sou · GPB348d1 · 2002-01-01 00:00:00 — De intervjuades syn på partiernas roll vad gäller representation för personer med utländsk bakgrund är olika. Vissa tycker att de är öppna för alla medan andra upplever att de är svåra att komma in i. Däremot råder en förhållandevis stor enighet om att partierna inte satsar tillräckligt mycket på frågor som rör personer med utländsk bakgrund, utan att partiföreträdarna visar sig intresserade och försöker etablera kontakt främst i samband valkampanjerna. Utöver det politiska föreningslivet bedöms människors förenings- engagemang som viktigt för en levande och fungerande demokrati. Ofta talar man om att det rika svenska föreningslivet utgör grunden för stabila demokrati. Genom att delta i olika former av organisationer och föreningar tränas människor i med- borgerliga färdigheter som exempelvis att samarbeta och ta ansvar för gemensamma angelägenheter. Flera forskare hävdar att ju rikare föreningsliv ett folk har, desto bättre fungerar demokratin (m.fl. 1998). Integrationspolitiska maktutredningen (Ku 2000:02) har låtit ta fram en specialrapport om invandrades och inföddas engagemang i föreningslivet. Rapporten baserar sig på data hämtade ur medborgarundersökning (Strömblad 2001). Invandrade deltar i mindre utsträckning än infödda i det svenska föreningslivet. Ser man däremot till kategorin infödda med invand- rarbakgrund finner man att deras föreningsengagemang är mer likt de inföddas utan invandrarbakgrund än de invandrades. Infödda med invandrarbakgrund har till och med en större andel aktiva medlemmar och en större andel personer med någon form av föreningsuppdrag än de infödda utan invandrarbakgrund. Personer med utländsk bakgrund Tabell 10:3 Medlemskap, aktivitet och uppdrag inom det svenska föreningslivet hos infödda och invandrade (procent) 1Person vars föräldrar invandrat till . 2Person som själv invandrat till . Källa: Strömblad (2001). Invandrades deltagande i olika föreningstyper Även jämfört med andra underrepresenterade grupper visar det sig att invandrade har en låg nivå av delaktighet i föreningslivet. Vad gäller infödda med invandrarbakgrund är situationen den omvända, eftersom de i genomsnitt är medlemmar, aktiva och innehar för- troendeuppdrag i större utsträckning än samtliga andra grupper (Strömblad 2001). Av de trettio föreningstyper som definierades med- borgarundersökning var det fackföreningar som hade störst andel medlemmar både bland de invandrade och bland de infödda. Andra föreningstyper som engagerat en stor andel av såväl de invandrade som de infödda var konsumentkooperativ, boendeföreningar och idrottsföreningar. Anledningen till att just fackföreningar och kon- sumentkooperativ dragit till sig så många medlemmar bland de invandrade, var troligtvis rekryteringsbasens stora bredd. Invand- rarorganisationerna återfanns på elfte plats med- lemmar bland de invandrade (Strömblad 2001). Flera studier har visat att personer med utländsk bakgrund är underrepresenterade i olika politiska församlingar (t.ex. 1996, 2000). I detta avsnitt redogörs för i Personer med utländsk bakgrund vilken utsträckning utrikes födda personer finns representerade i landstings- och kommunfullmäktige, styrelser och nämnder. Andelen utrikes födda kommunfullmäktigeledamöter utgjorde av det totala antalet kommunfullmäk- tigeledamöter i , medan andelen utrikes födda i landstings- fullmäktige var . De utrikes föddas andel av den röst- berättigade befolkningen var . Könsfördelningen bland de valda utrikes födda är relativt jämn i såväl landstings- som kommunfullmäktige. Kvinnorna är något överrepresenterade i , medan männen är överrepresenterade i kommunfullmäktige (SCB 1999c, 1999d). lät genomföra en urvals- undersökning som omfattade 2 400 kommunalt förtroendevalda, av vilka 1 786 svarade. Ett syfte med undersökningen var att ta fram underlag för en analys av den kommunala politikerkårens sammansättning. Av tabell 10:4 framgår att andelen utlandsfödda var lägst i kom- munstyrelserna och högst i kommundelsnämnderna. Jämför man dessa resultat med en studie av de förtroendevalda 1992, förefaller det statusmönster som då kunde skönjas fort- farande finnas kvar (1996). Tabell 10:4 Andel utrikes födda i kommunstyrelser och nämnder (procent) Källa: (2000a). Personer med utländsk bakgrund De utrikes födda är bäst representerade bland ersättarna och sämst representerade på ordförande- och vice ordförandeposterna. Bland ersättarna har de utrikes födda en viss överrepresentation med tanke på att de utrikes födda utgör av den valbara befolkningen. Tabell 10:5 Andel utrikes föddas fördelat på uppdragsposter i kommunala förtroendeuppdrag (procent) Källa: (2000a). Förändringar i representation över tid har de utrikes föddas representation mer än fördubblats i landstingens fullmäktigeförsamlingar som helhet. Ökningen uppgår till . I de kommunala fullmäktige- församlingarna har de utrikes föddas representation ökat med . Representationen var dock högre där . Om man tar hänsyn till att de utrikes föddas andel av befolkningen har ökat med framstår dock utvecklingen som betydligt mindre positiv. De utrikes föddas ökade representationsandel i kommunfullmäktige är endast margi- nellt förbättrad om man tar hänsyn till denna grupps ökade andel av befolkningen (SCB 1999c, 1999d). I samband med senaste valet har dock en förbättring skett om man endast ser till de nyvalda. Av de nya förtroendevalda i kom- munerna är födda i utlandet medan motsvarande siffra för landstingen är (2001). Betydelsen av ursprungsland och vistelsetid i Som tidigare nämnts är gruppen utrikes födda en heterogen grupp, och den kan bland annat indelas i olika kategorier baserade på födelseland, invandringsår och kön. Personer med utländsk bakgrund Representationen bland de kommunalt förtroendevalda varierar med etnisk bakgrund. Personer med bakgrund i de nordiska länderna liksom medborgare i länder inom EU och är överrepresenterade. Personer med bakgrund i länder i , och övriga är däremot kraftigt underrepresenterade. Invandringsår förefaller ha en viss betydelse för de utrikes föddas representation i den kommunala demokratin. Precis som man kan förvänta sig, med tanke på att det tar tid att lära känna sitt nya hemland och dess politiska system, har den grupp som bott i längst störst andel representanter i landstings- och kommunfullmäktige. De personer med utländsk bakgrund som kom –1975 förefaller dock skilja sig från detta mönster. Sannolikheten att bli nominerad och vald För att kunna bli invald i fullmäktige måste man först bli nomi- nerad och komma med på en valsedel, därefter kan man bli invald. kommunfullmäktigeval blev knappt 53 000 kandidater nominerade, vilket motsvarar av den valbara befolk- ningen. I landstingsfullmäktigevalet var sannolikheten att bli nominerad ännu mindre; av den valbara befolkningen blev nominerad. Var fjärde nominerad kandidat blev vald till kommunfullmäktige, medan endast var sjunde kandidat blev vald till . Detta innebar i sin tur att sannolikheten för en röstberättigad medborgare att bli ledamot 1998 var , respektive 0,02 pro- cent i . 1998 var sannolikheten att bli nominerad till kommun- eller så stor för svenska med- borgare som för utländska medborgare. Även de utländska medborgare som placerats på partiernas valsedlar hade sämre chans att bli invalda i såväl kommun- som . Detta antyder att det finns en viss sanning i påståendet att invandrar- kandidater endast är listpynt, det vill säga att de placeras på partiernas valsedlar för att det skall se bra ut. Av utländska medborgare hade medborgare i de nordiska länder- na störst antal nominerade och valda kandidater till kommun- fullmäktige . Medborgare i länder tillhörande kategorin övriga hade minst antal valda och nominerade personer i kommunalvalen. Personer med utländsk bakgrund Tabell 10:6 Sannolikhet för olika medborgarskapsgrupper att bli nominerade, placerade på valbar plats och valda kommunfullmäktigeval Sannolikhet i procent att: plats (valda/ Källor: SCB (1999a, 1999b). De medborgare som hade störst sannolikhet att bli nominerade av de utländska medborgarna var personer med medborgarskap i ett EU-land (dock inte eller ). De två kategorier som hade minst chans att bli nominerade var medborgare från kategorierna övriga och övriga världen (0,14 respektive 0,15 procents chans). Medborgare från övriga hade även minst chans att bli invalda i kommunalfullmäktige efter att de placerats på partiernas valsedlar jämfört med de övriga tre kate- gorierna. Regeringen beslutade att tillsätta en integra- tionspolitisk maktutredning med uppdrag att beskriva och ana- lysera fördelningen av makt och inflytande inom olika delar av det svenska samhället ur ett integrationspolitiskt perspektiv (Ku 2000:02). Som framgått ovan har de undersökningar som legat till grund för de redovisade rapporterna baserats på ett tämligen litet urval av personer med utländsk bakgrund. Orsaken till detta är att de utgjort delar av studier som inte varit specifikt inriktade på personer med utländsk bakgrund. För att få ett bättre underlag behövs dels studier som omfattar betydligt fler personer med utländsk bakgrund, dels kvalitativa studier. Personer med utländsk bakgrund 10.6Den kommunala demokratin i introduktions- utbildningen för nyanlända I samband med att en person beviljas uppehållstillstånd i skall folkbokföring ske i den kommun där personen avser att vara bosatt. Introduktionsutbildningen skall påbörjas efter folkbokföringen. I vissa kommuner kan dock vänte- tiden vara relativt lång. Staten lämnar ersättning till kommunerna för kostnader i samband med mottagande och introduktion av skyddsbehövande (jfr 3 kap. utlänningslagen). Ersättning lämnas också för utlän- ningar som av humanitära skäl fått uppehållstillstånd för bosättning i och för anhöriga till skyddsbehövande om dessa har ansökt om uppehållstillstånd från det att anknytningspersonen först togs emot i en kommun. Introduktionsutbildningen skall innehålla svenskundervisning för invandrare (sfi), praktik i den utsträckning som är möjligt, orientering om svenska samhällsförhållanden och svenskt arbetsliv samt information om vardagslivet i en kommun. Introduktions- utbildningen bör utgå från individens behov och förutsättningar, utformas tillsammans med denne och genomföras i samverkan mellan olika parter (prop. 1997/98:16). Introduktionsutbildningen pågår normalt . har låtit genomföra en undersök- ning av hur frågor som rör demokrati tas upp i intro- duktionsutbildningen. Socialantropologen har på kommitténs uppdrag intervjuat den som är ansvarig för intro- duktionsutbildningen i Ale, , , , Got- lands, , , , respektive kommuner. Urvalet av kommunerna har styrts av önskemål om geografisk spridning, varierade kommunstorlekar samt att kom- munernas mottagande av flyktingar och skyddsbehövande inte fick vara alltför begränsat. Syftet med att undersöka hur frågor om demokrati behandlas i introduktionsutbildningen är att den kan ses som ett lämpligt tillfälle att ge personer med utländsk bakgrund kunskap om hur det lokala beslutsfattandet går till och hur man själv kan ta del i detta. Det finns både likheter och skillnader mellan de undersökta kommunerna. I vissa kommuner prioriteras praktik eller arbete och i något fall inleds detta . I andra kommuner inleds introduktionen med av undervisning och Personer med utländsk bakgrund studiebesök hos olika institutioner såsom arbetsförmedling, för- säkringskassa, skola och vårdcentral. Några grundläggande svårigheter synes vara återkommande. De nyanlända har väldigt olika förutsättningar beroende på bland annat utbildningsbakgrund. Resurser saknas dock ofta för att ge undervisning i mindre grupper. Om man har haft traumatiska upplevelser i hemlandet, exempelvis i samband med en krigssituation, eller om man är orolig för anhöriga som finns kvar i hemlandet, kan man ha svårt att ta till sig undervisningen eller till och med sakna möjligheter att delta i den. Även oro för medföljande familjemedlemmars situation kan försämra möjligheterna att koncentrera sig på undervisningen. Huvuddelen av introduktionen ägnas åt svenskundervisning. En viktig fråga är också att ordna arbete, eftersom det anses att egen försörjning och etablering på arbetsmarknaden underlättar möjlig- heten att komma in i det svenska samhället. Samhällskunskapsundervisningen är oftast inte specifikt inriktad på demokratifrågor, utan dessa frågor behandlas där det blir aktuellt i anslutning till andra avsnitt i undervisningen. Det före- kommer att samhällsundervisningen är behovsorienterad, det vill säga man diskuterar olika samhällsfrågor efterhand som deltagarna har stött på något som de vill veta mer om, exempelvis hur för- säkringskassa eller barnomsorg fungerar. Det upplevs som svårt att förmedla kunskaper om demokrati, organisation, val, rösträtt och politiska partier, inte minst till personer som kommer från länder med helt andra styrelseskick. Detta beror dels på att dessa frågor är tämligen abstrakta, dels på att de som deltar i undervisningen inte har hunnit få tillräckligt goda kunskaper i svenska språket. När det gäller frågan om i vilket skede information om demo- krati bör ges, går uppfattningarna isär. Medan somliga menar att information om demokrati och möjligheter till insyn och påverkan är något som man kan ta till sig först vistelse i , menar andra att detta är något av det första man bör lära sig eftersom det utgör en förutsättning för att en person själv skall kunna påverka sin situation. har gjort en utvärdering av den samhälls- information som ges till nyanlända invandrare (2000). Av rapporten framgår att sfi-skolan är den viktigaste platsen för samhällsinformation. Denna bör ges i flera omgångar och inledningsvis förmedlas via modersmålet, för att därefter successivt Personer med utländsk bakgrund kombineras med information på svenska språket. Det är även vik- tigt att det finns informationsmaterial som är anpassat till nyanlän- das begränsade kunskaper i svenska språket. 10.7De politiska partierna och personer med utländsk bakgrund menar att det politiska utanförskapet som har drabbat många personer med utländsk bakgrund är en av de mest dramatiska förändringarna i det svenska samhället. Därför riktar utredningen en uppmaning till de politiska partierna att lyfta upp det etniska perspektivet på samma sätt som man har gjort med könsperspektivet. Först när människor uppfattar att de har reella möjligheter att utöva ett självständigt medborgarskap kan man förvänta sig att de tar de initiativ som krävs för att utöva deras medborgarskap. Görs inget från de politiska partiernas sida kanske utanförskapet består eller till och med ökar. Etnologen har på Kommundemo- kratikommitténs uppdrag genomfört en undersökning i syfte att belysa hur de politiska partierna arbetar för att göra personer med utländsk bakgrund delaktiga som partimedlemmar och förtroende- valda. Lukkarinen Kvists studie redovisas i bilagan till betänkandet. Följande avsnitt innehåller ett kort referat av studien. Undersökningen består av två delar. Den första delen, som kan beskrivas som teoretisk, omfattar insamling och analys av riks- dagspartiernas partiprogram, handlingsplaner och andra skriftliga dokument samt en hearing med företrädare för respektive parti. Vid hearingen representerades partierna av sina partisekreterare och/eller personer som arbetar med frågor som rör etnisk mångfald inom partiet. Den första delen fokuserar bland annat på vilka målsättningar och idéer respektive partiledning har i dessa frågor och vilka åtgärder man har vidtagit. Partiernas offentliga dokument och uttalanden kan antas vara tillgängliga för både partimedlemmar och allmänheten. Personer med utländsk bakgrund Den andra delen rör en mer praktisk del av arbetet för etnisk mångfald och beskriver hur målsättningar och idéer omsätts i det lokala partiarbetet. Denna del omfattar intervjuer med partiföre- trädare på lokal nivå och kommunalt förtroendevalda inom de partier som finns representerade i . Intervjuer har genom- förts med sammanlagt 20 personer i fyra kommuner. Hälften av de intervjuade har utländsk bakgrund. Respektive lokal partiorganisa- tion har lämnat förslag på vilka personer som skall intervjuas. Samtliga intervjuade på den lokala nivån kan beskrivas som politiska aktörer i den meningen att de är aktiva medlemmar i politiska partier. De har varit aktiva olika . En del har gjort politisk karriär och kommit långt både i partiet och kommun- politiken, andra befinner sig i början av sin politiska bana. Samtliga kan beskrivas som väl integrerade i det svenska samhället och det politiska livet. Studien dokumenterar de intervjuades tankar och föreställningar om etnisk mångfald. Från sina specifika utgångs- punkter har de gjort sina erfarenheter i samhällslivet och politiken, tolkat dem och utvecklat handlingsstrategier för arbete med etnisk mångfald. Utgångspunkterna bestäms inte enbart av personernas position i det politiska livet, utan också av deras yrkeserfarenhet, klasstillhörighet samt kulturella och etniska tillhörighet. Den bild som ges i intervjuerna är sannolikt till stora delar ett resultat av de intervjuades perspektiv som politiskt aktiva. Man kan anta att bilden hade blivit en annan om de intervjuade var personer som av någon orsak hade lämnat sitt parti eller sina kommunal- politiska uppdrag. Det finns en risk att de som är inne i systemet, inte ser de strukturella hinder och svårigheter som andra personer kan ha stött på och hindrats av. Det finns också en risk att man med tiden blir hemmablind och därför inte ser hinder och svårig- heter i partistrukturen eller politiken i stort. De egna eventuella erfarenheterna av sådana svårigheter kan ligga långt bakåt i tiden och kan ha suddats ut eller förminskats av tidens gång. Vidare kan de intervjuade politiska aktörerna tänkas vilja tala väl om sitt parti. Det är naturligt att man vill beskriva sitt parti på ett positivt sätt. Å andra sidan kan en etablerad position ge en större frihet att framföra kritiska synpunkter. Om man beaktar dessa anmärkningar bör intervjuerna kunna ge en tillfredsställande bild av praktiken i partierna och kommunpolitiken. Personer med utländsk bakgrund Vägen in i politiken, som partimedlem och som förtroendevald, visar sig se väldigt olika ut för olika personer. Någon har gått med i en politisk förening eftersom föreningen erbjuder en social sam- varo. För någon har det politiska engagemanget varit en självklar och naturlig fortsättning på ett politiskt engagemang i det tidigare hemlandet, medan någon annan har blivit uppmuntrad av sin om- givning att gå med i ett politiskt parti. Det tycks finnas flera orsaker till att personer med utländsk bakgrund är mindre engagerade i det politiska partierna och till att deras valdeltagande är relativt lågt. Den sociala och ekonomiska fattigdomen går ofta hand i hand med politiskt utanförskap. Mar- ginalisering är inte enbart en fråga om ekonomisk fattigdom, utan något betydligt vidare. Andra orsaker kan vara att människor känner sig svikna av den förda politiken. Personer med utländsk bakgrund saknar förebilder och politiker att identifiera sig med och upplever att de svenska valen inte berör dem eftersom de inte kan identifiera sig med frågor i den svenska politiken. Andra menar att det finns ett stort intresse för politik bland personer med utländsk bakgrund. Svenska språket kan upplevas som ett hinder för ett politiskt engagemang. Det politiska fackspråket eller den politiska jargongen kan också utgöra ett problem. Den diskriminering som förekommer i det svenska samhället kan också vara en bidragande orsak till det bristande engagemanget. Man uppfattar att partierna inte är närvarande i människors vardag mellan valen. Partierna har också misslyckats med att för- klara för människor vikten av att rösta och att engagera sig i politiken. Det är uppenbart att inte alla grupper är representerade i det politiska livet och därmed inte heller alla erfarenheter och per- spektiv. Man kan dock inte säga att alla personer med utländsk bakgrund står utanför det politiska livet. Personer med utländsk bakgrund är inte en homogen grupp, och det finns flera för- troendevalda med utländsk bakgrund. Grupper som kommer från länder utanför är kraftigt underrepresenterade bland de lokalt förtroendevalda, medan invandrare från de nordiska grann- länderna har en bättre representation. Personer med utländsk bakgrund Inför valet vidtogs särskilda åtgärder i storstädernas för- orter för att stimulera valdeltagandet. Trots detta sjönk valdel- tagandet. I vissa områden deltog knappt hälften av de röstberättigade. Det är på den lokala nivån som partierna arbetar utåtriktat för att värva nya medlemmar och rekrytera till förtroendeuppdrag. Det är också i det lokala partiarbetet som förtroendevalda möter väljare ansikte-mot-ansikte. I möten med människor får de förtroende- valda respons på den förda politiken samt idéer och förslag till fortsatt arbete. Samtliga partier arbetar utåtriktat i syfte att nå ut till personer med utländsk bakgrund. Arbetets konkreta utform- ning är beroende av bland annat antalet personer med utländsk bakgrund i kommunen och partiets resurser. Flera partier översätter material för att nå ut till personer med utländsk bakgrund. Det är också vanligt med system med fadder- skap eller mentorskap, och två av partierna har satsat på särskilda utbildningar för politiskt intresserade personer med utländsk bak- grund. Utbildningar i syfte att förbereda deltagarna för kommande förtroendeuppdrag förekommer i flera partier, i vissa fall särskilt för personer med utländsk bakgrund, i andra fall generellt för nya medlemmar. Introduktionens betydelse lyfts fram. Utan en bra introduktion i partiarbete och inför förtroendeuppdrag finns en risk att de nya, oavsett bakgrund, inte fullföljer sina politiska åtaganden. Det kan vara svårt för en nybörjare att ta sig in i det mer eller mindre slutna sammanhang som ett politiskt parti är. De som har varit aktiva i partiarbetet känner varandra väl. De känner också till den tysta kulturen i organisationen. Det kan handla om möteskultur och teknik, när man skall yttra sig och när man inte bör göra det. I undersökningen framkommer att ingen av de förtroendevalda som har utländsk bakgrund upplever att bakgrunden har utgjort något hinder i politiken. Några säger att deras bakgrund har varit till fördel eftersom partierna arbetar för att öka representativiteten. Det finns också de som menar att utländsk bakgrund inte bör tillmätas någon betydelse i till exempel nomineringsprocessen. Personer med utländsk bakgrund Flera av de intervjuade med utländsk bakgrund har varit utsatta för någon form av rasism i sitt dagliga liv. De uppger dock att de inte har mött någon rasism i det politiska livet. Personer med utländsk bakgrund är underrepresenterade bland partimedlemmar och förtroendevalda. Alla partier tycks vara ense om att representativiteten både bland medlemmar och förtroendevalda måste förbättras när det gäller personer med utländsk bakgrund. De finns de som anser att nomineringsprocessen i sig är kon- serverande, den som är mest känd får flest röster i medlems- omröstningar. Några anser att personvalet ger goda möjligheter för personer med utländsk bakgrund att få förtroendeuppdrag. Flera av de personer med utländsk bakgrund som genomförde egna kampanjer inför valet lyckades väl. De partier som hade stor valframgång i förra valet har en relativt god representation av personer med utländsk bakgrund. Personer med utländsk bakgrund var huvudsakligen placerade längre ned på valsedlarna men blev invalda som ett resultat av valframgången. Orsaken till att personer med utländsk bakgrund placeras långt ned på partiernas valsedlar kan vara att de i genomsnitt är nyare som medlemmar och mindre kända i partiet och att de har mindre erfarenhet av det politiska arbetet i .