sou · GPB314d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Men eftersom människohandeln anses öka internationellt finns det farhågor om att den kommer att öka också i . Vinsterna är så stora att verksamheten jämförs med den internationella drog- och vapensmugglingen, vilket utgör ett skäl till ökningen. FN har uppskattat att de kriminella grupperna tjänar ca på trafficking in women.8 Enligt uppgifter inhämtade från lokala polismyndigheter i och Rikskriminal- polisen finns det en misstanke att en del organisatörer bakom denna handel i använder samma kanaler som finns för annan handel eller en befintlig kriminell affärsverksamhet, t.ex. narkotika. Eftersom människohandel i stor utsträckning sålunda misstänks ha samband med den organiserade brottsligheten är det svårt att närmare uppskatta hur många kvinnor i som varit föremål för denna handel. Också andra faktorer medför svårigheter att uppskatta omfattningen av problemet. Det är ett fenomen i det dolda, och kvinnorna lever oftast illegalt i landet. Handeln har blivit uppmärk- sammad först . I och med införandet av lagen med förbud mot köp av sexuella tjänster och de riktade insatserna från polismyndigheterna för att kontrollera efterlevnaden av den lagen har man stött på kopplerihärvor som visat sig innehålla internationella förgreningar. En hel del av de prostituerade kvinnorna som påträffats i dessa utredningar har varit föremål för människohandel. De nu redovisade omständigheterna i förening med att det internationellt inte har funnits en gemensam definition gör det således 7Sven Axel s. 58, vilken uppgift också bekräftas i bl.a. kontakter med socialförvaltningar och polisen. Det kan tilläggas att trafiken går också åt motsatt håll. Sexturismen består som bekant i att européer åker till tredje världen för att köpa sexuella tjänster. Något om det fenomenet, se kapitel 15. 8Trafficking in Women for the Purpose of Sexual Exploitation s. 3. 428 Handel med människor för sexuella ändamål svårt att avgöra hur många kvinnor som befinner sig här i landet eller transporterats via som ett led i en handel med människor för sexuella ändamål. För att bilda sig en uppfattning om omfattningen har kommittén inhämtat uppgifter om andelen utländska kvinnor i prostitutionen, tagit del av rapporter från bl.a. och Rikskriminalpolisen9 samt intervjuat några av dem som arbetar med frågan. Av det material som kommittén tagit del av framgår följande. Det tycks som om andelen utländska kvinnor har ökat bland prostituerade i . Det står helt klart att antalet kvinnor från de baltiska staterna som prostituerade sig inom gatuprostitutionen ökade dramatiskt när kravet på visum slopades . Det skall dock understrykas att dessa kvinnor inte alltid har varit föremål för regelrätt handel utan att en del har tagit sig hit på egen hand för att prostituera sig. Det sägs att det finns en överetablering av prostituerade i , varför fler har sökt sig hit och att ännu fler kan förväntas söka sig hit. Det kan dock tänkas att lagen med förbud mot köp av sexuella tjänster i viss mån har motverkat och kan komma att motverka detta. har det inletts fler förundersökningar än tidigare angående misstanke om koppleri där kvinnorna i prostitutionen varit föremål för en handel. anser att de svenska förundersökningarna har blivit större i omfattning, att de berör fler kvinnor och att det finns en högre grad av organisation . Länkar mellan den organiserade handeln med kvinnor och narkotikahandeln har vidare påträffats.10 Någon större förändring i antalet anmälda brott rörande koppleri och grovt koppleri har dock inte skett . polisanmäldes visserligen endast 17 sådana brott jämfört med 29 anmälningar . Det har dock rört sig runt 26 anmälningar . –anmäldes 26, 22, 21, 25 och 29 fall av koppleri och grovt koppleri. Eftersom antalet anmälda brott är så få kan man inte tolka den lilla uppgången på ett entydigt sätt. inleddes fem förundersökningar rörande koppleri som kunde härledas till handel med kvinnor. Tre av dessa bedrevs vid polismyndigheten i , en i och en i . Gemensamt för samtliga sex organisatörer var att de var bosatta i och att de hade invandrarbakgrund. De hade ingen koppling till annan organiserad brottslighet. Totalt omfattades 24 kvinnor i 9Det är främst s.k. KUT-rapporter 1999:7, 1999:16 och 2000:1. KUT står för kriminalunderrättelsetjänsten (vid ). 10KUT 2000:1 s. 26 f. Handel med människor för sexuella ändamål 429 åldern 18–31. De kom från , , f.d. , och . inleddes sex förundersökningar och tre stycken (preliminär siffra för ) om koppleri eller grovt koppleri där brottet hade anknytning till handel med utländska kvinnor. En del förundersökningar har lagts ned, bl.a. i brist på bevis. Inte sällan är förundersökningarna förenade med både höga utrednings- kostnader och praktiska svårigheter att utreda brottsmisstankarna; kvinnorna lämnar landet eller avvisas när de påträffas och de som köpt deras sexuella tjänster vill inte medverka i en rättegång. Kommittén återkommer till dessa frågor nedan under avsnitt 14.5. –2000 har i vart fall sju mål avseende koppleri eller grovt koppleri där det varit frågan om handel med kvinnor för sexuella ändamål prövats i domstol. Ett av de mest uppmärksammade var det som gick under benämningen Gyllene ratten.11 Fyra personer dömdes för bl.a. koppleri och grovt koppleri. Åtalet omfattade främjande eller utnyttjanden av upp emot 20 kvinnors prostitution. Den yngsta kvinnan var när hon förmåddes att börja prostituera sig i . Samtliga kom från . Organisatörerna hade också utländsk bakgrund. Även utländska barn och tonåringar har påträffats i som prostituerade, varav den yngsta uppges ha varit . Det finns visserligen påståenden om att antalet inblandade minderåriga ökar12, men det finns inga säkra uppgifter om hur många barn och ungdomar som utsätts för denna handel varken i eller internationellt. Organisationen har genomfört en studie om minderåriga i prostitution, pornografi och människohandel i . Också homosexuell kommersiell exploatering har ingått i studien. Syftet med studien har varit att undersöka omfattningen av förekomsten samt formerna för och orsakerna till verksamheten inom ramen för en kvalitativ studie. Det övergripande målet har varit att mana myndig- heterna att ta problemet med kommersiell sexuell exploatering av barn på allvar. Resultatet kommer att presenteras . 11Svea hovrätts dom i mål B 5842-00. 12Se bl.a. utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhetsfrågor, Betänkande om kommissionens meddelande till Rådet och om vidare åtgärder i kampen mot kvinnohandel (KOM(1998) 726 – C5-0123/1999 – 1999/2125(COS), s. 19. 430 Handel med människor för sexuella ändamål 14.3Internationella instrument som behandlar människohandel för sexuella ändamål Slaveriets avskaffande var tidigt en viktig målsättning för länders gemensamma humanitära strävanden.13 Förbud mot slaveri och slavhandel genomfördes och internationella överenskommelser träffades. Så undertecknades t.ex. en konvention 1926 i , vilken kompletterades . Handel med kvinnor och barn förbjöds genom särskilda konventioner, se bl.a. överenskom- melse om åtgärder mot den s.k. vita slavhandeln, konvention angående bekämpande av den vita slavhandeln, konvention för undertryckande av handeln med myndiga kvinnor samt konventioner om förhindrande av handel med människor och utnyttjan- de av annans prostitution. I FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna liksom i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna finns bestämmelser som förbjuder slaveri och tvångsarbete samt slavhandel. Med hänsyn till kommitténs uppdrag gås endast några av de numera aktuella internationella överenskommelserna igenom. Det är om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (artikel 6), den gemensamma åtgärden inom EU av om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn, om barnets rättigheter (barnkonventio- nen) och ett antaget tilläggsprotokoll till det samt protokoll om människohandel till om gränsöverskri- dande organiserad brottslighet. 14.3.1Internationella instrument upprättade inom FN om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor Den i kommitténs direktiv utpekade om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor trädde 1981. Det är 163 stater som har anslutit sig till (ratificerat) konventionen. 13 , Mänskliga rättigheter i europeisk praxis. En kommentar till om de mänskliga rättigheterna. upplaga 1:2 1998, s. 84 f. Handel med människor för sexuella ändamål 431 bindande för dessa stater. Emellertid har denna konvention osedvanligt många reservationer, ca 150 stycken, vilket anses ha försvagat dess genomslagkraft. hör inte till de stater som utnyttjat möjligheten att lämna förbehåll.14 konvention var modern eftersom den innehåller både politiska och civila rättigheter samt ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Den riktar sitt skydd mot kränkningar som sker både i den privata sfären, såsom hemmet, och i det offentliga livet. Ett övervakningsorgan, , skall övervaka hur staterna följer sina åtaganden.15 De stater som har tillträtt konventionen skall fortlöpande rapportera till kommittén. beslutade FN i ett tilläggsprotokoll till konvention att införa individuell klagorätt. Protokollet har inte trätt i kraft. Konventionsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder, inklusive lagstiftning, för att bekämpa alla former av handel med kvinnor och utnyttjande av kvinnoprostitution. Detta föreskrivs i artikel 6. Förutom att konventionen pekar ut lagstiftning som en lämplig åtgärd, säger den inte vilka slags åtgärder som skall vidtas eller på vilket sätt staterna skall bekämpa handeln och utnyttjandet av kvinnorna. Det finns ingen definition av vad som menas med handel med kvinnor i konventionen. antog FN en deklaration om avskaffande av våld mot kvinnor. Syftet med deklarationen var bl.a. att stärka konvention. I deklarationen uppmanas staterna att tillträda konventio- nen och att dra tillbaka eventuella reservationer mot den. Deklarationen är visserligen inte ett bindande instrument men har en moraliskt förpliktande betydelse. Eftersom det är som har antagit den är deklarationen principiellt ett uttryck för staternas gemensamma strävanden. deklaration sägs att uttrycket våld mot kvinnor omfattar också fysiskt, sexuellt och psykiskt våld som förekommer i samhället, innefattande våldtäkt, sexuella utnyttjanden, sexuella trakasserier och anspelningar på arbetet, inom utbildningsinrättningar och andra institutioner, handel med kvinnor (trafficking in women) samt påtvingad prostitution. Denna definition finns i artikel 2 b). Deklaratio- nen anvisar inte något specifikt sätt att angripa det beskrivna våldet mot kvinnor. Vid FN:s fjärde kvinnokonferens i antogs enhälligt dels en deklaration, den s.k. Pekingdeklarationen, dels en handlings- plan. 189 länder var representerade under konferensen. 1979/80:147, AU 1979/80:30, rskr 1979/80:327. 15Kvinnokommittén heter på engelska of all forms of Discrimination of Women, CEDAW. 432 Handel med människor för sexuella ändamål planen urskiljer tolv kritiska områden samt definierar långsiktiga mål och åtgärder som skall vidtas de kommande fem åren av regeringar, det internationella samfundet, frivilligorganisationerna och det privata näringslivet för att förbättra kvinnors villkor. Handlingsplanen rekommenderade bl.a. staterna att upprätta nationellt och internationellt samarbete för att komma till rätta med kriminella organisationer som bedriver kvinnohandel. om gränsöverskridande organiserad brottslighet Som har redovisats antog FN en konvention om gränsöverskridande organiserad brottslighet. Den heter på engelska the United Nations Convention against Transnational Organized Crime. Syftet med konventionen är att främja ett internationellt samarbete för att förebygga och bekämpa gränsöverskridande organiserad brottslighet mer effektivt. Konventionen kan kompletteras med ett eller flera tilläggsprotokoll. Som också har redovisats antogs ett tilläggsprotokoll om människohandel, nämligen the Protocol to Prevent, Suppress and Punish Trafficking in Persons, Especially Women and Children. antogs ett andra tilläggsprotokoll som behandlar människo- smuggling, the Protocol against Smuggling of Migrants by Land, Sea and Air. Avsikten var att också ett tredje tilläggsprotokoll om illegal vapenhandel skulle antas då, men arbetet med den hade inte hunnit slutföras. För att en stat skall kunna ansluta sig till ett protokoll krävs att den ratificerar konventionen. Ett tilläggsprotokoll skall tolkas tillsammans med konventionen varvid det skall tas hänsyn till syftet med ifrågavarande protokoll. De brott som föreskrivs enligt protokollet om människohandel skall anses som brott enligt konventionen (artikel 37 konventionen jämfört med artikel 1 protokollet om människohandel). Syftet med protokollet om människohandel är att förebygga och bekämpa handel med människor varvid kvinnor och barn särskilt skall uppmärksammas, att skydda och bistå offren för handeln med full respekt för deras mänskliga rättigheter samt att främja samarbete mellan konventionsstaterna för att nå de sålunda angivna syftena. Protokollet är tillämpligt, om inte annat särskilt anges, på förebyggande och utredande åtgärder samt vid åtal för de brott som bestämts i enlighet med artikel 5. Det gäller dock endast under förutsättning att brotten är gränsöverskridande eller involverar en Handel med människor för sexuella ändamål 433 organiserad kriminell sammanslutning. Protokollet är tillämpligt också på åtgärder som innebär ett skydd för offren för handeln (artikel 4). Innan det protokoll om människohandel som hör till FN- konventionen om gränsöverskridande organiserad brottslighet antogs fanns det som sagt inget internationellt instrument som behandlade alla aspekter av människohandel och det fanns ingen samlad definition. har alltså staterna enats om vad som avses med människohandel eller med trafficking in persons. Den definition som finns i artikel 3 är dock inte begränsad till handel med människor för sexuella ändamål. Eftersom den ännu inte finns i svensk översättning återges den engelska texten här. a)Trafficking in person shall mean the recruitment, transportation, transfer, harbouring or receipt of persons, by means of the threat or use of force or other forms of coercion, of abduction, of fraud, of deception, of the abuse of power or of a position of vulnerability or of the giving or receiving of payments or benefits to achieve the consent of a person having control over another person, for the purpose of exploitation. Exploitation shall include, at a minimum, the exploitation of the prostitution of others or other forms of sexual exploitation, forced labour or services, slavery or practices similar to slavery, servitude or the removal of organs; b)The consent of a victim of trafficking in persons to the intended exploitation set forth in subparagraph (a) of this article shall be irrelevant where any of the means set forth in subparagraph (a) have been used; c)The recruitment, transportation, transfer, harbouring or receipt of a child for the purpose of exploitation shall be considered trafficking in persons even if this does not involve any of the means set forth in subparagraph (a)of this article; d)Child shall mean any person under eighteen years of age. Definitionen är således vidare än den som föreskrivs i den gemen- samma åtgärden . Den ställer dessutom högre krav på de anslutande staterna eftersom den bl.a. föreskriver att de skall införa särskilda straffbestämmelser som omfattar de beskrivna handlingarna. Sålunda sägs att varje konventionsstat skall anta sådana rättsliga och andra åtgärder som är nödvändiga för att kriminalisera som ett brott sådana handlingar som beskrivs i artikel 3 när de begåtts uppsåtligen (artikel 5 p. Varje stat skall dessutom anta sådana rättsliga och andra åtgärder som är nödvändiga för att kriminalisera försök till eller medverkan i sådana handlingar (artikel 5 p. 434 Handel med människor för sexuella ändamål Som inledningsvis anmärkts undertecknade konventionen och också de båda tilläggsprotokollen. Samtliga FN:s medlemsstater undertecknade konventionen och i betydande utsträckning också de två tilläggsprotokollen. Alla tre dokument undertecknades av medlemsstaterna i EU liksom av Kommissionen för EU:s räkning. Kommittén har i bl.a. avsnitt 4.4 och 6.5 redogjort för barnkonven- tionen. Vad som därutöver kan nämnas i detta sammanhang är följande. Konventionsstaterna skall vidta alla lämpliga nationella, bilaterala och multilaterala åtgärder för att förhindra bortförande och försäljning av eller handel med barn för varje ändamål och i varje form (artikel 35). Bestämmelser som kan ha betydelse för arbetet mot människohandel finns också i två andra artiklar. Konventionsstaterna har sålunda åtagit sig att vidta åtgärder för att bekämpa olovligt bortförande och kvarhållande av barn i utlandet. För det ändamålet skall staterna främja ingåendet av bilaterala eller multilaterala överenskommelser eller anslutning till befintliga överenskommelser (artikel 11). Vidare skall konventionsstater som erkänner och/eller tillåter adoption säkerställa att barnets bästa främst beaktas och se till att adoptioner får ske endast efter beslut av behörig myndighet samt efter samtycke av berörda föräldrar, anhöriga eller särskilda företrädare. Vidare skall åtgärder vidtas för att förhindra att obehörig kan ske i samband med adoptioner (artikel 21). ansåg att bortförande och försäljning av eller handel med barn visserligen är synnerligen allvarliga problem, men menade att de är av perifer natur för svenska förhållanden. Kommittén valde därför att inte gå in närmare på frågan.16 Två tilläggsprotokoll till antogs i . Ett tilläggsprotokoll handlar om handel med barn, barnpornografi och barnprostitution. Det andra tilläggsprotokollet avser barn i väpnade konflikter. Enligt protokollet som handlar om handel med barn, barnpornografi och barnprostitution anses som försäljning av barn (sale of children) varje handling eller transaktion genom vilken ett barn överlåts från en person eller grupp av personer till en annan mot ersättning eller av 16 Barnets bästa i främsta rummet (SOU 1997:116) s. 495. Handel med människor för sexuella ändamål 435 annan anledning (artikel 2 a).17 Varje konventionsstat skall tillförsäkra, som ett minimum, att vissa handlingar och aktiviteter kan lagföras i staten oavsett om de begåtts i landet eller utomlands och oavsett om de har skett i organiserad form eller inte. De handlingar och aktiviteter som räknas upp när det gäller försäljning av barn är erbjudandet, leveransen eller mottagandet av ett barn, oavsett på vilket sätt det har skett, för att sexuellt exploatera det (artikel 3 p. 1 a i). Varje stat skall se till att dessa handlingar är straffbara och att de är förenade med lämpliga straff som tar hänsyn till brottens allvarliga natur (artikel 3 p. Frågan om tillträde till protokollen bereds i . Arbetet mot människohandel har inte bara bedrivits genom att EU antog en gemensam åtgärd . Här lämnas en kort översikt över några andra åtgärder som vidtagits inom EU samt några andra dokument av visst intresse för kommitténs uppdrag i denna del. I anslutning härtill redovisas för några uppföljningar i . Det s.k. STOP-programmet är också en gemensam åtgärd. Programmet antogs av rådet.18 Syftet med STOP- programmet är att ge stöd till och främja utbyte mellan personer med ansvar för att bekämpa människohandel och sexuellt utnyttjande av barn. Tanken var alltså att programmet skulle stimulera och skapa nätverk och praktiskt samarbete mellan de ansvariga i medlems- länderna samt att öka och målinrikta kunskaperna. Programmet planerades inledningsvis för perioden –2000. Det har föreslagits att programmet skall förlängas . har samarbetat med , , och samt i ett STOP-finansierat projekt som syftade till främst att bygga ett nätverk mellan dessa länder för informationsutbyte, analys och bekämpning av handel med kvinnor.19 I projektet ingick också att kartlägga handeln och de brottsliga och 17Översättningarna är kommitténs egna. 18Gemensam åtgärd 96/700/RIF, EGT L 322, 12.12.1996 s. 7. Se också STOP Årsprogram (1999/C 12/06). 19KUT-rapport 2000:1 s. 12, jfr KUT 1999:16. 436 Handel med människor för sexuella ändamål sociala problem som kan relateras till handeln, samla information om lagstiftning, ansvariga myndigheter och instanser, befintliga kartläggningar och studier. Vidare var avsikten att få fram uppgifter om den organiserade kriminaliteten samt att utforska möjligheter att skydda offren. Arbetet är dokumenterat i rapporten up a network for monitoring, analysing and combatting trafficking in women and children, publicerad . Den gemensamma åtgärden om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn är beslutad inom EU:s s.k. tredje pelare. Den är därför inte direkt tillämplig här i landet, men medlemsstaterna har åtagit sig att före utgången av uppfylla skyldigheterna enligt åtgärden. Detta innebär bl.a. att , liksom övriga medlemsstater, åtagit sig att se över sin lagstiftning och praxis för att se till att de beteenden som beskrivs i åtgärden är straffbelagda och att brotten leder till effektiva, väl avvägda och avskräckande straffrättsliga påföljder. Vidare har staterna påtagit sig att öka det internationella samarbetet för att bekämpa dessa brott. I den gemensamma åtgärden lämnas under avdelning I Mål till ledning för medlemsstaternas tillämpning av åtgärden vissa beteckning- ar och definitioner (Avd I A och B). Det sägs dock uttryckligen att dessa inte skall påverka mer specifika definitioner i medlemsstaternas lagstiftning. I den gemensamma åtgärden avses sålunda följande med i)handel: varje beteende som underlättar att någon reser in i, reser igenom, vistas inom eller reser ut ur en medlemsstats territorium i de syften som anges i B b och B d. ii)sexuellt utnyttjande: när det gäller barn, vart och ett av följande beteenden: a) att förmå eller tvinga ett barn att delta i varje form av olaglig sexuell aktivitet; b) att utnyttja ett barn för prostitution eller andra olagliga sexuella aktiviteter; c) att utnyttja barn i pornografiska föreställningar och i pornografiskt material, däribland att framställa, sälja och distribuera eller på annat sätt bedriva handel med sådant material samt att inneha sådant material. iii)sexuellt utnyttjande: när det gäller en vuxen person, i vart fall att utnyttja den vuxna personen för prostitution. Handel med människor för sexuella ändamål 437 För att förbättra det rättsliga samarbetet med avseende på kampen mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn skall varje medlemsstat åta sig att, med iakttagande av varje medlemsstats konstitutionella regler och rättsliga traditioner, se över de relevanta delarna av sin nationella lagstiftning rörande de åtgärder som anges i avdelningarna II och III om följande slag av uppsåtliga beteenden, i enlighet med det förfarande som anges i avdelning IV. a)Att i vinstsyfte sexuellt utnyttja andra personer än barn, n när tvång, i synnerhet våld eller hot, används, eller n genom svikligt förfarande, eller n när det förekommer missbruk av myndighet eller annan påtryckning som är av sådan art att personen inte har något annat verkligt och godtagbart val än att ge efter för den påtryckning eller det missbruk som utövas, b)att i vinstsyfte bedriva handel med andra människor än barn i syfte att utnyttja dem sexuellt under de förhållanden som anges under a). c)Att sexuellt utnyttja eller missbruka barn. d)Att bedriva handel med barn i syfte att utnyttja eller missbruka dem sexuellt. Även om beskrivningen av handeln är tämligen vid är den definition som finns i det nya FN-dokumentet vidare. För det första omfattar den fler ändamål, dvs. inte endast handel för sexuella ändamål. För det andra omfattar definitionen i det senare dokumentet redan den som t.ex. rekryterar någon med syfte att han eller hon skall prostituera sig eller bli utsatt för annat sexuellt utnyttjande.