sou · GPB310d3 · 2002-01-01 00:00:00 — båda dessa unga kvinnor är dels att som barn vara medveten om fördomarna mot homosexuella, dels att som barn ana att föräldern är homosexuell men att föräldern själv inte förmedlat detta till bar- net. säger att när hon väl kom till insikt genom att ringa upp fadern och fråga honom så lättade hennes bekym- mer: då är det så då vet jag det liksom. säger att denna vetskap också underlättade för henne att gå ut och bemöta den homofobi hon stötte på i skolan och fortfarande möter i skilda sammanhang. Förutfattade meningar kommer alltid till korta inför ett personligt möte med någon man känner, hävdar . Det är också något som påvisats i tidigare forskning dvs. hur personlig kännedom om och nära relationer till homo- och bisexu- ella personer ligger till grund för en tolerant inställning till homo- sexualitet (, 1993). analyserar också ingående betydelsen av personlig kännedom som en möjlig, dock inte given, utgångspunkt för att dämpa och eller häva stigmatiserande perspektiv (, 1963/1973). Gemensamt för och är att det för det första rör det sig om fäder, för det andra att de träffade sina fäder enbart och på lov. Enligt döttrarna har dessa båda pappor haft svårt att berätta om sin homosexuella orientering, trots att barnen också umgicks med och regelbundet träffade fädernas partners. På liknande sätt berättar , , om det tillfälle när hennes pappa avsåg att komma ut för sin dotter. I hennes beskrivning återfanns visserligen inga starka reaktioner eller chocker på det pappan sade men hon framhäver den känsla av lättnad som följde på samtalet. Då hade jag märkt att han ville säga nånting ett längre tag //..// jag bara kände det liksom att det var att han kom.. äääää så liksom.. för han visste faktiskt inte hur vi skulle reagera.. om vi skulle bli arga eller ledsna eller glada eller hur //..// så men jag tyckte det var jätteskönt liksom okej.. när han berättade det liksom.. för jag kände att han blev lättad.. och jag tyckte det var jättekul.. jag kände jag var glad och lättad och så.. och sen förändrades inte så mycket min syn på pappas dåvarande pojkvän.. utan det var liksom samma sak så jag vet inte om jag redan hade insett det här nånstans. Här framträder bilden av en far som tvekat inför att komma ut för sitt barn som barnet någonstans redan anat och själv burit denna tysta vetskap. Enligt och handlade problemet just om de oklarheter och hemligheter som uppstod i relationen mellan barn och föräldrar, snarare än pappans sexuella Flickornas rädsla och oro i detta sammanhang gällde den tystnad som omhöljde homosexualiteten, snarare än homosex- ualiteten i sig, en ovisshet som också kunde leda till att barnet tog ta på sig ansvaret att inte avslöja eller riskera denna tystnad. beskriver exempelvis hur hon som 12-åring blev alltmer rädd att avslöja fadern och hans partner i en intim situation, efter- som det skulle bli pinsamt för alla parter. När fadern väl kommit ut och klargjort sin homosexualitet, då orden uttalats, då försvann rädslan bar på och hon kunde återigen både röra sig fritt och tala öppet. De problem som dessa flickor beskriver handlar i lika hög grad om frågor rörande föräldrars öppenhet gentemot barnen på ett generellt plan. Att barns medvetenhet om föräldrars bekymmer och oro oftast är större än vad föräldrar själva är på det klara med har bekräftats i bl.a. studier av barn och skilsmässor. Det har visat sig viktigt att klargöra för barnen som ett sätt att tydliggöra och bekräfta tankar och känslor, annars riskerar detta att bli en börda för barn som i vissa fall också kan leda till skuldkänslor och oro (, 1988, s. 47; , & , 1987, s. 62–79). Sammanfattningsvis visar dessa empiriska fynd på öppenhetens betydelse i familjer där föräldrar lever i homosexuella relationer (Bigner & Bozett, 1990). Barn och ungdomar har behov av att omfattas i öppenheten och att i denna process också bemötas som jämlika parter. I ' och fall återgick livet till det vanliga efter det att deras fäder kommit ut för dem, och pappans homosexualitet förknippades inte med något särskilt eller proble- matiskt och svårt. valde att flytta hem till pappan och dennes partner. Det är emellertid viktigt att understryka att den situation som beskrevs ovan av , och , kan uppfattas olika av inblandade parter. har en yngre syster, också informant i föreliggande studie, som enligt egen utsago aldrig upplevt de svårigheter som återger i sin livshistoria. I systerns redogörelse av förhållandet till pappan återkommer istället termer som naturligt och självklart såsom redovisats i föregående avsnitt. På samma sätt har bröder som, enligt , inte heller haft problem med pappans homosexualitet. Det finns därför anledning att uppmärksamma betydelsen av tidpunkt och ålder som faktorer som kan inverka på vilken innebörd en förälders homosexualitet får för barn. Dessa yngre syskon, som och hänför till har varit i förs- kole- eller tidig skolålder när föräldern kom ut som homosexuell. däremot har en äldre bror som enligt aldrig varit öppen inför pappans homosexualitet, och som inte heller kunde tänka sig att delta i föreliggande studie. Hennes tolkning av detta är att det hör samman med broderns inträde i puberteten: han börjar tvivla på sin läggning när pappa går ut och blir bög. framhäver broderns inträde i puberteten som något som kan inverka på vilken betydelse pappans homosexualitet tillskrivs dvs. att det handlar om söner i relation till sina homosexuella fäder. Resonemanget har ovan till stora delar handlat om fäder. Ame- rikansk forskning har visat hur homosexuella fäder, till skillnad från homosexuella mödrar, beskriver stora svårigheter att berätta om detta för sina barn. När de väl har berättat om sin relation till en annan man har det visat sig leda till en större öppenhet, och därmed en större närhet till barnen (, 1980, 1987; , 1979). Här finns det anledning att uppmärksamma hur en traditio- nell syn på maskulinitet och faderskap kan bidra till att de män som väljer att leva i homosexuella relationer och vara aktiva som fäder, konfronteras med specifika hinder och svårig- heter. I studier av maskulinitet har det påvisats att 'faderskap' och 'maskulinitet' i högre grad är sammankopplat med 'heterosexualitet' än vad fallet är när det gäller 'moderskap' och 'femininitet' (, 1995). Detta kan utgöra en anledning till fädernas tveksamhet inför att komma ut för sina barn. bör det uppmärksammas att dessa fäder, som diskuterats ovan, inte heller levde med sina barn som homosexualiteten gjordes till ett explicit samtalsämne, vilket kan vara en försvårande omständighet när man skall komma ut för sina barn. Att som tonåring avvisa homosexualitet som samtalsämne Det finns en tendens i intervjuerna som antyder hur föräldrars homosexualitet kan ges en specifik innebörd för tonåringar. Detta framkommer tydligt i intervjuerna med de tonårsinformanter som framhäver homosexualiteten som problematisk. Med sitt sätt att berätta respektive inte berätta om föräldern och mötet med homo- sexualiteten samt vad de berättar, visar de på ett centralt tema. Detta tema handlar om att vara ung tonåring, att möta homosexua- liteten i hemmet och i familjen samt att hantera detta i relation till den sociala omgivningen. Det rör sig om en variation som i olika grad kommer till uttryck i tonårsintervjuer där homosexualiteten presenteras som ett problem. Detta tema visar sig fram för allt i intervjuerna med en grupp på 5 pojkar runt 14–samt i inter- vjuerna med två tonårsflickor. Men det är också viktigt att fram- häva att vissa av de äldre informanterna också hänvisar till upplevelser i tonåren som påminner om vad de yngre informanterna ger uttryck för. Tonåringarna ifråga förmedlar ett budskap både genom sitt sätt att prata, och sitt sätt att bemöta mig i intervjusituationen. Det handlar bl.a. om att ungdomarna har svårt att finna både ord och termer när intervjuns fokus dvs. homosexualitet skall uttryckas i samtal. Ungdomarna är tystlåtna, de säger att de inte minns och ett återkommande svar är jag vet inte, följt av en axelryckning. Dessa intervjuer har en speciell karaktär inte minst i jämförelse med andra tonåringar, både yngre och äldre, som gärna pratar och berättar om sig själva och sin familj. Den situation som uppstår när intervjun skall genomföras kan därmed tolkas som ett exempel på ett vitalt problem för dessa tonåringar, nämligen att prata om förälderns homosexualitet med någon man inte känner. Själva intervjusituationen kan sägas belysa tonåringarnas strävanden att hålla förälderns sexuella läggning hemlig inför yttervärlden. Först en beskrivning av hur första mötet med homosexualiteten skildras. , , berättar om det tillfälle när hans mor sagt att hon blivit kär i en kvinna. Jag gick kanske i sexan eller nåt //..// då fick jag tydligen reda på det fast jag var så liten så jag fatta inte så mycket.. liten och liten jag gick i sexan.. jag var inte så insatt i det (Intervjuare: Vad sa mamma då?) Mamma sa nåt som 'jag har blitt kär i en kvinna ungefär' (paus) det är så länge sen så jag har svårt att minnas det. Här vill jag rikta uppmärksamheten på sätt att säga jag har svårt att minnas det. Minnet hänvisas å ena sidan till som förklar- ing till varför han inte har så mycket att säga i saken. Å andra sidan kan redogörelse ovan ses som relativt detaljerad vad gäller samtalet mellan honom och mamman. Detta kan tolkas som en ambivalens inför själva samtalsämnet. På liknande sätt berättar , , om ett tillfälle när mamman talade med honom om sitt lesbiska förhållande. Mamma berättade en gång .. jag kunde inte sova och F. //mammans flickvän// var där och mamma kom in och berättade för mig. Sedan klargör han att han inte minns mer om detta och visar tydligt att han inte vill utveckla samtalsämnet. , , är visserligen mer ordrik och pratar mer än både och men hon har också ett undvikande sätt i relation till det centrala samtalsämnet i intervjuerna. använder exempelvis aldrig termer som homosexualitet, lesbisk eller bög, vilket är en terminologi som många andra informanter utnyttjar gång på gång, ibland närmast som ett sätt att tydliggöra sin nära kännedom med dessa ord. Dessa yngre informanter uppvisar med andra ord ett sätt att avvisa samtalsämnet som också kan tolkas som ett förhållningssätt som syftar till generellt avståndstagande från att tala om dessa ting utanför familjens och hemmets ramar. Informanterna visar med sina kroppar och sin metakommunikation att det är svårt, obehag- ligt och jobbigt att tala om förälderns homosexualitet. Här åter- finns också en tydlig medvetenhet om samhällets heterosexism, om än i en verbalt sett mer återhållsam stil jämfört med andra infor- manter som också berättar om sin medvetenhet om homofobi. , , säger exempelvis att mamman har tur såtillvida det är bra att det inte är . hänvisar på så vis till attitydskillnader och hur det skett en förändring i samhället vad gäller homosexualitet. Men hon betonar att hon inte berättar om detta för någon, varken nära väninnor eller klasskom- pisar. hänvisar till homosexualitet som något som dom tycker illa om och att ha en mamma som är lesbisk kan uppfattas som konstigt eftersom man vill vara som alla andra. , , har blivit retad för att mamman lever i en lesbisk relation men säger att det enbart händer i vissa situationer. dom retas .. dom säger 'din mamma är läbb' eller nåt sånt //..// men det är bara när vi är riktiga ovänner som dom säger sånt.. dom drar in sånt (paus) dom tar min ömmaste punkt.. fast det är det inte. Denna beskrivning växer fram under stor vånda, med långa pauser och trots att har mycket att säga i denna fråga verkar han motvillig till att berätta om det över huvud taget. sätt att prata om ömma punkter antyder emellertid något viktigt. Ömma punkter används när de unga pojkarna retar och trakasserar varandra. Att kalla en kamrat för exempelvis krulltott kan vara ett annat sätt att utnyttja en sådan öm punkt, säger . Krulltott kan i detta sammanhang tolkas på flera sätt. Det framstår som att antyder hur rasistiska stereo- typer används på ett sätt som motsvarar negativa attityder till homosexualitet som han själv varit utsatt för. Termen kan också antyda hur kroppsliga olikheter, som exempelvis krulligt hår, kan användas för att retas med varandra. Andra informanter beskriver t.ex. hur de blivit retade med anledning av en bred rumpa som , , säger eller , , som menar att glasögon kan användas i mobbingsyfte. Ett viktigt fynd vad gäller ovan refererade ungdomars sätt att prata om sitt möte med homosexualiteten, och sin medvetenhet om en samhällelig heterosexism, är deras tydliga framhävande av föräldrarna i en positiv anda och att relationen till föräldern är viktig. Här finns återkommande hänvisningar till en medvetenhet om att föräldrarna värnat om och prioriterat barnens intresse framför de egna. Hon låter oss alltid gå först Informanternas sätt att tala om detta kommer inte till uttryck i konkreta termer. De säger inte att de älskar sin mamma eller pappa eller att föräldrarna älskar dem, och de pratar generellt sätt mycket lite om sina föräldrar. Det går emellertid att finna specifika punkter i intervjuerna där bilden av en positiv relation skymtar fram. , , säger om sin mammas homosexualitet att För mig har det aldrig vart nåt särskilt.. mycket sådär det är väl mest för att kompisar och så andra.. för de har nog inte fått reda på det //..// det är ju bara bra för dom //mamman och hennes flickvän// om dom har hittat varann tycker jag.. så jag har inget emot det och jag har aldrig haft det heller så. hävdar också sin åsikt att det är fel att se homosexualitet som en sjukdom men att han trots sin åsikt är rädd att själv bli associe- rad med detta. På samma sätt som det i samtalet med , , skymtar fram att homosexualitet är okej och pappa är okej men jag vill inte att det ska komma ut. När , 14 beskriver hur ingen i hans närhet känner till mammans lesbiska förhållande inty- gar han emellertid mycket tydligt att mamma vet om detta.. det är inget med det. återkommer (i knappa ordalag) till att hans strävan att hålla mammans lesbiska förhållande hemligt är sanktionerat hos mamman. Det kan tolkas som ett sätt att betona att det han berättar inte skall ses som ett ifrågasättande av mamma utan det handlar om en strategi gentemot omgivningen. Här finns ett sätt att prata om föräldrarna som antyder en med- vetenhet om att alltid komma första hand hos sina föräldrar. , , kastar i förbigående ur sig en kommentar som antyder en grundläggande upplevelse av sin förälder. säger angående sin mamma hon låter oss alltid gå först där oss refererar till henne själv och hennes syskon. På liknande sätt uttrycker sig , , angående sina föräldrar jag har alltid känt att dom satt oss i första rummet.. Dessa uttryck utgör ett viktigt kännetecken i flertalet av intervjuerna. I tonåringarnas berättande om konflikter, gräl och vad de ser som orimliga krav i familjelivet framskymtar denna upplevelse av att föräldrarna vill dem väl och en medvetenhet om att föräldrarna agerar med utgångspunkt i en önskan om att vilja och eftersträva ett gott liv för barnen. Barnpsykiatern (1991) skriver att det är viktigt att komma ihåg att konflikter och gräl i familjen lika mycket handlar om att som tonåring pröva en självständig hållning gentemot föräldrarna. Föräldrarna utgör en del i den miljö som ungdomen skall ompröva och se i ett nytt ljus, vilket inte betyder att föräldrarna förlorar sin relationella betydelse som viktiga vuxna. Detta återspeglas i dessa berättelser. Trots gräl och konflikter, och trots ungdomarnas sätt att beskriva förälderns sexuella läggning som ett problem, så presenteras föräldern som en viktig och betydelsefull person i dessa tonåringars berättelser. Det finns emellertid en grupp informanter som förmedlar en annan upplevelse och erfarenhet vad gäller den berörda föräldern. Det handlar om de fyra unga vuxna som berättar om ett familjeliv som präglas av negativa upplevelser och erfarenheter. Det är livshi- storier som p.g.a. sin moraliska och emotionella laddning blir mycket starka barndomsberättelser. Att avvisa både homosexualiteten och föräldern I detta avsnitt kommer uppmärksamheten att riktas mot de fyra informanter som tydligt avvisat föräldern/föräldrarnas homosexua- litet. Informanternas livshistorier presenteras var för sig men syftet är att lyfta fram specifika teman i dessa livsöden. Ett första tema berör informanternas beskrivningar av relationen till föräl- dern/föräldrarna. Det andra berör värderingen av homosexualitet, både som generellt fenomen och i relation till den förälder som definierat sig som homosexuell. Dessa livsberättelser kännetecknas av det sätt varpå dessa båda teman länkas samman. , , växte upp med en mor som kom ut som homosexu- ell under hans tidiga skolår. Han menar att detta har påverkat honom och bidragit till ett starkt avståndstagande till homosexua- litet. Det var inte ett avståndstagande som fanns där från början. berättar hur en uppslitande skilsmässa och kraftfulla kon- flikter utspelade sig i hemmet under hans tidiga uppväxtår. Då, menar han, framstod inte homosexualiteten som det största pro- blemet för honom utan i föräldrarnas oförmåga att hitta relevanta former för vårdnad och boende för hans del. Vad fadern beträffar beskriver honom med följande ord: Han brydde sig inte sådär överdrivet mycket. återger den kommentar som pap- pan fällt i samband med ett samtal de haft angående skilsmässan. Han frågade hur föräldrarna hade resonerat kring hans situation som barn, varvid pappan svarade: det var väl ingen som brydde sig om dig. Detta, menar , var något som kom att karaktärisera hans uppväxt och upplevelser generellt. Han beskriver sin strävan att dölja mammans sexuella orientering för omgivningen under uppväxtåren samt den mobbning han utsattes för när mammans homosexuella relation inte gått att dölja. I hans livshistoria framställs med andra ord de biologiska föräldrarna som oförmögna att ta vuxenansvar för honom och hans liv. Här åter- finns inte heller hänvisningar till partners eller styvföräldrar som varit betydelsefulla i positiv mening. I Tommys, 28, livshistoria är det faderns homosexualitet som står i centrum. Det framställs främst som en kamp rörande homo- sexualitet, men också en kamp som gäller en förlorad far //..//och sen har den homosexuella inslag.. men det är något annat.. den kunde ha heterosexuella inslag också.. men det är en förlorad far. hävdar att förlusten av fadern är relaterad till homosexua- liteten såtillvida att homosexuella föräldrar kan vara lite mer ego- istiska än vad andra föräldrar är. hävdar att homosexuella människor tvingas till en rad viktiga ställningstaganden vilket gör att deras liv blir till en helt annorlunda historia som de sedan bär med sig. Efter föräldrarnas skilsmässa har i mycket begränsad omfattning träffat sin mor och relationen till mamman är i det närmast icke existerande. I denna livshistoria framträder, liksom i fall, en barndom som kännetecknas av brist på ansvarstagande vuxna. Det innebär inte brist på vuxna i omgiv- ningen men det har i många fall varit vuxna som själva sökt bekräftelse. Detta är också utmärkande för hans far, menar , som också varit mycket mer som en kompis.. än som förälder. Båda dessa unga män lyfter fram hur homosexualitetens villkor, och det liv som homo- och bisexuella lever eller tvingas leva, bidrar till att skapa en annorlunda livshistoria. Detta innebär i sin tur att barn till homosexuella inte blir sedda och uppmärksammade, vilket utgör sensmoralen i deras livshistorier. är det oundvikligt att inte uppmärksamma hur deras syn på och värdering av homosexualitet framstår som nära förknippad med den utsatthet och övergivenhet som de också beskriver. Ett liknande mönster återfinns i följande två livshistorierna. , , beskriver sin relation till båda sina föräldrar som dålig. De skilde sig när hon var mycket ung och mammans första lesbiska relation upplevdes inte som problematisk av . framställer det snarare som att hon då fick en reservmamma. och kände starkt för mammans flickvän trots att hon visste att de vuxnas relation var annorlunda i bemärkelsen en kärleksrelation mellan två kvinnor. Relationen tog emellertid slut, vilket framhäver var något som hon sörjde starkt. När mamman senare inledde en relation med en annan kvinna beskriver sin upplevelse på följande sätt: jag hade fruktansvärt svårt för detta och acceptera det.. så jag mådde riktigt dåligt av detta när jag var tonåring. berättar om hur hennes mamma försökte få henne att förstå att denna rela- tionen gjorde mamman lycklig och nöjd. svar: du förstår inte att jag blir olycklig av det på mammans vädjan respekterades emellertid inte av mamman. Det är exempel på, fortsätter , hur mamman satte sig själv och den homosexuella relationen i för- sta hand. uttrycker också hur den dåliga relationen mellan henne och mamman gör det svårare för henne att acceptera homo- sexualiteten. Och i och med att jag inte haft så bra relation med henne så tror jag att jag tagit det ännu värre.. eller värre och värre.. men tagit det hårdare.. att det just var hon som.. för jag reagerade inte så om jag känner nån annan som har nån släkting till homosexuell.. eller nån kompis eller så.. det tycker jag.. det stör mig inte.. men just det att det var min mamma. Här finns det anledning att knyta an till hur syster, som också är informant i föreliggande studie, värderar mamman och hennes lesbiska relation och hela händelseförloppet på ett annat sätt. Båda systrarna reflekterar själva över sina skilda värderingar och menar att de är helt olika som personer. Där den ena systern krävde allt eller intet, krävde den andra mindre av hän- delser och skeenden. Där den ena hävdar att mamman inte sett henne, framhäver den andra betydelsen av att modern är lycklig för att kunna vara en god mor. Där den ena avvisar den kvinna som kom att bli mammans livslånga partner, omfattar den andra systern denna som en god och viktigt individ i familjens liv. Att syskon från samma miljö inte med automatik uppfattar händelser på samma sätt har bekräftats i tidigare forskning (, 1992), vilket blir framträdande i dessa två systrars berättelser. Detta motsäger emellertid inte att syskon kan uppleva händelse- förlopp och skeenden på ett likartat sätt. Den sista av de fyra vars livshistorier starkt präglas av en negativ syn på homosexualitet och den berörda föräldern/föräldrarna är en ung kvinna. , , är adopterad och i hennes livshistoria pre- senteras en bild av vuxna som sviker och överger. Det är vuxna som satt sig själva i centrum och vars problem lagts på barnen. säger: som barn så orkar du inte liksom bära upp vuxnas problem utan du har nog med dina egna liksom. kom till med ett annat språk och minnen från ursprungslandet. Hon hade en dröm om en familj, med mamma och pappa. Den drömmen splittrades alltmer när hon började upptäcka att det här är annorlunda.. det här är inte rätt vad gällde situationen i adoptivfamiljen. Föräldrarnas homosexuella relation var en familjehemlighet och doldes gentemot omvärlden. säger att det har bidragit till att hela familjen är väl i nån slags psykisk obalans. Jonnas drömmar och tankar om att få återvända till ursprungslandet och att finna sin kulturella identitet och sina biologiska föräldrar gavs inte heller utrymme i familjelivet. Behovet av att söka sin identitet som många adopterade barn upplever (Irhammar, 1997; , 1998) bemöttes inte av Jonnas föräldrar. I denna livshistoria skildras därmed bilden av det adopterade barnet som anländer till en familj som enligt själv inte mot- svarade hennes förväntningar på en familj, och som dessutom dolde denna skillnad. Eftersom det finns ytterligare en informant i studien som är adopterad finns här en möjlighet att jämföra dessa båda fall. Denna andre informanten framhäver istället hur hans föräldrars homosexualitet alltid varit öppen för omvärlden, och hur han aldrig sett sin familj som något annat än en normal familj och en vanlig familj.