sou · GPB314d2 · 2002-01-01 00:00:00 — resonemang utgår från att man kan bortse från bruket av den grundlagsskyddade yttrandefriheten i de fall detta endast utgjort ett led i ett annars kriminaliserat förfarande (det bakomliggande agerandet). I litteraturen har frågan berörts av Hans- i anslutning till olika metoder att avgränsa tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens materiella tillämpningsområde. Han beskriver två olika sätt enligt följande. I det första sättet är det för gränsdragningen avgörande om ett yttrande är straffbart i sig eller endast som ett led i ett som helhet straffbart förfarande. Om yttrandet endast utgör ett led i ett som helhet straffbart förfarande faller det utanför grundlagarna. Ett exempel är bedrägeri genom annons i tryckt skrift. Själva annonsen är endast ett led i det som bedrägeri straffbara förfarandet. Denna lösning kallar för momenttanken. Enligt denna skyddar inte grundlagarna yttranden som ingår som ett bland flera moment i ett som helhet straffbart förfarande. Han menar att tekniken är förlegad. Den saknar anknytning till lagstiftningen och den fyller inte något rättspolitiskt syfte. Den andra lösningstypen innebär att man istället ser till yttrandets innehåll för att avgöra om detta är skyddat av tryckfrihetsförordningen eller inte; en gränsdragning på materiell grund. menar att tryckfrihetsförordningen och i synnerhet senare rättspraxis bygger uppenbart på detta materiella kriterium. Det saknar betydelse om ett yttrande är självständigt eller om det utgör en upprepning av vad någon annan sagt. som trädde i kraft . 17 NJA II 1984 s. 156 f. Koppleriansvar för pornografibranschens huvudaktörer 415 betydelse om det utgör ett av flera led i ett förfarande vilket som helhet inte kan karaktäriseras som ett yttrande eller om det framställs i annons eller i fristående text. Det avgörande är endast yttrandets innehåll – och det syfte, den funktion, som därav kan utläsas – i jämförelse med de intressen tryckfriheten avser att värna.18 Kommittén gör sammanfattningsvis följande bedömning. En utvidgning av koppleriansvaret är avsedd att skydda dem som medverkar i pornografiska bilder och filmer och har i och för sig ett annat syfte än att inskränka produktions- och spridningsrätten som sådana. De faktiska inskränkningarna är dock så betydande att den enligt kommitténs mening kommer i konflikt med etableringsfriheten enligt tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. En straffbestämmelse av denna art innebär också att straffansvar i vissa fall drabbar den som producerar sådant material som åtnjuter grundlagsskydd. En sådan bestämmelse kan enligt kommittén inte införas utan ändringar i grundlagen. Det sagda gäller enligt kommitténs mening oavsett utformning- en varje straffbestämmelse som bestraffar någon för koppleri enbart på grund av att han eller hon främjar eller bereder sig av att någon annan i samband med framställning av pornografiska bilder eller filmer har tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. Kommittén har med hänvisning till det sagda stannat för att inte föreslå någon ny straffbestämmelse av den art som nämns i direktiven. Den lagändring som aktualiserade och som har diskuterats åsyftar ett skydd för dem som far illa vid produktion av pornografi. Kommittén delar självfallet de värderingar som ligger bakom önskemålet om ett sådant skydd. Frågan om pornografins skadeverkningar har som nämnts inte utretts av kommittén som enligt direktiven uttryckligen inte haft till uppgift att föreslå ett allmänt förbud mot pornografi. Det kan dock enligt kommitténs mening finnas anledning att överväga en mera ingripande översyn av pornografins skadeverkningar i stort.19 18Hans-Gunnar Axberger, Tryckfrihetens gränser, s. 68 f. 19Jfr förslag i Ds 2001:5 och pågående utredning rörande översyn av radio- och TV-lagen m.m. (dir. 2000:43). III UTREDNINGSFRÅGOR MED INTERNATIONELL 14Handel med människor för sexuella ändamål 14.1Kommitténs utgångspunkter och avgränsningar Handel med människor för sexuella ändamål ägnas stor uppmärk- samhet i olika internationella organisationer. Det finns flera internatio- nella instrument som behandlar frågan. Så sent som slutfördes arbetet med att ta fram en om gränsöverskridande organiserad brottslighet med två tillhörande protokoll. Ett av dem behandlar handel med människor för sexuella ändamål. undertecknade dessa dokument . I kommitténs direktiv pekas två andra internationella instrument ut, nämligen den inom EU beslutade gemensamma åtgärden av om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn1 och FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. I samband med att den gemensamma åtgärden antogs bedömde regeringen att svensk lagstiftning i allt väsentligt uppfyller de krav som ställs på medlemsstaterna. Kommittén har dock i uppdrag att göra en mer ingående analys av detta och att undersöka om den svenska lagstiftningen behöver kompletteras i något avseende för att fullt ut uppfylla åtagandena i den gemensamma åtgärden och i FN:s ovan nämnda konvention. Kommittén skall därutöver bedöma om det finns ett behov att införa en bestämmelse om ansvar för ett särskilt brott som tar sikte på handel med människor för sexuella ändamål. Om kommittén kommer till slutsatsen att lagändringar krävs eller att ett särskilt brott bör införas skall den även utreda om det generella kravet på dubbel straffbarhet bör tas bort. Kommittén behandlar frågor om dubbel straffbarhet i kapitel 15. 1 EGT L 63/2, 4.3.97, 97/154/RIF. 420 Handel med människor för sexuella ändamål Kommittén har när det gäller fullgörandet av uppdraget i denna del begränsat sina överväganden till att avse främst frågan om det bör införas en särskild bestämmelse om ansvar för ett särskilt brott som tar sikte på gränsöverskridande handel med människor för sexuella ändamål. Anledningen till detta är följande. Inom EU har länge pågått ett arbete med att ta fram ett s.k. rambeslut om bl.a. handel med människor för sexuella ändamål. Kommissionen lade fram ett sådant förslag . Mycket talar för att rambeslutet kommer att medföra att den gemen- samma åtgärden som kommittén fått i uppdrag att analysera får avsevärt minskad betydelse. Härtill kommer att åtagandena enligt den gemensamma åtgärden i stora delar berör lagstiftning och andra åtgärder utanför det område som kommitténs uppdrag i första hand avser. De i direktiven beskrivna förutsättningarna för kommitténs arbete i denna del har även i andra avseenden förändrats. Som anmärktes har FN antagit en konvention om gränsöverskridande organiserad brottslighet med ett tillhörande protokoll om handel med människor för bl.a. sexuella ändamål. De stater som tillträder dessa instrument åtar sig bl.a. att införa en särskild bestämmelse om ansvar för ett särskilt brott som tar sikte på handel med människor för sexuella ändamål. Någon sådan uttrycklig föreskrift finns inte gemensamma åtgärd. Den definition som ges i FN-protokollet är dessutom vidare än den som ges i det gemenskapsrättsliga dokumentet. Kommittén har mot denna bakgrund koncentrerat sitt arbete till frågor av främst straffrättslig natur. Kommittén har tolkat som sin huvuduppgift att bedöma om det bör införas en straffbestämmelse. Kommittén behandlar dock avslutningsvis i den delen av kapitlet som rör människohandel några andra frågor som har anknytning till den gemensamma åtgärden. Analysen av har av motsvarande skäl begränsats till artikel 6. Kommittén har valt att kalla problematiken eller företeelsen för handel med människor för sexuella ändamål. På engelska talas om trafficking in persons, och det är inte ovanligt att trafficking används i den svenska debatten för att beskriva den här aktuella handeln. Uttrycket trafficking in persons omfattar emellertid också andra ändamål än sexuella. Kommittén har dessutom velat använda ett svenskt uttryck. Den valda översättningen ger uttryck för den avgränsning av problemet som kommittén gjort, det handlar om gränsöverskridande handel med människor för sexuella ändamål. Handel med människor för sexuella ändamål 421 14.2Vad är människohandel? Kommittén behandlar som har anmärkts endast sådan gränsöverskridande handel med människor, främst kvinnor och barn, som sker i syfte att förmå dem till prostitution i destinationslandet eller för att på annat sätt utsätta dem för sexuell exploatering. I detta avsnitt lämnas en beskrivning av hur denna handel går till och vad de som varit föremål för den utsätts för. Det framgår att det är ett sammansatt problem som kräver en rad åtgärder. Det är svårt att bedöma handelns omfattning, men avslutningsvis sägs något om de uppskattningar man kan göra. 14.2.1Förutsättningarna för handeln och de cyniska villkoren för dem som utsätts för den De bakomliggande orsakerna till att kvinnor och barn blir föremål för människohandel får man söka bland såväl ekonomiska, sociala, politiska som rättsliga faktorer.2 I de länder där kvinnor och barn rekryteras råder oftast fattigdom och arbetslöshet. Dessutom finns en efterfrågan på sexuella tjänster i den rikare delen av världen. Det finns alltså förutsättningar för en lukrativ handel. Redogörelsen här tar sin utgångspunkt i det faktum att de flesta utländska kvinnor som har varit föremål för handel med människor för sexuella ändamål och som finns inom prostitutionen i kommer från länder som ingår i det som förr kallades . Många av beskrivningarna är dock tillämpliga också på förhållandena för kvinnor som kommer från andra håll i världen. I det forna har omställningarna det senaste årtiondet varit enorma. De politiska förändringarna har varit kraftiga. Rättsväsendet förmår inte bereda människor skydd. Bostads- och arbetsbristen är stor på sina håll. Arbetslösheten bland kvinnorna är högre än bland männen. I t.ex. är mellan av kvinnorna arbetslösa. De kvinnor som har arbete är ofta lågavlönade. som de har små möjligheter att försörja sig vilar oftast både försörjningsbördan och ansvaret för barnen på kvinnorna. Härtill kommer att den sociala omsorgen har försämrats, vilket inneburit att daghem och annan 2 Beskrivningen i detta avsnitt är hämtad från bl.a. Stiftelsen in Women for the Purpose of Sexual Exploitation, 1998, s.k. KUT-rapporter samt intervjuer med företrädare för bl.a. och . 422 Handel med människor för sexuella ändamål offentlig barnomsorg har stängt. Pensionerna har dragits ned. Kvinnorna står därför inte sällan också med ansvaret för de gamla. Mot denna bakgrund är det lätt att förstå att det finns starka ekonomiska motiv för kvinnorna att söka arbete utomlands. Det finns emellertid inte alltid möjligheter att på ett lagligt sätt erhålla uppehålls- eller arbetstillstånd för att få bo och arbeta i . För en kvinna som lever under de beskrivna villkoren kan ett erbjudande om att arbeta som strip-tease dansös eller till och med som prostituerad i framstå som ett godtagbart alternativ. Ett annat är att kunna gifta sig ur fattigdomen. Hur som helst så riskerar hon att bli utlämnad till mellanhänder och andra agenter och att således bli föremål för ett cyniskt utnyttjande. Till följd av de ändrade levnadsförhållandena har också barnen i länder i det gamla blivit utsatta måltavlor för skrupelfria män och kvinnor. Antalet barn som lever på institutioner har ökat dramatiskt. När de tvingas lämna institutionen, vilket sker i många östeuropeiska länder, är deras chanser att erhålla ett arbete eller en bostad inte särskilt goda. De är därför en utsatt målgrupp för kriminella krafter och inte sällan förmås barnen ut i prostitutionen. uppskattar att mellan av alla kvinnliga prostituerade är underåriga, men i många östeuropeiska länder är den siffran betydligt högre.3 Rekryteringsprocessen går till på ungefär samma sätt, oavsett om den sker i ett nätverket bestående av internationellt organiserade strukturer eller om det sker i ett mer småskaligt nätverk. Det påstås att de storskaliga nätverken har kontakter på alla nivåer i såväl ursprungslandet som destinationslandet. Metoderna för att komma in i kan således ha en legal fasad och rekryteringen och transporterna kan ske genom befintliga kanaler inom t.ex. turism, artistförmedling, hushållsarbete och kontaktförmedlingar.4 Kvinnorna utlovas inledningsvis arbete. Det kan handla om ett arbete vilket som helst. Det kan också röra sig om arbete som barnflickor, hembiträden, servitriser, dansare eller underhållare där det kan finnas en antydan om att kvinnan skall sälja vissa sexuella tjänster. I en hel del fall är kvinnan införstådd med att hon skall arbeta som prostituerad. Inte sällan har kvinnorna förbundit sig att ersätta transportören eller agenten för hans kostnader och utgifter. Det före- kommer att agenterna och mellanhänderna säljer kvinnorna under 3Trafficking in Women for the Purpose of Sexual Exploitation 1998 s. 17. 4Sven Axel över gränserna, i Egensinne och mångfald (red. ) s. 61 f. Det skall anmärkas att studier tog sikte på människohandel till fr. a. och . Handel med människor för sexuella ändamål 423 Den som ursprungligen tagit kontakt med kvinnorna i deras hemländer är således inte nödvändigtvis den som slutligen för in dem i destinationslandet. Kvinnorna tycks ofta vara införstådda med vad de skall göra i destinationslandet. Det förekommer emellertid att kvinnor och barn helt enkelt köps upp i fattiga områden för att sedan säljas vidare i den internationella handeln med människor för sexuella ändamål. I vissa fall står det klart att köpesumman skall betalas av genom arbetet på bordell eller i någon liknande verksamhet. I andra fall förespeglas de anhöriga att erbjudandet gäller ett vanligt arbete. Det förekommer också att barn och kvinnor helt enkelt kidnappas för att tvingas ut i prostitution eller för att utsättas för andra sexuella utnyttjanden. Misstankar härom förekommer i ett par svenska förundersökningar. Även om de flesta kvinnor tycks komma till destinationslandet genom något slags nätverk finns det de som reser på egen hand eller som har hjälp av en enstaka person för att slutligen prostituera sig i destinationslandet. De som sedan utnyttjas, t.ex. genom att förmås arbeta på sämre villkor än som förespeglats dem eller som tvingas arbeta av en skuld för resan under tvångsliknande förhållanden, är också utsatta för en slags människohandel. Det är inte ovanligt att huvudmännen när kvinnorna väl anlänt till destinationslandet tar deras eventuella pass och andra resedokument ifrån dem. Inte sällan utsätts kvinnorna för misshandel, sexuella övergrepp och hot. Dessa övergrepp syftar till att bryta ned kvinnornas självkänsla och att möjliggöra ett fortsatt utnyttjande av dem i prostitutionen. På det sättet försätts kvinnorna i ett underläge som både huvudmännen och de som köper sexuella tjänster från kvinnorna sedan kan utnyttja. Det vanligaste tycks vara att kvinnorna inledningsvis skall betala av kostnaderna för resan till destinationslandet och eventuella dokument i samband med den. Inte sällan får de betala överhyror för de bostäder som anvisats dem. De ekonomiska villkoren i övrigt vilar oftast inte heller på någon jämlik fördelning. Det finns exempel på kvinnor i som fått behålla endast per dag av det de har tjänat i prostitutionen. Den summan skulle räcka till kontantkort för mobil- telefonen, cigarretter, dryck och busskort. Det finns också exempel på kvinnor som har haft en fast summa att betala . Om de inte lyckats dra in så mycket blir de skyldiga mellanskillnaden. På detta sätt blir det svårt att bli fri från huvudmännen. Förhållanden i övrigt kan också vara mycket påfrestande. En del kvinnor blir inlåsta eller förs till olika lägenheter där de tvingas utföra olika sexuella tjänster åt köpare. Det finns vidare uppgifter om kvinnor i som tvingats att arbeta på gatan om 424 Handel med människor för sexuella ändamål dygnet sex till . Antalet män de skall tjäna kan alltså vara stort. De sexuella tjänsterna kan också avvika från vad kvinnorna utgått från. Inte sällan tvingas kvinnorna till avancerade och farliga sexuella tjänster. Det är inte ovanligt att de förutsätts ställa upp på t.ex. samlag utan kondom. Det förekommer att de tvingas ta emot kunder som är opålitliga eller våldsamma. Kvinnorna behärskar sällan någon svenska. Detta bidrar naturligtvis till den utsatthet de befinner sig i vid kontakten med köparna. Kvinnorna har sällan någon att vända sig till. En del kvinnor är på grund av erfarenheter från hemlandet rädda för polisen och vågar därför inte kontakta dem. Om de går till polisen riskerar de vidare att avvisas. Beroende på var kvinnorna kommer ifrån och vad de tvingats genomgå i det nya landet har många av dem svårt att återvända. De kan känna skam och skuld och skulle i vissa fall utestängas från gemenskapen i det gamla hemlandet på grund av vad de varit med om här. Det förekommer också att kvinnor lurats att tro att de skulle betraktas som brottslingar om de avslöjar sig. De kvinnor som inte vill medverka i de sexuella tjänsterna kan utsättas för ytterligare påtryckningar, t.ex. hot mot familjen i hemlandet eller antydningar om att den skall informeras om vad kvinnorna håller på med i destinationslandet. Inte sällan har organiserade människo- handlare kontakter i hemlandet som känner till kvinnans bakgrund, vilket kvinnan i sin tur känner till. Oavsett om kvinnorna är införstådda med att de skall arbeta som prostituerade eller i den s.k. sexbranschen eller inte är det gemensamt för de kvinnor som varit föremål för denna handel att de i slutändan blir tvingade, utnyttjade eller lurade och de är isolerade och manipulerade. De har fått sina grundläggande mänskliga rättigheter åsidosatta. Att jämföra människohandel för sexuella ändamål med modern slavhandel är ingen överdrift. 14.2.2Problemet kan sammanfattas på olika sätt Som framgått i förra avsnittet är handeln en komplex och cynisk företeelse. Problemet är inte nytt men har fått en förnyad uppmärk- samhet . Många internationella instrument har behandlat frågan men det har fram till inte funnits någon enhetlig definition för staterna att utgå ifrån i sina gemensamma strävanden för att motarbeta handeln. Inte heller de frivilligorganisationer som arbetar mot handeln eller med dem som utsatts för den har haft någon gemensam definition. Handel med människor för sexuella ändamål 425 Den stora skillnaden har rört främst hur man ser på prostitutionen och vilka åtgärder man anser bäst motarbetar den. Det går en vattendelare mellan dem som vill legalisera prostitutionen och reglera bordellernas verksamhet och dem som menar att prostitutionen måste motarbetas eftersom den också är ett slags sexuellt utnyttjande. Denna skillnad gäller inte bara staterna utan också de ideella organisationerna. För staterna kan människohandeln betraktas som en främst kriminalpolitisk och/eller en invandrarpolitisk fråga. De organisationer som arbetar med dem som har varit föremål för handeln och mot handeln kan betrakta problemet som en fråga om mänskliga rättigheter eller om hälsopolitik. De nu redovisade synsätten sammanfaller inte alltid med intresset hos de kvinnor och barn som varit föremål för handeln; deras primära intresse är behovet av skydd och stöd. Den holländska organisationen in Women (STV), en av de organisationer som arbetat längst mot människohandel, har sammanfattat de olika aspekterna och synsätten på handeln. STV menar att de präglar valet av åtgärder mot problemet.5 Ett moraliskt problem. Människohandel och prostitution är något ont, oavsett om prostitution är ett ofrånkomligt fenomen eller inte. Åtgärder mot handeln syftar till att kontrollera och straffa alla inblandade, dvs. även dem i prostitutionen. Ett kriminellt problem. Människohandel är ett kriminellt beteende, eller bör åtminstone vara det. De mest lämpliga åtgärderna mot fenomenet anses vara strängare straff, förbättrat polissamarbete och andra åtgärder för att underlätta möjligheten att ställa de ansvariga inför rätta. Häri ingår inte sällan synsättet att kvinnorna bör straffas för illegal invandring och prostitution. Människohandel handlar om illegal invandring. Därmed syftar de efterfrågade åtgärderna mot handeln till att hålla kvinnorna utanför landet, bl.a. genom att införa strängare gränskontroller samt en ökad tillsyn över äktenskap mellan medborgare i det egna landet och medborgare i ett annat land. Ett mänskliga rättigheter problem. Enligt STV kan detta innehålla två analyser. Antingen anser man att prostitutionen i sig är en form av sexuellt utnyttjande och således en kränkning av de mänskliga rättigheterna för kvinnorna i prostitutionen. Åtgärderna inriktas då på att avskaffa prostitutionen. De organisationer som har denna inställning anser också att det är viktigt med åtgärder mot efterfrågan, dvs. Den andra analysen vilar på uppfattningen att det förhållandet att kvinnorna är prostituerade inte i och för sig är en kränkning av 5 Stiftelsen , Resourcebook, Crossing Borders Against Trafficking in Women and Girls, 1999 s. 9 f. 426 Handel med människor för sexuella ändamål några mänskliga rättigheter. Däremot medför de villkor som kvinnorna i prostitutionen lever under en kränkning av deras mänskliga rättigheter. Åtgärderna bör enligt denna analys syfta till att förbättra villkoren för kvinnorna, och att bistå dem som prostituerar sig mot sin vilja ut ur prostitutionen. Ett problem för den allmänna ordningen. Både människohandel och prostitution är en fråga för den allmänna ordningen och att allmänt hälsoproblem. Åtgärder kan syfta till att bl.a. införa obligatoriska hälsokontroller för de prostituerade. Ett arbetsrättsligt problem. Människohandel är ett resultat av den låga rättsliga och sociala statusen som kvinnan har generellt, också som arbetare och invandrare. Åtgärderna kan vara att se till att kvinnor har möjlighet att få arbete och erbjuds ett fullgott arbetsrättsligt skydd. Här kan också ingå att kvinnor i prostitutionen skall ha samma rätt till sociala förmåner och pension som de på den reguljära arbetsmark- naden. Kommittén sammanfattade sin syn redan i det förra avsnittet: handel med människor för sexuella ändamål är en komplex företeelse som innefattar ett hänsynslöst utnyttjande av andra människor. Det är således självklart att handeln måste angripas med en rad olika åtgärder, däribland straffrättsliga ingripanden mot både dem som handlar med människor och mot dem som köper sexuella tjänster av andra. Straffrättsliga åtgärder är dock endast en åtgärd bland flera. 14.2.3Människohandel anses vara ett växande problem Det är nästan omöjligt att uppskatta hur många kvinnor som till följd av handeln finns inom prostitutionen i andra länder än deras hemländer eller de länder som de normalt vistas i. Det finns uppgifter om att ca 500 000 kvinnor kommer till genom denna verksamhet. Det sägs att fyra miljoner människor är utsatta för människohandel över hela världen.6 Dessa siffror får anses vara en mycket grov uppskattning, dels eftersom det inte finns en entydig definition av vad som avses med människohandel, dels då det är svårt att mäta förekomsten av andra skäl. Det tycks dock vara en vanlig uppfattning att handeln ökar. 6 Siffran är en uppskattning framförd av bl.a. och (). Jfr kvinnoutskottets betänkan- de i A5-0127/200 s. 7. Handel med människor för sexuella ändamål 427 I den internationella prostitutionforskningen talar man om tre migrationsvågor från tredje världen till bordeller. Den första bestod av asiatiska kvinnor, den andra av kvinnor från och den tredje från . talas det om en fjärde våg, den av kvinnor från . fanns det knappt några kvinnor från dessa delar av världen i den västeuropeiska prostitutionen eller handeln för sexuella ändamål, men utgör kvinnor från den största andelen av utländska prostituerade i länder som , och . Det finns anledning att tro att förhållandet är detsamma i Sverige.7 Människohandel har inte ansetts vara ett stort problem i . Däremot har det funnits farhågor att är ett s.k. transitland, dvs. att smugglarna och exploatörerna reser via på vägen till destinationslandet.