sou · GPB37d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Lagen gäller för såväl joniserande som icke-joniserande strålning (2 §). Det anges i lagen att den som bedriver verksamhet med strålning skall vidta de åtgärder och iaktta de försiktighetsmått som behövs för att hindra eller motverka skada på människor, djur och miljö (6 § 3). Hänsyn skall då tas till verksamhetens art och de förhållan- den under vilka den bedrivs. 16Myndigheter med ansvar för radon Radonfrågan berör en rad olika sak- och ansvarsområden, varför flera myndigheter blir berörda i varierande grad. De myndigheter som har huvudansvaret för arbetet med radon är , (), , Livs- medelsverket och Arbetarskyddsstyrelsen, var och en med sitt delansvar. Dessa myndigheter har samrått när de har fattat olika beslut om exempelvis gränsvärden, åtgärdsnivåer och föreskrifter. Myndigheterna har även samarbetat i fråga om information men också gemensamt finansierat och givit ut informationsmaterial. Det finns en stor enighet bland dessa olika sektorsmyndigheter om att en bred medverkan är en förutsättning för att driva ett lång- siktigt framgångsrikt radonarbete. För att förbättra samordningen mellan myndigheterna inrättades 1994 en samarbetsgrupp. Där in- formerar man om vad som pågår inom respektive myndighet och kommun och diskuterar olika radonfrågor. Gruppen leds av SSI och deltagarna träffas ungefär . SSI redovisade 1998 i ett regeringsuppdrag förslag till lämplig arbetsfördelningen rörande radon mellan olika myndigheter (SSI 1998). I detta påpekades att SSI stått för den i särklass största delen av radonverksamheten på central nivå i alltsedan radonpro- blemet aktualiserats. SSI menar att övriga sektorsmyndigheter inte alltid gjort tillräckligt för att komma tillrätta med problemen, trots att radonfrågan är ett stort hälsoproblem. Vidare menar SSI att man tagit på sig ett större ansvar än vad man egentligen haft vare sig mandat för eller ekonomiska resurser till. Myndigheten beslutade därför 1997 att begränsa sitt radonarbete till de frågor som myndigheten anser ligga inom sitt bemyndigande. Detta har resulterat i att vissa centrala frågor inte längre inkluderas i någon Myndigheter med ansvar för radon hänvisar SSI till kommunerna vid frågor om sanering m.m. från allmänheten. SSI har även dragit ned omfattningen på sin utbildningsverksamhet. finns resurser motsvarande uppskattningsvis fyra heltids- tjänster för arbete med radonfrågor på SSI, varav en för informa- tion och utbildning. Var och en av de övriga myndigheterna av- sätter relativt små resurser till radonarbetet. På lokal nivå bedrivs tillsynen av kommunerna genom miljö- och hälsoskyddsnämnden och eller motsvarande nämnder. ansvarar för tillsynen regionalt. har tillsynsansvar enligt på central nivå, men har tillsynsansvar för hälsoskyddet enligt , förordning (1998:900) om tillsyn enligt . är central förvaltningsmyndighet för frågor om byggd miljö och hushållning med naturresurser, fysisk planering, bygg- ande och boende. meddelar föreskrifter bl.a. med stöd av förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på bygg- nadsverk m.m. och plan och byggförordningen (1987:383). I byggregler (BFS 1993:57) finns föreskrifter med funk- tionskrav för radonhaltens årsmedelvärde och att gammastrålnings- nivån inte skall överstiga angivna värden. Vidare administrerar verket bidrag enligt förordningen (1988:372) om bidrag för åt- gärder mot radon i egnahem. administrerade även bidrag enligt förordningen (1997:638) om bidrag för åtgärder mot radon i dricksvatten. har ett allmänt uppsiktsansvar inom plan- och bygg- nadsväsendet enligt plan och bygglagen (1987:10). Verket följer upp reglerna för tillämpningen för att se om de ger den avsedda effekten när det gäller bl.a. samhällets tekniska egenskapskrav i byggandet. uppfyller sitt ansvar bl.a. på följande sätt. Myndigheter med ansvar för radon De ger ut föreskrifter, allmänna råd och information i form av olika utskick och seminarier om tillämpningsfrågor. Regler för och information om tekniska egenskapskrav i bygg- nadsverk tydliggörs. De svenska byggreglerna samordnas med EU:s direktiv som rör byggandet. verkar för miljö- och hälsoriktigt byggande, underhåll och förvaltning. den som låter uppföra en byggnad, har ansvaret för att samhällskraven uppfylls. är tillsynsmyn- dighet för byggandet i kommunen. () är central förvaltningsmyndighet för frågor om skydd av människor, djur och miljö mot skadlig verkan av joniserande och icke joniserande strålning. SSI är bl.a. samordnande organ för olika strålskyddsintressen i landet och samverkar med olika myndigheter och sammanslutningar för strål- skyddsfrågor. SSI har det övergripande ansvaret för att följa ut- vecklingen när det gäller strålning i bostäder, framför allt vad gäller riskbedömningar och mätteknik. SSI utövar tillsyn enligt strål- skyddslagen. SSI redovisade ett regeringsuppdrag om för- slag till lämplig arbetsfördelning rörande radon i inomhusluft och dricksvatten mellan SSI och centrala tillsynsmyndigheter. SSI är ansvarig myndighet för miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö. En stor del av den forskning som bedrivs om radon sker i SSI:s regi. är central förvaltningsmyndighet för verksamheter som rör socialtjänst, hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet, tandvård, hälsoskydd, smittskydd, stöd och service till vissa funktionshindrade, alkohol och missbruksmedel. Socialsty- relsen har ingen föreskriftsrätt men skall bl.a. stödja kommunerna med allmänna råd och tillsynsvägledning för den regionala och lokala tillsynen för frågor om hälsoskydd enligt 9 kap . har meddelat allmänna råd om radon och följer Myndigheter med ansvar för radon aktivt upp tillämpningen av råden. har det centrala ansvaret för tillsynen över inomhusmiljön. () består av , som är indelad i tio distrikt. Verkets över- gripande mål är att minska riskerna för ohälsa och olycksfall i arbetslivet och att förbättra arbetsmiljön ur ett helhetsperspektiv, dvs. från såväl fysisk, psykisk som social och arbetsorganisatorisk synpunkt. Verkets uppgift är att se till att arbetsmiljö- och arbets- tidslagstiftningar efterlevs samt till viss del tobakslagen och miljö- balken vad avser vissa frågor om genteknik och bekämpningsmedel. skall också ge råd och upplysningar samt sprida information. Med stöd av arbetsmiljöförordningen har Arbetarskyddssty- relsen utfärdat föreskrifter som reglerar radon på arbetsplatser. Arbetarskyddsstyrelsen har även i en undersökning 1996 kartlagt radonhalter på arbetsplatser (se avsnitt 11.5). är central förvaltningsmyndighet för frågor som rör livsmedel, i den mån sådana frågor inte skall handläggas av någon annan statlig myndighet. har verket meddelat gränsvärden för radon i dricksvatten genom Statens livsmedels- verks kungörelse (SLV FS 1993:35 och SLV FS 1997:32) med före- skrifter och allmänna råd om dricksvatten. är central förvaltningsmyndighet för beskattning, folkbokföring, allmänna val och indrivning. Verket är chefs- myndighet för skattemyndigheterna och kronofogdemyndig- heterna. Uppgifterna är bl.a. att utfärda rekommendationer m.m. om grunderna för taxering och värdesättning vid allmänna fastig- hetstaxeringen. Förekomst av radon beaktas i rekommendatio- nerna. Myndigheter med ansvar för radon geologiska undersökning (SGU) är central förvaltnings- myndighet för frågor om landets geologiska beskaffenhet och mineralhantering. SGU undersöker jordarter, berggrund och grundvatten för att tillgodose samhällets behov av geologisk information, främst inom områdena miljö och hälsa, fysisk plane- ring och hushållning med naturresurser. SGU skall marknadsföra geologisk information och verka för att den snabbt görs tillgänglig. Inom ramen för den reguljära karteringsverksamheten vid SGU samlas det in och bearbetas ett stort antal geovetenskapliga para- metrar som har betydelse för arbetet med radon och bedömning av radonrisker, bl.a. kartläggning av naturlig strålning från marken. SGU har arbetat med radonfrågorna. SGU deltog i och fick då i uppdrag att spåra hus byggda i blå lättbetong. fick SGU i uppdrag att framställa så kallade geostrålningskartor som visar områden med förhöjd gammastrålning och jordarter som är kända för att orsaka radonproblem. Detta uppdrag resulterade i ca 240 geostrålnings- kartor i skala 1:50 000. SGU påbörjade forskning kring radon och radontransport i jord, radonmätningsmetoder och undersökningar av radioaktiviteten i byggmaterial. I samband med delningen av SGU i en myndighetsdel och en uppdragsdel, (), flyttades den uppdragsbaserade verksamheten inklusive de flygradiometriska mätningarna till SGAB. På uppdrag av kommunerna tog SGAB fram ett stort antal radonriskkartor. Uppdraget att utföra flygmätningar gick tillbaka till SGU, när SGAB lades ner 1991. är av landets yta täckt av flygmätningar. Det så kallade uranarkivet och delar av SGAB:s övriga material har numera tillförts SGU. Radonverksamheten vid SGU har bestått i gammastrålnings- och radonmätningar i samband med uppföljningar av flygmätningar, forskning kring radon och viss uppdragsverksamhet. Analyser av radon i vatten har pågått i samband med den hydrogeologiska länskarte- ringen. SGU har tillsammans med SSI tagit fram en Sverigeöversikt över riskområden för radon i vatten från bergborrade brunnar. SGU bidrar även med information och rådgivning till allmänheten kring radon i mark och vatten. Myndigheter med ansvar för radon är en statlig myndighet med uppgift att före- bygga sjukdomar och annan ohälsa och att främja en god hälsa. Det övergripande målet är att främja likvärdiga förutsättningar för en god hälsa för hela befolkningen. För att skapa sådana förutsätt- ningar skall institutet särskilt beakta de faktorer som påverkar hälsoutvecklingen hos de grupper som är mest utsatta för hälso- risker. har varit föremål för ut- redning med syfte att ombildas till en ny folkhälsomyndighet med tydligare myndighetsuppgifter. Övergången till den nya myndig- heten kommer att ske successivt enligt det betänkande som fram- lagts (SOU 2000:57). kommer institutet att ombildas till . kommer att ha följande tre huvudupp- gifter. Följa upp den nationella folkhälsopolitiken och de mål för denna politik som arbetas fram av den . Fungera som ett nationellt när det gäller folkhälsa. Bedriva tillsyn och ansvara för nationell statistiksamordning när det gäller alkohol, narkotika och tobak. På regeringens uppdrag skall även ansvara för den nationella samordningen av särskilda folkhälsofrågor. Det kan gälla exempelvis att samordna insatserna vid förändrad lagstiftning, för det hiv/aids-förebyggande arbetet eller för att fokusera en viss folkhälsofråga som Sätt i rörelse, det fysiska aktivitets- . bör finansiera viss uppdragsforskning samt utveckla sina hittillsvarande samverkansavtal med forskningsinsti- tutioner. Vidare skall i sitt internationella arbete följa och aktivt medverka i den internationella utvecklingen av insatser inom folkhälsoområdet. Myndigheter med ansvar för radon är intresseorganisation för landets kommuner med uppgift att bevaka kommunernas intressen samt lämna råd och service i vissa avseenden. Kommunerna fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskydds- området. Således skall kommunerna förebygga och bedöma om det finns olägenheter och rekommendera eller kräva att åtgärder vidtas mot radon. I plan och bygglagen finns ett tillsyns- och kontroll- system reglerat. kan besluta att intyg om radonhalt skall ges in till nämnden. Det kan den göra i den kon- trollplan som normalt skall upprättas i byggärenden som är bygg- anmälanspliktiga. (), tidigare för byggnads- forskning, har som övergripande mål att satsa på forskning och ut- veckling som bidrar till att stärka och utveckla den byggda miljöns kvalitet med syfte att bidra till en bärkraftig utveckling av samhället och till att stärka vårt lands ekonomi, välfärd och internationella konkurrenskraft. Verksamheten är inriktad på förändringen, utformningen och förvaltningen av den byggda miljön. Ansvarsområdet spänner över hela planerings-, bygg- och för- valtningsprocessen – allt från den översiktliga fysiska planeringen via byggnadsutformning, byggnadsteknik, energiteknik och pro- duktionsmetoder fram till drift och förvaltning. BFR initierar, samordnar och finansierar forskning och utveck- ling. BFR stöder dels långsiktig kunskapsuppbyggnad vid univer- sitet och högskolor, dels tillämpade projekt som snabbt skall kunna omsättas i praktisk tillämpning. BFR samlar upp framtida kun- skapsbehov och nya idéer i nära samverkan med den byggda miljöns aktörer. Bygg- och bostadssektorns villkor har markant påverkats av den ökade internationaliseringen, marknadsoriente- ringen, miljömedvetandet, den informationstekniska utvecklingen och den växande efterfrågan på kunskap. Genom dessa för- ändringar i omvärlden har också förutsättningarna för forskning och utveckling förändrats. Den prioritering som styr BFR:s verk- samhet är utveckling av samhällsplanering. Målet är att nå samord- Myndigheter med ansvar för radon ning och en hållbar utveckling, hållbarhet i stadsutveckling samt bättre boende och byggande, kvalitetssäkring i plan-, bygg- och förvaltningsprocessen, effektivare användning av energi och andra naturresurser i byggnader och i byggd miljö samt förbättrad inom- husmiljö. Dessa prioriteringar återspeglas i forskning och utveck- lingsprogrammen (FoU) som särskilda insatsområden. Verksamheten drivs vidare i för miljö, areella näringar och sam- hällsbyggande (FORMAS). 17Gräns- och riktvärden i och utomlands Olika myndigheter anger antingen riktvärden eller gränsvärden för radon. Riktvärden eller riktlinjer används för att ange en halt som inte bör överskridas. Riktvärdet kan i sig inte förhindra att gränsen överskrids. Däremot kan det ange att myndigheter skall tillämpa olika krav, exempelvis krav på att olägenhet för människors hälsa inte uppstår, på ett sådant sätt att riktvärdet inte överskrids. Ett gränsvärde får inte överskridas. I byggregler finns ett gränsvärde för radon som inte får överskridas vid nybyggnad. Gränsvärden för radon finns även i kungörelse om dricksvatten och Arbetar- skyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om hygieniska gräns- värden. I allmänna råd anges däremot ett riktvärde för radon. Skälet till att ett riktvärde och inte ett gränsvärde har valts är att inte bemyndigats av regeringen att utfärda föreskrifter. ger i stället allmänna råd. 17.1Framväxten av begränsningsvärden för radon De första gränsvärdena och rekommendationerna för radon och exponering för gammastrålning i bostäder utfärdades . Gränsvärdena var provisoriska och kom efter förslag från då- varande radonutredningens (SOU 1983:6) första betänkande. De fastställda gränsvärdena började gälla från . So- cialstyrelsen meddelade i cirkuläret Radon i bostäder (SVI - 1514:489/80) att sanitär olägenhet förelåg om radondotterhalten överskred /m3 som årsmedelvärde i bostäder. Med giltighet från samma datum förskrev dåvarande i Svensk byggnorm (SBN 80) gränsvärdet /m3 för högsta tillåtna radondotterhalt räknat som årsmedelvärde i ny byggnad samt Gräns- och riktvärden i och utomlands gränsvärden för högsta tillåtna halter av radioaktiva ämnen i bygg- nadsmaterial. Gränsvärdet för radondotterhalter i bostäder sänktes till /m3 räknat som årsmedelvärde, allmänna råd om Radon och hälsoskydd, 1990:5. Från samma datum gällde detta gränsvärde även för alla typer av lokaler där människor stadigvarande vistas, vilket var en nyhet. Undantag gällde för gruvor och underjordsanläggningar under konstruktion. Nybyggnadsregler (1985) föreskrev att radon- dotterhaltens årsmedelvärde i ny byggnad inte fick överskrida /m3. För gruvor och underjordslokaler under konstruktion utfärdar Arbetarskyddsstyrelsen gränsvärden, Bergarbete, AFS 1986:17. anges gräns- och riktvärden som radongashalt, i- stället för, som tidigare, radondotterhalt. De rikt- och gränsvärden som tagits fram därefter är de nu gällande värdena vilka redovisas här nedan. 17.2Gällande gräns och riktvärden byggregler (BFS 1993:57 med ändringar till och med BFS 1998:38), 6 Hygien, hälsa och miljö, 6:2 Luft 6 :223 Joniserande strålning Byggnader skall utformas så att radonhaltens årsmedelvärde inte över- stiger /m3 och gammastrålningsnivån inte överstiger 0,5 µSv/h i rum där personer vistas mer än tillfälligt. 17.2.2Bostäder och lokaler för allmänna ändamål allmänna råd om tillsyn enligt – radon i inomhusluft (SOSFS 1999:22) Gräns- och riktvärden i och utomlands Olägenhet för människors hälsa Vid bedömningen av om radonhalten i inomhusluften i bostäder och lokaler för allmänna ändamål innebär olägenhet för människors hälsa enligt 9 kap. 3 § bör tillsynsmyndigheten tillämpa följande riktvärde. Om årsmedelvärdet, efter mätning enligt () metodbeskrivning, överstiger (Bq/m3) bör radonhalten i bostaden eller lokalen anses utgöra olägenhet för människors hälsa. Mätningen skall ha skett i utrymme där människor stadigvarande vistas. Om det vid en översiktlig gammamätning av fasaderna på en byggnad som upplåtits för bostadsändamål konstateras att mätvärdet uppgår till 0,3 mikrosievert (µSv/h) eller mer, bör tillsynsmyndigheten ställa krav på undersökning enligt 26 kap. 22 § . Fastigheter med enskilda brunnar bör, inom ramen för sin rådgivnings- och infor- mationsverksamhet, enligt 26 kap. 1 § tredje stycket , sär- skilt verka för att mätning av radonhalten görs i byggnader på fastig- heter med enskilda brunnar, om radonhalten i dricksvattnet uppgår till ca 1 per liter (Bq/l) eller mer. Eventuella krav på åt- gärder enligt 26 kap. 9 § bör därefter bedömas med av- seende på boendeförhållanden, vattenförbrukning och bostadens ven- tilation. I den utredning som tillsynsmyndigheten, enligt 7 § andra stycket 1 i förordningen (1998:900) om tillsyn enligt , skall uppdatera bör det ingå en kartläggning av de byggnader inom kommu- nen som har förhöjda radonvärden. bör i den plan som avses i 7 § andra stycket 3 nämnda förordning specificera hur tillsynen på radonområdet skall be- drivas. kungörelse (SLV FS 1993:35) om dricksvatten och (SLV FS 1997:32) Högsta godtagbara genomsnittshalt (tidsvägt medelvärde) av luftföroreningar i inandnings- luften. Ett hygieniskt gränsvärde är antingen ett nivågränsvärde eller ett not /m3 luft. (not 2) Gräns- och riktvärden i och utomlands SOU 2001:7 100 (h) 500 (h) Radon förekommer naturligt i grund- Höga halter finns främst i vatten från bergborrade brunnar. håller endast låga halter av radon. Förtäring av radonhaltigt vatten kan innebära hälsorisker, särskilt för små Vatten med halter över /l, som används till dryck och matlagning för barn , bör värmas till kokning eller vispas kraftigt minst tre minuter för att avlägsna radonet. 1000 (h) Ökad risk för hälsoeffekter. ej användas till dryck eller livsmedels- I vattenverk kan radonhalten i vatten minskas med bl.a. luftning. I enskild fastighet kan halten minskas genom kraftig luftning i radonavskiljare eller med andra metoder. Radon från vatten kan tillsammans med radon från mark och byggmaterial ge höga halter i bostadsluften. Radonhalt i luft kontrolleras enligt allmänna råd 1990:5 och enligt riktlinjer från Statens strålskydds- institut. Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse med föreskrifter om hygie- niska gränsvärden och åtgärder mot luftföroreningar (AFS 2000:3). 3 § I dessa föreskrifter används följande beteckningar med nedan an- given betydelse. Radon (1996) underjordsarbete övrigt 1)För underjordsarbete gäller ett gränsvärde som årsdos 2,5 MBqh/m3 och år, vilket motsvarar ca 1 /m3 vid drygt 1 600 Gräns- och riktvärden i och utomlands timmars vistelse under jord . Underjordsarbete är allt arbete under jord i gruvor och liknande arbetsplatser där berg bryts eller bearbetas. Dessa gränsvärden gäller för uppmätt halt som radon- gas. Vid mätning kan man mäta radongas eller radondöttrar. Vid omräkning mellan radongas och radondöttrar skall vid under- jordsarbete omräkningsfaktor (F-faktorn, jämviktsfaktorn) 0,5 användas (enligt ), om man inte genom mätning eller på annat sätt känner förhållandet mellan radon- döttrar och radongas. Mätning får göras med direkt- visande/registrerande instrument eller med dosimeter. 2)Gränsvärdet gäller för halt radongas och får tillämpas som årsme- delvärde. Vid mätning kan man mäta radongas eller radondöttrar. Vid omräkning mellan radongas och radondöttrar skall vid övrigt arbete (dvs. som ej är underjordsarbete) omräkningsfaktor (F- faktorn, jämviktsfaktorn) 0,4 användas (enligt Statens strål- skyddsinstitut), om man inte genom mätning eller på annat sätt känner förhållandet mellan radondöttrar och radongas. Mätning får göras med direktvisande/registrerande instrument eller med dosimeter. 1, 2) Radondöttrar är liksom radon cancerframkallande 17.3Internationella rekommendationer och bestämmelser Den internationella (International Commission on Radiological Protection, ICRP), grundades . ICRP är en icke vinstdrivande kommission som finansieras av nationella och internationella organisationer. Dess rekommen- dationer ligger till grund för strålskyddslagstiftningen i de flesta av världens länder. ICRP presenterade 1993 rekommendationer om radon i bostäder och på arbetsplatser i sin rapport at home and at Work (ICRP 1993). För radon i bo- städer rekommenderas åtgärdsnivåer i intervallet 200 till /m3 och för arbetsplatser i intervallet 500 till 1 /m3. antog ett reviderat allmänt strål- skyddsdirektiv European Basic Safety Standards Directive, 96/29/ Euratom. Direktivet fastställer grundläggande strålskyddsregler för arbetare och för allmänheten. Det är baserat på ICRP:s rekom- mendationer 1990 Recommendations of the International Gräns- och riktvärden i och utomlands Commission on Radiological Protection, (ICRP 1991). Radon i bostäder är undantaget i direktivet, däremot behandlas radon på arbetsplatser. När det gäller radon och annan naturlig strålning lämnar direktivet stor frihet åt medlemsstaterna att utforma de detaljerade reglerna. En särskild arbetsgrupp har på uppdrag av utformat närmare rekommendationer till stöd till medlemsstaterna. För radon på arbetsplatser rekommenderar arbetsgruppen en åtgärdsnivå mellan 500 och 1 /m3. För radon i bostäder publicerade 1990 sär- skilda rekommendationer Commission Recommendation of 21 Fe- bruary 1990 on the protection of the public against exposure to radon (European Communities 1990). För radon i befintliga bo- städer rekommenderas en åtgärdsnivå på /m3 och en plane- ringsnivå? på /m3 för nya bostäder. I EU:s nya dricksvattendirektiv, 98/83/EC, finns radioaktivitet med bland parametrarna. Radon och dess sönder- fallsprodukter är dock undantagna. Ett förslag till rekommendatio- ner för radon och långlivade radondöttrar i dricksvatten har tagits fram av en arbetsgrupp inom . Arbetsgruppen föreslår åtgärdsnivåer för allmänt och enskilt vatten mellan 100 och 1 /l. Koncentration eller upptagning på en yta. Högporöst kol med förmåga att adsorbera ämnen ur luft eller vatten. Antalet atomkärnor som sönderfaller per Aktivitet anges i SI-enheten becquerel (Bq). = ett sönderfall per (1 Ci = 37 miljarder Bq). Lerskiffer med svart färg, som förutom normala silikatmineral karaktäriseras av sitt innehåll av järnsulfid (pyrit), kolväten (kerogen) och jämfört med vanliga lerskiffrar relativt höga halter av metaller (t.ex. uran, vanadin och molybden). av torium är låg. Högtrycksånghärdad (autoklaverad) lätt- betong framställd av bränd kalk och bränd Den senare ger lättbetongen en (se aktivitet). Se alunskifferbaserad lättbetong. Vandring av ett ämnes atomer eller mole- kyler i ett annat ämne, vanligen från plats med hög koncentration till plats med låg Rör som läggs i mark runt byggnad för av- ledning av vatten från bl.a. dräneringsskikt. Används i radonsammanhang som beteckning för den avgång av radon som sker från t.ex. ett mineralkorn till por- utrymmet utanför mineralkornet. Avgång av gas från en väggyta eller mark- Luft som bortförs från rum. föras ut till det fria som avluft eller anordning för återluft (bör ej förekomma vid risk för radon).