folk- mord, såsom Förintelsen, revolutioner och krig hör till det som alla elever skall ha kunskaper om.2 Det är uppenbart att skolan måste undervisa om Förintelsen, och lärarna bekräftar att så också görs, men det finns kanske ändå anledning att misstänka att detta skall ha kunskaper om inte alltid finner sin motsvarighet i verkligheten. Upprinnelsen till projektet var bl.a. en reaktion mot vad man uppfattade som dåliga kunskaper om Förintelsen runt om i samhället (projektet beskrivs närmare i kapitel 3). Denna uppfattning byggde på en inte helt korrekt tolkning av en enkätundersökning. Den stora komparativa studie om historieundervisning och historiekunskaper hos 15-åriga européer som genomfördes visar att svenska elevers kunskap om då var stor, att perioderna 1800–1945 och 1945–1995 väcker mest intresse och att svenska studenter uppgav sig vara mer intresserade av europeisk historia än svensk.3 En Sifo-undersökning som gjordes på uppdrag av visar att svenskar har en god allmänkunskap om Förintelsen, och som exempel lyfter man fram att visste att , och var namnen på koncentrationsläger.4 Den som hävdar att elevers kunskaper om Förintelsen är dåliga har sannolikt svårt att belägga detta med någon undersökning. Frågan man ställer sig är då vad som menas med att ha kunskap om Förintelsen. Finns det kunskapsluckor hos ungdomar i svenska skolor (t.ex. jämfört med andra länder) eller gör det inte det? Hur svårbesvarade dessa frågor är blir kanske ännu tydligare när vi ser vilka mål som finns formulerade för elever som går ut nionde klass. Eleven skall då: kunna redogöra för viktiga händelser och känna till gestalter, idéer och förändringar i den historiska utvecklingen i , och samt kunna jämföra med andra länder, känna till utvecklingen i några ledande världsmakter under olika tidsepoker, ha insikt om hur stora samhälleliga omvälvningar har förändrat människors livsvillkor, kunna identifiera och reflektera kring några olika historiska händelser och skeenden med betydelse för vår egen tid, vara medveten om och kunna ge exempel på att historiska händelser och förhållanden kan betraktas på olika sätt, kunna reflektera över hur information och propaganda har använts förr och används som ett medel för påverkan.5 Ord som insikt, identifiera, reflektera och medveten anty- der att här finns ambitioner utöver ren sakkunskap – barnen för- väntas genomgå en mognadsprocess där de egna värderingarnas framväxt liksom uppbyggandet av krav, önskningar och ideal utgår från kunskap om andras villkor. En jämförelse med målet för matematik kan vara av intresse: 3Angvik, , Vagn (red. ), Ungdom og historie i , (1999) 4Hur mycket detta beror på skolans undervisning respektive på projektets informations- insatser är inte möjligt att fastställa men av de tillfrågade hade hört talas om informationskampanjen och uppgav att de hade beställt boken om detta må ni berätta; Pressmeddelandet finns på 5http:///kursinfo/00_01/skolform/11/alt_nav/11.HTML Eleven skall ha förvärvat sådana kunskaper i matematik som behövs för att kunna beskriva och hantera situationer samt lösa problem som vanligen förekommer i hem och samhälle och som behövs som grund för fortsatt utbildning. Det är givetvis komplicerat, eller kanske snarare alltför förenklat, att ställa olika ämnen mot varandra. Ändå kan det kännas lockande att reflektera över varför eleven bedöms behöva fler timmar av såväl idrott, engelska, språkval som bild och musik än som för historia. Är dessa ämnen så mycket svårare? Är de så mycket viktigare? Är kunskaper i dessa ämnen nyttigare? Det eleverna inte lyckas uppnå i kan somliga kom- plettera på gymnasiet. Historia är inget kärnämne men finns som ett eget ämne i tre av de 16 nationella programmen. Ämnet är indelat i en A-kurs () och en B-kurs (). Av de totalt 69 000 elever som hade slutbetyg eller avgångsbetyg från gymnasieskolans nationella program 1998/99 hade drygt hälften slutbetyg i Historia A. av gymnasieeleverna har inte någon undervisning alls i historia, eller endast historia inom ramen för ämnet samhällskunskap. Vidare kan konstateras att andelen tjugoåringar med slutbetyg från gymnasieskolan nu är (1999) efter att ha varit 1997 och 1998.6 Syftet med historia i gymnasieskolan är enligt läroplanen att utveckla ett historiemedvetande och därigenom skapa insikt om den egna identiteten och förståelse för andras identitet och kultur- arv samt att öva förmågan att bedöma gångna tiders människor utifrån deras förutsättningar och villkor.7 visar en undersökning att historielärare i svenska skolor inte anser det viktigt att förstå historia genom att analysera den aktuella perio- dens egna förutsättningar samt att eleverna också har mycket svårt att sätta sig in i andra epoker.8 Regering och riksdag har länge varit medvetna om att det finns en risk att många inte får möjligheten att tillgodogöra sig någon historia. utbildningsutskott skriver t.ex. följande i sitt utlåtande över regeringens proposition 1990/91:85 Växa med kun- skaper: 7Statens skolverks ämnesbeskrivning för historia, 8The State of History Education in Europe (1998), s.90, 136-138 I kursplanen för samhällskunskap på de yrkesförberedande pro- grammen, som omfattar , bör ca en tredjedel av utbild- ningstiden ägnas åt historiskt stoff. Enligt utskottets mening är det väsentligt att även eleverna på de yrkesförberedande programmen får möjlighet att studera såväl politiska och ekonomiska som kulturella och religiösa förhållanden i ett historiskt perspektiv. Börja i skolan. Ungdomar, redan i , bör få noggrann undervisning om de mänskliga rättigheterna. Om alla barn fick lära sig läsa och förstå att alla människor är lika värda då tror jag vi har etable- rat första försvarslinjen mot rasism och mot nynazisterna.10 Ovanstående citat är en röst från , citerad i . Skolan är en social och kulturell mötes- plats som både har en möjlighet och ett ansvar för att stärka förmå- gan att förstå och leva sig in i andras villkor och värderingar. I Läroplanens första kapitel, Skolans värdegrund och uppdrag, står bl.a. följande: Skolan har en viktig uppgift när det gäller att förmedla och hos ele- verna förankra de grundläggande värden som vårt samhällsliv vilar på. Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män, samt solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan skall gestalta och förmedla. Skolan skall främja förståelse för andra människor och förmåga till inlevelse. Omsorg om den enskildes välbefinnande och utveckling skall prägla verksamheten. Ingen skall i skolan utsättas för mobbning. Tendenser till trakasserier skall aktivt bekämpas. Främlingsfientlighet och intolerans måste bemötas med kunskap, öppen diskussion och aktiva insatser.11 Vidare framgår av kursplanen, i beskrivningen om kärnämnet sam- hällskunskap, att skolan inte skall vara neutral i fråga om demokra- tin utan att alla ämnen i skolan skall sträva mot att eleverna vill hävda och praktisera den demokratiska värdegrunden. 91990/91: UbU 16, s. 66. 10Demokratiutredningen (SOU 2000:1), s. 18. 11Läroplan för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94). Ämnet samhällskunskap har i detta sammanhang en speciell uppgift: att ta upp den demokratiska värdegrunden i ett analyserande perspektiv och att utveckla elevernas förmåga att granska, värdera och ta ställ- ning. Vidare betonas att det i studierna skall ske en kritisk granskning och diskussion av de värden som bär upp demokratin. Detta för att vidareutveckla ett demokratiskt förhållningssätt. Nödvändigheten att föra en öppen diskussion om hur värdegrunden kan tolkas och praktiseras för att eleverna skall kunna få ett personligt förhåll- ningssätt till demokratin betonas också.12 Skolans möjligheter är unika vad gäller barn och ungdomar och ett framtida forum kan på sin höjd bara vara en extra resurs i detta arbete. Begreppet fostran har förekommit i en lång rad läroplaner inom svenskt utbildningsväsende under hela det . Den begreppsliga betydelsen har emellertid ständigt förskjutits mellan olika positioner. Det går att uppfatta en skillnad mellan synen på fostran och synen på undervisning. Den första gången som denna skillnad diskuteras med en vinkling där man fördjupar målet med fostransaspekten är betänkande. I denna anger man tio rubriker för skolans primära mål: omvårdnad, allmänbildning, estetisk fostran, praktisk fostran, yrkesfostran, hälso- fostran, social fostran och personlighetsdaning.13 I denna uppräkning anger man personlighetsdaningen som den främsta och viktigaste uppgiften för hela skolan. Detta innebär att man skall fostra ele- verna till att bli demokratiska människor med förmåga till ..självständigt och kritiskt sinnelag.. vilket även innebärhand- lingslust, till vilja att engagera sig..14. Som ett viktigt led i detta kom kristendomsundervisningens funktion och ställning att bli hårt omdebatterad. I den kompromiss som kom till stånd fastslog man att auktoritativ påverkan av eleverna till förmån för en bestämd livsåskådning ej får äga rum.15 12http:///kursinfo/99_00/skolform/21/amne/utskr/_SH.html 13Arvidsson S Skolreformen, s. 13. 14ibid s. 14. 15ibid s. 102. skolkommissions betänkande får ses som ett uttryck för modernitetens framtidsoptimism i dubbel mening. Först och främst lägger betänkandet grunden för att bildningsmonopolet, som alltjämt var förhärskande, i det närmaste avskaffades i formell mening även om det skulle dröja till Lgr 62 och enhetsskolans införande. På det mer subtila planet kan man utläsa en mycket stark tro på beteendevetenskapernas tillförlitlig- het och förmåga att forma utbildningsväsendet som helhet och den enskilde elevens omvårdnad i synnerhet. är en del av den framväxande skolbildning inom psykologin som kallas behaviorismen (se nedan), vilken kom att få stor betydelse i västvärldens utbildningssystem i nära nog . Inom området demokratifostran får det en mycket stor bety- delse vilket Arfwedsson & Arfwedsson beskriver i sin uppmärk- sammade bok för lärare. Författarna menar att det skedde en, vad de benämner, behavioristisk revolution mot det rådande normsystemet i skolan . I seklets början fanns, menar , en stark tradition av vär- den och normer i skolan med en uppenbart konfessionell utgångs- punkt. Den behavioristiska omdaningen innebar en förändring av denna betoning. Behaviorism är en psykologisk teori med en positivistisk ansats. En av teorins stora företrädare var B.F. Skinner som överförde mycket av teorins tankegods till utbildningsväsendet. En huvud- ståndpunkt är, precis som i positivismen, att endast det sinnligt observerbara är möjligt att mäta och därmed uttala sig om. Därför kom man att betona det faktiska beteendet som det enda man kan bearbeta. Även om man vet att en individ, med låt säga svåra upp- växtförhållanden, bär på en stor mental instabilitet är det bara vederbörandes beteende man med visshet kan uttala sig om och behandla. Genom att sätta upp regler för hur man skall bete sig och belöna positivt beteende och eventuellt bestraffa negativt menar man sig grundlägga ett gott beteende bland elever.16 Detta system av belöningar för gott beteende började användas, enligt Arfwedsson & Arfwedsson, när man ville förse eleverna med de rätta attityderna och ett demokratiskt uppförande.17 Ele- verna belönades då för deltagande i elevdemokratiskt arbete och skoltidningsproduktion etc., vilket blev en slags betingning där normer och rättsmedvetande förväntades komma som en bipro- 17Arfwedson & för lärare. Följdriktigt behövde man inte betona förståelsen av begrepp kring normer och värden. Detta resulterade i, framhäver enligt Arfwedsson & Arfwedsson vissa kritiker, att skolan har fostrat individer som helt saknar förmåga att ange normer och motiv för sina handlingar (utom de mest triviala)De uppger vid förfrågan att demokrati är den bästa styrelseformen men kan inte ge ett enda argument som stöd för sin ståndpunkt.18 Författarna hänvisar också till kritiker som menar att det posi- tivistiska inflytandet har lett till att värdefrågor inte betraktats som en del av det mänskliga kunnandet utan som en del av ett subjektivt tyckande. Det man slutligen kunnat enas om i läroplaner har därför varit så idealistiskt högstämt, att det varit meningslöst.19 Den första tydliga reaktionen mot denna tro på fostran kommer då dåvarande utbildningsminister begärde att ordet fostran skulle strykas ur Lgr 69. Det var inte längre opportunt att fostra elever utan istället blev dialog och emancipation vägledande nyckelbegrepp. Målet, att skapa demokratiska människor, kvarstod dock men skulle man inte så mycket leda dem in i en önskad situation utan förmå dem att frigöra sig från en känsla av vanmakt. Begrepp som etablerades både inom forskningen och den praktiskpedagogiska vardagen var dialogpedagogik, aktiveringspedagogik, dialek- tisk pedagogik, emancipatorisk pedagogik men mest känt är nog det begrepp som kan tjäna som ett samlingsbegrepp, nämligen den progressiva pedagogiken.20 Viktiga ideologiska och vetenskapliga företrädare var , , m.fl. Den stora förändringen var att man inte längre betraktade eleven som en passiv mottagare av kunskaper och värderingar utan som en aktiv medspelare som endast kan utvecklas i ett ömsesidigt förhål- lande. 18Arfwedson & för lärare. 20Maltén A Vad är kunskap? 85–110. Införandet av Lgr 80 kan delvis ses som en reaktion mot de poli- tiska undertoner som fanns i den frigörande pedagogiken.