sou · GPB37d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Således är mätmetod eller mätfrekvens inget som kan skiljas från utan är en del av den. Miljökvalitetsnormer skall vara uppnådda inom och får inte överskridas därefter. Av direktivens definitioner framgår att en miljökvalitetsnorm inte får överskridas. Hänsyn till ekonomiska eller sociala förhållanden kan inte tas när det gäller om eller när kvalitetsnormen skall uppfyllas. Av detta följer att medlemsstaterna är skyldiga att föreskriva miljökvalitetsnormer. Direktiven anger endast delvis hur miljökvalitetsnormerna skall genomföras. Genom praxis har dock kraven på medlemsstaternas genomförande utökats och preciserats. Vissa av de miljökvalitetsnormer som föreskrivs i direktiven gäller i hela unionen. Andra direktiv har ett begränsat tillämpnings- område och gäller endast vissa typer av områden. Artikel 189 föreskriver att direktiv är bindande för medlems- staterna med avseende på det resultat som skall uppnås, men över- låter åt de nationella myndigheterna att bestämma form och till- vägagångssätt. 5.1.6Miljökvalitetsnormer – ett viktigt instrument för att förverkliga miljömål I förarbetena (del 2 sid. 43) till anges att miljökvali- tetsnormer bör kunna bli viktiga instrument att använda för att förverkliga miljömål. Möjligheten att följa upp de miljöpolitiska mål som är formulerade som miljökvalitetsmål förutsätter miljö- kvalitetsnormer. En norm kan fastställas om det behövs för att skydda männi- skors hälsa och välbefinnande eller miljön varaktigt, men också för att avhjälpa skador på miljön. Normer fastställs således för att komma tillrätta med faktiska, men också för att undvika framtida miljöproblem. Regeringen anger vidare att det ligger särskilt nära till hands med normer för skydd av människors hälsa (del 1, sid. 265). Miljökvalitetsnormer har meddelats för halterna i utom- husluft av kvävedioxid, svaveldioxid, och bly (Förordningen (1998:897) om miljökvalitetsnormer). syftar till att främja en hållbar utveckling. För att nå upp till detta övergripande mål har riksdag fastställt 15 miljökvalitetsmål. Fastställandet av dessa mål föregicks av ett in- tensivt arbete för att systematisera, samordna och uppdatera tidigare miljömål som riksdag och regering fastställt. Balkens be- stämmelser skall tillämpas så att dessa miljökvalitetsmål uppfylls. Hur detta närmare skall gå till finns inte närmare reglerat i miljö- balken. I miljömålskommitténs betänkande föreslås en precisering och ett etappmål för miljökvalitetsmål 13, Säker Strålmiljö, som handlar om radon. En utförlig redovisning av miljömålen finns i Fakta och lägesrapport om radon, (kap. 15.1). förslag till precisering innebär en skärp- ning av de nu gällande rikt- och gränsvärdena. Det ligger inte i vårt uppdrag att se över gällande rikt- och gräns- värden. 5.1.8Hur kan miljökvalitetsmål uppnås? har i sin avhandling om miljökvalitetsnormer (Gip- perth,L. 1999), bl.a. beskrivit problemen med att genomföra miljö- mål. Hon diskuterar hur miljömål rent principiellt kan genomföras och vilka krav detta ställer på rättssystemet. Redan genom att mål fastställs kan de komma att påverka människors sätt att handla, men de anger inte hur människor skall förhålla sig i specifika situa- tioner. Om statsmakterna avser att genomföra ett visst mål och målet är beroende av hur människor faktiskt beter sig, är det inte troligt att målens informativa funktion är tillräcklig. Hon menar att det behövs en mer direkt koppling mellan målen och de enskilda människornas förhållningssätt. Denna process varigenom övergripande mål bryts ner till delmål och handlingsdirektiv för enskilda benämner hon operationalisering. Målet omvandlas till di- rekta restriktioner och andra krav. Operationalisering är inget som inträffar av sig självt bara för att ett mål fastställts. Ett sätt att om- vandla mål till krav och restriktioner kan vara att införa miljökvali- tetsnormer. Vi har i det ovanstående kunnat konstatera att har fastställt miljömål och att förslag till preciseringar och delmål har lagts fram av miljömålskommittén. Den naturliga frågan blir därefter: Finns det ett fungerande regelverk, med så specificerade handlingsdirektiv att målet kan uppnås? 5.1.9Hur fungerar dagens regelverk? Det finns ett regelverk för att komma tillrätta med radonproble- matiken. Samhället ställer en rad krav på byggnader och på planläggning genom byggnadslagstiftningen. Där regleras vilka egenskapskrav en nyuppförd byggnad skall ha. har i Byggreglerna angivit ett gränsvärde för radon (/m3 luft). I regleras hälsoskyddsfrågor och där anges hur kommunen skall bedriva tillsynsarbete med syfte att se till att det övergripande målet om en hållbar utveckling nås. har i sina allmänna råd angivit ett riktvärde för radon när olägenhet för människors hälsa skall anses föreligga ( /m3 luft). Hyresgäster och bostadrättshavare har i gällande regelverk möjlighet att kräva att fastighetsägare och bostadsrättsföreningar tillhandahåller lägenheter i brukbart skick. Om förhöjda radon- halter konstateras kan den boende använda sig av de sanktions- möjligheter som ges i hyres- och bostadsrättslagen. Vi kan konstatera att av alla småhus har mätts samt endast en bråkdel av flerbostadshusen. Samhällets kontroll – radonhalt i nyproducerade hus När det gäller nyproduktion har det visat sig att det är få kommu- ner som använder sig av möjligheten att i kontrollplanen kräva att radonhalten skall mätas. Där kan även ställas krav på att mätresul- tatet skall redovisas till kommunen för att säkerställa att halten inte överskrider gränsvärdet. De flesta kommuner nöjer sig med att in- formera om att det finns ett gällande gränsvärde för radon som inte får överstigas. Samhällets kontroll – radonhalt i befintliga hus Det finns ingen generell skyldighet för fastighetsägare att mäta radonhalten i vare sig småhus, flerbostadshus eller lokaler. Kom- munen kan endast kräva mätningar i en byggnad som är upplåten för bostäder eller för allmänna ändamål, när en förhöjd halt kan befaras (26 kap. 22 §). Vissa kommuner försöker få till stånd fler mätningar genom att erbjuda småhusägare gratis mätning eller mätning till reducerad kostnad. Samhällets krav på åtgärder Om det kan konstateras att inomhusluften uppvisar för höga ra- donvärden i ett hus, har kommunen möjlighet att agera mot fastig- hetsägaren. De flesta kommuner försöker inledningsvis informera fastighetsägare om risken med radon och på så vis förmå dem att åtgärda problemet. informerar kommunen även om vart man kan vända sig för att få hjälp. Många kommuner väljer att stanna vid information, trots att kommunen i sitt tillsynsarbete har flera möjligheter att ingripa. Andra kommuner upplyser därefter fastighetsägaren de möjligheter kommunen har att förelägga fastig- hetsägare att göra åtgärder. , men inte alltid, kan ett sådant hot vara tillräckligt för att förmå fastighetsägaren att agera. Trots det finns det fastighetsägare som av olika skäl kan vägra att följa kommunens uppmaning. Höga kostnader kan vara ett skäl, upp- fattningen om att det är fråga om en enskild angelägenhet ett annat. har den politiskt ansvariga nämnden gjort egna över- väganden om och när man skall gå vidare i ett ärende. Kommunen har då fastställt en egen policy eller egna riktlinjer, som exempelvis kan innebära att man behandlar hyresvärdar och bostadsrättsföre- ningar på ett sätt och småhusägare på ett annat. I förhållande till hyresvärdar och bostadsrättsföreningar verkar kommunerna något mer benägna att agera och meddela förelägganden. Vidare väljer vissa kommuner olika ageranden gentemot olika småhusägare, be- roende av om det finns hemmavarande omyndiga barn i huset eller ej. Skulle under sådana förutsättningar endast ett äldre par bo i huset kan man nöja sig med att informera om risken med radon, följt av en uppmaning att problemet borde åtgärdas. I andra fall kan t.ex. en fastighetsägare föreläggas att vidta åtgärder senast i samband med en eventuell överlåtelse. I anslutning till vår kommunenkät har kommunerna kunnat ge synpunkter på arbetet med radon. Några kommuner tog tillfället i akt. Av kommentarerna framgår att det finns en viss osäkerhet bland miljö- och hälsoskyddsinspektörerna om under vilka förut- sättningar kommunen kan kräva av fastighetsägare att radonhalten skall mätas. Samma osäkerhet kan även märkas ifråga om att kräva åtgärder när förhöjda värden konstateras. Det verkar även finnas ett slags motstånd mot att kräva av småhusägare att åtgärda sitt hus när inga underåriga bor i huset. En allmänt vedertagen uppfattning verkar vara att man skall låta var och en bestämma om man vill ut- sätta sig för risken för radon eller ej, åtminstone så länge ingen minderårig drabbas. Man verkar även beakta att åtgärder kan för- orsaka fastighetsägaren kostnader, även om en del av kostnaden täcks av bidrag. Problematiken belyses till delar i följande kammarrättsdom. En fastighetsägare i överklagade kommunens beslut till om att förelägga honom att vidta åtgärder i hans småhus så att den befintliga radonhalten om /m3 sänktes till under /m3. Som skäl angav fastighetsägaren att han tyckte det var fel att bara husägare med barn , enligt kommu- nens policy, förelades att vidta åtgärder. Dessutom tyckte han att dåvarande radonbidrag var för lågt. fann i likhet med den kommunala nämnden att hänsyn till människors hälsa vägde över och att åtgärder borde vidtas för att förhindra sanitär olägen- het. Beslutet ändrades därför inte. Fastighetsägaren klagade till kammarrätten. I sina domskäl angav kammarrätten att man tolkat att grunden till överklagandet var att fastighetsägaren ansåg det orättvist att just barnfamiljer skulle tvingas till åtgärder. Andra fastighetsägare hade, enligt fastighetsägaren, ett fritt val om och när de skall åtgärda sitt hus. Kammarrätten konstaterade att det vid skälighetsbedömningen enligt (dåvarande) 6 § hälsoskyddslagen måste göras bl.a. ekonomiska och tekniska avvägningar. Man konstaterade att fastighetsägaren beviljats ett bidrag om (av en total kostnad om ) för installation av ventilations- fläktar. Kammarrätten ansåg inte att det som fastighetsägaren an- fört mot nämndens beslut utgjorde grund för bedömning att det aktuella föreläggandet inte var skäligt. klagande vann därför inte bifall (Kammarrätten i , Målnr. Regeringsrätten meddelade inte prövningstillstånd. Kammarrättens domskäl belyste inte hemmavarande barns be- tydelse för huruvida en kommun med rätta kan förelägga en fastig- hetsägare att åtgärda förhöjda radonhalter eller ej. Man kan således inte dra slutsatsen ett föreläggande inte kan utfärdas om familjen saknar barn. I det aktuella fallet valde kommunen, domen till trots, att inte ingripa mot fastighetsägaren, då de hemmavarande barnen hunnit bli myndiga! Man följde istället sina riktlinjer att endast agera mot fastighetsägare med minderåriga barn. Vi konstaterar att många kommuner väljer att inte ingripa vid för höga radonhalter, trots att ger sådana möjligheter. Detta är en av orsakerna till varför så få bostäder med förhöjda halter har åtgärdats. 5.1.10Miljökvalitetsnormer är styrande för myndigheternas verksamhet En miljökvalitetsnorm är i första hand styrande för myndigheter- nas verksamhet (del 1 sid. 250). Den riktar sig endast indirekt till företag och andra enskilda. För myndigheter och kommuner är bindande när de prövar tillstånd, godkännanden m.m., samt vid tillsynsutövning och när föreskrifter meddelas (5 kap. 3 §). En norm är en miniminivå vid tillämpning av hänsynsreglerna. Detta gäller såväl vid prövning enligt som enligt andra lagar, exempelvis . Myndigheterna skall alltså säkerställa att de miljökvalitetsnormer som har meddelats iakttas. I sin tillsynsverksamhet kan de göra detta genom förelägganden och förbud, enligt 26 kap. 9 §, ibland tillsammans med vite. Också i fråga om planering och planläggning enligt plan och bygglagen skall myndigheterna säkerställa att miljökvalitetsnormer iakttas. De allmänna hänsynsreglerna riktar sig till var och en som bedriver verksamhet eller vidtar en åtgärd av betydelse för ändamål. Det innebär att i princip all mänsklig aktivitet, oavsett om det är fråga om näringsverksamhet, myndighetsutövning eller en privat- persons handlande i det dagliga livet, skall innefattas. Undantagna är endast åtgärder som är försumbara i det enskilda fallet (del 2, sid. 13). I har den som utövar en verksamhet skyldighet att se till att bestämmelser uppfylls (26 kap. 1 §). Utövaren skall följa upp hur verksamheten påverkar miljön och vidta åtgärder som behövs för att regler skall följas. Denna egenkontroll är ett komplement till kommunens tillsyn (26 kap. 19 §). Innan en nationellt baserad norm, som inte är föranledd av ett EU- direktiv, utfärdas skall en konsekvensanalys göras (del 1, sid. 255). Analysen skall omfatta samhällsekonomiska konsekvenser, konse- kvenser för verksamhetsutövare, konsekvenser om någon norm inte utfärdas (det så kallade nollalternativet), om det finns andra åtgärder som kan vidtas och som är tillräckliga för att komma tillrätta med störningssituationen som föreligger och en särskild beräkning av vad det kostar att vidta åtgärderna. 5.2Gränsvärden för radon i miljökvalitetsnormen Gränsvärde för högsta godtagbara nivå för radonhaltens årsmedel- värde i luft inomhus i småhus, flerbostadshus och lokaler för för- skola, skolor samt fritidshem skall vara /m3. Vi menar därför att en översyn av gränsvärdena behöver göras i en särskild utredning. En verksamhet skall, enligt 5 kap. 4 §, bedrivas så att inte miljökva- litetsnormer inte överträds. En miljökvalitetsnorm skall ange de störningsnivåer som människor kan utsättas för. Av andra paragra- fen i samma kapitel framgår att en miljökvalitetsnorm kan ange den högsta nivån för buller, skakning, ljus, strålning eller annan sådan Störningsnivåerna kan anges som gränsvärden eller tröskelvärden. Av direktiven till radonutredningen framgår att utredaren skall presentera förslag till åtgärder som kan få ner radonhalterna i byggnader under gällande gränsvärden. Det ingår således inte i uppdraget att se över de nu gällande rikt- och gränsvärdena. Vi föreslår därför att vissa av de nu gällande rikt- och gränsvärdena lyfts in i . Dessa rikt- och gränsvärden har fastställts utifrån en rad krite- rier; hälsomässiga men även ekonomiska och tekniska. Här finns ett problem, som vi ser det. En miljökvalitetsnorm skall fastställa lägsta acceptabla miljökvalitet. Bedömningen av vad som är lägsta acceptabla miljökvalitet skall göras utifrån vetenskapliga kriterier. En godtagbar miljökvalitet skall fastställas utifrån kunskaper om vad människan och naturen tål, utan hänsyn till tekniska eller eko- nomiska förhållanden (del 1, sid. 250). Detta motiveras med att det då ges klar information om de faktiska miljöriskerna och att det skapas incitament till ett fortsatt miljöförbättringsarbete i . Vidare framgår att bedömningen av vad som skall anses utgöra godtagbar miljökvalitet skall ske med största omsorg. Detsamma gäller för hälsoskyddet, där en särskilt betryggande säkerhetsmarginal skall tillämpas (del 1, sid. 252). Kunskap om faktiska förhållanden som innebär risker för människors hälsa kan vara beslutsunderlag. När normer fastställs skall man beakta vad den känsligaste delen av befolkningen kan utsättas för. Vi konstaterar att de nu gällande rikt- och gränsvärdena inte är fastställda utifrån de kriterier som ställs upp för miljökvalitets- normer. De är fastställda utifrån såväl hälsomässiga som tekniska och ekonomiska hänsyn. Tekniska och ekonomiska förhållanden kan i och för sig ha betydelse för vilka åtgärder som bör vidtas för att uppfylla . Det är viktigt att åtgärderna är så kostnads- effektiva som möjligt. De skall däremot inte styra bedömningen av vilket värde som skall vara lägst godtagbart. Det ligger inte i vårt mandat att lämna förslag till förändrade rikt- och gränsvärden. har emellertid i sitt betänkande föreslagit förändrade gränsvärden . Vi menar därför att en översyn av gränsvärdena kan behöva göras mot denna bakgrund. 5.3Tidpunkter för när gränsvärdet inte får överstigas Gränsvärde för högsta tillåtna radonhalten i småhus får inte överskridas efter . Gränsvärde för högsta tillåtna radonhalten i flerbostadshus (in- klusive de så kallade särskilda boendeformerna) får inte överskridas efter . Gränsvärde för högsta tillåtna radonhalten i lokaler för försko- lor, förskoleklasser, skolor och fritidshem får inte överskridas efter . Det övergripande målet är att radonhalten i alla bostäder och loka- ler för förskolor m.fl. inom en tjugo-års period skall understiger det i fastställda gränsvärdet, /m3 luft. För att bestämma en realistisk tidpunkt vid vilken samtliga bo- städer och skollokaler m.fl. skall var radonmätta och vid behov åtgärdade har vi gjort en bedömning av i vilken mån marknaden kan möta en ökad efterfrågan. Vi beräknar att ca 800 småhus år- ligen åtgärdas , och 600–1 000 bostäder i flerbostadshus. Där- till kommer ett mindre antal byggnader med lokaler för förskolor etc. Vi har bedömt att marknaden har kapacitet att klara en kraftigt ökande efterfrågan. Vi uppskattar att 6 000 bostäder i småhus, 4 000 i flerbostadshus samt ca 150 byggnader för förskolor m.fl. skall kunna åtgärdas , med en succes- siv nedtrappning av antalet åtgärder under . Miljö- kvalitetsnormen skulle då kunna vara uppfylld . För att nå upp till en norm kan det vara lämpligt att i skriva in ett antal delmål. På så sätt kan man kontrollera och följa upp utvecklingen av hur den övergripande kommer att kunna uppfyllas. Mål och normer kan brytas ner i delmål utifrån olika kriterier. Som exempel kan anges geografiska områden eller tid – eller både och. Vi föreslår att miljökvalitetsnormen för radon bryts ner i delmål utifrån de olika kategorier byggnader som vi har att lämna förslag till åtgärder för. Förskolor och skolor är färre till antalet och skall därför ha nått upp till målsättningen . Motsvarande tidsram skall för flerbostadshus vara och för småhus . Vi har valt att låta tidpunkten för när alla småhus skall vara mätta och åtgärdade vid behov ligga fram i tiden. Vi har försökt göra en realistisk bedömning av hur många småhus det är praktiskt möjligt att åtgärda . Vi har beaktat såväl marknadens för- väntade kapacitet att mäta och analysera prover, som marknadens förväntade kapacitet att göra åtgärder. Vi tror att det är möjligt att åtgärda maximalt ca 6 000 småhus . Ett betydligt större antal bostäder kan mätas . Vi har även beaktat människors benägenhet att ta itu med pro- blemet, och då även lagt in konsekvenserna av det föreslagna bi- dragssystemet i bedömningen. Vi tror att det kommer att innebära att det stora flertalet småhusägare kommer att göra åtgärder , med en sjunkande tendens under de resterande 10 åren. För hyres- och bostadsrättshus har vi lagt tidpunkten fram i tiden. Vi bedömer att det är möjligt att åtgärda ca 4 000 lägenheter , jämsides med att småhusen åtgärdas. Till stor del kommer inte samma entreprenörer att vara sysselsatta med åtgärder i små- hus respektive flerbostadshus. Vi bedömer att det för flerbostads- hus kommer att handla om större bygg- och ventilationsföretag, medan många småföretagare kommer att åtgärda småhus. Det finns heller inga skäl, som vi ser det, att sträcka ut utöver den tidsram inom vilken bidrag för radonåtgärder kan lämnas. 5.3.3Gränsvärdet i lokaler för förskolor etc. För lokaler för förskolor, skolor och fritidshem har vi lagt tid- punkten fram i tiden. Vi bedömer att det är möjligt att åtgärda ca 700 byggnader med lokaler för förskolor m.fl. , jämsides med att småhusen och flerbostadshus åtgärdas. Vi tror att större byggföretag kommer att arbeta med åtgärder i skolor m.fl. och tror att det finns utrymme för åtgärder i såväl flerbostadshus som i skolor jämsides. Det är särskilt angeläget att förbättra inom- husluften ur radonaspekt för barn och ungdomar. inga skäl, som vi ser det, att sträcka ut utöver den tidsram inom vilken bidrag för radonåtgärder kan lämnas. Fastighetsägare skall genomföra radonmätningar i inomhusluft i småhus, flerbostadshus och i lokaler för förskolor, skolor samt fri- tidshem. Kommunerna har tillsynsansvar för att kontrollera att uppfylls inom kommunen. Om gränsvärdet i överskrids finns bestämmelser i miljö- balken om tillsyn, m.m. Regeringen skall när den utfärdar föreskrifter om miljökvalitets- normer även pröva och besluta vilka som är skyldiga att kontrollera att miljökvalitetsnormen uppfylls (5 kap. 9 §). Denna skyldighet kan exempelvis åläggas den centrala eller regionala miljöövervak- ningen (del 1 sid. 269). I ett mycket stort antal byggnader kommer radonhalten att be- höva mätas under en relativt lång, men ändock begränsad tid. Vi föreslår att skyldigheten att utföra dessa mätningar skall ligga på fastighetsägaren. Mätningen skall göras inomhus under minst två, helst tre måna- der . Kostnaden för en mätning är 200–. Om mätning i varje bostad skulle ske genom kommunens försorg skulle uppgiften vara orimlig. Fastighetsägaren får därför ansvar för att kontrollera radonhalten. Analysföretaget som analyserar provet lämnar i sin tur uppgifter om resultatet av mätningen m.m. Att kostnaden för mätningen belastar fastighetsägaren är för- enligt med regler. Kommunen kan utöva sin tillsynsverksamhet genom att man har tillgång till uppgifter i de nationella radonregistren som vi föreslår skall införas. Av uppgifterna där framgår om radonhalten är mätt i en specifik byggnad, resultatet av radonmätningen m.m. Det är inte straffbart att överskrida en norm, men om inte uppfylls kan krav ställas på dem som bidrar till att överskrids genom att kommunen i enlighet med reglerna i 26 kap 9 § meddela föreläggande eller förbud. Besluten kan förenas med vite (26 kap. 14 §). Regeringen kan besluta att ett åtgärdsprogram skall upprättas och vem som skall upprätta det. Ett åtgärdsprogram skall alltid upprättas, enligt 5 kap. 5 §, om det behövs för att en miljökvali- tetsnorm skall uppfyllas. skall vara uppfylld ; i annat fall måste åtgärdsprogram utarbetas med sikte på att bristerna rättas till. Flera myndigheter och kommuner kan få uppdrag att upprätta ett åtgärdsprogram tillsammans. 5.5SSI tar fram metodanvisningar Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om mätmetoder och redovisning av mätresul- tat (5 kap. 9 § andra stycket). SSI tar fram metodanvisningar för radonmätningar. Detta ansvar skall även fortsättningsvis ligga på SSI, som har ett huvudansvar på radonområdet. Dessa anvisningar kan anpassas allteftersom nya erfarenheter och rön görs. Anvisningarna skall an- ge hur mätningarna skall utföras, hur lång mättiden skall vara, vilka instrument som skall användas, vilka uppgifter som skall rapporte- ras från mätningen m.m. När åtgärder mot för höga radonhalter har gjorts skall en uppfölj- ande mätning göras för att kontrollera att åtgärderna fak- tiskt medfört avsedd effekt. Detta är bl.a. ett krav för att bidrag skall lämnas. För att vara helt säker på att åtgärdernas effekt bibehålls i ett längre tidsperspektiv måste återkommande mätningar göras regel- bundet. Ett lämpligt tidsintervall är fem till . Om det uppstår en förändring i huset, t.ex en sättning i huset, nya rörgenom- föringar görs, kan det innebära att radonhalten plötsligt ökar. Efter en sådan händelse bör radonhalten också kontrolleras. Det är viktigt att fastighetsägare informeras om nödvändigheten av återkommande mätningar. Vi bedömer det emellertid inte som nödvändigt att införa en skyldighet att genomföra återkommande mätningar i miljökvali- tetsnormen. Vår uppfattning är att fastighetsägare som väl mätt radonhalten vid en första kontroll troligen är mer benägen att göra återkommande mätningar än att ta steget och genomföra en första mätning. Samhällets uppgift blir här att informera fastighetsägaren om vikten av återkommande mätningar. På så sätt kan man bidra till att radonhalterna i landets bestånd med bostäder och skol- lokaler etc. förblir acceptabla. 5.7Mäklare skall informera om radonförekomst