sou · GPB3107 · 2002-01-01 00:00:00 — Enligt min mening innebär förslagen om sökandes reella kompetens att högskolans tillgänglighet ökar. högskolor är rekryteringsfrågan av mycket stor vikt mot bakgrund av det allmänt svåra rekryteringsläget . Mitt förslag: Högskolorna bör tilldelas medel för att underlätta marknadsföring av yrkeshögskoleutbildning, samt för rekrytering till dessa utbildningar. Medel ska ges till lärosäten som erhållit examensrätt för yrkeshögskoleutbildningar. Min bedömning är att yrkeshögskoleexamen kan komma att re- krytera fler studenter från studieovana miljöer. Detta kommer att minska den sociala snedrekryteringen till högskolan. Utbildning till lärare för gymnasieskolans program med yrkesämnen råder det brist på lärare till gymnasiets program med yrkes- ämnen. Genomsnittsåldern är hög och rekryteringen till lärarut- bildningen med denna inriktning är låg. prognostiserar Mycket stor risk eller Stor risk för lärarbrist inom 10 av 12 av gym- nasiets program med yrkesämnen. En viktig funktion för yrkeshögskoleutbildning är att fungera som en rekryteringsgrund för utbildning till yrkeslärare på gymna- siet. Detta motiverar att yrkeshögskoleutbildningar kopplas till gymnasieskolans program med yrkesämnen och också ges med en mängd olika inriktningar. Jag har kunnat konstatera att erfarenheterna av YTH har varit po- sitiva och bör kunna spridas även till andra områden. Personer med yrkeserfarenhet från fler områden än de som är aktuella, måste få tillgång till den positiva utbildningsform som YTH utgör. Jag har under mitt utredningsarbete funnit att de som har erfa- renhet av YTH anser att ett förmånligt studiestöd är en av förut- sättningarna för YTH. För att kunna rekrytera personer som är yr- kesverksamma inom sektorer utan tradition av högskoleutbildning till längre vidareutbildningar, anses ett förmånligt studiestöd vara en nödvändighet. Detta framhålls även av en mängd remissinstanser i deras svar på mitt delbetänkande. En hög kompetens är en viktig konkurrensfördel för gentemot andra länder och därmed en förutsättning för att öka till- växten i landet. råder brist på denna kompetens i såväl näringslivet som inom vissa delar i den offentliga sektorn. Jag anser därför att det behövs särskilda insatser i form av ett förmånligare studiestöd för vissa grupper av studenter för att öka möjligheterna för ett ökat antal personer att fördjupa sina yrkeskunskaper. Regeringen anför också i sin proposition Ett reformerat studiestöd (prop. 1999/2000:10) att det prioriterade bidraget som är en möjlighet för studerande vid YTH ska kunna avpassas i förhållande till förändrade utbildningsbehov i samhället. Mina förslag är: Alternativ 1: De studenter som läser på utbildningar som leder till yrkeshögskoleexamen, är dock högst och har yrkesverksamhet, ska erhålla studiemedel med förmånligare bidrag. Detta betyder att de erhåller av studiemedelsbeloppet i bidrag. Övriga studenter på yrkeshögskoleutbildning erhåller vanligt studie- medel. Merkostnaden för detta vid fullt utbyggd yrkeshögskoleutbildning, där hälften av helårsstudenterna antas vara studenter med yrkeslivs- erfarenhet, blir . För att statsmakterna ska kunna dimensionera anslaget för studie- stöd för denna grupp och garantera att alla studenter med yrkeslivserfarenhet som antas till yrkeshögskoleutbild- ning erhåller en förmånligare bidragsandel, bör antalet platser på yr- keshögskoleutbildning som erbjuds av högskolorna samordnas med det anslag som statsmakterna anvisar för studiemedel till denna grupp. Alternativ 2: Ordinarie studiemedel ska gälla även för studenter på yrkeshögskoleutbildning. Jag förordar en lösning enligt alternativ 1 mot bakgrund av de mo- tiv som anges ovan. Jag vill dock påtala att statsmakterna enligt mitt förslag också skulle ha en möjlighet att begränsa stödet till en mindre grupp studenter. Detta kan bli aktuellt om exempelvis hög- skolorna inte har möjlighet att rekrytera studenter i den omfatt- ning som förutsätts i mitt förslag. Ett mindre kostnadskrävande alternativ vore att ovan nämnda studenter ges ett studiestöd med exempelvis av beloppet i bi- drag. Jag anser dock att detta vore ett alltför stort avsteg från den princip som gäller för det nya, sammanhållna studiemedelssyste- met. Nivåerna i detta är också utformade särskilt med tanke på att kompensera för tidigare svux. Ett bättre alternativ vore då enligt min mening att regeringen reglerar antalet förmånliga studiestöd till färre studenter än de 10 000 helårsstudenter (hås) som jag före- slår. Högskolorna bör också i fortsättningen utforma utbildningar som medger yrkesverksamhet parallellt med studier, exempelvis i form av utbildning varvad med yrkesverksamhet (så kallad COOP- utbildning), flexibelt upplägg och distansutbildning, där så är lämpligt. Likaså bör arbetslivet i högre utsträckning aktivt bidra med ekonomisk finansiering vid utbildning. Kriterier för utvärdering av yrkeshögskoleutbildning Enligt högskolelagen ska högskolans utbildning vila på vetenskaplig eller konstnärlig grund och på beprövad erfarenhet. Många ställer begreppen vetenskap och beprövad erfarenhet mot varandra, som om de vore varandras motsatser. Jag menar att man istället bör se denna gräns som flytande, och istället tala om tyngdpunktsför- skjutningar och samverkan mellan olika kunskapsformer. Medan det råder viss samstämmighet kring hur man kan precisera vetenskap, är begreppet beprövad erfarenhet inte definie- rat. Det centrala med beprövad erfarenhet är enligt min mening just att den är beprövad, det vill säga att erfarenheten genom kritisk granskning utsatts för prövning. Det centrala för kvalitetskriterier vad gäller beprövad erfarenhet blir då att se i vilken mån studenterna erhållit förmågan att om- vandla erfarenhet till beprövad erfarenhet genom kritisk analys. Enligt min mening finns behovet av att utrusta studenten med kri- tisk reflektion och förmåga att knyta samman teoretisk kunskap med praktiska erfarenheter inom samtliga utbildningsområden. Kriterier för att utvärdera kvalitet är inte något statiskt utan krä- ver en pågående omprövning och analys för att vara relevanta och aktuella. De skiljer sig också åt beroende på vilken utbildning som granskas. Ovanstående definition av begreppet beprövad erfarenhet leder till att det främst måste vara utbildningens former och inne- håll, och hur studenten tillägnar sig dessa, snarare än yttre faktorer, som granskas vid en studie av kvalitet i bemärkelsen beprövad erfa- renhet. Lärarens roll blir central i det att studenten ska tillägna sig ett förhållningssätt till det egna arbetet. En fokusering på lärandet av kritisk granskning kräver en omvärdering av den pedagogiska verk- samheten såväl som en värdering av lärarnas kunskaper på detta område. Dessa går inte alltid att översätta till akademiska meriter. Högskolorna har möjligheter att befordra lärare inte bara på akademiska meriter utan även på såväl pedagogiska meriter som praktiska erfarenheter från områden som är viktiga för vissa utbild- ningar. Detta bör uppmärksammas ytterligare och lärarnas meriter i detta avseende bör också lyftas fram i en kvalitetsgranskningssitua- tion. Av instruktion bör tydligt framgå att verket ska utarbeta kriterier för kvalitetsbedömning av högskoleutbild- ning vad avser såväl vetenskaplig och konstnärlig grund som be- prövad erfarenhet. Dessa kriterier bör precis som tidigare utarbeta tillsammans med lärosätena. 1Utredningens uppdrag och arbete Mitt uppdrag är att utreda vissa frågor om kortare yrkesutbild- ningar inom högskolan med utgångspunkt i den nuvarande yrkes- tekniska utbildningen (YTH). Jag ska analysera behovet av kortare yrkesutbildning främst mot bakgrund av de stora strukturföränd- ringar som sker inom såväl näringslivet som den offentliga sektorn. I uppdraget ingår även att klarlägga arbetsmarknadens behov av olika kortare yrkesutbildningar. Vidare ska jag utreda och lämna förslag till sådana förändringar som jag anser bör vidtas för att det skall vara möjligt att utöka an- talet kortare yrkesutbildningar i högskolan inom nya områden. Jag ska överväga olika examensbenämningar och analysera om den högre bidragsandelen i studiemedlen för YTH-studerande bör bi- behållas. I uppdraget ingår också att överväga behovet av komplettering av högskolelagen och högskoleförordningen vad gäller begreppet be- prövad erfarenhet. Slutligen ska jag lämna förslag på kriterier för utvärdering av de kortare yrkesinriktade högskoleutbildningarna. Arbetet skall slutredovisas . I enlighet med direktiven har jag lämnat ett delbetänkande där jag bland annat berörde: förslag om examensbenämning, översiktlig beskrivning av vilka utbildningar som finns inom högskolan och som berörs av förslaget, samt ställningstagande vad gällde eventuella förslag till förändringar i högskolelagen. Utredningens uppdrag och arbete I delbetänkandet En ny yrkeshögskoleutbildning (SOU 2001:40) konstaterade jag att utbudet av kortare yrkesinriktad utbildning i den svenska högskolan är litet. Mot bakgrund av det behov av yr- kesutbildning som redovisades, inte minst av arbetsmarknadernas parter, föreslog jag att den nuvarande yrkestekniska utbildningen utvidgas mot nya områden och nya studerandegrupper, då särskilt yngre studerande. Namnet på examen bör ändras till yrkeshögsko- leexamen. Jag kunde också konstatera att dagens bestämmelser vad avser högskoleutbildningens betoning av vetenskap respektive be- prövad erfarenhet är tillfredsställande, och föreslog därför ingen ändring av gällande lag. Därefter har mitt delbetänkande remitterats av Utbildningsde- partementet till samtliga landets högskolor, arbetsmarknadens parter samt ett antal myndigheter och organisationer. Regeringen har i sina propositioner Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15), Budgetpropositionen (prop. 2001/02:1) samt En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4) valt att i vissa delar kommentera förslagen som ges i delbetänkandet. Regeringen uttalar sitt principiella stöd för förslagen och anslår även särskilda medel för en utveckling av kortare yrkesutbildningar i högskolan. Under det fortsatta arbetet har jag valt att närmare precisera vissa principiella frågor som är viktiga för högskolans framtida för- utsättningar att utveckla yrkeshögskoleutbildning. Dessa gäller hu- vudsakligen arbetsmarknadens efterfrågan vad gäller yrkeshögsko- leutbildning, organisatoriska förutsättningar för en utveckling av yrkeshögskoleutbildning inom högskolan, vissa frågor som rör ut- formning av en framtida yrkeshögskoleutbildning, förutsättningar för rekrytering av studenter till denna utbildning samt frågor rö- rande studiestöd. Jag har också särskilt analyserat frågan angående kvalitetskriterier för beprövad erfarenhet. En referensgrupp har biträtt utredningen. I referensgruppen har följande personer ingått: kanslirådet , Ut- bildningsdepartementet, utredaren , Högskole- verket, professorn , , kanslirå- det , samt före detta vice ordförande , . Gruppen har haft 3 möten . Gruppens funktion har huvudsakligen varit rådgivande, på så sätt att de i största mån fått Utredningens uppdrag och arbete möjlighet att diskutera och kommentera utredningens arbete och texter. De slutsatser och förslag som jag presenterar i slutbetän- kandet är dock mina. I de fall referensgruppen haft avvikande upp- fattning har de haft möjlighet att uttrycka detta under arbetets gång, men dessa redovisas inte skriftligt. Förvaltningschef har på mitt uppdrag gjort en särskild analys av dagens kostnader för YTH samt utrett vissa frå- gor som underlag för mina ställningstaganden vad gäller statsmak- ternas styrning av yrkeshögskoleutbildning. Dessa redovisas i ka- pitel 7 respektive kapitel 10. I uppdraget ingick att utarbeta kvalitetskriterier för beprövad erfarenhet. Detta redovisas i kapitel 13. I detta arbete har profes- sorn varit mig särskilt behjälplig. har också skrivit en särskild skrift som underlag för utredningens arbete. Denna skrift finns som bilaga tre till betänkandet. Jag har även sammankallat en hearing med representanter från Högskole- verket och personer från olika utbildningsområden för att särskilt diskutera detta. Deltagare vid denna hearing redovisas i bilaga 7. I uppdraget ingick även att precisera inom vilka områden yrkes- högskoleutbildning kan vara aktuell. Förutom att jag diskuterat frågan enskilt med i huvudsak arbetsmarknadens parter, har jag också valt att belysa även denna fråga i form av en hearing. Delta- gare vid denna hearing redovisas i bilaga 7. Under arbetets gång har frågan om relationen mellan kvalificerad yrkesutbildning (KY) och den tänkta yrkeshögskoleutbildningen framhållits som särskilt viktig av flertal personer. Flera instanser som avgivit remissvar på delbetänkandet anser att ett förtydligande gällande detta är önskvärd. Jag har därför valt att bjuda in vissa re- presentanter med erfarenhet från såväl KY som högskoleutbildning för en klarläggande diskussion. Deltagare i denna diskussion redo- visas i bilaga 7. Jag har tidigare sammanträffat med övriga kommittéer och ut- redningar som är verksamma inom eller har beröring med det om- råde som min utredning tar upp. Dessa är Kommittén om gymna- sieskolans utbud av studievägar (dir. 2000:35) och yrkesutbildning (dir. 1996:26, 1996:41). Vidare har jag sammanträffat med berörda myndigheter och organisationer såsom , , marknadspolitisk utvärdering, arbetsmarknadens parter samt uni- versitet och högskolor. Utredningens uppdrag och arbete Liksom i mitt delbetänkande, används även i detta slutbetän- kande genomgående begreppet högskolan som samlingsnamn för såväl universitet som högskolor. Begreppet högskoleutbildning omfattar således sådan utbildning som ges på såväl universitet som högskolor. Statistik har presenterats uppdelad efter kön där så har varit möjligt. 2Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen Mitt uppdrag från regeringen är att utreda vissa frågor om kortare yrkesutbildningar inom högskolan. Jag ska se över den nuvarande strukturen på högskolans kortare yrkesutbildningar med utgångs- punkt i den nuvarande yrkestekniska utbildningen (YTH), bland annat för att se om YTH kan utvecklas mot nya områden och mot nya studerandegrupper. I uppdraget ingår även att analysera beho- vet av kortare yrkesutbildning främst mot bakgrund av de stora strukturförändringar som sker inom såväl näringslivet som den offentliga sektorn. Jag skall också utreda och lämna förslag till sådana förändringar som bör vidtas för att det skall vara möjligt att utöka antalet kortare yrkesutbildningar i högskolan inom nya områden. I detta arbete skall jag överväga olika examens- benämningar. Frågan om studiestöd ska också analyseras, främst utifrån frågeställningen om den högre bidragsandelen i studie- medlen för YTH-studerande bör bibehållas. I uppdraget ingår även att överväga behovet av komplettering av högskolelagen och hög- skoleförordningen avseende begreppet beprövad erfarenhet. Slutligen ska jag lämna förslag på kriterier för utvärdering av de kortare yrkesinriktade högskoleutbildningarna. Arbetet skall slut- redovisas . En del i detta arbete skulle enligt direktiven redovisas i ett del- betänkande . I delbetänkandet skulle i huvudsak föl- jande frågor besvaras: förslag om examensbenämning, översiktlig beskrivning av vilka utbildningar som finns inom högskolan och som berörs av förslaget samt eventuella förslag till förändringar i högskolelagen. Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) överlämnade jag därför mitt delbetänkande En ny yrkeshögskoleutbildning (SOU 2001:40) till forsknings- och utbildningsministern. remitterade betänkandet och mina förslag låg därefter till grund för delar i regeringens propositioner Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15), Budgetpropositionen (prop. 2001/02:1) samt En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4). Då jag i delbetänkandet gör flera principiella ställningstaganden som styrt det fortsatta arbetet, väljer jag att i detta slutbetänkande redogöra för några av de slutsatser och förslag som där presenteras. Jag redogör även översiktligt för de huvudsakliga synpunkter som remissinstanserna framfört, liksom för de ställningstaganden som regeringen presenterar i ovan nämnda propositioner. Det finns dock anledning att närmare återkomma till både remissinstansernas synpunkter i vissa särskilda frågor, liksom regeringens ställnings- taganden i ovanstående propositioner längre fram i detta betänkande. 2.2Sammanfattning av delbetänkandet En ny yrkeshögskoleutbildning Jag konstaterar i delbetänkandet att endast ett fåtal högskolor erbjuder kortare, yrkesinriktad utbildning i någon högre utsträck- ning. Bland de som har ett utbud av sådan utbildning kan nämnas , , och . erbjuder flera kortare utbildningar med konstnärlig inriktning. ger flera YTH-utbildningar. Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) Tabell: Samtliga högskolor sorterade efter i vilken utsträckning de erbjuder sammanhållna utbildningsprogram på grundutbildnings- nivå som omfattar högst 100 poäng. Uppdelningen är gjord efter antal utbildningar som erbjuds, inte utbildningens volym. Infor- mationen är inhämtad huvudsakligen efter vilka utbildningar som erbjudits /01. Utbildningar som har antagning var tredje termin eller mer sällan kan därför saknas i sammanställ- ningen. Erbjuder 1–2 Erbjuder 3–5 kortare än 120 poäng Källa: En ny yrkeshögskoleutbildning, SOU 2001:40 Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) Min kartläggning visar också att andelen korta examina (mindre än 120 poäng) har minskat från att /94 ha utgjort av det totala antalet examina, till att endast omfatta av det totala antalet examina. Antalet yrkesteknisk högskoleexamen (YTH) har också minskat. /94 var antalet YTH-exa- mina 485. /00 var det 313. I min kartläggning har det framkommit många positiva erfaren- heter av YTH bland studenter, högskolor och arbetsgivare. Trots detta finns det vissa negativa tendenser i utvecklingen av YTH. Utbildningen har svårt att marknadsföra sig då den vänder sig till andra grupper av studenter än vad högskolans övriga utbildningar gör. Nuvarande bestämmelser om studiestöd, som innebär att endast sådana utbildningar som anordnades 1994 berättigar till för- månligare studiestöd, har också bidragit till att utveckling av nya inriktningar av YTH försvårats. Det finns flera orsaker till att högskolan inte anordnar kortare yrkesutbildning i någon högre utsträckning. I mitt delbetänkande anger jag några tänkbara orsaker. Ett skäl är att högskolans resurser per student har minskat. Detta har inneburit att högskolan rationa- liserat sin verksamhet och kurser och utbildningar som inte är eko- nomiskt lönsamma har lagts ner. Det är också mycket kostsamt att utveckla nya utbildningar – detta gäller särskilt utbildningar som riktar sig mot nya grupper av studenter. Inom många områden har det skett en utveckling som gjort en förlängning av utbildningen nödvändig. Det gäller för flertalet av högskoleingen- jörsutbildningarna. kan det hos högskolan finnas en ten- dens att vilja förlänga utbildningarna. Många ämnesföreträdare menar att en förlängning ofta innebär en kvalitetsförbättring. Naturligtvis är detta mestadels sant, men en förlängning av utbild- ningarna medför samtidig en kostnad för såväl studenten som sam- hället. Denna är inte alltid motiverad i relation till de krav som ställs i arbetslivet. Kortare yrkesinriktade utbildningar på högre nivå erbjuds i samtliga länder som utredningen kommit i kontakt med. I flera europeiska länder pågår en utveckling mot att mer yrkesinrik- tade utbildningar lyfts in som en del i högskolesystemet. Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) Näringsliv, samhälle och individer efterfrågar högre utbildning i allt högre grad. råder inom flera sektorer en osäkerhet om vilken kompetens som arbetsmarknaden kommer att efterfråga . Det finns dock en stor uppslutning kring uppfattningen att det kommer att ställas högre krav på individen inom många områden. KY är genom sin flexibilitet och starka arbetslivs- anknytning en viktig utbildningsform. finns det starka skäl som talar för att även högskolan ger ett större utbud av kortare utbildningar med tydlig yrkesinriktning: som arbetslivet ställer krav på högre utbildning råder allt större osäkerhet om exakt vilken kompetens som kommer att be- hövas. Det blir därför viktigt att en utbildning ger individen både särskilda yrkeskunskaper och förmåga att själv utveckla nya kun- skaper och färdigheter. Högskolan har genom sin forskningsverksamhet och bredd möj- lighet att utveckla utbildningar mot nya områden och nya yrkes- funktioner. Möjlighet till återkommande utbildning blir allt viktigare. Strävan efter en jämn social fördelning av studenter gäller natur- ligtvis all högskoleutbildning. Trots stora ansträngningar är det fortfarande så att högskoleutbildning rekryterar relativt få studen- ter från studieovana miljöer. Erfarenheter visar att för att rekrytera dessa grupper till högskolan är det särskilt viktigt att utbildningen är kort och har en tydlig yrkesinriktning. I mitt delbetänkande föreslår jag alltså att den nuvarande yrkestek- niska examen breddas mot nya områden och namnet ändras till yrkeshögskoleexamen. Yrkeshögskoleexamen bör enligt min mening kunna ges med flera inriktningar och utbildningen bör breddas ytterligare mot nya områden inom bland annat teknik, vård och omsorg samt handel och ekonomi. Utbildningen bör omfatta minst 60 poäng och högst 80 poäng. Det är viktigt att utbildningen är påbyggbar. Yrkeshögskoleutbildning ska enligt mitt förslag kunna erbjudas till studenter med yrkeserfarenhet från särskild bransch, men också Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) till studenter som kommer direkt från gymnasiet och har grundläg- gande behörighet för högskolestudier. Liksom all högskoleutbildning, ska också yrkeshögskoleutbild- ningen bygga på vetenskaplig eller konstnärlig grund och beprövad erfarenhet. Utbildningen ska svara mot ett långsiktigt och klart de- finierat behov på arbetsmarknaden och ingå i högskolans ordinarie utbud. Vad gäller frågan om ett förtydligande av högskolelagen avse- ende beprövad erfarenhet, är jag av den meningen att högskoleut- bildning måste bygga på flera aspekter av kunskap och att högsko- lelagen är tydlig på denna punkt. Jag föreslår därför ingen ändring av lagen. I mitt delbetänkande redogör jag för mina utgångspunkter vad gäller några centrala begrepp. Ett sådant centralt begrepp är yrkes- utbildning. Enligt min mening karaktäriseras yrkesutbildning av att det är en utbildning som syftar till att ge den utbildade möjligheter att efter genomgången utbildning och rimligt långt praktiserande kunna verka inom ett yrke som anställd eller egen företagare. I betänkandet behandlas yrkesutbildning som kräver högskolestudier. Ett annat centralt begrepp är skärningspunkten mellan högsko- leutbildning och den nya eftergymnasiala utbildningsform som beslutat att införa, kvalificerad yrkesutbildning, KY. Enligt min mening har den viktigaste skillnaden mellan högskolans utbildningar och KY att göra med utbildningarnas olika förhållande till forskning – det vill säga utvecklandet av ny kunskap. Högsko- lan ska enligt högskolelagen bedriva såväl utbildning som forsk- ning. Högskolans utbildning ska ha ett nära samband med forsk- ning. Högskolans organisation är uppbyggd efter detta förhållande. Genom högskolans koppling mellan utbildning och forskning ges en garanti för att den kunskap som studenten får är den mest moderna. Av detta följer också att högskolan skapar nya utbild- ningar allt eftersom nya förutsättningar ges genom kunskaps- utvecklingen. Denna framåtsyftande och utvecklande roll som högskolan har – mot nya branscher och områden – är central inte minst i tillväxthänseende. Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) Figur: Yrkeshögskoleexamen: en examen men olika ingångar i utbildningen.