sou · GPB37d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Rör från så kallade energibrunnar. Indragning av rör från dessa brunnar kräver ofta håltagning i befintliga vägg- och golv- konstruktioner. Genomgående sprickor i konstruktionen och springor mellan källarväggar och golv är andra ställen där mycket markluft kan sugas in, men de kan vara betydligt mera svåråtkomliga för åtgärd. Tätningarna måste göras med material som har lång livslängd. Detta är särskilt viktigt då tätningen byggs in i konstruktionen och inte är åtkomlig för framtida kontroller eller justeringar. Vidare skall tätningsmaterialet tåla de rörelser som det utsätts för, t.ex. vid en rörgenomföring eller vid en dilatationsfog. Att förse en källaryttervägg under mark eller ett golv mot mark med ett heltäckande tätskikt kan vara riskabelt från fuktsynpunkt. Det bör därför endast utföras i samråd med en byggnadsfysiker. En radonsug är en anläggning som avses sänka lufttrycket i marken under huset så att radonhaltig jordluft inte sugs in i huset. Under- tryck skapas med hjälp av en fläkt som suger luft från en eller flera punkter under betonggolvet. Undertrycket skall fortplantas ut under hela huset eller åtminstone under den del av byggnaden där det finns otätheter i golvet. Mark- och grundläggningsförhållan- dena är ofta okända, varför det kan vara svårt att förutse resultatet. Slutresultatet brukar dock bli gott. Installationen visas i figur 8.1. Antal sugpunkter och lägen för dessa väljs med hänsyn till grundläggningssätt och marktyp. Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? endast en sugpunkt väljs, vilket i gynnsamma fall kan vara tillräck- ligt, bör denna ligga så centralt som möjligt i huset. I suterränghus bör den dock förskjutas något mot biutrymmesdelen. Detta för att minska risken för att kall uteluft sugs in under huset, vilket kan skapa kalla golv och i värsta fall tjälning av mark och frostsprängning av oisolerade vatten- och avloppsrör. Denna risk kan föreligga även vid källarlösa hus som är grundlagda med platta på mark. Om man har flera sugpunkter sammankopplas kanalerna före fläkten. Denna placeras helst utvändigt för att läckage av jordluft inne i huset på fläktens trycksida skall undvikas. Fläkten får dock inte placeras så att det finns risk för att den utblåsta jordluften kommer in i huset igen, t.ex. genom fönster eller ventil. Figur 8.1 Principskiss för radonsug Figuren finns endast i den tryckta versionen. Radonbrunnen är avsedd att användas i luftgenomsläpplig mark typ grusåsar. Med radonbrunnen sänks lufttrycket i en stor mark- volym, varför anläggningen i sin helhet kan placeras utomhus och något ingrepp inte behöver göras i byggnaderna. Radonbrunnen finns i olika storlekar. Den kan betjäna från ett enstaka småhus till en grupp småhus eller radhus per anläggning. Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? Radonbrunnen placeras helt under markytan och kan täckas med grus eller gräsmatta om så önskas. Lämpliga lägen och antalet brunnar inom ett bostadsområde bestäms från fall till fall utifrån följande kriterier: Luftgenomsläpplighet och marknivåer är de främsta parametrarna. Avståndet till husen bör vara någorlunda lika. Schaktning av en grop ger ett visst ingrepp i terrängen, varför brunnen bör placeras på ställe som är lättåtkomligt för en större traktorgrävare. Gropens dagöppning brukar kunna inskränka sig till den storlek som bestäms av maskinens behov av arbetsutrymme, eftersom vegetationstäcket motverkar grusets rasbenägenhet. Figur 8.2 Principskiss för radonbrunn Radonbrunnen består av en cylinder med 40–diameter och 350–längd. Materialet är glasfiberarmerad plast eller annat som motstår marksyror och det fuktiga klimat som råder i marken. Nedre delen av cylindern är försedd med ett antal hål som möjlig- gör sugning av jordluft på stor yta. I brunnen finns en relativt kraftig fläkt vars effekt är avpassad för de aktuella förhållandena. Här finns också plats för en ljuddämpare om en sådan skulle be- Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? Avluftskanalen förläggs i mark från brunnen fram till någon plats där det är lämpligt att dra upp den 2–3 m över mark, t.ex. på väggen till garaget eller annan sidobyggnad. Här gäller liksom för radonsugen att utloppet inte får placeras så att den radonhaltiga jordluften kan tränga in i bostadshuset genom fönster, ventil eller dylikt. Eftersom brunnen placeras helt under markytan är det viktigt att någon form av larm installeras som varnar för fläktstopp. Som namnet anger går metoden ut på att skapa en luftkudde under huset dvs. öka lufttrycket i marken. Detta åstadkoms genom att luft från byggnaden trycks ner under huset. En principskiss över installationen visas i figur 8.3. En del av husets frånluft trycks via ett kanalsystem ner under husets botten- platta i en eller ett par punkter, där ett relativt kraftigt övertryck uppstår. Detta tryck fortplantas sedan i marken ut under hela huset. Nerdragna grundmurar och låg luftgenomsläpplighet i jord- materialet under dessa kan därvid utgöra svåra hinder. Antalet tryckpunkter måste då ökas. Jämför funktionen hos radonsugen. Innan den permanenta installationen utförs görs en provtryckning med mätning av lufttrycket i marken i olika punkter över husets byggnadsyta. Anläggningen installeras av specialföretag. Figur 8.3 Principskiss för luftkuddeanläggning Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? Metoden är i första hand framtagen för sanering av fukt i grund- konstruktionen. Anläggningen höjer temperaturen i marken under huset och eliminerar därmed alla risker med frost. En viss teoretisk risk finns dock för omfördelning av fukt från golvets centrala del till ytterkanterna där det är kallare. Vid golv på mark kan det också finnas en risk att luft pressas upp genom kantisolering av lätt- klinker och vidare in i ytterväggen med fuktskador som följd. Hus med så kallad krypgrund kan åtgärdas på samma sätt som hus med källarvåning eller platta på mark. Kryprummet möjliggör dess- utom en rad andra lösningar, om det gör skäl för namnet, dvs. av- ståndet mellan markytan och bjälklaget är så stort att det medger framkomlighet. Ventilationen i kryprummet har en avgörande betydelse för radonhalten i utrymmet. I ett uteluftsventilerat kryprum bestäms luftväxlingen av bl.a. sockelventilernas sammanlagda öppningsarea samt vindens riktning och styrka. Vid kraftig vind och öppna ven- tiler kan luftväxlingen vara stor och radonhalten mycket ringa. Är vindhastigheten däremot låg kan radonhalten stiga avsevärt efter- som det radon som avgår från marken då inte ventileras bort. Den bästa åtgärden från radonsynpunkt är således en väl funge- rande ventilation av kryprummet. Luftväxling med uteluft får dock inte vara för kraftig eftersom vatten- och avloppsrör i kryprummet då kan frysa sönder och marken därunder kylas ner med tjälskjut- ning som följd. En ombyggnad av det uteluftsventilerade kryprummet till inne- luftsventilerat ger möjlighet till god och kontrollerad luftväxling. Dessutom erhålls ett varmare golv över kryprummet. Grund- murarna och en del av markytan måste värmeisoleras så att en nor- mal innetemperatur kan upprätthållas i kryprummet. Andra bra lösningar kan vara att markytan i kryprummet förses med ett heltäckande radontätt skikt eller en plastfolie med under- liggande perforerade rör för lufttryckssänkning. En befintlig PVC-folie av god kvalitet och i god kondition på markytan i kryprummet kan justeras och kompletteras så att ett lufttätt skikt erhålls över hela kryprummets yta. Detta ger ett gott skydd mot markradon vid mark med måttlig radonhalt i jordluften. Vid hög radonhalt, 50 /m3 och högre, blir diffusionen av Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? radon genom folien så stor att markytan istället bör beläggas med asfalt, gummiasfalt, asfaltmatta med aluminiumfolie och svetsade skarvar eller betong. Särskild omsorg bör läggas vid att få tätt mot grundmurar och vid rör. Tätskiktet bör lutas något nedåt mot muren så att inte eventuellt kondensvatten rinner ut på tätskiktet. Det vanligaste sättet att sänka en förhöjd radonhalt orsakad av radon från byggnadsmaterialet är att öka luftväxlingen. Detta kan ske på flera olika sätt. Nedan finns en förteckning på vanliga åt- gärder. Installera ett mekaniskt till- och frånluftssystem med värme- återvinning (så kallat FTX-system). Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.3.1. Konvertera befintligt självdragssystem (S-system) till mekaniskt frånluftssystem (F-system). Detta är en billigare åtgärd initialt än att installera FTX-system, men den kräver mer energi för uppvärmning. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.3.2. Sätta befintligt ventilationssystem i stånd. Öppna till- och från- luftsdon, rensa kanaler och kontrollera eventuella befintliga fläktar. Ofta är det lämpligt att montera in flera uteluftsdon i huset (gäller ej då FTX-system redan är inmonterad). Generellt kan sägas att fördubblas luftväxlingen halveras ungefär- ligen radonhalten. Detta gäller när tillströmningen av radon är som vid radon från byggnadsmaterial. Andra åtgärder för att sänka radonhalten är: Applicera ett radontätt skikt på ytorna på de byggnadsdelar som består av särskilt radioaktivt material. Åtgärden har oftast en begränsad effekt på radonhalten och beskrivs därför inte närmare. Anordna luftspalter utmed ytorna på blåbetongväggar och suga ut en del av husets frånluft via dessa spalter. På marknaden finns färdiga system för en sådan lösning. Byta ut radioaktivt byggnadsmaterial. Icke bärande väggar av blåbetong kan exempelvis relativt enkelt bytas ut mot annan väggkonstruktion i samband med ombyggnad. Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? Många hus kan få en bättre luftväxling efter en översyn av ventila- tionssystemet oavsett om detta är av typ självdrag eller fläktstyrt. Kanaler kan vara mer eller mindre igensatta av damm och fett eller av utifrån kommande löv och kvistar m.m. Vid F- och FT-ventila- tion är det särskilt viktigt att kanalväggar och anslutningar till don och luckor är täta. Befintliga uteluftsdon skall hållas öppna och vara i sådant skick att de släpper in luft i huset. I småhus är det vanligt att det endast finns uteluftsdon, typ tallriksventil, i något eller några få utrymmen i källarvåningen. Dessa ventiler skall vara öppna eller på glänt även när det är som kallast ute. För en bra ventilation är det också nödvändigt att luften kan komma vidare in i huset för att sugas ut genom befintliga frånluftskanaler. Detta förutsätter att det finns springor vid dörrarna eller särskilda överluftsdon om dörrarna ofta står stängda. 8.3.1Mekaniskt till- och frånluftssystem Om radon från byggnadsmaterialet är den huvudsakliga anled- ningen till radonproblemet kan en installation av FTX-ventilation, dvs. ett system där både frånlufts- och tilluftsflödena drivs med fläktar, ge en god effekt. Radonavgången från väggar och bjälklag är i stort sett , vilket innebär att, ifall man ökar luftväxlingen, späds radongasen ut i mera luft och radonhalten blir följdaktligen lägre. Det kan vara önskvärt att i vissa hus öka luftväxlingen till 0,8–1,0 oms/h för att radonhalten skall bli acceptabelt låg. Systemet innehåller en värmeväxlare för överföring av en del av energin (värmen) i frånluften till tilluften. Tilluften blir därför varmare än uteluften, vilket bl.a. gör att luftväxlingen inte upplevs som dragig. En ökad luftväxling kräver mer energi för uppvärm- ning. Värmeväxlaren dämpar denna ökning och därmed de framtida värmekostnaderna. FTX-systemet medger att luftväxlingen i varje enskilt rum kan kontrolleras på ett betydligt säkrare sätt än med S- och F-systemet. Detta kräver emellertid att byggnaden är någorlunda tät. Ju otätare den är desto mera kommer den så kallade ofrivilliga ventilationen (dvs. självdrag och vindpåverkan) att påverka luftväxlingen. I hus där inströmmande markradon orsakar en stor del av den förhöjda radonhalten inomhus skall man i första hand i görligaste Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? mån täta huset mot marken samt påverka lufttrycksdifferensen över husets grundkonstruktion, dvs. sanera huset enligt någon av åtgärderna i avsnitt 8.2. Genom installation av ett FTX-system minskas tryckskillnaden något. Detta innebär att något mindre radonhaltig jordluft sugs in, men framförallt att luftväxlingen i huset påverkas. Radonhalten bör därför minska i proportion till ökningen i luftväxlingen eller något mer. En radonsug eller radon- brunn eliminerar i de flesta fall helt inflödet av jordluft och är där- för betydligt effektivare än FTX-systemet då det gäller radonsane- ring i hus med i huvudsak radon från marken. Därtill är det betyd- ligt billigare att installera radonsug eller radonbrunn än FTX- system. Vid installation av ett FTX-system är det viktigt att tilluftsdon och eventuellt tillkommande frånluftsdon placeras på ett sådant sätt att tilluften verkligen blandar sig med så stor del som möjligt av luften i rummet. Tilluften får inte ta närmaste väg till ett från- luftsdon, för om detta sker, går naturligtvis en del av anläggningens inverkan på radonhalten förlorad. Vidare måste man, liksom vid S- och F-ventilation, tillse att inte ventilationsluftens väg genom huset hindras av stängda dörrar. FTX-ventilation enligt ovan skall inte förväxlas med kanallösa ventilationssystem. I dessa system placeras aggregatet vanligtvis i ett rum för att därifrån ombesörja luftväxlingen i hela bostaden. Det är viktigt från radonsynpunkt att luftväxlingen i varje enskilt bostadsrum är tillräcklig även vid stängd rumsdörr. Detta kan inte erhållas med ett system som saknar ventilationskanaler. För att sänka radonhalten i ett enstaka rum kan dock en sådan lösning ge ett gott resultat. För att få en mera jämn luftväxling än vad självdragssystemet ger kan man i många småhus relativt enkelt ändra ett befintligt S-system till F-system. Detta kan göras genom att frånluftskana- lerna dras samman och kompletteras med en fläkt. Befintliga från- luftsventiler bör bytas ut mot moderna frånluftsdon med större tryckfall än de som finns i självdragssystemet. En förutsättning för utbytet och för att de nya donen skall kunna fungera på avsett sätt är att frånluftskanalerna är tillräckligt täta i väggar och skarvar. Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? Genom ombyggnad av S-systemet till F-system erhålls en an- läggning som kan justeras in till önskad luftväxling i huset som helhet. Detta gäller under förutsättning att tillräcklig mängd tilluft kan komma in genom ventiler och otätheter. Det kan dock vara svårt att få önskad omsättning i varje enskilt rum. Att öka luftväxlingen genom att släppa in mera kall uteluft i huset kan medföra att huset känns dragigt . Det medför också en ökad kostnad för uppvärmning, vilket man bör ta hänsyn till vid val av saneringsåtgärd. Om radon från marken orsakar en större del av radonhalten i huset bör inte denna metod användas för sanering. F-systemet sänker lufttrycket inomhus vilket, under vissa omständigheter, kan leda till att proportionellt mera jordluft kan sugas in och orsaka en högre radonhalt. Luftväxlingen i en bostad eller i ett rum kan inte vara bättre än vad den mängd luft som kommer in i bostaden eller rummet tillåter. Är rummets yttervägg lufttät även runt fönsterkarmen och fönstret försett med effektiva tätningslister blir luftväxlingen mycket låg, såvida huset inte är försett med FT-ventilation. Luftväxlingen kan förbättras genom att man exempelvis monte- rar uteluftsdon i rum där man i första hand vill höja luftväxlingen. Det finns många olika typer av uteluftsdon. En typ är den så kallade springventilen, som lämpligen placeras i fönsterkarmens eller fönsterbågens överstycke. En annan är väggventilen som kan placeras mera fritt i ytterväggen, men bör givetvis monteras där den ger minst dragproblem. Luftväxlingen blir dock mycket ojämn – ibland mycket god, ibland obefintlig – beroende på skillnaden i temperatur ute–inne och vindbelastningen. Att öka luftväxlingen genom att släppa in mera kall uteluft i huset medför en ökad kostnad för uppvärmning, vilket man bör ta hänsyn till vid val av saneringsåtgärd. Åtgärden kan vara tillräcklig för att sänka en måttligt förhöjd radonhalt till godtagbar nivå. Vid varmare väder bör emellertid en låg luftväxling förbättras genom fönstervädring. Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? 8.4Radon från såväl mark som byggnadsmaterial En åtgärd som finns med i båda förteckningarna över åtgärder är installation av FTX-system. Detta borde alltså vara den bästa lös- ningen då radonet kommer från både marken och huset i sig självt. Så enkelt är det nu inte. Ofta kan en kombination av andra lös- ningar ge ett bättre resultat från radonsynpunkt och till ett lägre pris. Men man bör även väga in FTX-systemets andra fördelar såsom lägre energikostnad och bättre luftkomfort i valet mellan lösningar. Då radon från byggnadsmaterialet orsakar en större del av radonhalten i inomhusluften, än vad radon från marken gör, bör man definitivt välja FTX-ventilation. Är däremot marken den stora radonkällan kan man istället för FTX-system välja någon av följ- ande kombinationer. Installation av radonsug eller radonbrunn i kombination med en enkel förbättring av ventilationen inomhus, t.ex. några fler uteluftsdon. Radonsugen kan kompletteras med ett frånluftsdon eller kortare frånluftskanal för ökning av luftväxlingen lokalt i huset. Installation av anordning för skapande av luftkudde under huset. Luften tas för detta ändamål från bostaden, varvid venti- lationen i denna förbättras. Det finns i princip fyra olika metoder för att minska radonhalten i hushållsvattnet. Luftning av vattnet med en så kallad radonavskiljare. Detta är den vanligaste metoden och beskrivs därför nedan något mera ingående. Lagring av vattnet. Om vattnet lagras minskas radon- halten på grund av radonets naturliga sönderfall. Ett sätt till sådan lagring är att överföra vatten från en borrad brunn till en befintlig grävd brunn. Det går också att lagra vattnet Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? genom att överföra det till en grusbädd i jorden (infiltration). Bädden behöver då ha en volym av . Vattnet får passera ett kolfilter varvid radonet adsorberas på kolet. För att nå en god effekt behöver kolfiltret vara relativt stort, minst ca för ett enskilt hushåll. Effekten avtar med tiden och kolet behöver bytas ut med jämna intervaller. Metoden lämpar sig bäst när radonhalten är relativt låg, högst 1 000–2 /l. Vid omvänd osmos får vattnet passera ett semipermeabelt membran, varvid radonet och radondöttrarna fastnar på membranet. Metoden har i utförande för hushållsbruk relativt liten kapacitet, några liter , och lämpar sig därför inte för rening av allt hushållsvatten. Om finfördelat vatten blandas med luft avgår radon till luften genom diffusion. För att nå en reduktion behövs det teoretiskt att luft blandas med en liter ytterst finfördelat vatten och att processen sker vid atmosfärstryck. Ytterligare re- duktion kan uppnås genom att tillföra större mängder av luft, endera genom att låta vatten recirkulera förbi ejektorer upprepade gånger eller genom att blåsa på med mycket luft, se figur 8.4. Luften med radon sugs bort från radonavskiljaren med en fläkt och leds ut från huset. Det finns även radonavskiljare som endast har en kanal ut i det fria, men saknar fläkt. Då är det extra viktigt att aggregatet är absolut tätt mot rummet som den står i. Skulle det finnas otätheter kan luft med hög radonhalt läcka ut från avskilja- ren och väsentligt öka radonhalten i huset. Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? Figur 8.4 Radonavskiljare som arbetar med recirkulation. Skillnaden i orsaken till ett misslyckande och ett gott resultat vid sanering av en förhöjd radonhalt kan vara mycket liten. Alla radon- åtgärder måste utföras på ett fackmannamässigt sätt och av perso- ner som vet varför arbetet skall utföras och hur åtgärden skall fungera från radonsynpunkt. Låt därför gärna en radonsakkunnig person kontrollera arbetets utförande. Radonåtgärden samt förhållandena före och efter dess utförande bör dokumenteras så att man vet varför och hur arbetet har utförts. Syftet härmed är dels att man i görligaste mån skall hålla uppsikt över åtgärdens goda bestånd, dels att man inte genom nya arbeten skall äventyra resultatet av den tidigare utförda radon- åtgärden. Alla material har begränsad livslängd även om den varierar inom vida gränser för olika produkter. Yttre och inre krafter påverkar husstommen och kan ge upphov till sprickor och andra otätheter. Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? De boende själva påverkar ventilationen i såväl hela huset som i enstaka rum. Detta är faktorer som kraftigt kan inverka på radon- halten inomhus. Det kan därför finnas skäl till att kontrollera radonhalten med 5–mellanrum och gärna efter det att nya människor har flyttat in i huset (det senare gäller främst småhus). Ventilationsanläggningar och andra mekaniska installationer kräver skötsel och underhåll för att i längden fungera på avsett sätt. Lätt- förståeliga drift- och underhållsinstruktioner måste därför levereras tillsammans med installationen. Det kan också underlätta för nyttjaren om installatören demonstrerar systemets styr- och reglerutrustning, hur filter demonteras för rengöring eller utbyte m.m. Drift- och underhållsinstruktionerna bör innehålla: Datablad, broschyrer o.d. över i anläggningen ingående appara- ter och komponenter. Beskrivning i ord och bild av systemets verkningssätt och hur det skall skötas. Instruktioner om vilka åtgärder som skall vidtas vid fel, brister och dålig funktion. Instruktioner om förebyggande underhåll. I Byggregler (1998) kapitel 2:4 ställs krav på att instruktioner om kontroll, handhavande och underhåll av bl.a. installationer skall finnas tillgängliga för brukaren. 9Förebyggande åtgärder vid nyproduktion Vid nyproduktion gäller enligt Byggregler ·att radonhalten får vara högst /m3 ·att gammastrålningen får vara högst 0,50 µSv/h i utrymmen där människor vistas mer än tillfälligt. Ovanstående funktionskrav finns i Byggregler (1998) kap. 6:223 och gäller för rum där personer vistas mer än tillfälligt. Kraven på högsta radonhalt och gammastrålning inomhus har reducerat de tidigare gränsvärdena för byggnadsmaterialets gamma- och radiumindex (<1,0) till rekommenderade värden. De nordiska ländernas strålskyddsinstitut har () presenterat Naturally Occurring Radioactivity in the Nordic Countries – Recommendations. (The Radiation Protection Autho- rities in , , , and ). Instituten rekommenderar att halten av radium-226 inte bör över- stiga /kg med ett övre gränsvärde på /kg. Detta mot- svarar 0,5 respektive 1,0 i radiumindex. Instituten rekommenderar också ett gammaindex <1 med 2 som ett övre gränsvärde beräknat enligt formeln Där CK, CRa och CTh är koncentrationen av kalium, radium respek- tive torium uttryckt i Bq/kg i materialet. Eftersom omräkningstalen för radium, torium och kalium vid beräkning av indexet har sänkts utgör dessa indextal kraftigt skärpta rekommendationer för stråldoser från byggnadsmaterial. Byggnadsmaterialet som radonkälla kommer inte att vara något problem i nyproducerade hus om de nya rekommendationerna Förebyggande åtgärder vid nyproduktion Radonhalten i vattnet från en ny, djupborrad brunn bör alltid kontrolleras och vid behov åtgärdas. Detta sker lämpligen genom luftning enligt avsnitt 8.5.1. Det återstår således endast marken som kan utgöra ett radon- problem i samband med nybyggnation. Varje kommun skall enligt (PBL) upprätta översiktsplaner för markanvändningen samt detaljplaner och om- rådesbestämmelser vid markfrågor som berör många markägare. (1 kap. 3, 4 §§). I 2 kap. regleras innehållet i översiktsplanen. Där står bl.a. att Bebyggelse skall lokaliseras till mark som är lämpad med hänsyn till 1. de boendes hälsa, ... (2 kap. 3 §). Denna paragraf är direkt tillämpbar på radon. Se även avsnitt 14.2.3.