sou · GPB34d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Bestämmelser om tillsyn finns också i lagen (1999:381) om åtgär- der för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemi- kalieolyckor. 1 Senaste lydelse 1999:385 Varje kommun utövar genom den eller de nämnder som full- mäktige bestämmer tillsyn inom kommunen över miljö- och hälsoskyddet enligt 9 kap., med undantag för sådan miljöfarlig verksamhet som kräver tillstånd, över hanteringen av kemiska produkter enligt 14 kap. och över avfallshanteringen enligt 15 kap. Varje kommun utövar genom den eller de nämnder som full- mäktige bestämmer tillsyn inom kommunen över 1.miljö- och hälsoskyddet en- ligt 9 kap., med undantag för sådan miljöfarlig verksamhet som kräver tillstånd, 2.avfallshanteringen enligt 15 kap. Regeringen får föreskriva att den tillsynsmyndighet regeringen bestämmer får överlåta åt en kommun att i ett visst avseende utöva sådan tillsyn som annars skulle skötas av en statlig tillsynsmyn- dighet, om kommunen har gjort framställning om det. Detta gäller inte verksamhet som utövas av Försvarsmakten, Fortifikations- verket, eller . Denna lag träder i kraft den Förordning om ändring i förordningen (1998:900) om tillsyn enligt Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1998:900) om till- syn enligt dels att 4, 13 §§ och bilagan till förordningen skall ha följande lydelse, dels att det i förordningen skall införas en ny paragraf, 11 a §, av följande lydelse. 1. miljö- och hälsoskyddet en- 1. miljö- och hälsoskyddet en- ligt 9 kap., med undantag för som kräver tillstånd, som kräver tillstånd, och 2. hanteringen av kemiska pro- dukter enligt 14 kap. , Den kommunala nämnden ut- Den kommunala nämnden ut- produkter, varor och biotekniska inte ligger på en statlig 2 Senaste lydelse 1998:1589 Statliga myndigheter och de kommunala nämnderna utövar där- utöver den operativa tillsynen rörande tillämpning enligt den närmare fördelning som framgår av bilagan till denna förordning. Regeringen kan, om det finns särskilda skäl, efter framställning från en myndighet med centralt samordningsansvar enligt 13 § eller från , i enskilda fall besluta att det operativa tillsynsansvaret skall fördelas på annat sätt än som framgår av bilagan. Kemikalieinspektionen får över- låta åt en nämnd att utöva den operativa tillsyn som åligger inspektionen enligt D1 i bilagan till denna förordning, om kommunfullmäktige har gjort framställning om det. En sådan överlåtelse skall avse tillsyn av vissa angivna tillsynsobjekt inom kommunen. Vid prövningen av en överlåtelse enligt första stycket skall Kemi- kalieinspektionen beakta vad som sägs i 11 § första stycket 2–4. Kemikalieinspektionen skall er- sätta tillsyn med belopp som motsvarar vad som enligt kommunfullmäktiges föreskrifter tas ut för tillsyn över kemikaliehantering. har det centrala ansvaret för tillsynsvägledningen vad gäller tillämpning, om inte annat följer av andra stycket. Nedanstående myndigheter har det centrala ansvaret för tillsyns- vägledningen vad gäller tillämpning inom angivna ansvarsområden Frågor som rör verksamheter, inklusive miljö- farliga verksamheter enligt 9 kap. , inom jordbruks- och trädgårdsområdet eller som rör djurhållande verksamhet. rör miljöhänsyn i jordbruket enligt 12 kap. inom det område som anges i bila- Vad avser 14 kap. , frågor som verket beslutat om enligt förordningen enligt 15 kap. enligt den närmare fördelning som framgår av förordningen (1996:971) om farligt avfall. 3 Senaste lydelse 2000:341 ken inom det område inom det område som anges i bilagan. balken som rör till- tillverkning, införsel, produkter, varor som organismer, utom i frå- som bryter ner ozon- bryter ner ozonskiktet, ring av sådana pro- dukter eller varor som eller varor som anges i föregående mening. Skydd mot effekter i av kemiska eller bio- inom det område som anges i bilagan. enligt 14 kap. som rör material och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel, samt nappar. Denna förordning träder i kraft den Fördelning av ansvar för den operativa tillsynen Nedan anges områden inom vilka, förutom den kommunala nämn- den, även statlig myndighet har ansvar för den operativa tillsynen. Om två myndigheter har operativt tillsynsansvar, får överenskom- melse träffas mellan myndigheterna om hur ansvaret normalt skall fördelas. Båda är dock alltid operativa om så krävs. Kemiska produkter och biotekniska organismer 4 Senaste lydelse 2000:341 varor och biotekniska orga- nismer på marknaden med produkter och varor utom i bränslen, ämnen som bryter ned ozonskiktet, bl.a. HFC, yttre miljön vid hantering av enligt B1 utom ifråga om vad som anges i D1 tiska och hygieniska pro- Material och produkter som är avsedda att komma i ningar i fartyg vad gäller utom där generalläkaren har ningen (2000:338) om bio- cidprodukter, i de fall då Kemiska produkter och biotekniska organismer kemiska produkter, varor och utom i fråga om varor (mate- rial) och produkter enligt D3 och D4, drivmedel och bräns- len, ämnen som bryter ned Frågor om hantering av kemis- ka produkter, varor och bio- tekniska organismer i miljö- farliga verksamheter enligt B1 utom ifråga om vad som anges leverantörer av kosmetiska och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livs- medel, samt nappar i fartyg vad gäller ämnen som HFC, utom där generalläkaren har ansvar för den operativa tillstånd att använda bekämp- förordningen (1998:947) ordningen (2000:338) om bio- cidprodukter, i de fall då tillståndsfrågan skall prövas av Förordning om ändring i förordningen (1988:525) med instruktion för Kemikalieinspektionen Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1988:525) med instruktion för Kemikalieinspektionen dels att 1, 2 §§ och rubriken före 1 § skall ha följande lydelse, dels att det i förordningen skall införas en ny paragraf, 1 a §, samt två nya rubriker före 1 a § och 2 § av följande lydelse. ärenden om hälso och miljö- ärenden om hälso och miljö- risker med kemiska produkter risker med kemiska produkter, biotekniska organismer, i varor som innehåller eller har den mån inte någon annan behandlats med en kemisk pro- myndighet har detta till uppgift. dukt samt biotekniska organis- mer, i den mån inte någon annan myndighet har detta till arbeta för att förebygga skador på människor och miljö från kemis- 5 Senaste lydelse 1998:921 6 Senaste lydelse 1998:921 1. uppmärksamt följa utveck- ansvarig myndighet för miljö- lingen i fråga om förekomsten av kemiska produkter och biotek- niska organismer och de risker 1. vara pådrivande i frågor om användningen av dessa kan med- EU-samarbetet och i övrigt inter- 2. utöva tillsyn enligt i enlighet med vad som framgår 2. verka för att reglerna i 14 kap. av förordningen (1998:900) om med en kemisk produkt samt och därvid utöva operativ tillsyn av kemiska produkter och bio- med vad som framgår av balken 4. föra och utveckla register och dess förordningar, 3. samverka med 5. utreda, näringslivet i syfte att uppnå 4. vid behov föreslå nya hälso- och miljörisker sådana miljökvalitetsmålet skall nås, 5. följa upp, utvärdera och området för kontroll av kemi- kalier och biotekniska organis- 6. utarbeta föreskrifter och all- männa råd om kemiska pro- 7. stödja regionala och lokala dukter och biotekniska organis- mer i enlighet med vad som det för kontroll av kemikalier och framgår av och dess 8. medverka i det internationella kontroll av kemikalier och bio- 9. ansvara för officiell statistik av kemiska produkter och bio- enligt förordningen (1992:1668) om den officiella statistiken, 8. föra och utveckla register 9. utreda, sammanställa och 35 dokumentera hälso- och miljö- kemiska produkter och biotek- 10. ansvara för officiell statistik enligt förordningen (1992:1668) om den officiella statistiken, 11. verka för att forsknings- och betydelse för att kunna uppnå Dennna förordning träder i kraft den 1Uppdrag, avgränsningar och genomförande I detta avsnitt finns en kort bakgrund och en sammanfattning av regeringens tilläggsuppdrag till . Regeringens tilläggsdirektiv (Dir 2000:41) till utredningen återfinns i sin helhet i Bilaga 1. Regeringen föreslog femton övergripande miljökvalitets- mål för det framtida miljöarbetet och beslöt att godkänna dessa mål (prop. 1997/98:145, 1998/99:MJU6). Ett av de femton målen handlar om att åstadkomma en giftfri miljö, vilket innebär att miljön skall vara fri från ämnen och metaller som skapats i eller utvunnits av samhället och som kan hota människors hälsa eller den biologiska mångfalden. Målet skall nås till omkring . För att målet om en giftfri miljö skall kunna nås bedömde regeringen att kemikaliepolitiken skulle kompletteras med nya riktlinjer. De nya riktlinjerna handlar bl.a. om ett mer generellt angreppssätt inom kemikaliepolitiken som exempelvis innebär att nyproducerade varor skall vara fria från vissa ämnen som har vissa inneboende egenskaper. Genom beslut vid regeringssammanträde bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppgift att lämna förslag till genomfö- rande av de nya riktlinjerna inom kemikaliepolitiken (Dir. 1998:91). Utredningen antog namnet . överlämnade utredningen betänkandet Varor utan faror – Genomförande av nya riktlinjer inom kemikaliepolitiken (SOU 2000:53) till regeringen. Uppdrag, avgränsningar och genomförande Kemikalieinspektionens underlag för fördjupad prövning (UFP) Kemikalieinspektionen bedömer i sitt underlag för fördjupad pröv- ning (UFP) att det krävs kraftfulla insatser för att det skall vara möjligt att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. För perioden – 2003 bedömer Kemikalieinspektionen att ett resurstillskott till Kemikalieinspektionen behövs som motsvarar 55 personer () samt för övriga kostna- der, dvs. Det innebär en resursför- stärkning med . Kemikalieinspektionen bedömer också att det även krävs ett kraftigt resurstillskott som successivt planar ut. I UFP föreslår Kemikalieinspektionen att en större andel än av de framtida kostnaderna bör finansieras via skattemedel. Vid regeringssammanträdet beslutade regeringen om tilläggsdirektiv till (Dir. 2000:41). Detta direktiv återfinns i sin helhet i Bilaga 1. Tilläggsdirektivet innebär sammanfattningsvis att Kemikalieutred- ningen ges i uppdrag att göra en översyn av och lämna förslag om Kemikalieinspektionens framtida inriktning, verksamhet, resurser och finansiering. Det anges att arbetet skall ske med utgångspunkt i bl.a.: regler, Miljökvalitetsmålet Giftfri miljö, förslag i Varor utan faror (SOU 2000:53) Utvecklingen på kemikalieområdet inom EU och internatio- nellt Kemikalieinspektionens underlag till regeringen inför fördju- pad prövning (UFP). I vårt uppdrag ingår också att översiktligt belysa företagens samt de centrala, regionala och lokala tillsynsmyndigheternas framtida roll inom kemikaliekontrollen. Tilläggsuppdraget skall redovisas till regeringen . Uppdrag, avgränsningar och genomförande Kemikaliekontroll, kemikalietillsyn, produktkontroll När man allmänt talar om kemikalietillsyn eller kemikaliekontroll finns en risk att man lägger olika innebörd i begreppet. Med kemi- kalietillsyn avser vi sådan tillsyn och kontroll som avses i 14 kapitlet i . Fokus är således på de kemiska ämnena och produkterna (se definitioner nedan) och i vissa fall även varornas innehåll av kemiska produkter. Det kan exempelvis handla om reg- ler för klassificering och märkning, varuinformationsblad, till- ståndsprövning samt begränsningar eller förbud av farliga ämnen. Vi avser däremot inte t.ex. tillsyn av utsläpp av kemikalier från en industrianläggning – sådana utsläpp regleras genom 9 kap. miljö- balken. Begreppen kemikaliekontroll och kemikaliearbete används i detta betänkande i ett vidare sammanhang än bara tillsynen över gällande regler. Det inkluderar t.ex. arbetet med utveckling av riskbedöm- ning, riskhantering och regler för kemiska ämnen och produkter. Kemiska ämnen, kemiska produkter och varor Grundläggande begrepp inom kemikaliekontrollen är kemiska äm- nen, kemiska produkter och varor. Med kemiska ämnen avses här grundämnen och deras föreningar, t.ex. organiska ämnen, metaller och metallföreningar. Med kemiska produkter menar vi kemiska ämnen och kemiska beredningar, där beredningar är blandningar eller lösningar som består av två eller flera ämnen. En kemisk produkt kan t.ex. vara målarfärg, lim eller tvätt- och rengöringsmedel. Med varor avser vi såväl kemiska produkter som övriga varor såsom exempelvis bilar, kläder, datorer och byggmaterial. Det är värt att notera att i internationella sammanhang, framför allt i EU:s lagstiftning, skiljer man på kemiska ämnen (substances) och preparat (preparations). Med preparat avses då det som i svensk lagstiftning benämns beredningar. Med produkter (products) avser EU vanligen vad vi kallar varor. Uppdrag, avgränsningar och genomförande Vi har sett som en av våra huvuduppgifter att utifrån dagens mål, erfarenheter och förutsättningar blicka framåt och lämna förslag till Kemikalieinspektionens framtida verksamhetsinriktning. När det gäller verksamhetens inriktning har vi inte funnit det lämpligt och meningsfullt att gå längre än omkring fyra till . Viktiga avgöranden, bl.a. inom EU väntas och det kan därför finnas skäl att vid decenniets mitt göra en ny översyn av kemikaliekontrollens och Kemikalieinspektionens verksamhet och inriktning. När det gäller våra förslag till resurser gäller förslagen – 2003, dvs. som Kemikalieinspektionens underlag till regeringen inför en fördjupad prövning (UFP). (U 1998:01) tillsattes och har bl.a. haft i uppdrag att se över tillsynsorganisationen över biotekniska produkter. Kommittén överlämnade betänkandet Att spränga grän- ser. Bioteknikens möjligheter och risker (SOU 2000:103) till reger- ingen . lämnar bl.a. för- slag om hur samhällets kontroll av biotekniken skall ske. Kom- mittén föreslår bl.a. att två nya myndigheter inrättas – en Biotek- nikinspektion och ett Teknologiråd. Bioteknikinspektionen före- slås bildas genom en omorganisation av och föreslås ansvara för en samlad samhällskontroll över nya tillämp- ningar. Mot bakgrund av arbete har vi inte haft anledning att närmare behandla Kemikalieinspektionens ansvar och uppgifter beträffande biotekniska organismer. Uppdrag, avgränsningar och genomförande Oavsiktligt bildade kemiska ämnen I avsnitt 1.2 definierade vi vad som avses med kemiska ämnen och kemiska produkter. Det är i första hand kemiska ämnen och kemiska produkter som tillverkas, importeras, marknadsförs och används som vi behandlar i denna utredning. Oavsiktligt bildade kemiska ämnen och/eller utsläpp från exempelvis förbränning, industriella processer eller avfallshantering behandlas inte i utred- ningen. Arbetet med tilläggsuppdraget till påbörja- des och skall avrapporteras . Till förfogande har haft följande experter: , , , Kungliga Tekniska , , , Kemikalieinspektionen och , Arbetarskyddsstyrelsen , Kemikontoret Inom ramen för arbetet har också annan expertis anlitats, bl.a. har () genomfört en beskrivning och analys av Kemikalieinspektionens finansiering på uppdrag av utred- ningen. Uppdraget har utförts av vid ESV och presenteras i form av en underlagsrapport. Underlagsrapporten återfinns i sin helhet som Bilaga 3 i detta betänkande. Uppdrag, avgränsningar och genomförande Dessutom har vi gett en särskild arbetsgrupp i uppdrag att utvär- dera Kemikalieinspektionens riskbedömningsarbete. Syftet har varit att få ett underlag inför utredningens ställningstaganden om framtida inriktning och omfattning av riskbedömningsarbetet vid Kemikalieinspektionen. Arbetsgruppen har letts av , professor vid . I arbets- gruppen har också ingått , professor vid uni- versitet, och , docent vid . har varit gruppens sekreterare. Arbetsgruppens rapport återfinns i sin helhet som Bilaga 4 i detta betänkande. Vårt huvudsyfte i detta tilläggsuppdrag har varit att ta reda på vil- ken inriktning, omfattning och finansiering Kemikalieinspektionen skall ha . Mot bakgrund av den knappa utredningstiden har vi valt att skapa oss en bild av kemikaliekontrollen och Kemi- kalieinspektionen huvudsakligen utifrån befintligt material och genom egna intervjuer. Bland annat följande ligger som underlag för våra överväganden och förslag. Kemikalieinspektionens egen dokumentation och beskriv- ningar av verksamheten, bl.a. inspektionens underlag inför en fördjupad prövning av verksamheten som överlämnades till regeringen . Befintliga utredningar, omvärldsanalyser, forskningsrapporter m.m. Intervjuer med Kemikalieinspektionens styrelseledamöter. Möten och intervjuer med personer från Kemikalieinspek- tionen, andra berörda myndigheter, näringslivets bransch- organisationer, , Svenska kommun- förbundet samt representant för länsstyrelserna. Uppdrag, avgränsningar och genomförande till Kemikalie- utredningen angående finansieringen av Kemikalieinspektionen (Bilaga 3). Underlagsrapport till om Kemikaliein- spektionens riskbedömningsarbete (Bilaga 4). Under utredningens gång har också Kemikalieinspektionens arbetstagarorganisationer givits tillfälle att framföra synpunkter på våra förslag. 2 Kemikaliekontrollen växer fram I detta kapitel ges en beskrivning av kemikaliekontrollens utveck- ling i fram till . Vårt syfte är inte en heltäckande beskrivning, utan att beskriva huvuddragen i kemikaliekontrollens utveckling för att ge en förståelse för varför dagens kemikaliekon- troll ser ut som den gör – såväl ur regleringssynpunkt som ur orga- nisatorisk synpunkt. 2.1År 1663–1985: Från apotekare och kryddkrämare till I huvudbetänkande Kemikaliekontroll (SOU 1984:77), finns en utförlig genomgång av kemikaliekontrollens framväxt. Där konstateras bl.a. att den svenska kemikalie- kontrollen kan följas ända , då de första bestäm- melserna om gifter meddelades. Då var det mest frågan om att mota undan kvacksalvarna. De apotek som då fanns tillhandahöll läkemedel, men läkemedel såldes även av de s.k. kryddkrämarna. Nedan följer en sammanfattning av bl.a. genomgång. privilegiebrev och första medicinalordningen bildade fyra stockholmsläkare för att reglera läkarnas verksamhet och avgränsa den från kvacksal- veriet. Dessutom ville man få kontrollen över handeln med gifter. Maj:t utfärdar ett privilegiebrev som innehåller de första föreskrifterna om utövandet av läkar- och apotekaryrkena. Av privilegiebrevet framgår bl.a. att gifter och farliga läkemedel kunde förorsaka stora olägenheter om de inte hanterades med behörig varsamhet. Dessa varor skulle därför förvaras med särskild omsorg och fick bara lämnas ut till personer som kunde förete särskilda attester. Kryddkrämarna fick i fortsättningen inte sälja sådant som betraktades som läkemedel. Gifthandeln skulle skötas av apotekarna, men något allmänt förbud för kryddkrämare eller andra att sälja gifter föreskrevs inte. Flera bestämmelser om gifter infördes, bl.a. bötesstraff för envar som sålde gift till icke trovärdig person. ombildades till Kongl. sundhets- kollegium som i sin tur fick benämningen Kungliga medi- cinalstyrelsen. Denna gick i sin tur upp i . I Collegium medicums kungörelse infördes begränsningar i rätten för kryddkrämare och handlande att sälja gifter. Till kungö- relsen fogades två listor där gifterna på lista 1 bara fick lämnas ut av apotek mot läkarrecept. På lista 2 fanns gifter som var avsedda för färgeri, bekämpning av ohyra och liknande ändamål. Försäljningen av dessa gifter var i första hand förbehållen apoteken. Önskemålet att begränsa åtkomligheten till gifter motiverades då främst av att kriminella förgiftningar i möjligaste mån skulle förhindras. Förordningen innehöll bl.a. bestämmelser om import och tillverk- ning av arseniksyrlighet. Andra gifter än arseniksyrlighet skulle enligt denna förordning av sundhetskollegium delas in i två avdel- ningar. Den första avsåg ämnen eller grupper av ämnen framställda medelst kemisk åtgärd. Den andra avdelningen avsåg gifter som användes för allmänt förekommande tekniska ändamål eller hus- hållsbehov. Tillverkning av andra gifter än arseniksyrlighet fick bedrivas av apoteksföreståndare samt av den som hade anmält vilka gifter han tänkte tillverka och hade intyg om skicklighet att förestå tillverkningen. Försäljning av de till första avdelningen hörande gifterna fick bedrivas av apoteksföreståndare och av fabrikant som hade tillverkat giftet. De gifter som allmänt användes för tekniskt ändamål eller till hushållsbruk fick säljas även av handelsidkare som hade anmält vilka gifter han tänkte saluhålla. Vid sådan handel skulle bl.a. iakttas att varorna förvarades i särskilt rum skilda från andra handelsvaror och att utlämnandet skedde i ändamålsenligt emballage försett med tydlig och lätt i ögonen fallande påskrift. Barnleksaker med giftiga färger fick inte saluhållas. Det var också förbjudet att sälja tapeter, gardiner, tyger, lampskärmar, lack, oblat eller ljus som var löst belagda med eller innehöll giftiga ämnen. Detta förbud ersattes senare med föreskrifter om maximihalt av arsenik. I stadgan hänfördes gifterna till två klasser, nämligen gifter av för- sta klassen och gifter av andra klassen. Dessa gifter angavs i två till stadgan fogade förteckningar som nära överensstämde med varu- förteckningarna . Arsenik och arsenikföreningar intog inte längre någon särställning utan dessa behandlades som övriga gifter av första klassen. Även märkningskrav ställdes. Arsenik- färger skulle vid utlämnandet vara försett med bl.a. följande påskrift: Arsenikfärg. Användes endast till förgö- rande av skadliga trädgårdsinsekter. Exempel på andra märk- ningskrav var att vissa av andra klassens gifter skulle förses med varningstexten Farligt att förtära. giftstadga fanns också detaljföreskrifter om högsta tillåtna arsenikhalt i t.ex. papper, vävnader, färg på barnleksaker och garn. Motsvarande bestämmelser fanns om tapeter eller målning med vattenfärg i boningsrum samt i samlings- och arbetslokaler. Även till skydd mot blyförgiftning fanns vissa bestämmelser, bl.a. om förbud mot saluhållande av kosmetiskt medel eller annat toalettmedel inne- hållande blyförening eller giftig färg. Även vissa bestämmelser om livsmedel fanns i giftstadgan, bl.a. angavs vilka färgämnen som var lämpliga för konditorivaror m.m. Dåvarande tillkallade en kommitté – Arsenik- kommissionen – med uppgift att biträda vid utredning i fråga om de åtgärder som från det allmännas sida borde vidtagas för att i möjligaste mån upptäcka, förebygga och motverka faran av kronisk arsenikförgiftning. hade kemikaliekontrollen varit inriktad på akutgiftiga varor. började således även mera långsiktiga effekter uppmärksammas. ledde bl.a. till föreskrifter om högsta tillåtna arsenikhalt i vissa varor och till en officiellt fastställd undersökningsmetod för arsenikanalyser. Medicinalstyrelsen hade fått bemyndiganden att förklara vissa varor som gifter av första eller andra klassen. hade styrel- sen fått rätt att förklara medel mot skadeinsekter vid trädgårds- skötsel och andra bekämpningsmedel som gifter av andra klassen. Bestämmelser som riktade sig till försäljare och tillverkare av far- liga ämnen och material föreslogs. Den som tillverkade eller sålde eldfarligt, explosivt, giftigt eller eljest farligt ämne eller material skulle se till dels att detta vid avlämnandet åtföljdes av skyddsföre- skrifter, dels att det var på lämpligt sätt försett med föreskriven märkning eller påskrift. För giftigt eller hälsofarligt ämne föreslog kommittén att tillverka- ren eller försäljaren skulle lämna tydlig uppgift om ämnets sam- mansättning. Vid remissbehandlingen av kommitténs förslag avstyrktes detta dock från flera håll och förslaget ledde i denna del inte till någon lagstiftning. behandlade flera motioner om skyldighet för tillverkare att deklarera ingående ämnen i produkterna. föreslog arbetarskyddsstyrelsen att deklarationsplikt skulle föreskrivas i arbetarskyddslagen eller i en omarbetad giftstadga. Legala former för grosshandel med gifter infördes bl.a. i stadgan. Registreringsplikt införs för växtskyddsmedel.