sou · GPB365 · 2002-01-01 00:00:00 — )LJXU Valdeltagade, ansvarsutkrävande och relationen mellan stat och kommun i olika demokratisyner a) Nivån på måste grundas på ett b) Valdeltagande är b) Valdeltagande är vara ett rationellt val b) Deltagande i det en demokrati är en eller inte rösta är Viktigt att det finns att utkräva ansvar av. passivitet är ett fritt ansvar utkrävs på rätt på information om de 72 'HEDWWHQ RP YDOGDJHQV SODFHULQJ Ett intressant inslag i den svenska debatten om valdagens placering är synen på valdeltagandet. Synen att ett högt valdeltagande är ett egenvärde i demokratin har varit mycket stark. Just vad gäller valdeltagandet har argumenten haft deltagardemokratiska inslag hos i stort sett samtliga partier. Ett högt valdeltagande har sin starkaste anhängare hos den gemensamma valdagens försvarare, socialdemokraterna och . Perspektivet som anläggs är ofta det demokratiska systemets perspektiv. I argumentationen i både 60-talsdebatten och nutida debatt var det valdeltagandets betydelse för att bibehålla det demokratiska systemets legitimitet snarare än dess betydelse för medborgarnas inflytande över politiken som stod i centrum. Den deltagardemokratiska synen där deltagandet via bland annat rösträtten är en skyldighet är här tydlig. Även bland förespråkarna för skilda valdagar uppfattas ett högt valdeltagande som önskvärt. Det är inte någon i denna grupp som öppet intar en elitdemokratisk uppfattning där rösträtten först och främst betraktas som en rättighet. Det elitdemokratiska synsättet tycks här helt främmande för den svenska politiska kulturen. En del tror inte att valdeltagandet skulle gå ner vid skilda valdagar. Andra, bland annat , visar i debatten att de kan acceptera en liten minskning i valdeltagandet förutsatt att andra viktiga demokratiska mål uppfylls. En viss minskning i valdeltagandet på nivå kan accepteras, förutsatt att de kommunala medborgarna i stort blir kunnigare och mer engagerade i den kommunala politiken. Synen är förenlig med en samtalsdemokratisk uppfattning samt en deltagardemokratisk syn där annat deltagande än valdeltagande lyfts upp. Debattörernas syn på ansvarsutkrävandet kan också ges flera tolkningar med utgångspunkt från demokratisynerna. Förespråkarna för skilda valdagar fäster stor vikt vid att ansvarsutkrävandet sker på rätt politisk nivå. Det är de politiska alternativ som valet gäller som ska debatteras i valrörelsen, vilket innebär att kommunala valrörelser och rikspolitiska valrörelser bör ske separat. Vid val till kommunerna är det den kommunala politiken som ska debatteras. Föreställningen ligger i linje med ett samtalsdemokratiskt ideal. Det är inte bara viktigt att medborgarna röstar eller deltar i det politiska livet, utan också att de gör aktiva val som bygger på kunskap om de po litiska alternativen på den kommunala nivån. Utan denna kunskap förmedlar valhandlingen inte ett budskap till politikerna och ansvarsutkrävandet är därmed ofullständigt. Socialdemokraternas och argumentation ser annorlunda ut och kan tolkas på flera sätt. Den kan för det första förenas med ett deltagardemokratiskt perspektiv där det centrala i en 'HEDWWHQ RP YDOGDJHQV SODFHULQJ 73 demokrati är att människor faktiskt deltar och inte så mycket varför de deltar. Deltagandet skapar i sig legitimitet för det demokratiska systemet och skapar demokratiska medborgare. Att medborgarnas val bygger på ett demokratiskt samtal om de frågor som valet gäller är då mindre viktigt. En andra tolkning är att socialdemokraterna och har en annan syn än de borgerliga partierna på vilka frågor som är viktiga att diskutera i det demokratiska systemet. De framhåller att rikspolitik och kommunalpolitik hör ihop samt att de också bör höra ihop. Den kommunala politiken styrs av rikspolitiska beslut, vilket innebär att det kan vara nödvändigt att utkräva ansvar för kommunalpolitiken i riksdagsvalen och tvärtom. kommunalpolitiska frågor finns inte. Om vi vill leva upp till samtalsdemokratins krav på en diskussion av de politiska alternatien bör de rikspolitiska frågorna därför diskuteras som de kommunalpolitiska frågorna. Följduppfattningen är att förutsättningarna för detta är bäst om ansvarsutkrävandet sker vid ett och samma tillfälle. Resultaten i undersökningen tyder på att socialdemokraterna har gått från den förstnämnda synen mot den sistnämnda. 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ" 75 4 Mot ett lägre valdeltagande i Ett högt valdeltagande har betraktats som ett överordnat mål för den svenska demokratin alltsedan den allmänna rösträttens införande. Bland forskare, journalister, politiker och medborgare råder stundom konsensus om att ett högt valdeltagande har ett stort egenvärde i en demokrati. De magiska valdeltagandesiffrorna används ständigt som ett sammanfattande utvärderingskriterium vid internationella jämförelser. Och i krisbeskrivningar av demokratins skiftande tillstånd i städernas olika stadsdelar är det ofta just de stora skillnaderna i valdeltagande som får symbolisera de sociala klyftorna. Enigheten om vikten av ett högt valdeltagande blev stadfäst i den svenska demokratiutredningens betänkande. Det är dock utredningens uppfattning att den svenska folkstyrelsen fortsatt ska sträva efter ett högt valdeltagande och att denna strävan ska gälla alla val – således även Europavalet. Den svenska välfärdsstaten bygger på ett starkt folkligt stöd som ytterst manifesteras i ett högt valdeltagande. Med ett fortsatt sjunkande valdeltagande finns risk för att legitimiteten i de det offentliga beslutsfattandet sjunker och att välfärdsstatens förankring inte längre framgångsrikt kan upprätthållas. SOU 2000:1 s 178 Mot bakgrund av att demokratiutredningen lyfte fram det höga valdeltagandet som ett viktigt strävansmål förefaller det något motsägelsefullt att samma utredning valde att ställa sig bakom kravet på skilda valdagar i kommun- och riksdagsval. Ett av de tyngst vägande skälen att hålla fast vid en gemensam valdag är nämligen att man därigenom kan värna om ett högt valdeltagande i kommunvalen även . Den konventionella visdomen på området har länge varit att ett införande av skilda valdagar kommer att få negativa konsekvenser på valdeltagandet i de lokala valen. I det här kapitlet skall vi mer noggrant kartlägga de belägg som finns för att system med skilda valdagar har lägre valdeltagande än system med gemensam valdag. Vad finns det för empiriskt stöd för att 76 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ" den gemensamma valdagen garanterar ett högt valdeltagande i kommunvalen? För att besvara den frågan har vi bland annat genomfört en omfattande och unik kartläggning av valdeltagandenivåer i nationella och kommunala val i ett stort antal länder. 9DUI|U lU GHW YLNWLJW PHG HWW K|JW YDOGHOWDJDQGH" Försvaret av ett högt valdeltagande är intimt förknippat med idén om SROLWLVN MlPOLNKHW Det är därför inte särskilt konstigt att värdet av ett högt valdeltagande sällan ifrågasätts annat än i form av olika tankeexperiment. Ett högt valdeltagande kan betraktas som en slags garanti för att valresultatet är representativt för folkviljan – vilket är själva poängen med en representativ demokrati. Ju högre valdeltagandet är desto mindre är riskerna för att röstare och icke- röstare skiljer sig åt på ett systematiskt sätt. Ju lägre valdeltagandet är desto större är riskerna att vissa samhällsgrupper och/eller personer med vissa politiska åsikter blir underrepresenterade och därmed får ett oproportionerligt litet inflytande över rikets styrelse (Lijphart 1997; , 2001). Om UHSUHVHQWDWLYLWHW vore det enda värdet att ta hänsyn till i sammanhanget skulle förstås inte alla medborgare behöva rösta. I så fall skulle vi kunna välja ut vilka som fick rösta med hjälp av slumpen. En anledning till att vi inte godtar ett sådant förfaringssätt är förstås jämlikhetsprincipen en medborgare – en röst. En annan anledning stavas GHPRNUDWLVN OHJLWLPLWHW Att delta i allmänna val är ett av de få tillfällen individuella medborgare har en möjlighet att uttrycka ett generellt stöd för det Nivån på valdeltagandet används därför ofta som ett mått på V\VWHPOHJLWLPLWHW – det vill säga hur starkt det medborgerliga stödet för det demokratiska systemet är. Ett högt valdeltagande skänker dessutom politisk legitimitet åt de folkvalda representanterna och åt den förda regeringspolitiken. Ett parlament som blivit valt av av medborgarna anses ha ett betydligt starkare mandat än ett parlament som blivit valt av av medborgarna. Det finns ingen etablerad praxis som kan ge vägledning om hur lågt valdeltagandet skall vara för att ett demokratiskt val skall betraktas som illegitimt. En SV\NRORJLVN gräns som ibland förfäktas är valdeltagande, med hänvisningar till majoritetsregeln: systemlegitimitet råder om en majoritet av medborgarna röstar i demokratiska val. Bekymret med denna tumregel är att många demokratiska val – t ex på lokal nivå och i Europaparlamentsvalen – regelmässigt drabbas av ett medborgerligt valdeltagande . 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ" 77 Normalt sett tillämpas inga IRUPHOOD nedre gränser för hur lågt valdeltagande som kan accepteras i ett val till nationella parlament. I finns en unik kvorumregel som innebär att valet ogiltigförklaras om valdeltagandet faller . Vid folkomröstningar är det dock betydligt vanligare med kvorumregler. För svenska rådgivande folkomröstningar – de som äger rum som ett riksdagsval – segrar det mest populära förslaget under förutsättning att antalet röster för det vinnande förslaget utgör en majoritet av antalet röster avgivna i det samtidiga riksdagsvalet. Argumentet att ett högt valdeltagande är betydelsefullt för det demokratiska \VWHPHW har hög acceptans. Man kan också argumentera för att valhandlingen är av stort personligt värde för LQGLYLGXHOOD Att rösta i valen är en viktig faktor i individers politiska socialisation, det vill säga den sociala läroprocess som det innebär att bli en god och ansvarstagande medborgare. Detta är förstås särskilt viktigt när det gäller yngre medborgare. Det har visat sig att den första valhandlingen är en viktig politisk händelse som fungerar som en slags katalysator för politiskt engagemang och deltagande under senare skeden i livet (& 1997). Därför anses det viktigt DWW förstagångsväljarna går och röstar, alldeles oavsett hur genomtänkt eller välgrundat partivalet egentligen är. En möjlig orsak är att röstande medborgare har större anledning att reflektera över sitt partival och låter sig därför exponeras för politisk information i större utsträckning än ickeröstare. 1 Det verkar vara tabu att ifrågasätta värdet av enskilda medborgares röster i allmänna val. Tanken att vissa medborgares röstningshandling skulle vara mindre värd än andra strider nämligen mot grundidén om allmän och lika rösträtt. Under ytan finns dock fortfarande värderingsskillnader. I den svenska debatten manifesteras de när frågor om att sänka rösträttsåldern till 16-år eller att sänka fyraprocentspärren skall diskuteras. Argumentet att 16- åringar inte skulle vara kunskapsmässigt mogna att rösta dyker t ex alltid upp. Debatten tar direkt steget från en diskussion om generella rättigheter till en diskussion om vilka kvaliteter och kapaciteter röstande medborgare egentligen bör ha. Värderingsskillnaderna faller i allmänhet tillbaka på att man har olika syn på den allmänna opinionen. Att sänka fyraprocentspärren och låta omogna medborgare rösta skulle enligt kritikerna introducera mer LQVWDELOLWHW i det Vissa medborgare – i synnerhet de unga och politiskt oerfarna –har inte samma förmåga att rösta rationellt utan betraktas som potentiella offer för otillbörlig påverkan från t ex opportunistiska partier. Man värnar därför om de begränsningar av det direkta opinionsinflytandet som riksdagsspärrar och rösträttsåldersgränser innebär. 78 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ" ,QRP V\VWHPMlPI|UHOVHQ i det här kapitlet är om valdeltagandet i de svenska kommunvalen skulle sjunka om vi bröt upp den gemensamma valdagen och anordnade riksdags- och kommunval vid olika tillfällen. Vi har två möjligheter att undersöka vilka effekter ett institutionellt systembyte från gemensam valdag till skilda valdagar (eller tvärtom) skulle kunna ha på valdeltagandenivåerna i de lokala valen. Den första och enklaste möjligheten är att jämföra valdeltagandet i svenska kommunval före och efter införandet av den gemensamma valdagen 1970. Den andra möjligheten, som vi återkommer till i nästa avsnitt, är att jämföra lokalt valdeltagande i med lokalt valdeltagande i länder som inte har någon gemensam valdag. I figur 4.1 presenteras valdeltagandet i svenska andrakammarval/riksdagsval och kommunval 1998. tillämpades olika system med skilda valdagar för andrakammarval och kommunval (se kapitel 2 för detaljer). var valdeltagandet klart lägre i kommunvalen än i andrakammarvalen. Undantaget är extravalet till andra kammaren där valdeltagandet var lägre än i kommunvalen . i kommunvalen lägre än i andrakammarvalen. har avvikelserna mellan riksdagsval och kommunval blivit klart mindre än tidigare . Vi är övertygade om att införandet av den gemensamma valdagen bidragit till att har haft en av världens högsta valdeltagandenivåer i lokala val. Sedan den gemensamma valdagens införande är valdeltagandet i kommunvalen lägre än i riksdagsvalen. utesluter inte denna enda inomsystemjämförelse andra förklaringsfaktorer: kommunernas verksamhet i har t ex blivit allt mer omfattande och allt mer betydelsefull för medborgarna . Vi behöver ett rikare empiriskt underlag för att kunna dra säkrare slutsatser om orsak och verkan. I nästa avsnitt görs därför en internationell utblick. 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ" 79 )LJXU Den diakrona inomsystemjämförelsen. Valdeltagandet i svenska riksdagsval och kommunval 1910-1998 (procent). .RPPHQWDU: Den tjocka linjen representerar valdeltagandet i svenska andrakammarval/riksdagsval. Den streckade linjen representerar valdeltagandet i svenska kommunval. 0HOODQV\VWHPMlPI|UHOVHU Det råder ingen tvekan om att institutionella arrangemang har mycket stor betydelse för hur stor andel av medborgarna som väljer att delta i demokratiska val. I själva verket är institutionella förklaringar till skillnader PHOODQ olika system starkare än förklaringar till skillnader i individuellt valdeltagande LQRP system (Franklin 1996). Att delta i allmänna val kan vara olika krångligt och det vara olika attraktivt. Förändringar av institutionella arrangemang har visat sig kunna höja och sänka trösklarna för individuellt deltagande i betydande utsträckning. En förändring av valsystemet som att införa skilda valdagar är definitivt ett exempel på en institutionell förändring som har potential att ge stora effekter på individuellt röstningsbeteende. I är de institutionella förutsättningarna för ett högt valdeltagande mycket goda. Ett proportionellt valsystem, ordentliga röstlängder med automatisk registrering, söndagsval och ett sedan 80 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ" länge fungerande poströstningssystem är bidragande orsaker till att vi har ett av världens högsta valdeltagande. När det gäller genomsnittliga valdeltagandenivåer återfinns alltjämt bland topp-20 i världen. Enligt – – ligger på 15:e plats ().2 Det är ett faktum att valet av institutionell ordning har stor betydelse för valresultaten innebär att författningspolitiker har goda möjligheter att, om man vill, utforma valsystem och valordningar så att man maximerar medborgarnas möjligheter att delta i allmänna val. Det är inte självklart att ha det målet: I länder som t ex är intresset för att genom institutionella förändringar underlätta röstningshandlingen mycket svalt. Statsvetaren , som är en av de flitigaste participationsforskarna i världen, summerar de praktiska lärdomarna av hittillsvarande forskning på området genom att lista ett antal institutionella förändringar som kan genomföras för att höja valdeltagandet. Förutom de ovan nämnda institutionella arrangemangen ger Lijphart två heta tips till världens författningspolitiker och 1) U|VWSOLNW, det vill säga obligatorisk röstning, är en exceptionellt stark mekanism för att åstadkomma ett högt valdeltagande – detta trots att de straff som utmäts för röstskolkande medborgare i allmänhet är mycket låga i de 35 länder runtom i världen som tillämpar obligatorisk röstning. För ett land som med ett redan högt valdeltagande kring , är den förväntade valdeltagandeökningen till följd av införande av röstplikt mellan . 2) JHPHQVDP YDOGDJ har visat sig ha en positiv effekt på valdeltagandet i mindre betydelsefulla val som lokala val och val till . Det förekommer regelbundet i t ex och att man medvetet förlägger lokala val som de nationella för att öka valdeltagandet. uppmuntrar alltså till en ökad användning av gemensam valdag för lokala och nationella val som ett sätt att öka valdeltagandet (Lijphart 2000). Våra litteraturstudier och våra egna kartläggningar av valdeltagandeskillnaderna i nationella och lokala val ger ett mycket starkt stöd för att samtidiga val ger en positiv effekt på valdeltagandet i 2 Det förtjänar att nämnas att även andra för valdeltagandet gynnsamma omständigheter har varit närvarande i . Dessa har dock inte med själva valsystemet att göra. De extremt höga valdeltagandenivåerna berodde också på en hög grad av ideologisk polarisering och på att riksdagsvalen var mycket spännande (2000). 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ" 81 Valdeltagandenivåer i lokala och regionala val tenderar att vara avsevärt lägre än nationella parlaments- eller presidentval. I t ex ligger valdeltagandenivåerna i presidentvalen kring , i valen till kongressen kring och i lokala val kring (Lijphart 2000). Samma förhållande gäller, med några få undantag, samtliga länder vi studerat. Vi har genomfört en unik kartläggning av valdeltagandet i nationella och lokala val runt om i . Uppgifterna om nationellt valdeltagande på nationell nivå är hämtade från bl a i (), Elections Around the (). lokalt valdeltagande är hämtat från flera källor: bok .RPPXQV\VWHP L (XURSD (1996) och en 222/98 från studie Den lokala och regionala demokratin i Europeiska Unionen samt sökningar i pressarkiv. Resultaten av kartläggningen redovisas i figurerna 4.2 och 4.3. De tjocka linjerna representerar valdeltagandet i nationella val och de streckade linjerna valdeltagandet på den lokala nivå som vi bedömt bäst överensstämmer med de svenska kommunerna. De flesta länder har dessutom någon form av regionala val. Med några få undantag är valdeltagandet i nationella val regelmässigt högre än i lokala val i samtliga länder vi undersökt. Deltagandeskillnaden mellan lokala och nationella val är som allra störst, , i som använder ett system med rullande lokala val och rörliga mandatperioder för de nationella valen. I , , , och är skillnaden . I är valdeltagandeskillnaderna mellan nationella och lokala val något mindre, mellan . 82 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ" )LJXU Valdeltagandet i nationella och lokala val i ett antal europeiska länder (procent). 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ" 83 )LJXU Valdeltagandet i nationella och lokala val i ett antal europeiska länder (procent). Undantagen från huvudregeln är och där vi inte kan konstatera några skillnader i valdeltagande mellan nationella och lokala val. I har valdeltagandet i kommunvalen varit lika högt som de nationella valen tidigare och början av 1990- talet, men efter EU-medlemskapet 1995 har det lokala deltagandet haft en klart negativ utveckling. Vid det senaste kommunvalet var valdeltagandet , lägre än vid det riksvalet (65,). Vår hypotes är att det är den ytterligare nivån i den finländska flernivådemokratin som förändrat de finska väljarnas viktighetsbedömningar av kommunvalen i negativ riktning. Den komparativa jämförelsens förbannelse är att politiska system aldrig är helt och hållet jämförbara. Många av de länder vi har undersökt skiljer sig mycket från när det gäller kommunsystem, politisk kultur, valsystem och partisystem. Vår främsta jämförelsepunkt i det här sammanhanget är utan tvekan . Vi skall avsluta den internationella utblicken med vårt västra grannland. Det norska valsystemet och partisystemet har stora likheter med det svenska. Även när det gäller andra i sammanhanget viktiga 84 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ" karaktärsdrag – mediestruktur, folkmängd, kommunsystem, politisk kultur – är likt , eller åtminstone PHU likt än många andra länder. Periodiceringen av de norska stortings- och kommunvalen är dessutom identisk med det förslag om skilda valdagar som är aktuellt i den svenska debatten. Vår bästa gissning om hur den svenska demokratin skulle förändras om vi införde skilda valdagar är förmodligen att jämföra med . Från forskningsgruppens besök vid Institutt for Samfunnsforskning (ISF) i lärde vi oss att det inte är rikspolitikens dominans över kommunpolitiken som bekymrar norska valforskare, kommunforskare och lokaldemokratiforskare allra mest. Ett mer akut problem för den lokala demokratin uppfattas istället vara det trendmässigt sjunkande valdeltagandet i kommunala val. Valdeltagandet i norska kommunval har sjunkit från 1963 till rekordlåga 1999 (se figur 4.4). Detta trots att de 435 norska kommunerna i likhet med de svenska har blivit allt mer betydelsefulla . )LJXU Valdeltagandet i norska storting- och kommunval (procent). .RPPHQWDU: Uppgifterna om valdeltagande i norska val är hämtade från Bjørklund (2000). 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ" 85 Den bekymmersamma minskningen av lokalvalen kan förstås inte skyllas på valdagarnas periodicering – det handlar snarare om en internationell trend mot lägre valdeltagande som är särskilt utpräglad när det gäller de norska kommunvalen. I det här sammanhanget är det dock VNLOOQDGHUQD i valdeltagande mellan stortingsvalen och kommunvalen som är det intressanta. har valdeltagandet i kommunvalen varit klart lägre än i stortingsvalen. Skillnaden har varierat mellan . Trenden mot ökande skillnader är tydlig. Vid det senaste norska kommunvalet var deltagandet rekordlåga – lägre än vid det senaste stortingsvalet (78,). 0HQ YDUI|U lU GHW Vn OnJW YDOGHOWDJDQGH L ORNDOD YDO" Vi har kunnat konstatera att demokratier där skilda valdagar praktiseras har ett betydligt lägre valdeltagande i lokala än i nationella val. Mot bakgrund av de resultat som presenterats är det alltså mycket osannolikt att valdeltagandet i svenska kommunval skulle kunna stanna kvar på en lika hög nivå som vid riksdagsvalen om valen skiljs åt. Vår uppskattning är att YDOGHOWDJDQGHW L GH VYHQVND NRPPXQYDOHQ Vn VPnQLQJRP VNXOOH SDUNHUD Sn HQ QLYn QnJRQVWDQV PHOODQ WLR RFK WMXJR SURFHQWHQKHWHU OlJUH lQ YDOGHOWDJDQGHW L ULNVGDJVYDOHQ om en sådan Valdeltagandeskillnaderna mellan och alla andra undersökta system är visserligen övertygande i sig. Men det kan ändå vara svårt att tro på en förutsägelse om lägre valdeltagande utan att presentera en övertygande förklaring till skillnaderna. Den kausala mekanismen behöver identifieras: Hur ser förklaringarna ut till YDUI|U en institutionell förändring från gemensam valdag till skilda valdagar skulle producera ett lägre valdeltagande i kommunvalen? Den huvudförklaring som används i internationell valdeltagandeforskning är hämtad från och teori om första och andra rangens val ( ILUVW DQG VHFRQG RUGHU HOHFWLRQV). Teorin utvecklades från början genom studier av deltagande i tyska kommunval, men tillämpas i första hand för att förklara det låga valdeltagandet i Europaparlamentsvalen (1980; 1997; 1998; , , et al. 1999; 2001). 3 Vi säger eftersom vi har god anledning att förvänta oss att de första separata kommunvalen kommer att vara något av nyhetens behag – i likhet med många nyblivna EU-medlemmars premiärval till – och därmed kan ett högre valdeltagande än normalt förväntas. 86 0RW HWW OlJUH YDOGHOWDJDQGH L NRPPXQYDOHQ"