sou · GPB353d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Men sociala dimensioner av vår tillvaro, som våra relationer till andra människor, är också viktiga. Dessa relationer betecknas ofta som socialt kapital av dagens samhällsvetare. Det är något av ett modeord och används för det mesta för att beteckna positiva effekter av individers relationer till andra individer. definierar exempelvis socialt kapital som sammanlagda faktiska eller potentiella resurser som är länkade till innehavet av ett varak- tigt nätverk av mer eller mindre institutionaliserade relationer av ömsesidig bekantskap eller igenkännande (1985:248, vår översätt- ning). 6 Analyser gjorda på LNU2000 visar att av högre tjänstemän är rökfria och motionerar regelbundet. Motsvarande siffra för övriga är . Styrkan på våra relationer till andra påverkar karaktären på soci- ala resurser. Olika starka relationer är bra till olika saker. Starka relationer till andra genererar materiella och immateriella gåvor. Dessa gåvor skapas genom tillitsmekanismer som förväntningar om ömsesidighet och normupprätthållande inom nätverket. Täta och avgränsade nätverk skapar sålunda ömsesidighet och gruppsolida- ritet som har viktiga fördelar för den dagliga tillvaron och därmed för individers välfärd. Det kan handla om allt från tillgången till barnvakt vid behov till hjälp att handla vid sjukdom, en obetald in- sats i den egna butiken eller någon att låna pengar av vid behov.7 Tilliten är viktig på så sätt att det finns en förväntning om ömsesi- dighet. Den som ger något förväntar sig att få något tillbaka vid behov. Men också svaga relationer kan ha betydelse för vår välfärd. Stu- dier har visat att kontakter med bekanta, arbetskamrater eller tidi- gare arbetskamrater, ofta ger tillgång till information som de nära, täta nätverken inte har tillgång till. Svaga relationer kan vara kon- takter som främjar karriären, ger tillgång till värdefull information om nytt arbete, nya produkter eller goda råd i största allmänhet (Granovetter 1973, 1974; 1992; Podolny och Baron 1997). Sådana svaga relationer är ofta nätverksöverskridande vilket bidrar till att ett slags övergripande sammanhang kan skapas, något som kan underlätta mobilisering av resurser vid behov (Granovetter 1973). I princip kan vi säga att ju starkare och närmre relationen mellan två människor är, desto mer kontroll över relationen har de, och desto mer inverkan har relationen antagligen på deras dagliga liv. Svagare relationer däremot har inte samma inverkan på vårt dagliga liv, men kan påverka människors liv genom att de ger tillgång till information som ökar människors välfärd. Det är därför inte enkelt att dra några slutsatser om hur man maximerar välfärdseffekten av sina sociala relationer. Åtminstone verkar det som att man först måste ta reda på vad det är för fördelar man vill att ens sociala resurser ska leda till. 7 är det viktigt att komma ihåg att täta och avgränsade nätverk också kan leda till framväxten av alternativa subkulturer (etniska kluster, ungdomsgäng, religiösa sekter) som potentiellt minskar den långsiktiga chansen till arbete och ekonomisk framgång (Fernandez- 1995; se också Portes 1998). Sociala resurser, i form av trygghet och social kontroll, kan sålunda motverka sociala resurser i form av nätverksrelaterade fördelar om de senare just bygger på förmågan att överbrygga existerande gruppnormer. Negativa konsekvenser är exempelvis exkludering av individer, överdrivna krav på gruppmedlemmar, begränsningar av individers frihet, och normer som belönar konformitet snarare än framgång (jfr Simmel [1902]1964; Boissevain 1974; Portes 1998). de begränsningar som finns vad gäller tid, pengar och kostnader för olika alternativ. Vill man ha förståelse, emotionell närhet och tillit ska man kanske satsa på ett nätverk med få, nära relationer med in- divider som är lika en själv. Vill man ha information, självständighet och oberoende ska man satsa på ett nätverk med många, distanse- rade relationer med individer som inte är lika en själv. Sådana stora nätverk präglas av mindre solidaritet eller emotionell närhet än små nätverk (1987; m.fl. 1991; Lang och 1994; och 1997; och 1998). Båda nät- verkstyperna har alltså potentiella för- och nackdelar. Och är kanske olika bra för olika dimensioner av välfärd. Det är en av de saker vi hoppas kunna testa i det här kapitlet. 5.5Relationer mellan individuella resurser, sociala resurser och sociodemografiska faktorer Det finns en hel del likheter i individers sätt att umgås med andra, vad som nedan kommer att kallas för deras nätverk. Exempelvis umgås de flesta av oss med vänner, men konsulterar släktingar vid stora beslut och bekymmer (se 1982; och 1989; Schweizer, Schnegg och Berzborn 1998). Gemensamt verkar också vara att frekvensen på kontakter har stor betydelse för ban- dens styrka (Homans 1951:133). Ju oftare individer umgås, desto starkare är deras emotionella band. Tidigare studier har visat att individers nätverk syste- matiskt skiljer sig åt. Exempelvis har individer med liten tillgång till individuella resurser, invandrare och äldre i högre utsträckning nät- verk präglade av starka band och hög densitet (1982; Granovetter 1983; Portes 1998). En förklaring till detta är att dessa grupper kanske inte har tillgång till de materiella och sociala resur- ser som krävs för att bibehålla mer utspridda nätverk (1982:150). Dessutom beror detta troligtvis på att starka relationer ger mer säker tillgång till resurser än svaga relationer (Granovetter 1983). Effekten av nätverkets densitet har vidare visat sig ha olika effekt på individers välbefinnande beroende på om de har hög eller låg inkomst. Hög densitet i nätverket tycks ha viss negativ inverkan på höginkomsttagares välbefinnande, men en positiv inverkan på låginkomsttagare (1982:150).8 När vi sålunda nedan disku- 8 Män och kvinnor verkar däremot inte ha särskilt olika nätverk, förutom att kvinnor tenderar att ha mer släkt i sina diskussionsnätverk (Marsden ). terar betydelsen av sociala resurser för individers välfärd, är det vik- tigt att komma ihåg att olika grupper kan skilja sig åt vad gäller deras nätverk och effekten av nätverken, som vi vet att olika grupper kan skilja sig åt vad gäller deras välfärd. 5.6Sociala resurser och välfärd Det finns en lång och väldokumenterad tradition som studerat kopplingen mellan hälsa och sociala faktorer. Sålunda vet vi till exempel att isolering inverkar negativt på individers hälsa och att socialt stöd, genom informella nätverk eller social involvering i formella nätverk, har länkats till olika mått på hälsostatus (1976; 1976; Berkman och 1979; och 1985; och 1987; och 1987; House, och 1988; Hirdes och 1992; Lasker, och 1994; Wilkinson 1996; Veenstra 2000; 2001). Det finns med andra ord goda skäl att tro att starka band till andra påverkar människors hälsa. Men tidigare studier pekar inte entydigt på enkla samband. Veenstra (2000) finner exempelvis att socialt stöd, mätt genom frekvensen umgänge med familj och vän- ner, inte var relaterat till hälsa. Inte heller de mått som i våra termer ämnar fånga svaga sociala band, vad Veenstra kallar social involve- ring, nämligen frivilligarbete och organisationsmedlemskap, var relaterat till hälsa. Efter en genomgång av ett antal olika sätt att skatta sociala resurser finner han ett positivt samband mellan hälsa och umgänge med arbetskamrater respektive deltagande i religiösa ceremonier. Men det är även rimligt att anta att sociala nätverk baserade på svaga band kan påverka individers hälsa i en vidare bemärkelse. Exempelvis kan man tänka sig att hälsorelaterade beteenden sprider sig i nätverket eller genom att lokalsamhället lyckas mobilisera kollektiva lösningar eller motstå försämringar så att tillgången på medicinska tjänster är god (se t.ex. Kawachi och Berkman 1998; Veenstra 2000). Här handlar det om informationsfördelar som svaga relationer kan ge och som kan ha betydelse för individers häl- sorelaterade välfärd. Det är dock betydligt svårare att uttala sig generellt om kopp- lingar mellan sociala resurser och ekonomisk välfärd. En anledning är att den typ av ekonomiska resurser som ställs till individens förfogande genom hennes relationer till andra i hög grad påverkas av kontakternas ekonomiska situation. Om de saknar ekonomiska förutsättningar att ställa till hennes förfogande spelar det mindre roll att de gärna vill hjälpa till eller att de litar på att hon skulle hjälpa dem vid behov. Eftersom våra mått på ekonomisk välfärd är tillgång till kontantmarginal och problem med löpande utgifter handlar välfärdseffekter av sociala resurser i hög utsträckning om att ha tillgång till ett nätverk med goda ekonomiska resurser. Men det kan också tänkas att ett nätverk bestående av svagare band, som medlemskap i formella organisationer, kontakter med arbetskamrater och bekanta, är relaterat till individers ekonomiska välfärd. Här är mekanismen mer oklart relaterad till våra mått på ekonomisk välfärd, men det förefaller rimligt att anta att tillgång till ny information, som man i hög utsträckning får tillgång till via svaga band, påverkar individens situation på arbetsmarknaden (se Granovetter 1974; Korpi 1994; Baron och Podolny 1997). Det är dock inte helt klart att detta ger utslag på de mått vi använder här, och därför låter vi det vara en empirisk fråga om och hur olika typer av sociala resurser påverkar individers ekonomiska välfärd.9 5.7En beskrivning av tillgång till resurser och välfärdsproblem 1968–2000 Grundantagandet i detta kapitel är att en god tillgång till resurser av olika slag är positivt för individens möjlighet att genomföra sitt livsprojekt. Men innan sambandet mellan tillgång till resurser och välfärdsproblem studeras mer i detalj är det intressant att ge en bild av såväl tillgången till individuella och sociala resurser, som omfatt- ningen av de välfärdsproblem vi valt att fokusera i detta kapitel. Nedan beskrivs därför generella förändringar i tillgång till resurser för tvärsnitt av befolkning som levnadsnivåundersökningar (LNU) genomförts: 1968, 1974, 1981, 1991 och 2000. 9 Innan vi lämnar diskussionen om sociala resurser bör det nämnas att det också finns en mer makrobetonad diskussion av socialt kapital där detta sägs ha betydande konsekvenser också för samhället i stort (se Granovetter 1973; 1996; samt 1998, 2000 för en diskussion av sociala kapital). Tanken är här att socialt kapital på aggregerad nivå underlättar kollektivt handlande på samhällelig nivå (Granovetter 1973; , och 1993; 1998), spridningen av information och innovationer (Granovetter 1973), och är därmed positivt för demokrati och ekonomi. Vi är dock här enkom intresserade av individuella effekter av sociala resurser. 5.7.1God tillgång till individuella resurser Individuella resurser är här uppdelade i materiella och immateriella resurser. De materiella individuella resurserna innefattar egendom av traditionellt slag, dvs. ägande av bostad (villa eller bostadsrätt), bil, sommarstuga eller båt. Av Tabell 1 framgår att andelen med god tillgång till materiella resurser, dvs. individer som har tillgång till åtminstone tre av fyra tillgångar, har ökat sedan slutet av 1960- talet. I den första levnadsnivåundersökningen hade knappt 13 pro- cent av befolkningen en god tillgång till materiella resurser. Mot- svarande andel är . har dessutom alltfler fått en god tillgång till immateriella resurser, mätt som eftergymnasial utbildning.10 hade av befolkningen en eftergymnasial examen, medan motsvarande andel vid seklets slut var . Även om denna ökning är dramatisk i absolut mening måste man betänka att det relativa vär- det av en eftergymnasial examen antagligen var större . Sett ur detta historiska perspektiv verkar nittiotalets kris inte ha lett till en urholkning av tillgången till individuella resurser. Den generella välfärdsutvecklingen implicerar dock att en god tillgång till individuella resurser, mätt i absoluta termer, kan ha mindre inverkan på risken att uppleva välfärdsproblem än . 10 Här studeras humankapital endast i termer av utbildningsnivå. En annan viktig dimension av humankapital är individers arbetslivserfarenhet. Vi har dock valt att inte inkludera arbetslivserfarenhet här eftersom värdet av arbetslivserfarenhet är beroende av individens ålder, vad individen kan eller valt att göra istället för att arbeta samt att värdet av ytterligare arbetslivserfarenhet avtar . Att bestämma vad det betyder att ha en god tillgång till humankapitalet arbetslivserfarenhet blir sålunda komplicerat. God tillgång till resurser 1968, 1974, 1981, 1991 och 2000. Tillgång till starka band Tillgång till svaga band Not: - = Vi saknar information från detta undersökningsår. För definitioner av de olika resurserna, se Appendix. 5.7.2God tillgång till sociala resurser i termer av starka och svaga band Eftersom vi saknar kunskap om individers faktiska nätverk – deras sociala kontakter – skattas dessa utifrån befintlig information om individers umgänge med familj och vänner. Om individer uppger att de har täta kontakter med vänner och familj antas detta indikera förekomst av starka band, vilket i diskussionen ovan antogs skapa tillit, emotionell närhet och socialt stöd. God tillgång till den sorts sociala resurser som skapas genom starka band har sålunda operationaliserats som att man relativt ofta besöker och får besök av släkt och vänner (se Appendix för mer detaljer). Av Tabell 1 framgår att tillgången till starka band har ökat . hade av befolkningen god tillgång till starka band. Motsva- rande siffra för är . Även om vi inte här bryr oss om huruvida det är umgänge med släkt eller med vänner som ökat, så verkar den svenska befolkningen leva ett mer socialt liv än . En konsekvens av ett bra nätverk av starka band är vidare att relationer kan omvandlas till resurser för individen i termer av vänskapens gåvor som diskuterats tidigare. I LNU finns tre frå- gor som fångar en dimension av vänskapens gåvor, nämligen om individer har tillgång till socialt stöd. Variabeln som indikerar en god tillgång till socialt stöd innebär att individen till exempel får hjälp vid sjukdom och har någon att prata med om personliga pro- blem. De frågor som ligger till grund för denna variabel har ställts 1981, 1991 och (se Appendix för mer detaljer). Av Tabell 1 framgår att andelen av befolkningen som upplever att de har ett gott socialt stöd har varit relativt . upplever att de saknar socialt stöd . Det sociala stödet är således å ena sidan mycket utbrett, vilket å andra sidan implicerar att de individer som saknar socialt stöd troligen har en extra problematisk situation. Går vi över till att studera utvecklingen av svaga band, eller den typ av nätverk som framförallt är informationsskapande, kan dessa i den form vi studerar dem också ses som en indikation på att indi- viden upplever samhället som legitimt och deltar i samhällsgemen- skapen. Vi har använt information om individens deltagande i olika typer av studiecirklar och aktiva deltagande i frivilliga organi- sationer som indikatorer på sociala resurser baserat på svaga band (se Appendix för mer detaljer). God tillgång till svaga band är mindre vanligt än god tillgång till starka band. hade var femte invånare en god tillgång till svaga band. Denna andel ökade något för att sedan minska , till , dvs. något års nivå (se Tabell 1). Sammantaget kan vi konstatera att tillgången till olika former av resurser varierar . Generellt har tillgången till individuella resurser ökat under de tre , liksom tillgången till starka band. Tillgången till svaga band tycks däremot ha mins- kat något medan tillgången till socialt stöd är oförändrat högt. 5.7.3Förekomst av hälsoproblem och vardagsekonomiska svårigheter När vi på samma sätt studerar de välfärdsproblem som är av intresse här finner vi inte någon entydig trend. Resultaten som pre- senteras i Tabell 2 visar att andelen individer som inte upplever ett gott allmänt hälsotillstånd11 har ökat något , medan andelen med lågt psykiskt välbefinnande främst ökade under 1980- talet.12 Det finns däremot inga tecken här på att denna ökning fort- satt . Andra studier av visar dock att förekomsten av psykiska hälsobesvär ökade dramatiskt för att sedan minska marginellt (och 2000). Att denna ökning ej framgår i vårt material beror främst på att vi använder en snävare definition av psykiska besvär.13 Andel med olika välfärdsproblem 1968, 1974, 1981, 1991 och 2000. Alla personer (procent) Saknar god självskattad hälsa Not: - = Vi saknar information från detta undersökningsår. Vad gäller ekonomiska problem kan vi konstatera att det är färre som saknar kontantmarginal än det var , 11God hälsa är baserad på respondentens skattning av det egna hälsotillståndet. De som svarat varken bra eller dåligt och dåligt anses här inte uppleva ett gott allmänt hälsotillstånd. 12I klartext innebär detta en ökning av andelen som anser sig haft svåra problem med åtminstone en och lätta problem med en annan av följande fem indikatorer: sömnproblem, nervositet, allmän trötthet, överansträngning eller depression. Detta är en något snävare definition än vad som är brukligt (jfr 1990; Gähler 1998; och 2000). 13En kompletterande analys på LNU 2000 visar att en något vidare definition av psykiska hälsobesvär än vad som används i detta kapitel också ger en ökning av besvär (jfr och 2000). som de vardagsekonomiska svårigheterna tycks ha ökat något under 1990-talet.14 Det senare är givetvis svårare att uttala sig om huruvida det beskriver en trend eftersom vi i detta fall endast har tillgång till två mätpunkter, 1991 och 2000. 5.8Sambanden mellan bristande tillgång till resurser och individers välfärd 1991 och – en tvärsnittsanalys Tillgång till ett rikt material som levnadsnivåundersökningarna ger oss en mängd olika sätt att undersöka sambanden mellan tillgång till resurser och individers välfärd. Vi kan dock aldrig med den här typen av datamaterial uttala oss säkert om orsak och verkan, dvs. fastställa om man har välfärdsproblem för att man saknar tillgång till resurser eller tvärtom. Genom att använda oss av tvärsnittsdata kan vi undersöka om de direkta sambanden mellan tillgång till resurser och välfärdsproblem verkar någorlunda stabila , och genom att använda oss av paneldata kan vi dessutom studera om förändring i tillgång till resurser mellan två tidpunkter är relate- rat till välfärdsproblem. Vi avgränsar oss här till tvärsnitten , eftersom det är de två tidpunkter vi senare använder i panelanalysen för att studera sambanden mellan förändringar i tillgång till resurser och välfärdsproblem . Syftet med tvärsnittsanalysen nedan är alltså att belägga samband mellan tillstånd. Resultaten som presenteras uttrycker sambandet mellan brist på resurser och välfärdsproblem och är baserade på multivariata analyser.15 De multivariata analyserna uttrycker indivi- ders relativa risk att uppleva välfärdsproblem, det vill säga nettoris- ken givet tillgång till olika former av resurser och sociodemogra- fiska faktorer såsom ålder, kön, etnicitet, social klass, civilstånd och hemmavarande barn.16 Effekter av dessa faktorer i tvärsnitten kom- 14Avsaknad av kontantmarginal indikerar att en individ inte anser sig ha möjlighet att skaffa fram . Motsvarande belopp , 1974, 1981 och undersökningar var 2 000, 2 500, 5 000 respektive . Med vardagseko- nomiska svårigheter avses att individen anser sig ha haft svårigheter att klara de löpande utgifterna för mat, hyra och räkningar . 15Vi använder logistiska regressioner där sannolikheten för att uppleva ett givet välfärdsproblem uttrycks i oddskvoter, vilket i texten benämns som relativ risk. 16Vi är intresserade av att även undersöka hur ålder, kön, etnicitet, klasstillhörighet och familjesituation påverkar relationen mellan tillgång till resurser och människors välfärd. Enkelt uttryckt innebär det att dessa variabler inkluderas för att kontrollera att eventuella samband mellan tillgång till resurser och välfärd inte är en effekt av att vi inte beaktat vad som här kallas sociodemografiska faktorer (se Appendix för mer information). menteras dock inte här, utan endast i samband med panelanalysen av förändringar i tillgång till resurser. När staplarna i nedanstående figurer överskrider värdet 1 anger detta att ett positivt samband föreligger mellan brist på en given resurs och ett givet välfärdsproblem, givet sociodemografiska faktorer och tillgång till övriga resurser.17 I texten talas dock endast om samband mellan bristande resurser och välfärdsproblem för att underlätta läsningen. 5.8.1Bristande resurser och allmänt hälsotillstånd 1991 och 2000 Inledningsvis antogs att bristande individuella resurser, i termer av utbildning och ägande, var relaterat till sämre hälsa. Detta anta- gande får stöd i Figur 1. Bristande tillgång till såväl utbildning som egendom ökar risken för att sakna en god hälsa både 1991 och . Nettoeffekten av bristande tillgång till individuella resurser i termer av utbildningsnivå är ungefär lika stor både 1991 och . Effekten av att ha liten tillgång till egendom har dock minskat men är fortfarande signifikant . Ovan antogs vidare att starka band till andra är relaterat till män- niskors hälsa. Detta antagande får dock endast visst stöd här. Av Figur 1 framgår att bristande tillgång till starka band saknar effekt 1991 men har en liten effekt . Däremot är brist på socialt stöd relaterat till hälsoproblem både 1991 och . Effekten av socialt stöd har till och med ökat . Att ha god tillgång till socialt stöd är således viktigare för att uppleva sitt allmänna häl- sotillstånd som gott än det var 1991. När det gäller sociala nätverk baserade på svaga band så antogs dessa påverka individers hälsa i en vidare bemärkelse genom att de kan ge individen informationsfördelar. Resultatet i Figur 1 ger visst stöd åt detta antagande 1991. framgår dock inte längre något samband mellan hälsa och brist på svaga band. 17 Stjärnorna ovanför staplarna anger huruvida resultatet är signifikant på *=10%-nivån, **=5%-nivån eller ***=1%-nivån. Risken att uppleva en dålig hälsa 1991 och 2000 (tvärsnitt) och dess samband med tillgång till resurser. Modellen kontrollerar för ålder (kurvlinjärt samband) samt sociodemografiska faktorer *** *** starka band socialt stöd Not: * = signifikant på 10%-nivån, ** = signifikant på 5%-nivån, *** = signifikant på 1%- nivån. 5.8.2Bristande resurser och psykiskt välbefinnande 1991 och 2000 Samband mellan tillgång till resurser och vår andra hälsodimension, psykiskt välbefinnande, förväntas gå i samma riktning som ovan. Resultaten som presenteras i Figur 2 visar att nettoeffekten av bristande tillgång till individuella resurser i termer av utbildnings- nivå har viss betydelse 1991 men saknar betydelse . Effekten av egendom är däremot stark både 1991 och . Det bör dock noteras att effekten av egendom minskat signifikant under peri- oden. Sammantaget stöder våra resultat vad gäller psykisk hälsa endast delvis antagandet om positiva effekter av individuella resurser, då vi endast finner effekter vad gäller tillgång till materi- ella resurser. Risken att uppleva en dålig psykisk hälsa 1991 och 2000 (tvärsnitt) och dess samband med tillgång till resurser. Modellen kontrollerar för ålder (kurvlinjärt samband) samt sociodemogra- fiska faktorer Not: * = signifikant på 10%-nivån, ** = signifikant på 5%-nivån, *** = signifikant på 1%- nivån. Brist på starka band har vidare ungefär lika stor betydelse både 1991 och . Effekten av socialt stöd är däremot betydligt större än den var 1991. Att ha god tillgång till socialt stöd är således viktigare för individens psykiska välbefinnande än det var 1991. Tillgång till svaga band var starkt relaterat till det psykiska välbefinnandet 1991 men inte . 5.8.3Bristande resurser och kontantmarginal 1991 och 2000 Bristande individuella resurser är givetvis relaterat till risken att sakna kontantmarginal både 1991 och . I Figur 3 presenteras nettoeffekten av brist på resurser och risken att sakna kontantmar- ginal 1991 och .