sou · GPB316 · 2002-01-01 00:00:00 — För kartläggningen och sammanställningen av alternativmedicinska behandlingsmetoder av djur i kapitel 3 har svarat leg. veterinär och leg. sjukgymnast, tillika experten, doktoranden , , . För den enkätundersökning som till viss del legat till grund för övervägandena i kapitel 6, avsnitt 6.4.6 har svarat jur. stud. vid juridiska fakulteten, . I anledning av utredningssekreterarens nedkomst har utredningen varit vilande månad detta år. Avslutningsvis vill jag å det varmaste tacka expertgruppen och sakkunnig för deras mycket konstruktiva medverkan och deras stora engagemang vilket bidragit, inte bara till att skapa en god stämning och ett gott samarbetsklimat i gruppen, men också till ett väl genomarbetat betänkande. 2Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ? I kapitlet beskrivs de bestämmelser som styr veterinärernas arbete och djurskyddet med betoning på de bestämmelser som tangerar s.k. alternativmedicinsk verksamhet. Vidare ges en inblick i motsvaran- de bestämmelser vid vissa internationella organ. befolkning uppgår till ca 8,8 miljoner invånare, fördelade , dvs. ca 19 personer per km2. har 1,2 miljoner nötkreatur varav 450 000 mjölkkor, 220 000 hästar, 5,8 miljoner höns, 400 000 får samt knappt fyra miljoner grisar. I hemmen finns ca 800 000 hundar och ca 1 miljon katter. I finns 2 300 veterinärer. Grundutbildningen för veterinä- rer är på och berättigar till veterinärlegitimation. I grund- utbildningen ingår en halvdags orienteringskurs i alternativmedicinska behandlingsmetoder. Med undantag för bestämmelser i läkemedelslagen (1992:859) kring registrering av homeopatiska preparat, 2 § samt bestämmelserna i förordning nr 1804/1999 om behandling av djur vid ekologisk djurhållning,1 finns det ingen direkt reglering av alternativmedicinsk 1 Rådets Förordning (EG) nr 1804/1999 av om komplettering av förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion av jordbruks- produkter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel så att den även omfattar animalieproduktionen. 40 Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ... SOU 2001:16 verksamhet för djur. Motsvarande gäller för dem som erbjuder utbildning i alternativmedicinska behandlingsmetoder och för dem som utövar desamma. Utövande och utbildningsverksamhet begränsas indirekt dels av reglerna i om djurplågeri, BrB 16:13, dels av reglerna i djurskyddslagen (1988:534) om att djur skall behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom, 2 §, om vård av sjukt djur, 9 §, om operativa ingrepp, 10 och 11 §§ samt om användning av djur för vetenskapligt ändamål m.m., 19 §. Veterinärers utövande av alternativmedicinska behandlingsmetoder regleras indirekt i lag (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket och dess krav på att veterinär skall fullgöra sina uppgifter i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet, 7 §. Svensk lagstiftning saknar bestämmelser vad avser utövande av s.k. alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur. Det finns inte heller en entydig definition av vad som utgör alternativmedicinska behand- lingsmetoder. Alternativmedicinen står utanför den etablerade medicinen, både vad avser diagnostiska principer och behandlings- metoder. Det kan bero på att dess förklaringsmekanismer inte stämmer överens med de tänkesätt som finns inom den etablerade medicinen eller att effekten inte går att visa och att behandlingen inte går att förklara med etablerade förklaringsmodeller. Det är dessutom så att synen på indelningen av behandlingsmetoder varierar från land till land samt förändras ständigt över tiden i takt med vetenskapliga framsteg, empiriska studier etc. Jag har valt att använda en definition av alternativmedicinska behandlingsmetoder i betydelsen metoder som används för att förebygga och behandla sjukdomar och skador hos djur där det inte går att finna en vetenskapligt säkerställd effekt. Då det, i princip, inte finns regler för alternativmedicinska behandlingsmetoder är nedanstående redogörelse en beskrivning av gällande bestämmelser för veterinärernas verksamhet, djurskydds- lagens regler samt annan lagstiftning som tangerar utövandet av alternativmedicinska behandlingsmetoder. SOU 2001:16 Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ... 41 2.3Lag om behörighet att utöva veterinäryrket Enligt 1 § lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket, härefter behörighetslagen, är den behörig att utöva veterinäryrket som antingen har en svensk legitimation meddelad av eller den som har begränsad behörighet enligt föreskrifter, (SJVFS 1999:50). Det sistnämnda gäller främst elever på veterinär- högskolan som tjänstgör som semestervikarier. Vad avser veterinärer med utländsk utbildning som omfattas av åtaganden enligt internationella överenskommelser, meddelar regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, föreskrifter, (SJVFS 1994:133) om legitimation för veterinärer från länder som ingår i Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet (EES) att utöva veterinär- yrket i . I behörighetslagens 5 § stadgas att veterinärer som vill tillkännage för allmänheten att de är särskilt kunniga inom en viss gren av veterinäryrket måste uppfylla de villkor för specialistkompetens som föreskrivits av regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, , (SJVFS 1993:110) om specialistkompetens för veterinärer. meddelar specialistkompetens efter det att veterinärer genomgått utbildning och examinerats av Veterinärmedicinska Sällskap, SVS. kan särskild kompetens erhållas i hundens och kattens sjukdomar samt hästens sjukdomar. Utformningen av specialistkompetens vad avser sjukdom hos nötkreatur och svin, i livsmedelshygien samt olika organssystem är under arbete. Bland veterinärens allmänna skyldigheter anges i 7 § att han eller hon skall fullgöra sina uppgifter i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Veterinären är enligt 8 § också skyldig att låta sin verksamhet inspekteras av berörda tillsynsmyndigheter. 2.4Förordning med allmän veterinärinstruktion Förordning (1971:810) med allmän veterinärinstruktion innehåller bestämmelser för länsveterinärer, för distrikts- och besiktnings- veterinärorganisationerna samt för veterinärer som, utan att höra till dessa organisationer, utövar veterinäryrket som anställda eller enskilt. Förordningen innehåller bestämmelser om veterinärernas tillsyns- myndiheter, förande av journal, intyg eller utlåtanden, förskrivande av 42 Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ... SOU 2001:16 läkemedel etc. Vidare ges specifika bestämmelser för den som innehar befattning som besiktnings-, distrikts- eller länsveterinär. Avslutnings- vis beskrivs veterinärkårens organisation och tjänstetillsättningsregler för veterinärer anställda i statlig verksamhet. I behörighetslagens 18–30 §§ finns bestämmelserna om . Nämnden prövar ärenden om disciplinansvar, återkallelse och begränsning av legitimation eller annan behörighet att utöva veterinäryrket. Regeringen utser ordföranden och de fem ledamöterna. Ordföranden skall vara eller ha varit domare. Två av ledamöterna skall vara veterinärer. De övriga ledamöterna skall utses bland personer som har insikt i djurhållning och kan anses företräda allmänhetens intressen. Nämnden är beslutsför med ordföranden och minst fyra andra ledamöter. Ordföranden har ensam beslutanderätt i vissa fall. 1.om det är uppenbart att ärendet inte kan leda till någon påföljd och det inte rör ett ärende om att återfå behörighet, 2.det inte innefattar ett slutgiltigt avgörande i sak och inte rör en fråga om a)föreläggande att låta sig undersökas av anvisad läkare i anledning av fråga om legitimationens återkallande, b)fråga om indragande av förskrivningsrätt i anledning av sannolika skäl för misstanke om missbruk av förskrivningsrätt av narkotiska eller alkoholholhaltiga preparat eller c)utdömande av vite i syfte att erhålla infordrade journaler. Frågor om disciplinansvar tas upp på anmälan av de myndigheter som har tillsyn över den veterinära yrkesutövningen, arbetsgivaren eller den skadelidande. Frågor om återkallelse av legitimation tas upp på anmälan av eller den som saken gäller. Förfarandet hos är som huvudregel skriftligt men muntlig förhandling kan förekomma när det kan antas vara till fördel för utredningen. beslut överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Vid överklagande till kammarrätten krävs prövningstillstånd. SOU 2001:16 Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ... 43 2.6Särskilt om vetenskap och beprövad erfarenhet Vad avsåg då lagstiftaren ursprungligen med begreppet enligt vetenskap och beprövad erfarenhet? Vilken innebörd har begreppet ? Fram innefattades begreppet i veterinärinstruktionen. Instruktionen, som har sitt ursprung veterinärinstruktion, saknar förordningsmotiv. Bestämmelsen fördes sedan över från veterinärinstruktionen till behörighetslagen i samband med tillkomsten av behörighetslag. Som motivering anges att bestämmelsen intar en sådan särställning för veterinärernas arbete att den bör ha status av lag (prop. 1993/94:139, s. 28). Någon ytterligare beskrivning av begreppets innebörd ges inte utan får sökas analogt i andra författ- ningar samt i Veterinära praxis. 2.6.2Enligt hälso- och sjukvårdslagen Bestämmelsen om vetenskap och beprövad erfarenhet torde ha hämtats från humanmedicinen. I lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, (härefter; hälso- och sjukvårdslagen) anges i 2 kap. 1 § under Allmänna skyldigheter: Den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen skall utföra sitt arbete i överens- stämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Bestämmelsen angavs tidigare i den allmänna läkarinstruktionen och hade sitt ursprung i läkarinstruktionen . Den hade dock i praktiken kommit att gälla all sjukvårdspersonal. Ett klargörande av uttrycket har utredningen funnit i huvudbetänkande (SOU 1989:60). I betänkandet har kommittén refererat ett svar givet av till en enskild läkare . De framför följande: Ur juridisk synvinkel innebär uttrycket att läkaren i sin yrkesmässiga utövning har att beakta såväl vetenskap som beprövad erfarenhet. Författningstexten innebär sålunda ett både och inte ett antingen eller. När exempelvis en ny behandlingsmetod introduceras saknas självklart erfarenhet, det vetenskapliga underlaget får vara grunden för att metoden accepteras eventuellt efter erfarenheter vunna efter försök på djur. I andra fall kan långvarig klinisk erfarenhet vara det dominerande underlaget för att en behandlingsmetod accepteras medan de teoretiska och/eller 44 Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ... SOU 2001:16 experimentella vetenskapliga bevisen för dess effektivitet kan vara begränsade. I vissa fall har utfärdat anvisningar till ledning för medicinalpersonalen i vissa konkreta situationer, t.ex. angående hur vissa sjukdomstillstånd bör diagnosticeras eller behandlas. I de fall särskilda anvisningar eller föreskrifter finns utfärdade innebär kravet på vetenskap och beprövad erfarenhet naturligtvis att sådana anvisningar följs. s. 59). På direkt fråga från utredningen har , efter särskilt sammanträde, tillställt utredningen dess uppfattning om innebörden av vetenskap och beprövad erfarenhet. Nämnden konfirmerar i detta uttalande att begreppet inte är rättsligt definierat. De anser begreppet innefatta en utbildning som ger god kunskap och en kritisk granskning av vetenskapliga arbeten samt klinisk erfarenhet som är byggd på denna vetenskap och dess tillämpning. Utbildningen måste anordnas på vetenskaplig grund med möjlighet till insyn för samhälle och brukare. Veterinärlegitimationen får betraktas som en bekräftelse på att veterinären äger sådan kunskap. saknas utbildningsvägar inom högskolan rörande alternativmedicinska behandlingsmetoder. När det gäller vetenskap anser nämnden att man i detta begrepp måste kunna läsa in att metoder eller läkemedel har genomgått en väldokumenterad utprovning genom försök med kontrollgrupper. Andra sådana kännetecken är öppenhet och kritisk granskning. Nämnden anser vidare, vad beträffar den beprövade erfarenheten, att den på motsvarande sätt inte får vara begränsad till den behandlande själv eller till en sluten krets av likasinnade. Erfarenheten måste vara på sitt sätt objektivt beprövad genom en lång tids användning med bevisligen god effekt. Den måste också rimligen vara dokumenterad på något sätt. Som exempel nämner Nämnden att det inom veterinärkåren numera finns, framför allt inom Veterinärmedicinska Sällskap, särskilda normgrupper för häst- och smådjurspraktiker, som sysslar med både behandlingsmetoder och etiska frågor. Även de återkommande veterinär- mötena och veterinärernas facktidskrift ägnar sig åt detta. Undersökningar och slutsatser är allmänt eller vetenskapligt granskade och de är dokumenterade med tillgång för envar. Det är nämndens uppfattning att det ligger en plikt på den behandlande att sörja för sin fortbildning i takt med att behandlingsmetoderna förändras och faktavolymen ökar. Att utan erforderlig utbildning förvärva och vidmakthålla beprövad erfarenhet är enligt nämndens uppfattning en omöjlighet. SOU 2001:16 Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ... 45 Nämnden skriver också, vad avser behandling att den måste utföras av en person – veterinär eller annan – som är skicklig nog att ställa en diagnos. Det kan annars inte vara fråga om behandling i vedertagen mening. Nämnden anser det vara en viktig uppgift att göra klart vilka krav som måste ställas för att behandlingen av ett djur skall förtjäna att beskrivas som en behandling Avslutningsvis skriver nämnden i sitt uttalande att gränserna för vad som ska innefattas i begreppet vetenskap och beprövad erfarenhet är och måste vara rörliga. Både forskningen och veterinärpraktiken utvecklas; medicinering, operationsmetoder och annan behandling är oftast inte densamma som den var, när den lärdes ut då dagens veterinärer fick sin utbildning. Av det skälet måste det angivna begreppet inte bara tillåta utan också förutsätta behandlingsmetoder som i sin linda kan beskrivas som alternativ till konventionell praxis. Vad avser vetenskap och beprövad erfarenhet lades från svenskt håll fram ett förslag på definition inför : Results published in internationally well-known and respected journals with a peer review system. The results must be supported by several publications or at least not refuted in other papers published in the same journal or in journals of a similar scientific quality. Observations made in clinical practice over a period of time by several veterinarians who have met the actual situation and whose reported observations are not questioned by either other veterinarians who have met the same situation or by veterinary science in general. Observations made by several experienced farmers in a country, preferably in several countries, over a period of time and not questioned by other experienced farmers. Vad beträffar betydelsen av uttrycket over a period of time varierar denna tidsrymd beroende på ämnet. Det kan röra sig om praktisk 46 Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ... SOU 2001:16 erfarenhet som vunnits av flera generationer av lantbrukare, men det kan också vara en nyvunnen teknik vars effekt på djur endast prövats av . Förslaget diskuterades under plenarmötena . Avgörande beslut väntas . Djurskyddslagen (1988:534) innehåller bestämmelser om vård och behandling av husdjur. Lagen omfattar även andra djur om de hålls i fångenskap liksom djur som används för vetenskapliga ändamål m.m. I de grundläggande bestämmelserna anges att djur skall behandlas väl samt skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Det ges vidare allmänna bestämmelser om foder, vatten, tillsyn, utrymme, skydd, överansträngning, aga, rörelsefrihet etc. Enligt 16 § utövas den lokala djurskyddstillsynen av den kommunala nämnd som fullgör plikter inom miljö- och hälsoskydds- området. utgör regional tillsynsmyndighet medan den centrala tillsynen sköts av . 2.7.2Vård av sjukt eller skadat djur I 2 § anges att djur skall behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Vidare anges i 9 § att ett sjukt eller skadat djur skall ges nödvändig vård, om inte sjukdomen eller skadan är så svår att djuret måste avlivas . I 10 och 11 §§ finns särskilda bestämmelser om s.k. operativa ingrepp. Som huvudregel gäller att ett operativt ingrepp på ett djur endast är tillåtet när det är motiverat av veterinärmedicinska skäl. Dessa skall, med vissa undantag, utföras av en veterinär. Lagtexten innehåller inte någon definition av vad som skall anses utgöra ett operativt ingrepp. Enligt vad som kan utläsas av förarbetena till djurskyddslagen omfattar förbudet alla slags operativa ingrepp, dvs. också sådana som sker oblodigt, t.ex. kastrering med tång. Även mindre ingrepp som kan SOU 2001:16 Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ... 47 göras tämligen enkelt är att anse som operativa ingrepp i lagens mening, t.ex. kupering och näbbtrimning (prop.1987/88:93 s. 56). Undantag kan medges vad beträffar djur som används för vetenskaplig forskning, undervisning, framställning av läkemedel eller kemiska produkter eller för andra jämförliga ändamål. Det krävs då att personen som utför ingreppet har föreskriven utbildning, 11 § tredje stycket. Detaljbestämmelser för specifika ingrepp ges i djurskydds- förordningen (1988:539) samt i föreskrifter (SJVFS 1993:154) om operativa ingrepp, (senast ändrad genom SJVF 2000:116). Djurskyddsförordningen innefattar ytterligare undantag från kravet på veterinärmedicinska skäl. Således är det enligt 25 § tillåtet att kastrera husdjur samt avhorna nötkreatur och getter. Ingreppet skall utföras av veterinär eller någon annan som veterinären finner lämplig och föregås av bedövning. Kravet på utförande av veterinär gäller inte vid kastrering av handjur av ren. Inte heller vid kastrering av svin om det sker innan djuret uppnått två veckors ålder. Av praktiska skäl för arbetet är det inom husdjursproduktionen fogat ännu en grupp undantag. Således beskrivs i ovan nämnda särskilda föreskrifter om operativa ingrepp en rad situationer där ett operativt ingrepp kan ske utan att det är motiverat av veterinärmedicinska skäl och utan krav på att det utförs av veterinär. Den övervägande delen operativa ingrepp är olika former av identitetsmärkningar som sker medan djurets ålder är mycket ringa, se 2 §. Därutöver finns undantag för lite mer komplicerade ingrepp där djuret också är äldre, t.ex. nosringning på tjur eller sterilisering av tjurar, baggar och galtar. I sådana fall krävs enligt 3 § att veterinär anlitas. I föreskrifternas 2 § anges att den som utför ett operativt ingrepp, utan att vara veterinär, skall ha sådana kunskaper att ingreppet kan ske på ett djurskyddssmässigt godtagbart sätt. Krav på veterinärmedicinska skäl samt att veterinär anlitas gäller också vid annan behandling i syfte att förebygga, påvisa, lindra eller bota, sjukdom eller skada hos ett djur, om behandlingen orsakar lidande som inte är obetydligt. Med lidande avses såväl fysiskt som psykiskt lidande, dvs. även om en behandling medför ett obetydligt fysiskt lidande men ett inte obetydligt psykiskt lidande skall veterinär anlitas (prop. s. 56 ff.). 48 Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ... SOU 2001:16 Undantag från veterinärkravet ges om fallet är brådskande, t.ex. vid akutbehandling av trumsjuka. Undantag kan också medges vid vissa typer av kastreringar och avhorning (prop. s. 57). 2.7.3Användning av djur för vetenskapliga ändamål, m.m. För djur som används för vetenskaplig forskning eller undervisning, sjukdomsdiagnos, framställning av läkemedel eller kemiska produkter eller för andra jämförliga ändamål ges särskilda djurskydds- bestämmelser. Djur får endast användas för sådana ändamål under förutsättning att syftet med verksamheten inte kan uppnås på annat sätt, att djuret inte utsätts för större lidande än vad som är absolut nödvändigt samt att det endast används sådana djur som fötts upp för detta ändamål, 19 §. 2.7.4Förbud, omhändertagande och ansvar Djurskyddslagen ger i 29 § en möjlighet att förbjuda innehav av djur. En person har förverkat sin rätt att ha djur om han eller hon: a)inte följer ett beslut som en tillsynsmyndighet har meddelat och som är av väsentlig betydelse ur djurskyddssynpunkt; b)allvarligt har försummat tillsynen eller vården av ett djur, eller c)misshandlat ett djur. För det fall personen är densamme som djurägaren får dessutom ålägga djurägaren att göra sig av med djuret samt förbjuda denne att skaffa sig djur överhuvudtaget eller ett visst slag av djur. Om ett djur påträffas så svårt sjukt eller skadat att det bör avlivas får detta göras av veterinär eller polisman. I brådskande fall även av annan, 30 §. kan, enligt 31 §, också besluta om omhändertagande av ett djur genom polismyndighetens försorg om; om djuret otillbörligt utsätts för lidande och detta inte rättas till efter tillsägelse, om ett föreläggande eller förbud enligt 26 § inte efterföljs och detta är av väsentlig betydelse ur djurskyddsynpunkt eller om ett beslut enligt ovan, 29 § inte efterföljs. Det finns också en möjlighet att omhänderta ett djur , om det utsätts för lidande, och om; , tillsynsmyndigheten eller polismyndigheten bedömer det som utsiktslöst att felet avhjälps, om SOU 2001:16 Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ... 49 ägaren är okänd eller inte kan anträffas eller om det annars bedöms som oundgängligen nödvändigt från djurskyddssynpunkt, 32 §. Efter ett omhändertagande skall bestämma om djuret skall säljas eller avlivas, 34 §. Enligt Djurskyddslagens 36 § skall den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot reglerna om: foder, vatten, tillsyn, överansträngning, aga, rörelsefrihet, transport, vård, operativa ingrepp, slakt, tillstånd för uppfödning och tävling eller användning av djur för vetenskapliga ändamål dömas till böter eller fängelse i högst . Ansvar döms dock inte ut om gärningen anses som ringa eller om straff utmäts enligt . Beslut av nämnd, enligt denna lag eller enligt bestämmelser som meddelats med stöd av lagen, får överklagas hos . Beslut, som annan statlig myndighet än regeringen i särskilt fall meddelat enligt lagen eller med stöd av regeringens förordnande enligt lagen, får överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Annat beslut som eller annan statlig myndighet meddelat enligt lagen eller med stöd av regeringens förordnande enligt lagen får överklagas till regeringen, 38 §. I Djurskyddsförordningen (1988:539) ges bl.a. bestämmelser om stallar och andra anläggningar för djur samt djurhållning. Godkännande av stallar etc. från djurhälso- och djurskyddssynpunkt prövas av . Förordningen innehåller vidare bl.a. bestämmelser om förbud mot hundar med extrem kamplust, regler för transport av djur, undantag från veterinärkravet för vissa typer av kastrering, förbud mot tillförande av hormoner, regler kring slakt, tävling och offentlig förevisning av djur. Förordningen reglerar också användandet av djur för vetenskapliga ändamål m.m. Frågor om tillstånd beträffande djur för vetenskapliga ändamål m.m. prövas av . Centrala försöksdjurs- nämnden ansvarar för frågor kring etiskt godkännande av djurförsök samt utbildning etc. 50 Hur är alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur reglerade ... SOU 2001:16 I läkemedelslagen (1992:859) anges att läkemedel är varor som är avsedda att tillföras människor eller djur för att förebygga, påvisa, lindra eller bota sjukdom eller symtom på sjukdom eller att användas i ett likartat syfte, 1 §. Lagen tillämpas inte på djurfoder som innehåller antibiotika eller kemoterapeutiska preparat, 2 §. Detta regleras i stället i lag (1985:295) om foder samt förordning (1998:213) om foder. Som beskrivs i nästa avsnitt tillämpas läkemedelslagen endast i begränsad utsträckning på homeopatiska preparat.