sou · GPB369 · 2002-01-01 00:00:00 — I likhet med den svenska semesterlagen bygger de på principen att semester avser ledighet i och att i vart fall del av ledigheten bör läggas ut i en sammanhållen period. I vart fall ett par länders lagstiftningar medger arbetstagaren en rätt att få ut ledighet i del av dag eller bygger på semesterberäkning i timmar. Några länders medger också halva semesterdagar. Svaren från och tyder på att lagstiftningen där inte medger att semesterdagar delas upp i mindre delar. Öster- rikisk lagstiftning ger ingen rätt att dela upp dagarna, men uttag i halva dagar förekommer i praktiken. Inte heller medger lagstiftningen i att privatanställ- das semesterdagar delas. Dock finns möjlighet för offentliganställda i att få delade i halva dagar. Detta kräver att det är Finns semester som del av dag i andra länder? arbetstagaren själv som har sådant önskemål och att verksamheten så medger. Liknande förhållanden gäller i , där offentligan- ställda har möjlighet att på eget initiativ få ut halva semesterdagar vid fyra tillfällen . Även i kan semesterdagar delas upp i halva dagar. Det gäller dels när en halv semesterdag läggs intill en traditionellt arbetsfri halvdag, dels om arbetstagaren själv vill använda av den fjärde semesterveckan på det sättet. Det senare förutsätter emellertid att produktionen inte störs. Likaså tycks irländsk lag medge halva semesterdagar. I medges att ledigheten beräknas i timmar. Lag- stiftningen ger arbetstagaren rätt till sammanhållen semester . Återstoden kan tas ut i timmar på arbetstagarens initiativ. Arbetsgivaren kan motsätta sig sådan ledighet om det finns bety- dande skäl. Enligt den semesterlag som trädde ikraft i kan, under förutsättning att kollektivavtal träffas, bestämmas att semester räknas i timmar. Syftet med denna möjlighet är emellertid inte att ledigheten skall tas ut i timmar eller del av dag. Semestern skall fortfarande tas ut i . Syftet men möjligheten att räkna i timmar är att nå en större exakthet i semesteruttaget för t.ex. anställda som arbetar på schemalagd arbetstid. En semesterdag som förläggs till arbetsdag då arbetstagaren skulle ha utfört kommer att ta i anspråk. Omvänt behövs endast för en arbetsdag . Om kollektivavtal träffas om att beräkna ledigheten i timmar gäller emellertid alltid att alla arbetstagare skall garanteras minst tjugo dagars ledighet. saknar en allmän lagstadgad rätt till semester. Semestervill- koren för huvuddelen av arbetsmarknaden bestäms i enskilda avtal eller kollektivavtal. På federal nivå finns semesterregler för federalt anställda. Dessa tjänar in semesterledigheten i timmar. Normalt tas ledigheten ut i , men de anställda får ta ut intjänad tid som del av dag. Bestämmelserna varierar något mellan de olika federala myndigheterna. I vart fall ett par amerikanska myndigheter tillåter att semesterledighet tas ut i perioder respektive . Ingen del av den kanadensiska lagstiftningen, varken på federal nivå eller i de tio provinserna och tre territorierna, innehåller speci- fika regler om semester som del av dag. I likhet med de europeiska länderna syftar reglerna istället till sammanhängande ledighet. Finns semester som del av dag i andra länder? är emellertid endast en jurisdiktion (provinsen ) som expli- cit säger att ledigheten inte får vara kortare än . Från några länder har vi fått uppgifter om regler i kollektivavtal om semester som del av dag. I t.ex. finns några kollektivavtal om uppdelning i semestertimmar. Enligt lagen måste emellertid alltid ledigheten summera till minst (även och räknas som semesterdagar). Även i finns några exempel på kollektivavtal som medger att ledigheten delas i mindre delar än , särskilt inom offentlig sektor (t.ex. postverket). Reservation och särskilt yttrande Jag reserverar mig mot att kommittén lägger detta delbetänkande i det skick det nu befinner sig. Skälen härför är i korthet följande: Den tid som har stått till kommitténs förfogande har – som kommittén också påpekar -inte medgett de analyser och de övervä- ganden som erfordras för att ge det kvalitativa och substantiella innehåll ett delbetänkande bör ha för att på ett meningsfullt sätt tjäna sitt syfte som endera besluts- eller diskussionsunderlag. I sitt nuvarande skick har innehållet mera karaktären av internt arbets- material för kommitténs vidare arbete och överväganden. Jag anser att det borde ha fått förbli internt arbetsmaterial. Det enda skäl som egentligen åberopats för att framlägga delbe- tänkandet nu har varit att utredningsdirektiven förutsätter detta. Jag anser att kommittén bort ha kurage nog att avstå intill dess att ett mera genomarbetat och analyserat förslag kunnat presenteras. Jag vill särskilt poängtera att jag enbart reserverar mig på grund av delbetänkandets ofullständighet och därmed brist på nytto- effekt. Det innebär sålunda inget avståndstagande till innehållet på annat sätt än vad ovan angivits. Reservation och särskilt yttrande Särskilt yttrande av ledamoten ställer sig bakom förslagsskissen som kommittén läm- nar om att semester överstigande skall kunna tas ut som del av dag. Den ökade flexibiliteten i uttag av semester gäller inarbetad semesterledighet och handlar inte om någon ytterligare ledighet i tillägg till den som redan finns i semesterlagen. Detta skriver kommittén om i kapitel 4. Kommittén skriver också i samma kapitel att de ekonomiska konsekvenserna av de förslag som kommittén skall lämna, främst kommer att avse den del av uppdraget som handlar om att pröva olika vägar till förkortning av arbetstiden, genom ytterligare ledig- het eller kortare normalarbetstid. Kommittén skriver inte om ekonomiska konsekvenser i detta delbetänkande, som avser ledig- het inom den nuvarande semesterlagens ram. Som representant för i kommittén vänder jag mig emot att kommittén i detta delbetänkande väljer att använda sig av formuleringen att förkorta arbetstiden som ett skäl för införan- det av en möjlighet att ta ut semester överstigande som del av dag. Ledighet som är inarbetad och som man har rätt till är inte att förkorta arbetstiden i ordens rätta betydelse. Uttag av ledigheten som här avses, kan aldrig bli en arbetstids- förkortning per dag eller vecka. anser därför inte, att ett argument för semesterledighetens uttagande, som del av dag, är för att förkorta arbetstiden per dag eller vecka som kommittén skriver. Självklart får en arbetstagare en kortare arbetsdag, den eller de dagar man tar ut sin intjänade ledighet, men en arbetstidsför- kortning är det inte. En arbetstidsförkortning genom en sänkning av normalarbetsti- den , som förordar, behövs för att alla skall få del av den livskvalitet det innebär att sänka stressnivån och utbrändheten på våra arbetsplatser . Därför vänder jag mig mot de avsnitt i detta delbetänkande, som beskriver semester som del av dag som ett sätt att få till stånd en arbetstidsförkortning. Arbetstid, semester och betald ledighet Beslut vid regeringssammanträde . En parlamentarisk kommitté ges i uppdrag att göra en översyn av arbetstidslagen, semesterlagen och övrig ledighetslagstiftning. Representanter för arbetsmarknadens parter knyts till kommittén. Kommittén skall lämna förslag till en ny arbetstidsreglering som ger den enskilda arbetstagaren ett större inflytande över arbetsti- dens förläggning men ger en god flexibilitet i produktio- nen. Kommittén skall även se över genomförandet av EG:s arbets- tidsdirektiv och föreslå ett tydligare genomförande av direktivet i svensk lag. Vidare skall kommittén pröva olika vägar till förkort- ning av arbetstiden och ge förslag på hur dessa skulle kunna genomföras. I detta sammanhang skall även regleringen av över- tidsarbete ses över. Kommittén skall lämna förslag till en ändring av semesterlagen som ger arbetstagaren rätt att ta ut semester överstigande och sparad semester som del av dag. Semesterlagen skall också ses över i förenklingssyfte, framför allt med målet att göra lagen lättare att tillämpa för små företag. Vidare skall kommittén pröva möjligheten att i förenklingssyfte, framför allt för små företag, slå samman eller samordna utform- ningen av arbetstidslagen, semesterlagen och övriga ledighetslagar. Kommittén skall bedöma konsekvenserna av sina förslag för de offentliga finanserna och samhällsekonomin. Även de företagseko- nomiska konsekvenserna skall belysas, särskilt för små företag. Vidare skall förslagens konsekvenser för jämställdheten, arbets- miljön, arbetsorganisationen och arbetstagarnas hälsa liksom till- gången av arbetskraft analyseras. Arbetsmarknaden och arbetslivet genomgick genomgripande för- ändringar . gick från full sysselsättning till massarbetslöshet. är situationen en annan. Sysselsättningen ökar och arbetslösheten minskar snabbt. Men ökar sjuk- skrivningarna och antalet anmälda arbetsskador. Det föränderliga arbetslivet med nya typer av arbeten, anställningsformer och sätt att organisera arbetet gör att också nya typer av arbetsmiljöpro- blem uppstår vid sidan av de traditionella. Kraftiga besparingar och rationaliseringar inom många verksamheter har också bidragit till arbetsmiljöproblemen. En av de mest uppmärksammade arbetsmiljöfrågorna är den ökade stressen och hetsen i arbetslivet. Arbetstidens längd och förläggning har stor betydelse för arbetstagarna. Forsk- ningen visar att ett ökat inflytande över arbetstiden för individen kan bidra till att minska stressen och därmed motverka olika for- mer av stressrelaterade sjukdomar. Även i ett bredare perspektiv måste effektivitet och flexibilitet i produktionen kunna kombineras med ett ökat inflytande för den enskilda arbetstagaren. Detta är väsentligt för att individen skall få ett större inflytande över sin vardag och för att skapa bättre förutsättningar för ett utvecklande arbete och ett mer jämställt samhälle. Individens inflytande behöver stärkas när det gäller såväl arbets- tidens förläggning som dess längd. Vissa arbetstagare vill kunna minska sin arbetstid medan andra som arbetar deltid vill kunna öka sin. Traditionellt har en del av välståndsökningen i samhället tagits ut i form av förkortad arbetstid. Ett sådant intresse finns även , vilket bland annat återspeglas i fackliga krav. De kostnader som är förknippade med en arbetstidsförkortning måste emellertid alltid vägas in. Lagstiftningen i fråga om arbetstid, semester och annan ledighet behöver också ses över av andra skäl. Ett viktigt skäl är behovet av förenklad lagstiftning i syfte att göra regelverket lättare att tillämpa, inte minst för små företag. I budgetpropositionen aviserar regeringen att förberedelser inletts för en genomgri- pande översyn av semesterlagen. Vidare behöver genomförandet av Rådets direktiv /104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden (EG:s arbetstidsdirektiv) ses över. lämnade de tre fackliga centralorganisationerna LO, TCO och till regeringen ett gemensamt förslag till för- ändringar av regleringen på arbetstidsområdet. Förslaget var delvis baserat på de separata förslag som LO och TCO hade presenterat . I korthet hade LO föreslagit att arbetstagarna skall ges rätt till ytterligare fem dagars betald ledighet genom en ändring av semesterlagen medan TCO hade föreslagit att veckoar- betstiden skall förkortas i utbyte mot att arbetsgi- varen ges större frihet i förläggningen av arbetstiden. Det gemensamma förslaget från de fackliga centralorganisatio- nerna syftar till att åstadkomma en minskad arbetstid och ge arbetstagarna ett ökat inflytande över arbetstidens förläggning. Enligt förslaget skall ytterligare fem dagars betald ledighet införas i lag. skall arbetstagaren kunna ta ut även på annat sätt än som . Även semester överstigande skall kunna disponeras på samma sätt. Arbetsgivarens kostnader av den nya ledigheten skall enligt förslaget kompenseras genom sänkta arbetsgivaravgifter, medan de återstående skall finansieras ur löneutrymmet. Det faktum att förslaget har lämnats av de tre fackliga centralor- ganisationerna visar att det har en bred förankring och särskild tyngd. Fördelarna och nackdelarna med en arbetstidsförkortning har förts fram i samhällsdebatten. lämnade arbetsgupp för arbetstidsfrågor med represen- tanter från Socialdemokraterna, till regeringen rapporten arbetstid – för och emot. I rapporten redogör arbetsgruppen för diskussionen om förkortad arbetstid och analyserar förutsättningarna för och konsekvenserna av olika arbetstidsförändringar. Det finns många olika exempel på goda arbetstidslösningar via avtal. En reformering av lagstiftningen får inte förhindra arbets- marknadens parter att bygga vidare på de avtalslösningar som redan kommit till stånd. Arbetstidslagstiftningen har utretts . Utredningsförslagen har dock endast lett till begränsade ändringar i lagstiftningen. Ett skäl till detta är olika uppfattningar i samhället såväl politiskt som mellan arbetsmarknadens parter kring arbetstidsfrågan och hur den bör hanteras. Arbetstidsfrågan är mångfacetterad och rör arbetstidens längd och förläggning, flexibi- liteten i uttaget av arbetstid , veckan, året eller till och med konjunkturcykeln och inflytandet över hur arbetstiden bestäms. Skillnaderna i uppfattning avser inte enbart materiella frå- gor utan också huruvida förändringar bör genomföras via ändrad lagstiftning eller om frågan helt bör hanteras av arbetsmarknadens parter. Den materiella förändring som senast har genomförts i arbets- tidslagen är den regel som infördes till följd av EG:s arbets- tidsdirektiv. Regeln säger att avvikelser från lagen får göras endast under förutsättning att de inte innebär mindre förmånliga regler för arbetstagaren än vad som följer av EG-direktivet. har följande utredningar genomförts på arbetstidsområdet. arbetstidskommitté hade i uppgift att analysera konse- kvenserna av olika arbetstidsformer och arbetstidsmönster (dir. 1987:23). Kommittén drog i sitt betänkande Arbetstid och välfärd (SOU 1989:53) den generella slutsatsen att en förkortning av arbetstiden inte är ett effektivt medel för att minska arbetslösheten. Enligt kommitténs bedömning fanns det inte utrymme för generella arbetstidsförkortningar . I stället efterlyste kommittén en arbetstidspolitik som tar hänsyn till små- barnsfamiljers situation, gagnar jämställdheten, beaktar skydds- och hälsoaspekter, tillgodoser kraven på rättvisa mellan olika yrken och avtalsområden, beaktar produktionens förutsättningar och underlättar den enskildes möjlighet att välja arbetstid och variera arbetstiden över livet. En ny norm för heltidsarbete behövdes enligt kommittén. Genom att beräkna arbetstiden över skulle en rad fördelar kunna uppnås. En årsarbetstidsnorm skulle ge möjlighet till flexibla lösningar och skapa förutsättningar att ta ut arbetstidsförkortningar på ett sätt som kan anpassas till olika önskemål. Kommittén föreslog att möjligheterna att övergå till årsarbetstid borde utredas. En särskild utredare tillkallades 1991 för att undersöka om mer flexibla regler för arbetstid och semester borde införas i svensk lag- stiftning (dir. 1991:7). Utredningen om mer flexibla regler för arbetstid och semester föreslog i betänkandet Årsarbetstid (SOU 1992:7) en gemensam lag om arbetstid och semester. Enligt försla- get skulle den lagstadgade 40-timmarsveckan omvandlas till en års- arbetstid där även semestern skulle ingå. På arbetsplatser som har kollektivavtal om löner och allmänna anställningsvillkor skulle arbetstidslagens regler om arbetstidens förläggning slopas. På arbetsplatser som saknar kollektivavtal skulle arbetstidslagens nuvarande regler om förläggningen av arbetstiden behållas. Reglerna om ordinarie veckoarbetstid föreslogs dock kunna frångås genom personliga avtal. I budgetpropositionen 1993 (prop. 1992/93:100, bil. 11) gjorde den dåvarande arbetsmarknadsministern bedömningen att utred- ningens förslag i väsentliga avseenden stred mot det då föreliggande förslaget till EG-direktiv på arbetstidsområdet. Europeiska unionens råd antog EG:s arbetstidsdirektiv. Direktivet skulle införlivas i medlemsstaternas lagstiftning efter antagandet, det vill säga . Direktivet omfattar regler om dygnsvila, raster, veckovila, veckoarbetstidens längd samt semester. Vidare regleras nattarbete, skiftarbete och tempoarbete. Veckoarbetstiden får enligt direktivet uppgå till högst inklusive övertid. En arbetsgrupp inom presente- rade 1994 i rapporten (Ds 1994:74) en genomgång av direktivets bestämmelser i jämförelse med arbets- tidslagen. Arbetsgruppen ansåg att det krävdes en fördjupad utvär- dering av direktivets konsekvenser för det svenska regelsystemet på arbetstidsområdet. tillkallades därför en parlamentarisk kommitté för att utreda konsekvenserna av EG:s arbetstidsdirektiv för det svenska regelsystemet på arbetstidsområdet (dir 1995:6). Kommittén gavs också i uppdrag att analysera de långsiktiga konsekvenserna av alternativa arbetstidsförkortningar samt att undersöka på vilket sätt flexibla arbetstidsregler kan införas i svensk lagstiftning. I delbetänkandet EG:s arbetstidsdirektiv och dess konsekvenser för det svenska regelsystemet (SOU 1995:92) gjorde kommittén bedömningen att den svenska arbetstidslagen ger ett väl så högt skyddsvärde för arbetstagaren som EG-direktivet. Enligt kommit- tén gjorde dock EG-direktivet det nödvändigt att begränsa lagens dispositivitet, det vill säga möjligheten att sluta kollektivavtal med regler som ersätter lagens. Annars skulle avtalen riskera att ge ett lägre skyddsvärde än vad EG-direktivet kräver. I avvaktan på kom- mitténs slutbetänkande föreslog kommittén en ändring i arbets- tidslagen med innebörden att avvikelser från lagen får göras endast under förutsättning att de inte innebär mindre förmånliga regler för arbetstagaren än vad som följer av EG-direktivet. Förslaget genomfördes och trädde i kraft . Kommittén lämnade i slutbetänkandet Arbetstid – längd för- läggning och inflytande (SOU 1996:145) förslag till en ny arbets- tidslag samt ändringar av semesterlagen och föräldraledighetslagen. I förslaget till ny arbetstidslag inarbetades EG-direktivets regler, om till exempel rast, dygnsvila och maximal total arbetstid på inklusive övertid. Arbetstidslagens nattarbetsför- bud slopades enligt förslaget. Kommittén föreslog nya bestämmelser om arbetsgivarens skyldighet att ta hänsyn till arbetstagarens önskemål och behov i fråga om bland annat möjligheten att förena arbete med familjeliv och socialt liv i övrigt. Arbetstagaren skall enligt förslaget ha rätt att få sina önskemål om arbetstidens längd och förläggning prövade av arbetsgivaren. Arbetsmarknadens parter uppmanas i förslaget att sluta kollek- tivavtal om arbetstidens omfattning och förläggning. Förslaget ger möjlighet till avvikelser från lagens regler genom kollektivavtal, men anger inte på vilken nivå avtalet skall träffas. Enligt dagens arbetstidslag krävs ett kollektivavtal på central nivå för att avvikel- ser från lagen skall vara tillåtna. Kommittén föreslog att sambandet mellan arbetstidslagen och arbetsmiljölagen skall göras tydligare. Vidare föreslog man att arbetstidsregleringen skall vara civilrättslig i stället för offentlig- rättslig, vilket innebär att myndighetstillsynen av lagens tillämp- ning slopas. När det gäller semesterlagen föreslog kommittén att semester överstigande skall kunna tas ut på annat sätt än som . I föräldraledighetslagen föreslogs en ändring som ger arbetstaga- ren ökat inflytande över förläggningen av föräldraledighet som tas ut som förkortad arbetstid. I propositionen Föräldraförsäkring och föräldraledighet (prop. 2000/01:44) som lämnades till riks- dagen föreslår regeringen sådana förändringar. När det gäller arbetstidsförkortning drog kommittén slutsatsen att en arbetstidsförkortning inte kan förordas av sysselsättningsskäl men att det finns välfärdsargument som talar för en kortare arbetstid. Kommitténs föreslog inte någon lagstadgad förkortning av den ordinarie arbetstiden, utan framhöll att kollektiva arbetstidsförkortningar bäst regleras i avtal mellan arbetsmarknadens parter. I regeringsförklaringen val uppmärksammades beho- vet av att ytterligare fördjupa underlaget i arbetstidsfrågor. Därför tillsattes en arbetsgrupp inom med representanter för regeringspartiet och samar- betspartierna och . Arbetsgruppens uppdrag var att fördjupa underlaget i arbets- tidsfrågor för kommande politiska ställningstaganden genom att analysera förutsättningarna för och konsekvenserna av olika arbetstidsförändringar samt ge förslag till hur arbetet med arbets- tidsfrågan bör bedrivas vidare. Däremot hade gruppen inte i upp- drag att lämna förslag på lösningar. I rapporten arbetstid – för och emot (Ds 2000:22) beskriver arbetsgruppen ett antal olika metoder för hur arbetsti- derna kan förändras. Om arbetstiden förkortas medför det enligt gruppen en rad konsekvenser, såväl positiva som negativa. Bland de positiva kan nämnas mer tid för familj, fritidssysslor, vila och åter- hämtning. En arbetstidsförkortning skulle också kunna förbättra förutsättningarna för en ökad jämställdhet. Den främsta negativa effekten av en arbetstidsförkortning är enligt gruppen att den minskar arbetskraftsutbudet och försvagar den ekonomiska tillväxten i förhållande till vad som annars skulle ha gällt. Arbetsgruppen för en diskussion om hur detta försvårar finansieringen av vård, skola, omsorg och annan offentlig verksam- het samt leder till lägre pensioner. Gruppen pekar däremot också på vissa möjligheter att dämpa dessa negativa effekter och att sättet på vilken en arbetstidsförkortning genomförs har stor betydelse. I rapporten konstateras att värdet av en arbetstidsförkortning alltid måste vägas mot behovet av andra reformer och att hänsyn måste tas till de samhällsekonomiska kostnaderna av en arbets- tidsförkortning. Gruppen lyfter särskilt fram diskussionen om de långsiktiga konsekvenserna av en arbetstidsförkortning för finansi- eringen av den offentliga verksamheten. Arbetsgruppens rapport har remissbehandlats. Parallellt med arbetstidskommitté utredde semesterkommitté (dir. 1985:4) hur en utjämning kan åstadkom- mas mellan olika gruppers semestervillkor, både vad gäller semes- terns längd och inflytande över semesterns förläggning. I betän- kandet Om semester (1988:54) redovisade kommittén hur semestervillkoren varierar mellan olika avtalsområden och grupper av anställda. Kommittén beräknade kostnaderna för olika förläng- ningar av semestern. Förutom semesterns längd berördes frågor om sparande av semester och inflytande över semesterns förlägg- ning. genomfördes en allmän översyn av ledig- hetslagstiftningen (dir. 1992:98). Utredningen om ledighetslag- stiftningen lämnade i betänkandet Ledighetslagstiftningen – en översyn (SOU 1994:41) förslag till en ny studieledighetslag och en ny föräldraledighetslag samt ändringar i bland annat semesterlagen. Baserat på utredningens förslag infördes en ny föräldrale- dighetslag. En parlamentarisk kommitté ges i uppdrag att genomföra en över- syn av arbetstidslagen, semesterlagen och övrig ledighetslagstift- ning. Representanter för arbetsmarknadens parter knyts till kom- mittén. Kommittén skall med betänkandena års arbetstidskom- mitté och därpå lämnade remissynpunkter som underlag lämna för- slag till en ny arbetstidsreglering. De olika förslagen från de fack- liga huvudorganisationerna skall i detta hänseende övervägas. Utgångspunkt för arbetet skall vara arbetstidslagens karaktär av skyddslagstiftning. Förslaget skall ge den enskilda arbetstagaren ett större inflytande än över arbetstidens förläggning men ge en god flexibilitet i produktionen. väsentliga roll för att anpassa regelverket till förhållandena i det enskilda fallet skall belysas i förslaget. Kommittén skall även se över genomförandet av EG:s arbets- tidsdirektiv och föreslå ett tydligare genomförande av direktivet i svensk lag. Kommittén skall analysera eventuella konsekvenser för utformningen av svensk lagstiftning till följd av dom av i mål C-303/98 om bland annat begreppet arbetstid (SIMAP-målet).