sou · GPB313 · 2002-01-01 00:00:00 — 5.2Kvinnor och män i olika utbildningar Kvinnorna är i majoritet bland studenterna i grundutbildningen (enligt 2000d gentemot 41,4 män, en ökning med ). Ökningen av studenter har framför allt bestått av kvinnor. Fördelningen mellan kvinnor och män inom olika utbildningar är dock mycket ojämn. Jämställdhets- problematiken (beträffande andelen studenter i olika utbildningar), konstaterar utvärdering av lärosätenas arbete med jämställdhet, studentinflytande samt etnisk och social mångfald (2000a, sid. 37), gäller framför allt den stora övervikten av män inom en stor del av det teknisk-naturvetenskapliga området och av kvinnor inom lärarutbild- ningar och de medellånga vårdutbildningarna. utvärdering ger många exempel på hur lärosätena anstränger sig att rekrytera kvinnor till teknisk- naturvetenskapliga utbildningar och att stödja dem i deras studier. Det teknisk-naturvetenskapliga basåret har i jämställdhets- hänseende varit en framgång. Könsfördelningen bland de antagna är relativt jämn, och flertalet kvinnor genomgår utbildningen (1999). Ofta gäller stödet till kvinnliga studenter i vid mening pedagogiska åtgärder. Dit hör försök att föra samman de fåtaliga kvinnorna i en och samma undervisningsgrupp, mentorsstöd, utnyttjande av undervisningsmetoder som kräver samverkan (projekt), skapande av utbildningsprogram som innehåller mjukare delar, t.ex. högskoleingenjör med inriktning på biologi/ energi. Särskilda satsningar har gjorts genom uppdrag att stödja utvecklingsprojekt som ökar kvinnors intresse att läsa matematik, naturvetenskap och teknik. Projekten har utvärderats (1998). Utvärderingen visar att fem av de sju projekten nått målet att rekrytera kvinnor. Detta har underlättats av att flera av dem är nya program, som inte är belastade av gamla traditioner. Man har utvecklat den sociala miljön inom programmen och utvecklat alternativa undervisnings- metoder. Uppläggningen har i stor utsträckning varit problem- baserad och givit möjlighet till samverkan för att gemensamt lösa problem. Även om rekryteringen var tämligen framgångsrik, hoppade dock många av från programmen; i synnerhet slutade kvinnor som antagits från samhällsvetenskapligt program på gymnasiet. Den bild som (1999) ger är att ingen undervisningsmetod i sig gynnar någondera könet. Till exempel tillgodoser inte genomförandet av projektorienterad undervisning nödvändigtvis kvinnliga studenters behov. Projekt- gruppernas interna arbetsformer gynnar inte alltid de kvinnliga studenterna, som riskerar att marginaliseras på samma sätt som ofta sker i traditionell undervisning. Projektets slutsatser beträffande den pedagogiska metodiken blir därför att man utifrån en grundläggande kunskap om könsrelationer i utbildning bör vara beredd att observera och hantera sådant som inom den valda metoden ger de kvinnliga studenterna ett sämre läge än de manliga (sid. 83). Ansträngningar för att påverka män att söka till utbildningsområden där kvinnor utgör majoritet, huvudsakligen lärarutbildningar och vårdutbildningar, är sällsynta. Ett exempel är tillskapandet av naturvetenskaplig-teknisk inriktning inom barn- och ungdomspedagogisk utbildning. Detta har haft fördelen dels att fler män sökt, dels att fler kvinnor fått en utbildning med denna inriktning och sedan kan föra vidare dessa kunskaper i sitt yrke. Ett annat är – Fler män till skolan vid i , som har som ett av flera syften att ändra antagningsbestämmelserna till lärarutbildningar för att öka andelen manliga lärare i skolan. I (2000b) ges åtskilliga exempel på rekryteringsåtgärder, utbildnings- uppläggningar och genusperspektiv, som kan tas tillvara i de fortsatta ansträngningarna på lärosätena. De satsningar som görs för att rekrytera kvinnor till mansdominerade och män till kvinnodominerade utbildningar måste fortsätta. Svårigheterna att rekrytera och behålla män i utbildningar där kvinnor är i majoritet tycks större än den motsatta problematiken. Det är väsentligt att en mer omfattande försöksverksamhet genomförs. Detta bör ske på de enskilda lärosätena, och det kan också vara en uppgift för Rådet för högskoleutbildning att stödja sådana försök på nationell nivå. Särskilda insatser bör göras för att sprida erfarenheter av olika åtgärder som vidtas vid lärosätena för att stödja kvinnor respektive män. Vi vill betona att utbildningen ur jämställdhetssynvinkel är en fråga om både innehåll och form. Olika modeller för undervisning och examination för att gynna underrepresenterat kön (projektorientering, problembaserad utbildning) bör prövas. Det finns ingen entydig kunskap om hur olika arbetsformer påverkar mäns och kvinnors lärande. Variationerna inom könen är så stora att det är tydligt att det inte finns några enkla samband. Fortsatta studier bör göras av lärandesituationen och olika effekter av undervisningsmodeller. Arbetsförhållandena måste under alla omständigheter utformas så att de lämpar sig för olika grupper av studerande. Mentorer kan vara ett stöd för studenter och lärare inom program eller utbildningar med en stark könsmässig snedfördelning. Mycket talar också för betydelsen av modeller och Därför är det viktigt att rekrytera lärare och handledare av underrepresenterat kön. Detta är exempel på åtgärder som skulle kunna bidra till att motverka sexuella trakasserier och könsmässig särbehandling, som är alltför vanliga företeelser vid universitet och högskolor enligt 2000:17R: Sexuella trakasserier mot studenter. 6Studenter med funktionshinder i högskolan Att funktionshindrade personer med studieförutsättningar i så stor utsträckning som möjligt ges samma möjligheter som övriga medborgare är en rättvisefråga. Det rör sig om att såväl förbättra fysisk tillgänglighet som att kompensera för olika handikapp. är en utgångspunkt, som innebär ett vidgat åtagande. Funktionshindrade studenters behov har uppmärksammats , men det är först som ett mer samlat grepp har tagits för att på olika sätt utveckla högskolans tillgänglighet för studenter med funktionshinder. Regeringen har i budgetpropositionen framhållit att universitetens och högskolornas ansvar för studenter med funktionshinder bör tydliggöras. avsätter samtliga universitet och högskolor av sina grundutbildningsanslag som stöd till dessa studenter. En nationell samordningsorganisation skapades 1993 och förlades till som tillsatte en tjänst som nationell samordnare för funktionshindrade studenter. En huvuduppgift för denna enhet är att samla in uppgifter om universitetens och högskolornas kostnader för studenter med funktionshinder och i mån av behov fördela de nationella medel som i regleringsbrev anvisas av regeringen. 10 Informationen i detta avsnitt har huvudsakligen inhämtats från och funktionshinder (rapportserie 2000:4), från material från utbildningsstöd (Sisus) samt den nationella samordningsfunktionen vid . Diskussioner har också förts med ledningen för Sisus, med den nationella samordningsfunktionen för handikappfrågor vid , handikapphandläggare vid några av universiteten och högskolorna samt studentrepresentanter. STUDENTER MED FUNKTIONSHINDER I HÖGSKOLAN regeringen redovisa vilka åtgärder som sammantaget vidtagits för att förbättra situationen för studenter med funktionshinder samt de totala kostnaderna för detta. uppgick de sammanlagda kostnaderna till . och högskolor har en eller i några fall flera handikappsamordnare med en tjänstgöring från till heltid för handikappfrågor. Deras arbete finansieras genom den ovannämnda avsättningen om av grundutbildningsanslaget. Samtliga lärosäten ingår i ett regionalt och nationellt nätverk. En sammankallande finns i varje region. På finns också en elektronisk mötesplats med ett diskussionsforum för nätverkets medlemmar. utbildningsstöd, Sisus, tillkom 1970. Dess uppdrag är att utjämna skillnaderna i levnadsvillkor mellan personer med och utan funktionshinder. Sisus fördelar olika statsbidrag främst inom vuxenutbildningsområdet. Inom universitets- och högskoleområdet ansvarar Sisus för assistans till studenter med rörelsehinder. I proposition 1999/200:79 föreslås att Sisus tillsammans med högskolorna och den nationella samordningsfunktionen vid skall utreda frågan om behovet av assistans oavsett funktionshinder. Sisus har också som sin uppgift att sammanställa och tillhandahålla information om den fysiska tillgängligheten för studenter med funktionshinder vid lärosätena (Sisus 1997) och samlar in och sprider kunskap om hur högre studier fungerar för personer med funktionshinder. Bidraget till funktionshindrade (rörelsehindrade) studenter från Sisus är fördelat på 96 studenter. I jämförelse med 1997 innebär detta att en i stort sett oförändrad totalsumma fördelas på dubbelt så många studenter. () har intresserat sig för studenter med funktionshinder och deras studiesituation. tillsattes en särskild arbetsgrupp för att driva denna fråga. Gruppen har presenterat två rapporter (Halt! Här är din studiesituation, SFS Dnr: S13/9900, 2000) och en Lathund om funktionshinder och högskolestudier (SFS S13-14/9900, 2000). Talboks- och (TPB) har ansvar för att studerande som är synskadade, rörelsehindrade, eller dyslektiker får sin studielitteratur på anpassat medium i form av talböcker, punktskriftsböcker och elektroniska medier. TPB gav 1999 service till 421 högskolestuderande som är synskadade, dyslektiker eller rörelsehindrade (Information om TPB, , STUDENTER MED FUNKTIONSHINDER I HÖGSKOLAN ) och kostnaderna för detta uppgick till Utöver dessa statliga insatser har kommuner och landsting skyldigheter när det gäller bl.a. assistenthjälp och hjälpmedel. 6.2Hur många funktionshindrade studenter finns i den svenska högskolan? Det är grundläggande för all diskussion om funktionshindrade studenters situation att förutsättningar, behov och problem är olika från individ till individ och att därför stödbehovet varierar i mycket hög grad. Det finns inga samlade uppgifter om hur många funktionshindrade studenter som finns vid universitet och högskolor, vilket beror på att de inte registreras särskilt. Däremot finns information om hur många som sökt och erhållit medel för olika stödformer från sina lärosäten och de ytterligare statliga medel som fördelas av den nationella samordnaren. Dessutom finns en uppgift om antalet studenter som kontaktat samordnare vid lärosätena för samtal, vägledning och information utan att detta medfört någon kostnadskrävande stödåtgärd. Antalet som enligt den officiella statistiken erhållit särskilt stöd från sina universitet eller högskolor och/eller nationellt stöd via den nationella samordningsfunktionen har ökat kraftigt , från totalt 324 studenter /94 till 1 2000. Den största ökningen står dyslektikerna för (från 55 studenter /94 till 2000). De 1 332 studenter som fick stöd för särskilda utbildningskostnader utgjordes av 548 dyslektiker, 207 rörelsehindrade, 144 synskadade, 78 teckenspråksberoende med tolk, 100 hörselskadade utan tolk, 20 döva med lärare som tecknar samt 139 studenter med övriga funktionshinder. Härtill kommer 12 forskarstuderande med olika slag av funktionshinder. Det finns således över 1 300 studenter med somatiska funktions- hinder, inklusive dyslexi, i den svenska högskolan som får stöd. Därutöver finns mer än 700 som kontaktat handikapphandläggare men av olika anledningar inte ansökt om stöd och dessutom sannolikt sådana som inte varit i kontakt med högskolan för sitt funktionshinders skull och därför inte kommer med i statistiken. Inte heller ingår psykiskt funktionshindrade bland uppgifterna. Antalet studenter med funktionshinder i högskolan motsvarar bara en del av elever med funktionshinder som går igenom gymnasieskolan och har formell behörighet för högskolestudier. STUDENTER MED FUNKTIONSHINDER I HÖGSKOLAN Helt aktuell statistik över detta finns inte tillgänglig, men det kan noteras att antalet elever i gymnasiets årskurs 3 i gymnasieskolan med synskador, hörselskador och rörelsehinder uppgick till 461 /2000 och att det totala antalet i alla årskurser var 1832. Denna siffra innehåller inte den största gruppen som får stöd på högskolorna, nämligen dyslektikerna. En totalbild för de tre grupperna för åren 1993/94 – 1996/97 visar att antalet gymnasieelever som var synskadade, hörsel- skadade/döva eller rörelsehindrade inklusive de som gick på riksgymnasierna /97 var 2 196 (0,av samtliga gymnasieelever), medan antalet studenter i högskolan med dessa funktionshinder detta år var 418 (0,). Andelen studenter med funktionshinder var alltså betydligt lägre i högskolan än i gymnasieskolan de redovisade åren. har antagit FN:s 22 standardregler om att säkerställa att personer med funktionshinder har samma rättigheter och skyldigheter som andra medborgare i samhället. var först i landet med att ta fram ett policy- och handlingsprogram som fullt ut tillämpar dessa regler. och alla högskolor har policy- och handlingsprogram, flera av dem identiska. Den nationella sam- ordnaren vid för studenter med funktionshinder har gjort en genomgång av existerande program och sammanfattar innehållet i dem på följande sätt: /högskolan skall /enligt regleringsbrev/ avsätta särskilda resurser för att ekonomiskt kunna möta behov av särskilda stödåtgärder i studiesituationen. Vid /högskolan skall finnas en kontaktperson med särskilt ansvar för frågor som rör funktionshinder. Faktorer av betydelse är: den fysiska miljöns tillgänglighet, det psykologiska klimatet /psykosociala faktorer/, möjlighet till individuell planering av hela studiemiljön, möjlighet till anpassning av studiegång tillgång till särskild information om villkor för personer med funktionshinder vad gäller ekonomi, boende, kommunikationer, tekniska och praktiska stödåtgärder, sjukvård, försäkringar, SOU 2001:13 STUDENTER MED FUNKTIONSHINDER I HÖGSKOLAN fritidsaktiviteter, samarbete och informationsutbyte mellan olika studieanordnare, samarbete med handikapporganisationer och andra myndigheter. Studenter med funktionshinder, som är registrerade vid grundläggande högskoleutbildning eller forskarutbildning skall efter behov erhålla sådana stödåtgärder som har ett direkt samband med utbildningssituationen... Om en kurs eller del av kurs har sådant innehåll att en student med funktionshinder på grund av sin funktionsnedsättning inte kan delta i eller tillgodogöra sig kurser eller kursdelen bör studierektor i samråd med studievägledare besluta om anpassning av studierna. Jämkning av kursplan kan innebära att viss kurs/visst moment helt utgår eller ges ett förändrat innehåll ... Om funktionshindret innebär hinder för den studerande att genomgå examination som anges i kursplanen (motsv.) bör tillfälle ges till individuell examination I vissa fall kan funktionshindrets art kräva en långsammare studietakt än normalt. (, /akademi-handikapp) Inom ramen för utredning (2000f) genomfördes en enkät om funktionshindrades studie- situation. Den är behäftad med vissa metodiska problem men ger ändå en god indikation på förhållanden och behov. Ytterligare ett antal studier har genomförts . Dessa undersökningar visar att många studenter anser att deras studieval påverkas av deras funktionshinder, att de väljer kurser som leder till yrken i vilka de är konkurrenskraftiga. Av dem som besvarade enkäten (635 personer eller ), återfanns de flesta (361) inom hum/sam, 183 inom mat/nat/tek, 68 inom med/odont samt några enstaka inom det konstnärliga området. Många studenter uppfattar att det nog finns tillräckligt med stöd, men att informationen om vilken hjälp som finns att tillgå är svår att nå. Det är nödvändigt att universitet och högskolor förbättrar sin information till både studenter och lärare. Framför allt krävs bättre information i ett inledande eller förberedande skede. Det behövs aktivt riktad information i gymnasieskolan. En av Sisus gjord undersökning visar att det återstår en hel del arbete med att få högskolornas lokaler fysiskt tillgängliga. STUDENTER MED FUNKTIONSHINDER I HÖGSKOLAN närvarande håller Akademiska hus på att gå igenom sitt bestånd för att se vilka brister som föreligger och åtgärda dessa etappvis. Tillgängligheten till datasalar och bibliotek för synskadade påtalas särskilt. I enkät ingick frågor om stödåtgärder i undervisning och examination. Det gäller anteckningshjälp, dator- stöd, förlängd examination, muntlig examination i stället för skrift- lig. Många av de svarande utnyttjar inte dessa möjligheter eller har inte besvarat frågan av olika skäl: t.ex. har bara en liten andel datorhjälpmedel i hemmet och de flesta har inte använt dator på högskolan som stödåtgärd. Det allmänna intrycket är relativt posi- tivt, men flera negativa erfarenheter kommer också fram. Hörsel- tekniska hjälpmedel för hörselskadade är bristfälliga eller saknas. Mentorer eller faddrar är inte särskilt vanligt förekommande (för av de svarande är det inte aktuellt), och bland dem som har tillgång till sådant stöd är missnöjet ganska utbrett. De önskemål om förbättringar som framkommer i under- sökningarna, framför allt , rör: information till lärarna om innebörden av olika funktionshinder, fastställande av litteraturlistor (för att talböcker m.m. skall kunna produceras), bättre och fler hörselhjälpmedel och datorhjälpmedel (många synskadade). De flesta som svarade på enkät uppger att de bemöts väl av andra studenter, lärare och övrig personal, och att de exempel på oförståelse som förekommer grundar sig på okunskap. Undersökningen behandlar slutligen frågan om koncentration till vissa lärosäten av utbildning för vissa funktionshindrade studenter, främst döva och hörselskadade. uppfattning i denna fråga är att det inte är rimligt att minska studenternas valfrihet. Däremot ställer sig inte avvisande till att reservera platser för teckenspråksberoende på en viss kurs inom ordinarie utbud, givetvis under förutsättning att den studerande är behörig för utbildningen i fråga. Sisus (1999) bygger sitt resonemang på djupintervjuer med 18 studenter med tre olika funktionshinder (rörelsehinder, synskada och hörselskada). Den syftar till att beskriva hur studenter med funktionshinder upplever sin studiemiljö ur olika tillgänglighets- aspekter: den fysisk/tekniska med lokaler och hjälpmedel, den STUDENTER MED FUNKTIONSHINDER I HÖGSKOLAN psykosociala med bemötande och den organisatoriska med inflyt- andefrågor och stödinsatser. Rapporten ger en fördjupad bild i förhållande till enkät. Det är i stor utsträckning samma problem som redovisas. Slutsatserna är att samtliga tre grupper önskade en förbättrad fysisk tillgänglighet. Studenter med rörelsehinder saknade möjlighet att sitta tillsammans med andra studenter under föreläsningar; studenter med hörselskada saknade fungerande hörselslingor och upplevde stora grupper och lokaler som besvärande; synskadade studenter upplevde framför allt problem med att få kurslitteratur . En gemensam tendens för alla var att trots att bemötandet från lärare och studiekamrater uppfattades som acceptabelt var om- givningen osäker inför kontakterna med funktionshindrade. Studenter med funktionshinder får ägna mycket tid åt praktiska problem för att kunna genomföra sina studier. Det finns brister i information till studenterna om stöd och hjälpmedel och till institutioner och lärare om funktionshindrade studenters behov. Sådan information framhåller rapporten som nyckeln till framgång för de funktionshindrade studenterna eftersom det skulle förbättra deras möjligheter att överväga alternativ och planera sina kommande studier (sid. 45). Sisus har fått i uppdrag av regeringen att till ta fram ett informationsmaterial om olika stödsystem tillsammans med andra berörda myndigheter och organisationer. 6.5Vad görs vid svenska universitet och högskolor? En hel del görs vid svenska universitet och högskolor för att förbättra den pedagogiska situationen för funktionshindrade stu- denter, bland annat genom handikapphandläggarnas engagerade arbete. Exempel på åtgärder är: skrivkurser och stavningskurser för dyslektiker, anteckningshjälp och lektörer, användning av teckenspråkskunniga lärare för undervisning av döva och hörselskadade, skrivkurs i svenska för döva studenter, utveckling av pedagogiska datorstödda hjälpmedel, informationsmaterial till studenter och lärare, STUDENTER MED FUNKTIONSHINDER I HÖGSKOLAN Ett exempel på ett särskilt initiativ är ett försök vid att samla döva och hörselskadade studenter som vill studera engelska i en särskild grupp som på halvtid erbjuds att följa en 20-poängskurs. Kursen är upplagd med utgångspunkt i att engelska är dövas tredjespråk. En huvudpunkt är också att språket skall utnyttjas för fortsatta studier i andra ämnen som ju kräver engelskspråkig kurslitteratur. Kursen utvecklas i visst samarbete med en high school för döva i . Informationsinsatser görs via hemsidor och särskilda skrifter. har utarbetat en informationsskrift till studenter och en handledning för lärare och övrig personal. Insatser för psykiskt funktionshindrade är ännu begränsade, men det bör nämnas att i samverkan med kommun har genomfört ett projekt som riktar sig till denna grupp. Vid planeras ett projekt för ett antal studenter med psykiska problem som avbrutit sina studier. Det bedrivs en hel del forskning kring studenter med funktionshinder och deras studiesituation. Ett intressant exempel finns inom designinstitutionen vid Lunds universitets tekniska högskola där det har inrättats en självständig forsknings- och utvecklingsenhet, Certec, med basanslag från läns landsting och samt projektmedel från olika instanser. Huvudområdet är forskning och utbildning med målet att människor med funktionshinder skall ges bättre förutsättningar genom teknik, ny design, och nya individnära former för lärande och sökande. (Certecs hemsida: . I verksam- heten ingår också ett antal kurser med cirka 500 deltagare . Av dessa studerar 2/3 på distans över Internet. Kurserna riktar sig till studerande inom civilingenjörs-, industridesigner- och arbets- terapeututbildningen, till yrkesverksamma inom vård, skola och omsorg samt till människor med funktionshinder. 6.6Insatser och erfarenheter i och Tillgänglig statistik visar att antalet funktionshindrade studenter i var cirka 46 av samtliga studenter (uppgifter från för STUDENTER MED FUNKTIONSHINDER I HÖGSKOLAN 1995/96). Detta är procentuellt betydligt fler än i , och det förefaller vid en genomgång som om fler åtgärder vidtas både nationellt och vid de enskilda lärosätena. Direkta jämförelser är dock svåra att göra. Funktionshindrade studenter i stöds på många sätt. Den lag som förbjuder diskriminering av funktionshindrade ålägger alla lärosäten att utarbeta policies för åtgärder beträffande studenter med funktionshinder. Dessa skall följas upp och uppdateras minst . I har den medelstilldelande myndigheten anslagit särskilda medel för att öka antalet och andelen funktionshindrade studenter i den högre utbildningen. anslås (ca ) för att åstadkomma förbättringar i studievillkoren. Dessa resurser går till lärosätena för olika slag av projekt. Det har också skapats en nationell grupp för att stödja och ge råd till projektansvariga. I finansierar the () ett antal projekt som bl.a. uppmuntrar sam- verkan mellan olika universitet. Ett av dessa (TEACHABILITY) är ett samarbete för att ta fram material som skall hjälpa lärare att anpassa sin undervisning efter olika gruppers behov. SKILL är en nationell organisation som har till uppgift att ge stöd till unga människor med funktionshinder. Den vänder sig till personer i eftergymnasial utbildning. SKILL är medlemsägt, och ett stort antal universitet och högskolor, arbets- givarorganisationer, studentorganisationer, kommuner och andra offentliga myndigheter samt individer är medlemmar. Organisationen ger individuellt stöd genom bl.a. information och fungerar som påtryckare nationellt och på enskilda lärosäten. Många amerikanska universitet gör stora insatser för studenter med olika slag av funktionshinder.