sou · GPB313 · 2002-01-01 00:00:00 — Ett annat uttryck för denna ambition är direktiven för vår utredning. På de flesta lärosäten förekommer någon form av utbildning av de akademiska lärarna, men som framgår av nedanstående redogörelse varierar den till omfång och inriktning. modell ligger till grund för den pedagogiska utbildningen för lärare vid ett antal universitet även om omfattningen normalt inte når upp till de sex veckors grundutbildning plus som skulle vara ett tjänsteåliggande för samtliga nyanställda lärare. Den högskolepedagogiska grundutbildning som enligt svaren på utredningens lärosätesenkät erbjuds centralt vid universiteten och ett antal av högskolorna omfattar ofta . Detta innebär vid flera av högskolorna en förlängning i jämförelse med förhållandet när genomförde en undersökning (Utbildnings- utskottet /99). Den längsta utbildningen, , ges på och vid . i arrangerar under /2001 en fristående kurs på 20 poäng som vänder sig till lärare inom olika former av undervisning på eftergymnasial nivå. Även har en liknande Kompetensutveckling för högskolans lärare kurs /98. Vid består utbildningen av ett antal kurser om , som kan kombineras på olika sätt, och lärarna har frihet att välja egen inriktning. Den totala omfattningen av de enskilda lärarnas pedagogiska utbildning kan därför där variera kraftigt. Deltagarna i de olika utbildningarna är oftast doktorander och yngre lärare, men ibland också forskarassistenter och blivande docenter. Inte sällan anordnas särskilda kurser för doktorander, men i de flesta fall består grupperna av deltagare med varierande bakgrund. Vanligt är att grupperna vid universiteten består av deltagare från flera fakulteter, vilket uppfattas som synnerligen positivt. Vid samtliga universitet finns institutioner som låter pedagogisk utbildning ingå i forskarutbildningen, men praxis varierar mellan institutioner och fakulteter. Rekommendationer förekommer vid flera fakulteter, och vid , Hälsouniversitetet vid och KI ingår pedagogisk grundutbildning av olika längd alltid i forskar- utbildningen. Vid SLU och samt de medicinska fakulteterna vid , Lunds och ges särskilda kurser som är obligatoriska för blivande docenter och som innehåller moment om handledning. Pedagogisk utbildning är också obligatorisk för docentur vid matematisk-naturvetenskapliga fakulteten och tekniska högskolan vid () samt vid och . Detta krav rekommenderas vidare av rektor vid och samt övervägs vid . För tillsvidareanställning är genomgången högskolepedagogisk utbildning formellt ett krav vid KTH, och (infört ) och i princip vid samt SLU. Liknande förhållande gäller vid och . Vad detta krav innebär i praktiken är svårt att säga. Samtal med ansvariga vid dessa lärosäten visar att det knappast uppehålls i praktiken. KI har initierat ett projekt kallat lärare, som skall vara ett led dels i att uppgradera betydelsen av pedagogiska meriter, dels i att utveckla en obligatorisk lärarutbildning vid lärosätet. I projektet ingår 24 lärare utsedda av Utbildnings- styrelsen. deltar de i utbildning som omfattar ett antal moduler i ledarskap, ICT som pedagogiskt hjälpmedel, kommuni- kation och utvärdering. Vidare skall de genomföra ett pedagogiskt projekt av betydelse för utvecklingen av undervisningen vid KI. Kompetensutveckling för högskolans lärare beslutet framgår att genomgånget projekt skall ge implikationer i deltagarnas meritportföljer och inför löneförhandlingar. Ett stort antal kurser utöver grundläggande kurser och kurser för docentkompetens ges, framför allt vid universiteten. Olika slag av påbyggnadsutbildning erbjuds, t.ex. pedagogiska idékurser vid SLU och kurs för erfarna lärare vid . Utbildning för forskarhandledare erbjuds av de flesta universiteten. Kurser i ICT-användning i utbildning ges vid många universitet och högskolor. Utbildning för mentorer vid institutioner förekommer vid åtminstone fem av universiteten liksom kurser i pedagogiskt ledarskap huvudsakligen riktade till studierektorer, om än inte alltid regelbundet. Vidare är utbildning för basgruppshandledare vanlig vid lärosäten där studierna i olika utbildningar bygger på problembaserat lärande. Samtliga lärosäten anordnar hel- eller halvdagsseminarier över en mängd olika teman. och anordnar pedagogiska kurser även för icke undervisande personal, t.ex. inom bibliotek och administration. Pedagogisk utbildning ges vid de konstnärliga högskolorna i form av seminarier och individuellt planerad fortbildning. I enkätsvaren från lärosätena ges genomgående en positiv bild av erfarenheterna av utbildningen. De utvärderingar som gjorts visar att den ger ett mervärde för deltagarna själva, men att dessa inte alltid får gehör på nya idéer som de vill utveckla. Utvärderingen vid (- Ekstav 1996) visar att meritvärdet av genomgången kurs varit dåligt vid ansökan om anställning. har fokus successivt ändrats på kurserna och på inriktningen av det pedagogiska utvecklingsarbetet i stort. ICT och dess användning i utbildningen har blivit ett ännu mer väsentligt inslag vid flera universitet och högskolor, och särskilda ICT-konsulter har anställts inom utvecklingsenheterna eller inom särskilda enheter för ICT-pedagogik vid universiteten. noterar att tyngdpunkten förskjutits från den enskilde läraren till institutionen och att det finns en betydligt bättre förankring av den pedagogiska utvecklingen vid institutionerna än . betonar diskussionen om hur social och etnisk mångfald påverkar undervisning och utbildning. Ett liknande förhållningssätt karakteriserar . Distansundervisningens utbyggnad och inriktning mot flexibelt lärande framhålls särskilt av några lärosäten, framför allt och . Kompetensutveckling för högskolans lärare Antalet lärare som deltagit i utbildning och antalet kurser har ökat vid många lärosäten. uppger att man gått från två kurser 1987 till nio . ger fler och längre kurser. Flera av universiteten uppger att det blivit konkurrens om platserna på den pedagogiska utbildningen, medan deltagandet i enskilda seminarier kan variera. Utbildning för studenter i grundutbildningen om lärande och undervisning inom den högre utbildningen förekommer vid . Avsikten är att åstadkomma bättre utbildning genom att studenterna får bättre förutsättningar att förstå vad det innebär att bedriva akademiska studier. Det skall till slut tillfogas att ovanstående redogörelse inte inkluderar sådan utbildning som vid universiteten förekommer på fakultets- och sektionsnivå (förutom vad som gäller vid ) och på institutionsnivå. Konstnärliga högskolor och utbildningar Lärarnas anställnings- och arbetsvillkor Inom de konstnärliga utbildningarna finns särskilda villkor för anställning av professorer, lektorer och adjunkter. Högskole- förordningen 4 kap. 30§ fastställer att lärare inom konstnärlig verksamhet får anställas tills vidare, dock längst . Tillsvidareanställningar finns dock fortfarande och vissa högskolor har flera sådana. De konstnärliga utbildningarna har härutöver ett stort antal deltids- och timanställda lärare. Många av de anställda inom dessa utbildningar ägnar sig åt eget konstnärligt skapande parallellt med sin undervisningsgärning. Förutsättningarna för arbetet som lärare i högskolan skiljer sig mellan program som utbildar blivande pedagoger (bildlärare, danspedagoger, musiklärare) och de som utbildar blivande konstnärer. Villkoren i pedagogutbildningarna har stora likheter med dem som råder inom andra lärarutbildningar. Renodlade konstnärliga utbildningar ställer andra krav på lärarna. Hur skiljer sig utbildning inom det konstnärliga området från annan högre utbildning? De konstnärliga utbildningarna har generellt störst anslag per student av alla högskoleutbildningar. De har få platser och ett Kompetensutveckling för högskolans lärare mycket stort antal sökande till varje plats. Antagningsprocessen är därför grundläggande. Brister i systemet eller till och med en enstaka felaktig antagning kan lätt leda till problem för både utbildningens ekonomi och sociala situation och för de enskilda studenterna. Stora resurser måste därför läggas på urvalsprocessen, och det ställs särskilda krav på de lärare och andra personer som skall svara för och utveckla den. En stor och viktig del av lärarnas insatser består i de flesta fall av handledning och kontinuerlig bedömning av studenternas arbete, enskilt eller i mindre grupper. Det handlar oftast om att skapa villkor för och stödja studenternas egen utveckling. Det pågår en kontinuerlig bedömning av studenternas arbete, inte bara från lärarnas sida utan även genom offentliga framträdanden, utställningar och föreställningar. Kompetensutveckling för lärare inom konstnärlig verksamhet måste ta hänsyn till de särskilda förhållanden och förutsättningar som råder för studenter och lärare inom dessa utbildningar. Vi menar att lärare inom konstnärlig verksamhet skall ha rätt och skyldighet till kompetensutveckling på samma sätt som övriga lärare i högskolan, men att det krävs att denna är anpassad till de särskilda villkor som gäller för den enskilde läraren och den utbildning som han eller hon är verksam inom. 10.3Sammanfattning av lärosätenas utbud av och krav på pepedagogisk grundutbildning Här följer en schematisk översikt över den pedagogiska grundutbildningens förekomst och omfattning vid olika lärosäten. I vissa fall har inte lämnats uppgift om kursernas omfattning. Översikt över pedagogisk grundutbildning vid universiteten och högskolorna enligt svaren på den enkät som tillställt s universitet och högskolor. ICT-pedagogik, diskussion om I princip krav för + 1 v. på inst. Blandade grupper från olika social och etnisk tillhörighet och + 2 v. ämnesdidaktik. påverkan på undervisning. kurser 1987, 9 kurser 2000 Varierar efter beställare: Doktorander, yngre lärare, Innehållet varierar , men Ej krav för anställning, men Poäng, men ej följande ges: Presentationsteknik, tryck från vissa fakulteter. : 8 v.; Kommunikation, Pedagogisk. Jur.: 2,5 v. introduktion, Ped. vid LTH, mat.nat. : 2 v.; – inspirationskurs- prakt.ped.kurs. : 2 v.; Hum-teol. 7 v. 3 + 2 v. över 2 terminer Förskjutning av fokus från enskild Ej krav för anställning, Ja, vid hela lärosätet lärare till institution. systematik, bättre förankring, nätverk mentorsstöd, ICT Introkurs, , ges 2 Ej för anställning, men ggr./år. Kompetensutveckling för högskolans lärare Högskolepedagogik, 5 alt. Hälften från med.fak. för docentur vid med. 10 p. Erfarenhetsbaserad och med empiriska studier. Introvecka på inst., muntlig Utveckling i riktning mot ICT Ett stort antal inst. och lärande som integrerad del Basutbud 5 p. för lärare Ej krav för anställning, krav utan erfarenhet, 5 p. för lärare med erfarenhet, 5 p. Kan få poäng inom 2 + 4 p. Förskjutning från undervisning till Mål att alla skall ha 6 p. i gå, men ej krav Ej krav för anställning. för nya lärare och andra 2 v. + 1 veckas projekt, Ej krav för anställning, ej som redovisas i rapport Under utredning och uppbyggnad Kompetensutveckling för högskolans lärare på lärande 5 p. Flera kurser om en poäng Ej krav för anställning men Obligatoriskt med ped. utarbetande av meritportfölj och 4 kurser/år om för Doktorander i egna kurser, Inriktning mot ICT-teknik och Krav för anställning längre lektorer i egna kurser 2 terminer (5 poäng) bland utbud och får Fler och längre kurser. Krav för anställning. i vissa hänseenden med GU 3 terminer, 4 – 5 kurser/år, 20 deltagare i varje; 2- , varav tre centrala I princip krav för Kompetensutveckling för högskolans lärare Särskild kurs för docentur Kursutbudet har utvecklats. Ej krav för anställning, men möjlighet att delta skall ges. Ingår då i tjänstgöring 5 p. Grundkurs diskuteras för dem som Ej krav för anställning Högskolepedagogik 5 p. Ämnesdidaktik 5 p. Ej krav för anställning Distanskurser om totalt. Lärare utan ped. Lärarutbildningsdidaktik, 5p. uppmanas att läsa in Ej krav för anställning. 5 p. som omfattar liksom utbildning för nyanställda. Kompetensutveckling för högskolans lärare 10 p. i PBL vid en inst. Nytt , 5 p. Ej krav för anställning. Deltagare blandas från olika Möjlighet skall ges, men ej Diskuteras, seminarier om En 20-poängskurs ges inom Ej krav för anställning Ej krav för anställning. Alla kategorier av lärare Går mot flexibel utbildning, där Ej krav, men förutsätts. gränsen mellan campus- och distansutbildning suddas ut. Intro, steg 1, steg 2, vardera Intro med en grupp för Mer specialinriktning (ICT etc.) ovana och en grupp för Kompetensutveckling för högskolans lärare Ej krav för anställning Krav på viss utbildning vid Pilotprojekt vid Färg och Ej krav för anställning form ang. lärarstil, I samråd med prefekt 10.4Sveriges universitets- och högskoleförbunds utredning och förslag presenterade en utredning inom () ett förslag till vad man kallar lärarutbildning för akademiska lärare (lärare kunskapssamhälle, SUHF 2000b). Förslaget bygger på en genomgång av dagens situation vid svenska universitet och högskolor. Tio av landets rektorer har intervjuats om sin uppfattning om betydelsen av pedagogisk utbildning. Förslaget innebär i korthet att samtliga lärosäten skall tillhandahålla utbildning för akademiska lärare omfattande en stegvis utbildning på 10 poäng. Denna utbildning skall även erbjudas som poänggivande kurs i forskarutbildningen eller som del av doktorandtjänst. Därutöver skall kontinuerlig kompetens- utveckling motsvarande en poäng erbjudas all undervisande personal vid varje lärosäte. En frivillig pedagogisk utbildning – magisterexamen – skall erbjudas intresserade lärare. Kraven på att genomgå lärarutbildning för akademiska lärare föreslås kontinuerligt skärpas så att lärare som anställs utan sådan utbildning endast provanställs tills de skaffat av högskolan accepterad utbildning. Utbildningen bör enligt förslaget arrangeras av de enskilda lärosätena, men ha riksgiltighet, vilket förutsätter att SUHF inrättar en organisation med uppgift att ge rekommendationer om riksgiltiga kurser, råd till lärosätena, information och stå för internationell bevakning etc. SUHF anser – vilket vi sympatiserar med – att man inte skall precisera innehållet i utbildningen utan ange de insikter och färdigheter som en akademisk lärare måste ha. Härigenom kan man anpassa den till det enskilda lärosätets speciella villkor. Till dessa villkor hör en genomtänkt pedagogisk grundsyn, medvetenhet om hur individer lär och om att studenter väljer olika strategier för sitt lärande, medvetenhet om examinationens betydelse för lärandet, kännedom om nyare metoder och hjälpmedel i undervisningen och om hur dessa kan utnyttjas, god insikt i hur grupper fungerar, Kompetensutveckling för högskolans lärare förmåga att stimulera studenterna till eget aktivt kunskapssökande och att kunna handleda studenterna i detta, villighet att bedriva utvecklingsarbete och didaktisk forskning, medvetenhet om betydelse av mäns och kvinnors olika perspektiv på lärandet, medvetenhet om den sociala och etniska mångfaldens betydelse i den akademiska utbildningen, medvetenhet om relationen mellan å ena sidan högskolan som samhällsfunktion, organisation och kultur och å andra sidan lärarens arbete samt kunskap om universitetens idéhistoria. (sid. 35 – 36). Utbildningen föreslås ske i tre steg: undervisning och lärande, övergripande utbildningsfrågor, kursledning och examination och har ännu inte () tagit ställning till förslaget. I inledningen till detta kapitel redogörs för behov av kompetens- utveckling för personer med nyckelposition och ledningsansvar för det pedagogiska utvecklingsarbetet på universitet och högskolor. Sådan bör erbjudas på nationell nivå, bland annat för att en utbyggd högskolepedagogisk grundutbildning för nyanställda akademiska lärare skall kunna genomföras. Krav på högskolepedagogisk utbildning för nyanställda Högskolepedagogisk utbildning förekommer vid flertalet universitet och högskolor, men i olika omfattning. Innehållet är relativt likartat, och någon differentiering beroende på lärarkategori förekommer vanligtvis inte. Vid de allra flesta lärosäten förekommer också olika slag av högskolepedagogisk Kompetensutveckling för högskolans lärare 2001:13 fortbildning genom seminarier, föreläsningar, handledning, mentorsinsatser m.m. Genomgången utbildning är ett krav för tillsvidareanställning vid några av lärosätena och vid några enskilda fakulteter. Vad detta krav i praktiken innebär är dock oklart. Praxis varierar sålunda, men en medvetenhet om lärarnas ökade behov av kunskaper om lärandet och dess förutsättningar finns och tycks vara i ökande. Vid många lärosäten och en del fakulteter har relativt många lärare genomgått högskolepedagogisk grundutbildning på mellan tre och , i några fall längre och antalet tycks öka. På två universitet och ytterligare några fakulteter är särskild utbildning ett krav för docentkompetens. I många doktorandutbildningar ingår viss pedagogisk utbildning, och antalet deltagare förefaller vara i ökande. I regel får kurserna räknas in i doktorandutbildningen. Doktorander som inom ramen för anställning har undervisning kan erbjudas högskolepedagogisk utbildning, och det förefaller som om detta erbjudande inte sällan utnyttjas. Krav på att de skall ha fått något sådant stöd i samband med att de börjar undervisa är dock mindre vanligt. Doktorander med anställning eller doktorandbidrag var närmare 10 1998. De använde sammanlagt av sin tid till undervisning inom grundutbildningen. Att ålägga doktorander, vilka således svarar för en avsevärd andel av undervisningen inom grundutbildningen, undervisning utan att ge dem förutsättningar för att kunna genomföra den väl är en otjänst mot både doktoranden och studenterna. Den vetenskapliga utbildning som krävs för anställning som lektor tar efter grundexamen. Den som anställs inom konstnärlig utbildning har sammanlagt normalt minst lika lång utbildning. För professorer är kravet på vetenskaplig meritering betydligt större. Någon pedagogisk utbildning krävs inte för behörighet som lärare, men däremot pedagogisk skicklighet, förvärvad på något sätt. Vid anställning av professor skall lika stor omsorg ägnas prövningen av den pedagogiska skickligheten som prövning av den vetenskapliga skickligheten. Vid anställning av lektor skall lika stor omsorg ägnas prövning av den pedagogiska skickligheten som prövning av andra behörighetsgrundande förhållanden. Motsvarande gäller professurer och lektorat inom det konstnärliga området. För att bli anställd som adjunkt fordras inte några vetenskapliga meriter, enbart att ha avlagt examen från grundläggande högskoleutbildning, vilken i princip kan vara tvåårig. Kompetensutveckling för högskolans lärare ämnesstudiernas djup ställs inte heller i högskoleförordningen. Liksom lektorer och professorer skall den som anställs som adjunkt ha visat pedagogisk skicklighet. De förestående pensionsavgångarna bland högskolans lärare och utbyggnaden av den högre utbildningen medför redan nu att behovet av att nyanställa lärare ökar. byggdes den högre utbildningen också ut i snabb takt och många unga forskarstuderande rekryterades som lärare utan någon erfarenhet av undervisning eller kunskap om lärande. I en hel del fall kom detta att fungera, medan i det i flera andra fall var misslyckat och ledde både till missnöje bland studenterna och oavslutade forskar- utbildningar. Som framhållits på flera ställen i detta betänkande är kraven på lärare inom högskolan sannolikt högre än någonsin, med en snabb utbyggnad, mer heterogena studentgrupper och mer differentierad undervisning. Det är nödvändigt att de som rekryteras som adjunkter, lektorer och professorer har kunskaper om lärande och kunskapsbildning. Det är lika önskvärt att doktorander som undervisar inom ramen för sin anställning ges pedagogisk utbildning. Det är en fråga om den akademiska lärarkårens professionalitet och om kvaliteten på studenternas utbildning. Vi menar därför att det för anställning som adjunkt, lektor och professor bör införas krav på genomgången högskole- pedagogisk utbildning. Den som har tillsvidareanställning men inte genomgått sådan utbildning bör uppmuntras att göra detta på tjänstetid. Vi är medvetna om att det fordras en ändring i högskolelagen för att detta krav skall kunna gälla för anställning som professor och lägger ett förslag till en sådan ändring. Även om den inte skulle komma till stånd, anser vi det nödvändigt att högskole- förordningen ändras beträffande anställning som lektor och adjunkt. Omfattningen av denna utbildning kan diskuteras. SUHF föreslår att den ges som kurser inom ramen för grundutbildningsutbudet och omfattar totalt tio poäng samt att lärare därefter erbjuds pedagogisk kompetensutveckling mot- svarande . föreslog sex veckors grundläggande utbildning, följd av tio veckors utbildning fördelad samt därefter en veckas kompetensutveckling . Som framgår av tabell 10:1 varierar längden av utbildningen vid de olika lärosätena från noll (något mer i Kompetensutveckling för högskolans lärare enstaka fall) och möjlighet till viss påbyggnad. LHS och erbjuder en 20-poängskurs för egna och andra lärosätens lärare. Vi anser att kravet för behörighet skall ligga på minst tio veckors högskolepedagogisk utbildning för lärare som anställs som professor, högskolelektor eller högskoleadjunkt. Vi anser vidare att det är nödvändigt att de som undervisar inom ramen för en doktorandanställning eller som forskarstuderande skall ges pedagogiskt stöd i samband med att de börjar undervisa. Detta stöd kan utgöra en del av de tio veckors utbildning som föreslås utgöra krav för tillsvidareanställning. För doktorander finns också möjligheten att pedagogisk utbildning ingår som poänggivande kurs i forskarutbildningen. Det kan givetvis inte föreskrivas från statsmakterna vad som skall ingå i studieplaner för forskarutbildning i olika ämnen, men en sådan ut- bildning motiveras väl av arbetsgivares krav och nyblivna doktorers erfarenheter av arbetslivet (se kapitel 3 ovan). Högskolepedagogisk grundutbildning kan sannolikt inte erbjudas i egen regi av alla högskolor. replierar några högskolor på ett större lärosäte när det gäller denna fråga, och det är rimligt att så sker även i fortsättningen. Utbildningens uppläggning och innehåll bör enligt vår uppfattning kunna variera allt efter det enskilda lärosätets behov. Klart är att det i den grundläggande utbildningen bör ingå moment som berör lärande på alla nivåer inom grundutbildningen. Dit hör också handledning, något som är viktigt med tanke på att andelen kurser på C- och D-nivå ökar, och att examensarbeten ingår i allt fler utbildningar. Vi anser inte att det skall utarbetas nationella föreskrifter om innehållet i högskolepedagogisk utbildning. Vår genomgång har visat att det finns en samsyn om vilken inriktning den bör ges. Denna syn överensstämmer också väl med de kriterier som tillämpas av det brittiska och med den syn som SUHF presenterar. Vi anser att det i utbildningen bör ingå frågor om lärande och stöd för aktivt kunskapssökande och lärande; examination och återkoppling; kontinuerlig reflektion över den egna undervisningen och åtgärder för att förbättra den; forskningsanknytning. Kompetensutveckling för högskolans lärare Utbildningen bör dessutom inkludera ett bredare samhälleligt, kulturellt, idéhistoriskt och kunskapsteoretiskt perspektiv. I dagens utbildningar utgör presentations- och kommunikations- teknik ett viktigt inslag. Sådana moment bör givetvis ingå även i fortsättningen. Lärosätena har ansvar för att bedriva personalutveckling, och inom ramen för den samlade tjänstgöringstiden har varje lärare både rätt och skyldighet att ägna sig åt kompetensutveckling. Högskole- pedagogisk grundutbildning ges i ökande utsträckning inom ramen för lärosätenas samlade resurser. Vi anser dock att denna utbildning nu bör förstärkas och att en särskild satsning bör göras för lärare som anställs i högskolan. För att universitet och högskolor skall kunna fullgöra dessa utökade uppgifter menar vi att det behövs ett utvecklingsbidrag . Det krävs också ett resurstillskott för att fortvarigt kunna genomföra sådan utbildning.