sou · GPB348d3 · 2002-01-01 00:00:00 — När SNS Demo- kratiråd frågade väljare, kommun- och landstingsfullmäkti- geledamöter, riksdagsledamöter och svenska EU-parlamentariker om vilken betydelse de ansåg att beslut på olika politiska nivåer har för den enskilde medborgaren, rankades kommunala beslut högst i samtliga grupper. Näst viktigast ansågs i de flesta grupper statliga beslut vara och på tredje plats kom beslut i landstingen (m.fl. 1997). I samma undersökning fick väljarna även uppge hur intresserade de var av politik på olika nivåer. Mest intresserade visade sig väl- jarna vara av den nationella politiken; uppgav att de var ganska eller mycket intresserade av denna. På andra plats kom politiken i den egna kommunen () följt av politiken i () och politiken i det egna (50 pro- cent). Det finns även en utbredd uppfattning bland medborgarna att det är viktigt att engagera sig lokalt. Väst-SOM-under- sökning uppgav av invånarna i att det är mycket eller ganska viktigt att engagera sig i kommunala frågor. Motsvarande siffror var för den egna kommundelen , riskpolitiska frågor , regionala frågor och EU-frågor (2000). Hur stor är då beredvilligheten bland medborgarna att faktiskt åta sig ett förtroendeuppdrag i kommunfullmäktige och/eller i en nämnd? Enligt den enkätundersökning som lät genomföra har, som framgår av tabell 2, av medborgarna redan minst ett kommunalt förtroendeuppdrag. Ytterligare 15 pro- cent uppger att de skulle kunna tänka sig att tacka ja om de blev tillfrågade. Det stora flertalet av dessa, , skulle både kunna tänka sig att sitta i kommunfullmäktige och i en kom- munal nämnd. Majoriteten av de tillfrågade, , uppger antingen att de inte vill åta sig ett uppdrag vare sig i fullmäktige eller i nämnd/styrelse eller att de är tveksamma därtill. Av dessa har det stora flertalet svarat att de inte vill åta sig ett uppdrag. Attityd till förtroendeuppdrag i kommunfullmäktige och i nämnd (procent) i KF och nämnd Kommentar: Frågan lyder Om du av något parti som du sympatiserar med skulle erbjudas att bli ledamot i kommunfullmäktige eller någon nämnd/styrelse, skulle du då kunna tänka dig att tacka ja?. Svarsalternativen för kommunfullmäktige respektive nämnd/styrelse är ja, nej eller tveksam. Som framgått ovan har antalet kommunalt förtroendevalda minskat kraftigt och de politiska partierna har fått allt svårare att rekrytera kandidater till kommunala för- troendeuppdrag. Till denna bild kan läggas undersökningar av medborgarnas politiska aktivitet och hur denna har förändrats . observerade en förskjutning i medborgarnas politiska aktivitet (SOU 1990:44). Det politiska deltagande som är knutet till den representativa demokratins institutioner visade en stagnerande tendens. Andra former av politisk aktivitet, särskilt sådana som har med individuell opinionsbildning att göra, visade däremot en starkt ökande tendens. Denna förskjutning har fortsatt . Poli- tiska aktiviteter som kräver större arbetsinsatser och mer perma- nent engagemang stagnerar eller går tillbaka, medan de enkla och mindre förpliktigande formerna av politisk aktivitet ökar. Med- borgarengagemanget söker sig således delvis andra vägar än de traditionella, exempelvis i form av manifestationer och individuella kontakter. Uppslutningen kring den medborgerliga dygden att vara delaktighet i samhällslivet har också minskat något bland medborgarna (m.fl. 1998). Mot denna bakgrund vore en nedgång i andelen positiva till kommunala förtroendeuppdrag att vänta. Samma fråga som ställ- des i undersökning om attityd till kommunala förtroendeuppdrag ställdes 1979 i en undersökning av kommunaldemokratiska forskningsgruppen (, Attityd till kommunala förtroendeuppdrag 1979, 1988/89 och 2000 (procent) Kan tänka sig uppdrag 1981) och /89 i en undersökning av (SOU 1989:108). Av figur 1 framgår att andelen som uppger att de är positiva till att åta sig ett kommunalt förtroendeuppdrag inte har minskat . uppgav att de hade förtroende- uppdrag i sin kommun. uppgav att de skulle kunna tänka sig ett förtroendeuppdrag i kommunfullmäktige och/eller i en nämnd. , /89, var andelen som uppgav att de hade förtroendeuppdrag och andelen som skulle kunna tänka sig ett uppdrag var . var motsvarande andelar . Om dem som har respektive skulle kunna tänka sig ett förtroen- deuppdrag slås samman till en gemensam kategori innebär detta att andelen i befolkningen som är positiv till kommunala förtroende- uppdrag vid de tre mättillfällena uppgår till 17, . Variationen är så liten att man här inte kan tala om att någon förändring har ägt rum. Medborgarnas villighet att åta sig kommunala förtroendeuppdrag visar sig med andra ord vara lika stor som och slutet av . Ökningen av uppdragskoncentrationen, och bilden som parti- erna förmedlar av att det blir allt svårare att rekrytera folk till kommunala uppdrag, ter sig därmed svårförstålig; medborgarnas uppdragsattityd har inte blivit mer negativ. I nästa avsnitt ska ett försök göras att förklara denna dissonans. Först ska dock attityd till andra uppdrag i den kommunala demokratin än i kommunfull- mäktige och i nämnd studeras. Skillnader och likheter i olika grupper i befolkningen uppmärksammas. Dessutom ska skä- len till varför man inte vill åta sig ett kommunalt förtroendeupp- drag granskas. 2.4Attityd till olika uppdrag Uppdrag i kommunfullmäktige och i kommunala nämnder är inte de enda kommunala uppdragen. Till den kommunala sektorn räk- nas också landstingen och därmed är även uppdrag i landstings- fullmäktige och i nämnd i att betrakta som kommunala uppdrag. Därtill finns andra uppdrag som handlar om att delta i andra delar av den kommunala beslutsprocessen än i det direkta beslutsfattandet. Brukardeltagande omfattar den del av den politiska besluts- processen som rör själva driften av en viss verksamhet och som så- ledes sker inom ramen för de politiska beslut som tagits angående verksamhetens mål och ekonomiska resurser (1999). Ett upp- drag i ett brukarråd knutet till någon verksamhet, till exempel en skola, ett dagis eller ett servicehem, är alltså ett kom- munalt uppdrag som tillåter att inom vissa politiskt bestämda ramar fatta beslut och påverka utformningen av en viss verksamhet. Ett annat slags deltagande handlar om att påverka i berednings- fasen av ett ärende eller i utvärderingen av verksamhet. En formaliserad form för sådant deltagande är medborgarpaneler. Med medborgarpanel avses att en grupp kommuninvånare bjuds in till ett samråd för att tillsammans med politiker och experter dis- kutera den kommunala verksamheten. I strikt mening är del- tagande i medborgarpanel inte något uppdrag, men eftersom det är en formaliserad politisk aktivitet i den kommunala demokratin finns attityd till medverkan i medborgarpaneler med i undersök- ningen.3 Förutom att de olika kommunala uppdragen handlar om deltagande i olika delar av beslutsprocessen finns det även andra i sammanhanget väsentliga skillnader. Förtroendeuppdrag i full- mäktige och nämnder har en koppling till de politiska partierna. Att vara aktiv i ett politiskt parti är i praktiken ett krav för att bli aktuell för sådana uppdrag. Det handlar också om deltagande i den stora demokratin, det vill säga i frågor som inte bara berör den enskilde eller dennes familj utan som är kommuninvånarnas gemensamma angelägenheter (ruta 1 i figur 2). Brukaruppdrag är motsatsen till kommunala förtroendeuppdrag i fullmäktige och i nämnd. Uppdraget är inte partipolitiskt och det handlar om deltagande i den lilla demokratin, det vill säga i beslut som i huvudsak rör den enskilde eller dennes familj (ruta 4). Inte heller deltagande i medborgarpaneler är en partipolitisk aktivitet. Även om företrädare för de politiska partierna kan finnas med vid själva samrådet kräver inte medverkan i medborgarpaneler att deltagarna är partimedlemmar. Däremot ligger frågorna som diskuteras i medborgarpaneler i den stora demokratin, det vill säga de gäller frågor som inte bara berör den enskilde eller dennes familj utan som är kommuninvånarnas gemensamma angelägenheter (ruta 2). Jämför vi attityderna till de olika uppdragen i figur 3 kan vi börja med att konstatera att uppdragsvilligheten är lägst till för- troendeuppdrag i ; uppger att de skulle kunna tänka sig ett uppdrag i och/eller en nämnd i . Andelen som skulle kunna tänka sig ett 3 För en diskussion om medborgarpaneler, se Montin (1998) och (2001). Andel positiva till olika uppdrag (procent) Kommentar: Frågan om uppdrag i kommunen lyder Om du av något parti som du sympatiserar med skulle erbjudas att bli ledamot i kommunfullmäktige eller någon nämnd/styrelse, skulle du då kunna tänka dig att tacka ja?. Frågan om uppdrag i lyder Om du av något parti som du sympatiserar med skulle erbjudas att bli ledamot i eller någon nämnd/styrelse I lands- tinget, skulle du då kunna tänka dig att tacka ja?. Frågan om uppdrag i brukarråd lyder Om du skulle erbjudas ett icke partipolitiskt uppdrag i brukarråd eller styrelse knutet till någon verksamhet som du eller din familj utnyttjar (t.ex. skola, dagis, , sjukhem, kultur- eller fritidsverksamhet), skulle du då kunna tänka dig att tacka ja?. Frågan om medverkan i medborgarpanel lyder Om du fick en personlig inbjudan till ett möte för att tillsammans med andra utvalda invånare och politiker från din kommun diskutera den kommunala verksamheten, skulle du då kunna tänka dig att tacka ja?. I samtliga fall var svarsalternativen ja, nej eller tveksam. landstingsuppdrag är alltså lägre än andelen som skulle kunna tänka sig ett kommunalt uppdrag (). Med tanke på att medborgarna i genomsnitt anser att kommunala beslut är mer betydelsefulla än landstingsbeslut, att de är mer intresserade av kommunalpolitik än av landstingspolitik och att de anser att engagemang i den egna kommunen är viktigare än engagemang i den egna regionen (se ovan) är detta knappast överraskande. Ytterligare en möjlig förklaring till att uppdragsattityden är mer positiv till kommunala förtroendeuppdrag än till förtroende- uppdrag i är att kommunnivån är närmre medborgarna än landstingsnivån. Uppdrag på den förra nivån ter sig då mindre avlägsna än uppdrag på den senare nivån. Mot bakgrund av detta är skillnaden mellan medborgarnas attityd till uppdrag i kommunen och i möjligen till och med något mindre än väntat. Brukardeltagande har av många setts som en väg till ökat med- borgarengagemang (t.ex. 1996). Komplexiteten i den stora demokratin gör många medborgare alienerade inför politiken. Men som alltfler medborgare vänder den stora, partipolitiska demokratin ryggen tycks viljan och förmågan att engagera sig i näraliggande och överskådiga angelägenheter växa – och brukar- inflytande är en deltagandeform som uppfyller kraven på näralig- gande och överskådlighet.4 I Väst-SOM-undersökningarna har också andelen västsvenskar som är villiga att åta sig ett brukarupp- drag visat sig vara dubbelt så stor som andelen som är villiga att åta sig ett partipolitiskt uppdrag i sin kommun (1997, 1998). Av figur 3 framgår att andelen positiva till brukaruppdrag även i denna undersökning är ungefär dubbelt så stor som andelen posi- tiva till kommunala förtroendeuppdrag; av de till- frågade uppger att de skulle kunna tänka sig att tacka ja om de blev erbjudna ett uppdrag i ett brukarråd. Den mest populära deltagandeformen i undersökningen av med- borgarnas uppdragsattityder visar sig vara medborgarpaneler. Nästan hälften av de tillfrågade, , uppger att de skulle kunna tänka sig att tacka ja till att delta i en sådan. I de med- borgarpaneler som har genomförts i tenderar deltagandet att ligga på av de inbjudna (SOU 2001:48). Det kan finnas flera förklaringar till att det faktiska deltagandet i medborgarpaneler är lägre än vad uppdragsattityden antyder. Till exempel kanske inte tidpunkten för panelens genomförande passar samtliga inbjudna, eller så anser inte alla inbjudna att frågan som ska diskuteras är tillräckligt intressant. Det kan också föreligga en viss överskattning i medborgarnas uppdragsattityder, det vill säga alla de som uppger att de skulle kunna tänka sig att åta sig ett visst uppdrag inte är beredda att göra det när de faktiskt blir tillfrågade. 4 En annan deltagandeform som har hävdats leva upp till kraven på näraliggande och överskådlighet är aktivitet i det lokala territoriet (1996). Med det lokala territoriet avses dock enheter som är betydligt mindre än dagens kommuner. Samband mellan attityd till olika uppdrag. Som framgår av tabell 3 finns det starka samband mellan attity- derna till olika uppdrag. Att vara positiv till att åta sig en typ av uppdrag innebär med andra ord i regel också att man är positiv till att åta sig andra typer av uppdrag. Av dem som är positiva till att åta sig ett förtroendeuppdrag i kommunfullmäktige och/eller nämnd är också positiva till att åta sig ett motsvarande uppdrag i landstingen. I stort sett lika många är positiva till att åta sig ett brukaruppdrag. är positiva till att delta i en medborgarpanel. Samband mellan attityd till olika uppdrag (procent) Som är positiv till Kommentar: I kolumnerna anges hur stor andel av dem som är positiva till uppdrag i kommun, landsting, brukarråd och medborgarpanel som också är positiva till annat uppdrag. Som jämförelsepunkt anges i kolumnen totalt hur stor andel av samtliga i undersökningen som är positiva till respektive uppdrag (se även figur 3). När det gäller attityd till brukaruppdrag och till att delta i en medborgarpanel bland dem som är positiva till att åta sig ett förtroendeuppdrag i och/eller en nämnd i är bilden ungefär densamma. Nästan samtliga av dessa, , visar sig också vara positiva till att åta sig ett förtroendeuppdrag i kommunen. Bland dem som är positiva till att åta sig ett brukaruppdrag är andelen som också är positiva till att åta sig ett förtroendeuppdrag i kommun och i landsting högre än genomsnittet. Över en tredjedel av dessa, , uppger att de är positiva till att åta sig ett kommunalt förtroendeuppdrag och över en fjärdedel, , att de är positiva till att åta sig ett uppdrag i landstingen. Över tre fjärdedelar, , av dem som är positiva till att åta sig ett brukaruppdrag uppger att de också är positiva till att delta i en medborgarpanel. Bland dem som är positiva till att delta i en medborgarpanel är förhållandevis många, , också positiva till att åta sig förtroendeuppdrag i kommun respektive landsting. Andelen positiva är i båda fallen dubbelt så hög som genomsnittet i totalbefolkningen. Över hälften av dem som är positiva till att delta i en medborgarpanel är också positiva till att åta sig ett brukaruppdrag. När det gäller politisk aktivitet visar medborgarundersök- ning att skillnaden mellan könen i flera avseenden är liten härvidlag (m.fl. 1998). Den generella bilden är dock att kvinnor är mer aktiva än män i den lilla demokratin, medan män är mer aktiva än kvinnor i den stora demokratin. Framför allt visar sig kvinnor oftare ta initiativ för att påverka i rollen som småbarnsförälder och i rollen som patient eller anhörig medan män är betydligt mer aktiva i de politiska partierna. Det är också vanligare att män inne- har kommunala förtroendeuppdrag än kvinnor (Hagevi 2000). I figur 4 jämförs kvinnors och mäns uppdragsattityd till olika uppdrag. Båda de uppdragstyper som är knutna till de politiska partierna och som ligger inom ramen för den stora demokratin – förtroendeuppdrag i fullmäktige och nämnd i kommun och lands- ting – har en högre andel positiva män än kvinnor. Störst är skillna- den i attityden till kommunala förtroendeuppdrag; åtta procenten- heter fler män än kvinnor kan tänka sig ett sådant uppdrag. Ande- len som kan tänka sig ett förtroendeuppdrag i är lägre hos både kvinnor och män. Skillnaden mellan könen är i detta avseende . Fler män än kvinnor tycks också vara positiva till att delta i en medborgarpanel. Den relativa skillnaden, det vill säga skillnaden med hänsyn till den absoluta nivån, är dock liten. Uppdragsattityd till brukarråd avviker från övriga uppdragsatti- tyder i det att andelen positiva är högre bland kvinnor än bland män. Av kvinnorna uppger och av männen att de skulle kunna tänka sig att tacka ja till ett sådant uppdrag. Skillnaden mellan könen är inte speciellt stor, men eftersom den bryter mönstret av män som mer positiva till att åta sig uppdrag än kvinnor är den ändå värd att notera. Den ovan konstaterade skillnaden mellan kvinnor och män, enligt vilken de förra var mer aktiva inom den lilla demokratin och de senare mer aktiva i den stora demokratin, går följaktligen igen i kvinnors och mäns attityd till olika slags uppdrag. Kön och andel positiva till olika uppdrag (procent) Intressant att uppmärksamma är vilken effekt barn i hushållet har på kvinnors och mäns uppdragsattityder. Förutom att föräldrar generellt har visat sig vara mer aktiva än icke föräldrar i att försöka påverka och landstingskommunal verksamhet, har dess- utom kvinnliga föräldrar visat sig vara mer aktiva än manliga föräldrar (1995). Hemmavarande barn har en positiv effekt både på kvinnors och på mäns uppdragsattityder. Tabell 4 avslöjar dock att effekten ser olika ut beroende på barnets ålder. Hemmavarande barn har en svag negativ effekt på kvinnors uppdragsattityd men en positiv effekt på mäns. När barnen har kommit upp i skolådern avtar den positiva effekten av hemmavarande barn på manliga föräldrars uppdragsattityd. Bland kvinnliga föräldrar är mönstret det omvända; andelen positiva ökar kraftigt när barnen har nått skolåldern. Kvinnor med hemmavarande barn i skolåldern med att vara något mer positiva än män i samma situation. I attityden till brukaruppdrag är kvinnor med hemmavarande barn i skolåldern betydligt mer positiva än män med hemmavarande barn i skolåldern. Kön, hemmavarande barn och andel positiva till olika uppdrag (procent) 0–6 år 7–13 år 14–17 år Kommentar: I tabellen ingår endast personer som är . Vid flera barn i hushållet baseras ålder på hemmavarande barn på det yngsta barnet i hushållet. har kvinnors representativitet bland kommunalt för- troendevalda förbättrats avsevärt jämfört med mäns. inne- hade kvinnor av alla kommunala förtroendeupp- drag. steg kvinnornas representation kontinuerligt för varje mandatperiod. innehades 40 pro- cent av förtroendeuppdragen i kommunerna av kvinnor. stagnerade den utjämnande utveckling som pågått och andelen förtroendeuppdrag som inneha- des av kvinnor låg kvar på samma nivå (Hagevi 2000). Även när det gäller partipolitisk aktivitet i den stora demokratin har skillnaden mellan kvinnor och män minskat (1999). Emellertid beror inte detta på att kvinnor har blivit mer aktiva. Tvärtom har kvinnors aktivitet i detta avseende minskat – men mäns aktivitet har minskat i ännu större utsträckning. Hur har då kvinnors och mäns uppdragsattityd utvecklats ? Det faktum att kvinnors representativitet förbättrades stadigt , och att kvinnors och mäns faktiska aktivitet i den stora demokratin har blivit mer jämlik , talar för att skillnaden mellan kvinnors och mäns attityd till kommunala förtroendeuppdrag också har minskat. Som framgår av figur 5 har så dock inte skett. Den ovan konstate- rade skillnaden på mellan andel positiva kvin- nor och andel positiva män till kommunala förtroendeuppdrag var varken större eller mindre vid undersökning av kommu- naldemokratiska forskningsgruppen (, 1981) eller vid 1988/undersökning av Förtroendeuppdragsutred- Kön och andel positiva till kommunala förtroendeuppdrag ningen (SOU 1989:108). En slutsats som kan dras av detta är att den förbättrade kvinnorepresentation inte kan förklaras av att skillnaden mellan kvinnors och mäns uppdragsattityd har minskat. Förklaringen torde snarare vara att attityden i de politiska partierna till värdet av jämlik representation av kvinnor och män i de politiska församlingarna har förändrats. När politisk aktivitet i olika åldersgrupper analyseras visar sig både yngre (16–) och äldre (66–) personer generellt sett vara mindre aktiva än personer i yngre medelåldern (31–) och äldre medelåldern (51–) (m.fl. 1998). Skillnaden mellan yngre och medelålders ser dock annorlunda ut än skillnaden mellan äldre och medelålders. Yngre är framför allt mindre aktiva inom ramen för den representativa demokratin. Minst aktiva är de i partiernas verksamhet. Här uppvisar dock äldre en jämförelsevis hög grad av aktivitet; näst personer i äldre medelåldern är äldre den mest partiaktiva åldersgruppen. Äldre är dock betydligt mindre aktiva än övriga i den lilla demokratin. Här visar sig å andra sidan yngre vara relativt aktiva; näst efter personer i yngre medelåldern är yngre under den åldersgrupp som tar flest initiativ att försöka påverka i rollen som brukare av offentlig service. var medelåldern bland kommunalpolitiker . Detta kan jämföras med medelåldern i den valbara delen av befolkningen som var . Två åldersgrupper är starkt underrepresenterade i de kommunala politiska församlingarna: yngre (18–) och äldre (67– år). Den till synes lilla skillnaden mellan kommunalpolitiker- nas och valmanskårens medelålder beror således på att både yngre och äldre är underrepresenterade i de kommunalpolitiska organen. Starkt överrepresenterade är personer i (Hagevi 2000). Figur 6 visar andelen positiva till olika slags uppdrag i olika åldersgrupper. Till att börja med kan konstateras att yngre (18–) inte utmärker sig för att vara särskilt negativa till kommunala förtroendeuppdrag – detta trots att det är fråga om en partipolitisk aktivitet inom ramen för den representativa demokratin. Yngre är tillsammans med personer och den åldersgrupp med störst andel positiva till att åta sig ett kommunalt eller landstingskommunalt förtroendeuppdrag. Perso- ner är något mindre positiva och minst positiva är de . Med undantag från de äldre stämmer uppdragsattityden till kommunala förtroendeuppdrag i olika åldersgrupper dåligt överens med deras representativitet i de kommunala politiska församling- arna. Yngres uppdragsattityd är förhållandevis positiv men trots detta är de kraftigt underrepresenterade. Med medelålders, framför allt de , är det tvärtom; denna åldersgrupps uppdragsattityd är förhållandevis negativ men trots detta är de kraftigt överrepresenterade i de kommunala politiska försam- lingarna. Yngres kraftiga underrepresentation och medelålders kraftiga överrepresentation kan alltså inte sägas beror på att de genomsnitt- ligt sett är mindre respektive mer villiga att åta sig kommunala förtroendeuppdrag. Förklaringen måste i stället sökas någon annanstans, till exempel i partiernas medlemsbas och hur partierna jobbar med att rekrytera såväl nya partimedlemmar som kandidater till kommunala förtroendeuppdrag. Ålder och andel positiva till olika uppdrag (procent) När det gäller attityder till uppdrag i brukarråd och till att delta i medborgarpaneler ser mönstret till stora delar likadant ut som det gör för attityder till kommunala och landstingskommunala förtro- endeuppdrag, men andelen positiva är som väntat genomgående större. En skillnad är emellertid värd att notera. Som framgår av figuren är personer bland de mest positiva till kommunala och landstingskommunala förtroendeuppdrag. Så är dock inte fallet när det gäller attityd till uppdrag i brukarråd. I för- hållande till övriga åldersgrupper är deras attityd till ett sådant uppdrag lägre. Personer med och utan utländsk bakgrund Gruppen invandrade deltar genomgående mindre i politiken än in- födda (m.fl. 1998). Detta gäller både i den stora och i den lilla demokratin. Av de deltagandeformer som finns med medborgarundersökning är kontakt med politiker, tjänstemän, media etc. samt partiaktivet de deltagandeformer där invandrades deltagande skiljer sig mest från de inföddas. Utvecklingen ser inte heller positiv ut (1999). Fram till var skillnaden mellan invandrades och inföddas politiska aktivitet . har dock skillnaderna ökat. Fullt lika negativ utveckling gäller inte invandrades representa- tion i politiska organ. har andelen utrikes födda i kommunfullmäktige gått upp från till 5,4 pro- cent och i från till . Detta motsvarar ökningar på .