sou · GPB3107 · 2002-01-01 00:00:00 — fanns omkring 75 olika utbildningar som gavs på lika många olika skolor. Dessa har ersatts med 13 nya bredare utbildningar. Utbildningsti- den är och behörighetskravet gymnasieutbildning eller yr- kesutbildning på gymnasienivå. Utbildningarna ges på 55 olika skolor, främst på yrkesskolor men även på ingenjörshögskolor. Utöver de utbildningar som karaktäriseras som KVU finns även ett visst utbud av utbildningar som är betalda (för- säkringsutbildning, rederiutbildningar, pedagogisk grundutbild- ning, social- och hälsohjaelper) och så kallad öppen utbildning (se nedan). Tabell: Antal studenter på KVU 1998, fördelade efter utbildnings- område Merkantila utbildningar (marknadsekonom, akademiekonom, mediakoordinator) Tekniska utbildningar (maskintekniker, bygg- IT (datamatiker) Källa: De videregående uddannelser i tal. Efter att man märkt av en viss stagnation av intresset för utbild- ningarna , har intresset återigen stigit för KVU i . Vilka utbildningar som ges inom ramen för KVU, framgår av nedanstående tabell. Tabell: Inriktningar av KVU i . Hantverksmästare (håndvaerksmester) (öppen utb.) Teknonom (öppen utb.) Datamatiker (2 ¼ år) Datanom (1,, öppen utb.) (28 v, öppen utb.) IT med olika inriktningar Högre handelsexamen (, behörighetsgivande) SOU 2001:107 Bilaga 6 Registrerad revisor (öppen utb.) Byggnadskonstruktör/lantmäteri/byggtekniker (2– Installatör (starkström och VVS) Farmakonom (1–) Klinisk dietist () Tandhygienist (2,) Social- och hälsoassistent () Ökonoma (sv. sjukhus/vårdinst.köksföreståndare) Social- och hälsohjaelper () Pedagogisk grundutbildning (1,) Flygledare (2–) Tolk (öppen utb.) Källa: Uddannelses- og Erhvervsvalget 2001–2002 Vidareutbildning för vuxna – öppen utbildning En ny lag på området för vidareutbildning för vuxna beslutades i . Huvuddragen i denna lag går ut på att ut- bildning för vuxna ska finnas såväl på gymnasienivå som på vidare- utbildningsnivå. Detta innebär att sådan utbildning ska finnas på tre nivåer: Grundutbildning för vuxna (gymnasienivå, yrkesinriktat) Vidareutbildning för vuxna, motsvarande KVU Diplomutbildning, motsvarande MVU eller bachelornivå Masterutbildning, motsvarande kandidatnivå (LVU) Denna utbildning kallas öppen utbildning (åben uddannelse) och riktar sig till vuxna som har arbetslivserfarenhet och vill läsa en grundutbildning eller vidareutbilda sig. Studierna bekostas av stu- denterna via avgifter och utbildningen berättigar inte till studielån. Utbildningarna är oftast ettåriga (heltid) men erbjuds mestadels som deltidsstudier. Avgifterna som studenterna får betala skiljer sig mycket åt för de olika utbildningarna. För de billigaste grundutbildningarna kan av- giften vara så låg som 700 dkr. För masterutbildning kan avgifterna vara ända upp till 100 000 dkr. För en deltidsutbildning (1–4 termi- ner) är det vanligt med en avgift om cirka 1 200–5 000 dkr per ter- min. 1998 läste drygt 14 000 helårstudenter vid så kallad öppen utbildning. Flest läste en så kallad yrkesekonomisk diplomutbild- ning vid någon handelshögskola. Andra områden som var populära var pedagogiska diplomutbildningar och vuxenundervisningsut- bildning. Tabell: antal helårstudenter vid öppen utbildning, VU. Allmän utbildning i slöjd Språklärare: danska som Källa: De videregående uddannelser i tal. Det finländska utbildningssystemet är uppbyggt så att eleverna ef- ter en nioårig grundskola kan välja mellan att gå vidare till gymna- siet eller till grundläggande yrkesutbildning. Gymnasiet ger all- mänbildande undervisning för elever mellan 16–. Gymnasiet bygger vidare på undervisning och ger eleverna behö- righet för alla studier på högskolenivå. Gymnasiestudierna avslutas med studentexamen. Den grundläggande yrkesutbildningen bygger på lärokurs och erbjuder 2–3-årig undervisning på nästan alla områden inom arbetslivet. ska dock all grundläggande yrkesutbildning på gymnasienivå vara treårig. En knapp tredjedel av de studerande inleder sina studier på 2- eller 2,5-åriga linjer. Grundläggande yrkesutbildning är möjlig också för vuxenstude- rande. Deras utbildningstid är 0,5–kortare på grund av att de får räkna sig gymnasiestudierna till godo. Det finns 75 yrkesinrik- tade grundexamina. Dessa examina ger omfattande basfärdigheter för uppgifter inom branschen och dessutom mera specialiserade kunskaper på något delområde i examen. En treårig yrkesinriktad grundexamen ger allmän högskolebehörighet. hade årskurs 9 i 64 400 elever. övergick till årskurs 10 i fortsatte inte sina studier Figur: Schema över det finska utbildningssystemet: Källa: , , 1999 Yrkeshögskolesystemet i har byggts upp . utgör tillsammans med universiteten den efter- gymnasiala utbildningen i . Yrkeshögskolorna baserar sig på de utbildningsanordnare som tidigare gav det som kallades yrkes- utbildning efter andra stadiet. De utgör nu ett nät av regionala hög- skolor över hela landet. Yrkeshögskolorna får sin huvudsakliga finansiering från staten (). Övriga medel erhålls från kommunerna (). ningen anordnas dock av kommuner eller privata samman- slutningar då det inte finns några statliga yrkeshögskolor. Staten har även beviljat speciellt stöd för utvecklingen av ny- grundade yrkeshögskolor. Stödet har gällt höjning av lärarnas ut- bildningsnivå, internationalisering, utveckling av biblioteks- och informationsservice, höjning av datatekniska förutsättningar samt väglednings- och rekryteringstjänster. Yrkeshögskolorna bedriver i allmänhet utbildningar inom flera områden och verksamheten är ofta fördelad på flera platser. Storle- ken varierar: de minsta har ungefär 1 000 studerande och de största har 8 000 studerande. Behörighetskraven är yrkesinriktad grundexamen eller student- examen. Yrkeshögskolorna väljer själva sina studerande men ansö- kan sker genom det riksomfattande systemet för gemensam elevan- sökan. Utbildningsanordnarna ska ha ett forsknings- och utvecklings- samarbete tillsammans med arbetslivet inom den aktuella regionen. Inom ges enligt lagen om yrkeshögskolestudier (255/1995) eftergymnasial utbildning som utgår från arbetslivets krav och kravet på att utveckla detta. Utbildningen ska ge studen- terna de kunskaper och färdigheter som behövs för att sköta yr- kesinriktade expertuppgifter. Studierna omfattar i allmänhet 3,5–(140–) och avslutas med en yrkeshögskoleexamen med inriktning mot olika områden: naturbruk, teknik och kommunikation, handel och administration, turism-, kosthålls- och ekonomibranschen, social- och hälsovårdsbranschen samt inom kultur, humanistisk och peda- gogisk utbildning. I utbildningarna ingår både så kallade grundstudier och yrkes- studier, valfria studier, praktik (minst ) som främjar yrkesskickligheten samt ett lärdomsprov. fastställer de utbildningsprogram som leder till respektive examina, men yrkeshögskolorna utarbetar själva sina undervisningsplaner. Lektorerna förutsätts ha magisterexamen och överlärarna skall ha en vetenskaplig påbyggnadsexamen. Lärarna skall även ha peda- gogisk utbildning och arbetserfarenhet. Utbildningen är kostnadsfri för studenterna. Tabell: Samtliga yrkeshögskoleexamina samt antal utbildningspro- gram: Källa: Utbildningsstyrelsen, , 1999. Enligt beräkningar kommer det, enligt den finska Ut- bildningsstyrelsen, att finnas sammanlagt 29 yrkeshögskolor i och ungefär 24 000 studieplatser för nya studerande. När utbildningen har nått sin fulla omfattning kommer yrkeshögsko- lorna att ha ungefär 100 000 studerande. SOU 2001:107 Bilaga 6 Tabell: Nybörjarplatser enligt utbildningsområde Turism-, kosthålls- och Humanistisk och pedagogisk utbildning Källa: Utbildningsstyrelsen, , 2001 (). Enligt den finska regeringen har utbildningsnivån utgjort det vikti- gaste kriteriet för att erhålla tillstånd för verksamheten i samband med utvecklingen av yrkeshögskolorna. Avsikten är att förbättra samarbetet mellan arbetslivet och utbildningsanordnarna för att utbildningen bättre skall motsvara arbetslivets krav. Detta samar- bete behövs då utbildningssystemet i enligt den finska re- geringen, är mycket läroanstaltscentrerat. Representanter för ar- betslivet ingår i de rådgivande organen för yrkesutbildningen både inom centralförvaltningen och på lokal nivå. Arbetslivsorientering, inlärning i arbetet eller tidsbundna studier på en arbetsplats utgör för de studerande en reguljär del av utbildningen för yrkesinriktade grundexamina och för yrkeshögskoleexamina. Eftergymnasial utbildning i ges vid universitet och utbildning. Ofta skiljer man de äldre universite- ten från de yngre, då de äldre främst erbjuder utbildningar inom olika områden som leder till en generell akademisk examen. De nya universiteten kallades för Polytechnics och var ur- sprungligen utformade för att ge yrkesutbildning med olika inrikt- ger i stort sett samma utbildningar som de äldre universiteten, men lägger en något större tonvikt på yrkesinriktad utbildning. Andra utbildningsinstitutioner som ger vidareutbildning är de så kallade Further Education Colleges, som traditionellt sett varit yr- kesinriktade, men som även erbjuder teoretisk utbildning. Det finns vissa lärosäten med speciella inriktningar som exempelvis konstskolor och jordbruksskolor. Andra utbildningsinstitutioner som ger vidareutbildning är Tertiary Colleges som kombinerar ut- bildning som ges vid Further Education Colleges och Sixth Form Colleges. Så som jag beskrev i mitt delbetänkande, har den brittiska reger- ingen lanserat en ny examen inom ramen för hög- skolesystemet: så kallade foundation degrees (ung. grundläggande examen). Foundation degrees är en tvåårig yrkesinriktad utbildning som finns med ett 40-tal inriktningar inom olika områden, exem- pelvis teknik, vård, IT och byggnadssektorn. Utbildningarna ut- vecklas i samarbete med näringslivet och de ska ge studenten såväl akademiska kunskaper och förhållningssätt som den specialistkom- petens som arbetsmarknaden efterfrågar. Utbildningen ska vara gångbar och får därför inte vara alltför snävt yrkesinriktad. Det är också möjligt för studenterna att efter avslu- tad Foundation degree läsa vidare till högre examina. Ett syfte med utformningen av Foundation degrees är att utbild- ningsformen ska attrahera studerande som inte är intresserade av att läsa en lång universitetsutbildning utan som söker en kortare, mer yrkesinriktad, utbildning. Ytterligare en förhoppning är att utbildningen ska intressera personer som vanligtvis inte väljer att studera vidare utan går direkt till arbetslivet, eller personer som misslyckats i sina studier tidigare men som söker en andra chans. Utbildningen ska också utformas för personer som har an- ställning men som vill förbättra sina möjligheter att gå vidare inom sin bransch. Utbildningarna ska präglas av flexibilitet avseende pe- dagogik och tillgänglighet samt kunna bedrivas i form av distans- studier. Foundation degrees är en försöksverksamhet som omfattade 2 000 platser på hel- och deltid. och högskolor får ansöka om medel för att anordna sådan utbild- ning hos (). Utbildningen ges vid ett 20-tal universitet i samarbete med in- stitutioner för vidareutbildning (further education collages) och olika arbetslivsföreträdare, däribland företag, institut etc. Bland de utbildningar som ges kan nämnas IT (e-commerce, e-systems de- sign, m.fl.), logistik och transport, datavetenskapliga inriktningar, offentlig administration, turism och lärande (classroom assistance). Tabell: De foundation degrees som ges vid olika brittiska ut- bildningsanordnare. Ekonomi (inkl. försäkring, E-business (1 inriktning) handel, ledning) Legal and financial services IT (inkl. multimedia, grafisk Computer visualisation and animation industri, all data) Computing and information system Control and network computing E-commerce (1 inriktning) E-systems design and technology Information, communication enabling Teaching and learning support Pre-16 learning and teaching support Bilaga 6 SOU 2001:107 Transport (inkl. sjöfart) Turism (inkl. restaurang) Hospitality, leisure and tourism Applied exercise and health studies Health and social care Övrigt (inkl. TV, hantverk) Creative arts and media Music/multimedia technology Källa: HFSC:S hemsida () De vidaregående uddannelser i tal, , , 2000 Voksenuddannelse i tal, , , 2000 Uddannelses- och Erhvervsvalget, Uddannelser 2000–2001 utbildningssystem, , , 1999 Utbildningsprogrammen enligt utbildningsområde, Utbildnings- styrelsen, , 2001 Yrkeshögskolornas urval 2001, Utbildningsstyrelsen, , 2001 Foundation degree, hemsida () , hemsida () , hemsida () Universities UK, hemsida () sekretariat (dir. 2000:35) sekretariat (dir. 1996:26, 1996:41) 1 Utöver de referenser som anges i detta avsnitt, gäller även de som redovisas i delbe- tänkandet En ny yrkeshögskoleutbildning (SOU 2001:40) Företrädare för Transportarfackens yrkes- och arbetsmiljönämnd (TYA) samt och högskola i , Regionalt utvecklingscentrum, , 1, Villeneuve, , , , , , , , , , , , , Pécs, , , – Technopark site, , , , , , Företrädare för de lärosäten som ger YTH. Besök anordnat av / och , / , , , och , tidigare studenter på / , , , , Verkstads- mekanisk union, och , , och , , , egenföre- tagare, , Informationshuset. Seminarium angående förslagen i En ny yrkeshögskole- utbildning (SOU 2001:40) anordnat av ÖSTSAM, en organisa- tion för samverkan mellan och samtliga kommuner i , Linköping2001-08-22 Deltagare: företrädare för kommuner och landsting samt utbild- ningsanordnare , , , , Per , , , , Studiebesök vid , : , , , , Studiebesök vid , : , , , , Studiebesök vid Kungl. Tekniska högskolan, Campus , : , , , för högskoleingenjörsutbildning Deltagare i hearing angående kvalitetskriterier för yrkeshög- skoleutbildning, : , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , samt deltagare från utredningen och utredningens referensgrupp. Deltagare i hearing med företrädare för arbetsmarknadens parter, : , , , , , Arbetsmarknads- styrelsen, , Myndigheten för kvalificerad yrkesut- bildning, , , , , , , , , , Hotell- och Restaurangföretagare, , , , , , YTH samverkansgrupp, , , , , , , , , , YTH samverkansgrupp, , , , , , Arbets- marknadsstyrelsen, , Verkstadsindustrier, , Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning, , , , , , samt deltagare från utredningen och utredningens referensgrupp. Deltagare i diskussion kring förhållandet kvalificerad yrkesut- bildning – yrkeshögskoleutbildning, : , , , Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning, , , , /, , , , , , Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning, , Riksdag, , samt deltagare från utred- ningen och utredningens referensgrupp. (1998): Framtidens jobb: Välja yrke in . (1998): Vuxenstudier med studiestöd i högskolan. , rapport nr 1, 1998 (2001): Studiemedelsguiden. Dir. 1993:79 Utredning om kompetenskrav för gymnasielärare i yrkesämnen Dir. 2000:16 En översyn av ekonomiska familjestöd Dir. 2000:35 Gymnasieskolans utbud av studievägar DS 1992:1 och högskolor DS 2000:33 En ny eftergymnasial yrkesutbildning DS 2000:38 En effektivare arbetsmarknadsutbildning Folkhögskolornas informationstjänst, hemsida : Kunskap i samverkan – mötet mellan högskola och småföretag. Förordning med instruktion för Myndigheten för kvalificerad yrkes- utbildning (SFS 2001:723) Högskolelagen (SFS 1992:1434) Högskoleförordningen (SFS 1993:100) (1997a): Kvinnor och män i högskolan. Högskole- verkets rapport nr 44, 1997 (1997b): Magisterexamen söker identitet. Högskole- verkets rapport nr 45, 1997 (1998): Nittiotalets studenter. Bakgrund och studie- mönster. nr 2, 1998 (1999a): Den högre utbildningen och arbets- marknadens behov – delrapport med anledning av ett regerings- uppdrag. omvärldsanalys för högskolan. Arbets- rapport nr 3, 1999 (1999b): Högskoleutbildade – tillgång och efter- frågan. Rapport med anledning av ett regeringsuppdrag. Högskole- verkets arbetsrapport nr 9, 1999 (2000a): Högskoleutbildade inom IT. Högskole- verket arbetsrapport nr 13, 2000 (2000b): Lärosätenas arbete med jämställdhet, studentinflytande samt social och etnisk mångfald. nr 8, 2000 (2001a): Antalet registrerade studenter /00. (2001b): Examensrättsprövning - Utgångspunkter och tillvägagångssätt för examensrättsprövning. Hög- skoleverkets rapport nr 4, 2001 (2001c): Karriär genom befordran och rekrytering. nr 7, 2001 (2001d): Nationella ämnes- och programutvärd- eringar. nr 2, 2001 (2001e): Ojämn könsfördelning i högskolan. (2001f) Universitet och högskolor. (): Utveckling av högskolornas samverkans- uppgift. nr 24, 2001 , : YTH- Vem och Varför? Samlade erfarenheter av landets yrkestekniska högskoleutbildning. tekniska uni- versitet, 1997 Lag om kvalificerad yrkesutbildning (SFS 2001:239) Områden med behov av kortare yrkeshögskoleutbildning. Skrivelse inlämnad av , . Dnr 01/20 , : Vård och omsorg – uppföljning av första årets kursverksamhet. skriftserie, nr 1999:1 1990/91:85 Växa med kunskaper – om gymnasieskolan och vuxenutbildningen 1992/93: Universitet och högskolor, frihet för kvalitet 1994/95:139 Särskilda utbildningssatsningar inom högskolan 1996/97:141: Högskolans ledning, lärare och organisation 1997/98:109 Yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område 1999/2000:10 Ett reformerat studiestöd 1999/00:28: Studentinflytande och kvalitet 1999/2000:135 En förnyad lärarutbildning 2000/01:63 Kvalificerad yrkesutbildning 2000/01:72 Vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbild- ningen 2001/02:1 Regeringens budgetproposition 2001/02:4 En politik för tillväxt och livskraft i hela landet 2001/02:15 Den öppna högskolan Remissvar med anledning av delbetänkandet En ny yrkeshögskole- utbildning (SOU 2001:40), dnr U2001/1995/UH Regeringsbeslut 7, U2001/2128/UH Uppdrag till att kartlägga och analysera hur högskolans utbildningsutbud bättre skall svara mot arbetsmarknadens behov revisorer: högskolemässighet. : kursinformation om påbyggnadsutbildning. (1998): Utbildningsbehovet av lärare i yrkesämnen. Skol- verkets rapport nr 143, 1998 : Barnomsorg och skola i siffror. SOU 1994:101 Höj ribban SOU 1996:90 Ett sammanhållet studiestöd SOU 1999:63 Att lära och leda – en lärarutbildning för samverkan och utveckling SOU 1999:119 Utvärderingen av KY SOU 1999:122 Kvalificerad yrkesutbildning. Slutbetänkande från yrkesutbildning. SOU 2000:47 Mångfald i högskolan SOU 2000:82: Högskolans styrning SOU 2000:87 På väg mot nya arbetssätt för regional utveckling. Slut- betänkande från Regionapolitiska utredningen. SOU 2001:13: Nya villkor för lärandet i den högre utbildningen SOU 2001:24 Ur fattigdomsfällan SOU 2001:40 En ny yrkeshögskoleutbildning (1998): Trender och prognoser ´98. (2000a): Arbetsmarknadsbarometern ´00. (2000b): På tal om kvinnor och män. Lat- hund om jämställdhet. (2001a): Övergång gymnasieskola – hög- skola. Gymnasieungdomars studieintresse /01. , statistiska meddelanden UF 36 , 2001 (2001b): Övergångsfrekvens till högskolan för avgångna från gymnasieskolans linjer/program 1987/88–1996/97. , Statistiska meddelanden UF , 2001 Svenskt näringsliv/: Ny kunskap – nya världar. Vilken kompetens behöver företagen? Utredningen om kortare yrkesutbildning inom högskolan – samman- fattning av synpunkter inför hearing . Skrivelse ingiven av . Dnr 01/19. Verket för högskoleservice: Ansökningssiffror och antagnings- siffror till högskoleutbildning.