sou · GPB372d1 · 2002-01-01 00:00:00 — dock alltid åtala för brottet om åtal är påkallat ur allmän syn- brott enligt 1–3 §§ till åtal och kallat ur allmän synpunkt, får åklagare även åtala för 1.förtal och grovt förtal, 2.förolämpning mot någon i eller för hans eller hennes myn- dighetsutövning, 9Senaste lydelse och ny beteckning (tidigare 11 §) 1991:679. 10Senaste lydelse 1998:393. 3.förolämpning mot någon med anspelning på hans eller hennes ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbe- kännelse, eller 4.förolämpning mot någon med anspelning på hans eller hennes homosexuella läggning. Har förtal riktats mot avliden, får åtal väckas av den avlidnes efterlevande make, bröstarvinge, fader, moder eller syskon samt, om åtal av särskilda skäl anses påkallat ur allmän synpunkt, av åkla- gare. Innebär brott som avses i 1–3 §§, att någon genom att förgripa sig på en främmande makts statsöverhuvud som vistas i eller på en främmande makts representant i har kränkt den främmande makten, får brottet åtalas av åklagare utan hinder av vad som föreskrivs i första stycket. Åtal får dock inte ske utan förordnande av regeringen eller den regeringen har bemyndigat därtill. Såsom försvårande omständigheter vid bedömningen av straffvär- det skall, vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskilt beaktas 1.om den tilltalade avsett att brottet skulle få betydligt allvarligare följder än det faktiskt fått, 2.om den tilltalade visat särskild hänsynslöshet, 3.om den tilltalade utnyttjat någon annans skyddslösa ställning eller särskilda svårigheter att värja sig, 4.om den tilltalade grovt utnyttjat sin ställning eller i övrigt missbrukat ett särskilt förtroende, 5.om den tilltalade förmått någon annan att medverka till brottet genom allvarligt tvång, svek eller missbruk av dennes ung- dom, oförstånd eller beroende ställning, 6.om brottet utgjort ett led ien brottslig verksamhet som varit särskilt noggrant planlagd eller bedrivits i stor omfattning och i vilken den tilltalade spelat en betydande roll, eller 6.om brottet utgjort ett led ien brottslig verksamhet som varit särskilt noggrant planlagd eller bedrivits i stor omfattning och i vilken den tilltalade spelat en betydande roll, 11 Senaste lydelse 1994:306. 7. om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekän- nelse eller annan liknande om- ständighet. 7.om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekän- nelse eller annan liknande om- ständighet, eller 8.om brottet inneburit att ett barn kränkts av en närstående eller tidigare närstående person. lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § lagen (1974:203) om krimi- nalvård i anstalt12 skall ha följande lydelse. Kriminalvården i anstalt skall planläggas och genomföras i nära samverkan mellan kriminalvårdens olika organ. I den mån ett för- verkligande av vårdens syfte kräver insatser av andra samhälleliga organ, skall erforderlig samverkan ske med företrädare för sådant organ. Vid planläggningen av den intagnes behandling skall samråd äga rum med denne. I den utsträckning det lämpligen kan ske bör sam- råd ske även med hans närstående. Den intagne skall beredas till- fälle yttra sig om tillämnade åtgärder som rör honom särskilt, om ej synnerliga skäl talar däremot. Bestämmelser om skyldighet att anmäla till socialnämnden att ett barn kan behöva nämndens skydd eller stöd finns i 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453). 12 Lagen omtryckt 1990:1011. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 14 kap. 2 § sekretesslagen (1980:100)13 skall ha följande lydelse. Sekretess hindrar inte att uppgift i annat fall än som avses i 1 § lämnas till myndighet, om uppgiften behövs där för 1.förundersökning, rättegång, ärende om disciplinansvar eller skiljande från anställning eller annat jämförbart rättsligt förfarande vid myndigheten mot någon rörande hans deltagande i verksam- heten vid den myndighet där uppgiften förekommer, 2.omprövning av beslut eller åtgärd av den myndighet där upp- giften förekommer, eller 3.tillsyn över eller revision hos den myndighet där uppgiften förekommer. Sekretess hindrar inte att uppgift lämnas i muntligt eller skriftligt yttrande av sakkunnig till domstol eller myndighet som bedriver förundersökning i brottmål. Sekretess hindrar inte att uppgift om enskilds adress, telefon- nummer och arbetsplats lämnas till en myndighet, om uppgiften behövs där för delgivning enligt delgivningslagen (1970:428). Upp- gift hos myndighet som driver televerksamhet om enskilds tele- fonnummer får dock, om den enskilde hos myndigheten begärt att abonnemanget skall hållas hemligt och uppgiften omfattas av sek- retess enligt 9 kap. 8 § tredje stycket, lämnas ut endast om den myndighet som begär uppgiften finner att det kan antas att den som söks för delgivning håller sig undan eller att det annars finns synnerliga skäl. Sekretess hindrar inte att uppgift som angår misstanke om brott lämnas till åklagarmyndighet, polismyndighet eller annan myndig- het som har att ingripa mot brottet, om fängelse är föreskrivet för brottet och detta kan antas föranleda annan påföljd än böter. 13Lagen omtryckt 1992:1474. 14Senaste lydelse 1999:301. För uppgift som omfattas av För uppgift som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 1–6 och sekretess enligt 7 kap. 1–6 och 34 §§, 8 kap. 8 § första stycket, 34 §§, 8 kap. 8 § första stycket, 9 eller 15 § eller 9 kap. 4 eller 9 eller 15 § eller 9 kap. 4 eller 7 §, 8 § första eller andra stycket 7 §, 8 § första eller andra stycket eller 9 § andra stycket gäller vad eller 9 § andra stycket gäller vad som föreskrivs i fjärde stycket som föreskrivs i fjärde stycket om brott för vilket inte är före- om brott för vilket inte är före- skrivet lindrigare straff än fäng- skrivet lindrigare straff än fäng- retess enligt 7 kap. 1, 4 eller 34 § retess enligt 7 kap. 1, 4 eller 34 § inte att uppgift som angår inte att uppgift som angår misstanke om brott enligt 3, 4 misstanke om brott enligt 3, 4, 5 eller 6 kap. mot eller 6 kap. mot någon som inte har fyllt arton år någon som inte har fyllt arton år Tredje och fjärde styckena gäller inte uppgift som omfattas av sekretess enligt 9 kap. 9 § första stycket. Sekretess enligt 7 kap. 1 § och 4 § första och tredje styckena hindrar inte att uppgift om enskild, som inte fyllt eller som fortgående missbrukar alkohol, narkotika eller flyktiga lösningsmedel, eller närstående till denne lämnas från myndighet inom hälso- och sjukvården och till annan sådan myndighet, om det behövs för att den enskilde skall få nödvändig vård, behandling eller annat stöd. Detsamma gäller i fråga om lämnande av uppgift om gravid kvinna eller närstående till henne, om det behövs för en nödvändig insats till skydd för det väntade barnet. 1Kommittéuppdraget och dess genomförande I en proposition som lämnades till , föreslog regeringen en strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i (prop. 1997/98:182). I propositionen föreslogs bl.a. att en parlamentarisk utredning angående barnmisshandel och därmed sammanhängande frågor skulle tillsättas. Redan i utredningen bästa i främsta rum- met (SOU 1997:116) nämndes att antalet fall av barnmisshandel tenderar att öka. I samma utredning framhålls vikten av att social- tjänsten och andra myndigheter som arbetar med barn får de ekonomiska och kompetensmässiga resurser som krävs för detta arbete. Vidare menar man att det skall finnas möjligheter till sam- verkan mellan olika myndigheter. Av utredningen framgår också att man ser det som ett allvarligt problem att myndigheternas anmälningsskyldighet till angående barn som far illa inte alltid fullgörs. Mot denna bakgrund tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté med uppdrag att utreda frågan om barn- misshandel och därmed sammanhängande frågor (S 1998:07). Direktiven återges i sin helhet i bilaga 1. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag senast . Efter tilläggsdirektiv (dir. 2001:24) skall uppdraget redovisas . Utredningen skall bl.a. definiera begreppet barnmisshandel, beskriva utvecklingen av barnmisshandel samt söka förklaringar till denna, sammanställa och redovisa kunskapsläget när det gäller möjligheterna att känna igen orsaksmönster, beskriva hälso- och sjukvårdens roll samt föreslå lämpliga åtgärder för att förbättra det stödjande och behandlande arbetet, redovisa förskolans, skolans och skolbarnsomsorgens behov av kunskap kring barnmisshandel, kartlägga polisens och åklagarnas handläggningstider och arbets- metoder, föreslå insatser för att förbättra arbete Kommittéuppdraget och dess genomförande med barn som utsatts för misshandel och med deras familjer, upp- märksamma olika samverkansformer samt föreslå åtgärder för att avlägsna hinder för samverkan, kartlägga rehabiliteringen av för- övare samt arbeta utåtriktat och opinionsbildande. I kommitté- direktiven sägs vidare att utredningen inte skall behandla frågor om mobbning och sexuella övergrepp därför att dessa frågor redan behandlas i andra sammanhang. I kommittédirektiven anges inte om utredningen skall behandla vuxnas våld mot barn eller våldet mellan barn. Efter diskussion dels i kommittén, dels med Social- departementet beslutades att det är vuxnas, , våld mot barn som skall utredas. Våldet mellan barn kan anses vara en så angelägen fråga att den kräver en egen utredning. Eventuella förslag till ökade kostnader förutsätter motsvarande förslag till finansiering. Kommittén skulle enligt direktiven redovisa uppdraget i fråga om polisens och åklagarnas handläggningstider och utredningar för arbetet med barnmisshandelsutredningar i ett delbetänkande. överlämnades delbetänkandet Barnmisshandel Polisens och åklagarnas handläggningstider och arbetsmetoder (SOU 2000:42). Sekretariatet har tagit del av utredningar, rapporter och forskning inom området samt bjudit in aktuella föreläsare från olika verk- samheter till kommitténs möten för att, dels bredda den allmänna kunskapen hos kommittén och sekretariatet, dels få information direkt från verksamhetsföreträdare. Vidare har vi under arbetets gång gjort studiebesök i olika verksamheter samt samrått med myndigheter och organisationer när så har behövts. Sekretariatet har tagit del av närliggande kommittéers och utredningars arbete, såsom (S 1999:43), (Ju 1998:48), Utredningen om elevvård – skolhälsovård (U 1998:59), (S 1999:42) samt Nationellt stöd för kunskapsutveckling inom (2000). Vi har också haft ett flertal enskilda samtal med olika verksamhetsföreträdare. Kommittéuppdraget och dess genomförande Kommitténs undersökningar och rapporter För att få ett brett och allsidigt underlaget till kapitlet om defini- tion av begreppet barnmisshandel uppdrogs åt docent att utarbeta ett sådant. Rapporten finns i sin helhet som bilaga. Professor har på kommitténs uppdrag utarbetat en rapport kallad Medicinska synpunkter på barnmisshandel. Rap- porten har i en bearbetad version använts i den utåtriktade aktivi- teten kallad Att misstänka barnmisshandel. Rapporten finns i sin helhet som bilaga. Enligt direktiven skall utredningen beskriva utvecklingen av barnmisshandel och söka förklaringar till denna samt sammanställa och redovisa kunskapsläget när det gäller möjligheter att känna igen orsaksmönster, som kan ligga bakom uppkomsten av barn- misshandel. har på uppdrag av kommittén genomfört tre studier om attityder till barnmisshandel samt erfarenheter av misshandel och andra övergrepp. Studierna redovisas i rapporten och misshandel (SOU 2001:18). Rapportens författare är docent , . Rapportens samman- fattning finns i kapitel 4. Som underlag till kapitlet om samverkan uppdrog kommittén åt konsulten och skribenten att kartlägga samverkan i fem kommuner. Rapporten finns i sin helhet som bilaga. har också skrivit kapitlet Utredningar vid barns död. I syfte att få en bild över antalet anmälningar till om barnmisshandel och andra övergrepp samt hur många av dessa ärenden som gick vidare till utredning och åtal inleddes ett sam- arbete med i och länets 13 kommuner. Samarbetet redovisas i rapporten om barnmisshandel (Rapport 2001:5, ). Rapporten finns i sin helhet som bilaga. För att få en bild av vad utbildningen av grundskolelärare inne- höll beträffande barn som far illa, barnperspektiv och samverkan skickades en enkät ut till lärarstuderande och lärarutbildare . har på uppdrag av kommittén inkommit med underlag till kapitlet om Förskola, skola och fritidshem. Kommittéuppdraget och dess genomförande Kapitlet och behandling vid barnmisshandel har skrivits av psykolog , expert i kommittén. Generaldirektör , sakkunnig i kommittén, har skrivit avsnittet Med fokus på barnperspektivet som ingår i kapitel 2. För att i utredningen få med barns röster om misshandel och annan utsatthet har Föreningen i och bidragit med underlag till utredningen. Föreläsningar, seminarier m.m. Sekretariatet har medverkat i flera semina- rier och föreläsningar som vi har bedömt som viktiga för arbetet. Som exempel på målgrupper kan nämnas socialsekreterare, personal inom frivården, hälso- och sjukvård samt skola. Syftet har varit att fånga upp synpunkter och reaktioner på kommitténs arbete. Sekretariatet har deltagit i för utredningsarbetet angelägna kon- ferenser och seminarier. Kommittén har mött verksamhetsföreträdare Representanter för polis, skola, hälso- och sjukvård samt social- tjänst deltog i en tvådagars konferens om samverkan på bruk. Kommittén inbjöd representanter för berörda specialområden inom hälso- och sjukvården för att diskutera deras roll i arbetet med barn som misshandlats. Kommittén anordnade en hearing med representanter för de olika lärarutbildningsinstitutionerna för att få möjlighet att reso- nera om den nya lärarutbildningen. För att diskutera kommitténs förslag om samverkan på nationell och lokal nivå inbjöds representanter för polis, skola, hälso- och sjukvård, samt , , och till en hearing. Kommittéuppdraget och dess genomförande Sekretariatet gjorde ett studiebesök i för att ta del av samverkansarbetet kring barn som far illa eller riskerar att fara illa. Studiebesöket gjordes tillsammans med representanter från och . Sekretariatet har också bl.a. besökt familjecentraler, barnrätts- organisationer, enheter för individ- och familje- omsorg samt frivårdsarbete. Kommitténs uppdrag att arbeta aktivt och utåtriktat resulterade i tre aktiviteter: , som vände sig till föräldrar och andra vårdnads- havare med syftet att, utan pekpinnar, ge stöd och råd i upp- fostran av barn, Fatta förstå, som vände sig till barn och ungdomar med syftet att stärka barns och ungdomars självkänsla samt informera om samhällets hjälpmöjligheter för barn som far illa eller riskerar att fara illa, Att misstänka barnmisshandel, med syftet att informera om tecken på barnmisshandel samt medvetandegöra berörda grupp- er om sin anmälningsskyldighet enligt 71 § socialtjänstlagen. Till sekretariatet har knutits två referensgrupper, en med repre- sentanter från fackliga organisationer och en med representanter från barnrättsorganisationer. LO, och representerade de fackliga organisationerna. , Hem och skola, , , UngSIOS och Unga Örnar före- trädde barnrättsorganisationerna. Referensgrupperna har diskuterat till utredningen hörande frågor. Grupperna har också fått ta del av utredningens förslag samt haft möjligheter att lämna synpunkter. Sekretariatet har i frågor om samverkan haft ett samarbete med Föreningen . Kommittéuppdraget och dess genomförande Kommitténs förslag har även diskuterats med berörda departe- ment och myndigheter. I samband med utarbetandet av enkäter samt tolkningen av dessa har sekretariatet anlitat olika referenspersoner. Kommittén har genomfört två konferenser med namnet Ledarskapets ansvar för barns livssituation. Konfe- renserna genomfördes i i samarbete med samt i . Konferenserna vände sig till förtroende- valda och ledande tjänstemän inom kommun och landsting och syftade till att lyfta fram vikten av barnperspektiv vid planering samt hur kommunen kan påverka och förebygga olägenheter i barns livssituation. Kommittén har genomfört fyra presskonferenser: vid överläm- nandet av delbetänkandet om Barnmisshandel Polisens och åklagarnas handläggningstider och arbetsmetoder (SOU 2000:42), för att presentera rapporten och misshandel (SOU 2001:18), vid introduktionen av de utåtriktade aktiviteterna För- äldraboken och Fatta förstå samt i samband med överlämnandet av detta slutbetänkande. 2Barnmisshandel i samhället – en inledning 2.1Barns röster om misshandel Vi har i vårt arbete med detta betänkande strävat efter att ta utgångspunkt i hur barn upplever misshandel och annan utsatthet. Såvitt vi känner till finns det inte särskilt mycket skrivet om hur utsatta barn själva upplever sin situation. Barnens Hjälptelefon hos (Barnets Rätt I Samhället) tar emellertid emot många samtal från barn om barnmisshandel. Samtalen, som dokumenteras, ger en bild av hur misshandlade barn kan ha det. Nedan följer några exempel på vad barn kan ha att berätta om barnmisshandel. Nyckfull, alkoholrelaterad misshandel. En tioårig pojke berättar att mamma är snäll, men att hon blir dum då hon dricker sprit. Hon slår då sonen och överger hemmet . Detta har pågått sedan pojken var . Barn- och hustrumisshandel. En 17-årig pojke berättar att fadern, familjens överhuvud, slår både honom och mamma när han dricker. Misshandel med ny partner. En 13-årig flicka berättar att både mamman och den nya styvpappan ger sig på henne. hade mamman försökt strypa henne med ett par jeans. Katten på råttan, råttan på repet en tolvårig flicka berättar att mamman och hennes pojkvän dricker. Pojkvännen slår både mamman och flickan. Därefter slår mamman flickan. En 13-årig pojke blir inlåst av sina föräldrar på sitt rum efter att båda föräldrarna slagit honom. En tolvårig flicka berättar att hon i uppfostrande syfte blir slagen av båda sina föräldrar med örfilar, rapp på baken, ibland med ett tillhygge, när hon är olydig. Barnmisshandel i samhället en inledning En 15-årig flicka har blivit slagen av pappan . Vid senaste tillfället kräktes hon blod. Hon vågar inte gå hem eller kontakta , hon vet inte var hon skall ta vägen. Våld från psykiskt sjuka förövare. En 15-årig flicka berättar om en psykiskt sjuk far som slår henne. Flickan har skurit sig tidigare, rymt hemifrån och även haft självmordstankar. Hon har bott i jourhem i omgångar. orkar hon inte längre med skolan och lärarna orkar i sin tur inte med henne. Inte mitt barn. En 15-årig flicka berättar att hennes mamma förlöjligar henne och pratar illa om henne samt drar henne i håret. Pappan har sparkat henne i magen med motiveringen att hon inte skulle vara hans dotter. En 14-årig pojke har tagit pengar hemma. vågar han inte återvända utan att ha en strategi för att försöka undvika det fysiska våld som skall komma. Söker efter argument för att få en mildare behandling. Två tonårsflickor ringer och är oroliga för sin kamrat, som bor med båda sina föräldrar och en . Det vet att flickan blir trakasserad av sin mamma, som också givit dottern örfilar inför sina kamrater. har de observerat blåmärken och de tror att hon blir slagen. Vad skall de göra? En pojke, , berättar att båda föräldrarna inte låtsas se honom när det passar dem att göra så. Han får också ofta höra att han inte duger mycket till, att hans utseende lämnar övrigt att önska och att det aldrig kommer att bli någonting av honom. En 13-årig flicka talar om att mamma och hennes nya pojkvän aldrig är hemma. far de iväg på små hus- vagnsemestrar och flickan får inte följa med. När hon säger att hon är ledsen för detta svarar de att det bästa sättet att bli vuxen på är att uppfostra sig själv. En 14-årig pojke som bor med hos sin ensamstående far berättar att pappan säger att sonen får ta hand om sin bror. Han måste göra läxor, handla, städa och utföra andra omvårdande sysslor som egentligen åligger en förälder. Barnmisshandel i samhället en inledning Samtalen till om barnmisshandel De statistikförda barnsamtalen om fysisk och psykisk misshandel till Barnens Hjälptelefon hos har ökat markant sedan 1990- talets början. Barnens Hjälptelefon har en större kapacitet än i organisationens barndom och har genom opinionsbildning i media och utåtriktad marknadsföring blivit allt mer känt hos barn och ungdomar. Dessa har i sin tur också blivit mer frimodiga när det gäller att ringa och berätta om problem av olika slag. Med denna bakgrund är det därför vanskligt att göra en bedömning huruvida flödet av samtal speglar en reell ökning av förekomsten av barnmisshandel eller om det till största delen handlar om en öppnare attityd till att våga berätta. Problemmiljö, offer och förövare Samtal som i första hand berör fysisk misshandel visar att av samtalen kommer från flickor och från pojkar. De flesta barnen är ungefär , vilket är yngre än genomsnittet för samtliga barnsamtal. De misshandlade barnen bor dessutom oftare tillsammans med en ensamstående far eller i styvfamilj än vad som är brukligt vid ett genomsnittssamtal. När det gäller problemmiljön är det påfallande hur koncentrerad den är till hemmet. I drygt åtta av tio fall sker den fysiska miss- handeln av en familjemedlem. Detta gäller även i drygt hälften av de betydligt färre samtalen om psykisk misshandel. har kartlagt förövarna vid barn- misshandel och bilden är nästan identisk : I av fallen uppgavs en biologisk förälder som förövare. I första hand är det fadern () som står för våldet. Men även modern () samt i tredje hand båda vuxna (12 pro- cent) är aktiva förövare. I av fallen hör förövarna hemma inom familjen. Jämnåriga, inklusive syskon, utgör i 10 pro- cent av fallen också gärningsmän. Räknar man enbart könstill- hörighet på alla dem som står för den fysiska barnmisshandeln så är det män och kvinnor som är förövare. Barnmisshandel i samhället en inledning Berättelser om olika former av barnmisshandel Samtalen om fysisk och psykisk barnmisshandel följer det mönster som så tydligt kunnat iakttas . Under fysisk misshandel handlar det om alla upptänkliga former av över- grepp. Det kan vara enstaka händelser, där vanligen tämligen sansade föräldrar tappar behärskningen och handgripligen ger sig på barnet eller regelbunden misshandel. Vad gäller psykisk misshandel finns exempel på hur vårdnads- havare kan kränka barnet genom alltifrån systematisk eller humörs- bunden mobbning bestående av förringande kommentarer till ett mentalt övergivande där barnet berättar att det upplever sig som osynligt. Psykisk misshandel kan också innebära att föräldrarnas omsorg sviktar gravt och att barnet tvingas att ta hand om sig själv och ibland även sina syskon. Det händer också att barn och ungdomar ringer för att de vill hjälpa en kamrat som blir slagen hemma. 2.2Med fokus på barnperspektivet Gradvis har vunnit insteg i hela samhället, inte minst utifrån sitt ganska radikala barnperspektiv, där barnet ses som en självständig individ med rätt till inflytande över beslut som rör både den personliga situationen och samhället i stort. Detta barnperspektiv blir framförallt tydliggjort i artikel 3 om barnets bästa i främsta rummet och artikel 12 om barnets rätt att säga sin mening, vilka tillsammans utgör fundamenten i ett barnperspektiv. Vad som är ett barnperspektiv är inte en gång för alla givet. Begreppet är relativt och betyder olika saker för olika människor. Begreppets innebörd förändras också i takt med att ny kunskap kring barn och barns livsvillkor växer fram och värde- ringarna i samhället blir annorlunda. Olika intressegrupper använ- der sig ofta av uttrycket barnperspektiv för att föra fram just sin syn och uppfattning, ibland helt motsatt till en annan grupps. Det finns politiska konflikter mellan olika vetenskapliga skolor samt konflikter mellan professionella och lekmän.