sou · GPB370d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Detta innebär dock inte att en stat är helt utan möjlighet att hjälpa en av landets medborgare som befinner sig i något annat land där han eller hon också är medborgare. Diplomatiska underhandskontakter anses vara tillåtna så länge dessa accepteras av den andra staten. Vidare kan ett ingripande i vissa fall ske i de situationer då detta kan anses vara påkallat av humanitära skäl. I artikel 17 europeiska konvention om medborgar- skap, som har ratificerat, sägs att medborgare i en konventionsstat som har ett annat medborgarskap ska inom den konventionsstats territorium där de har hemvist ha samma rättigheter och skyldigheter som andra medborgare i den staten. Det framgår vidare av artikeln att bestämmelserna i konventionen inte ska inverka på de folkrättsliga reglerna om en konventionsstats diplomatiska och konsulära skydd av en av sina medborgare som har annat medborgarskap. En utlandsmyndighets möjligheter att agera till förmån för en svensk medborgare som även har medborgarskap i vistelselandet, är ofta mer begränsade än vad som gäller i förhållande till den som enbart är svensk medborgare. Det framgår av de kommentarer som utlandsmyndigheterna lämnat som svar på den enkät som kommittén skickat ut. Bistånd till personer med dubbelt medborgarskap, flyktingar, statslösa och I flera länder betraktas en person med dubbelt medborgarskap enbart som medborgare i ursprungslandet, vilket försvårar för utlandsmyndigheterna att bistå (t.ex. i , , , , , , , , , , , , , och ). I vissa länder kan det vara svårt att intervenera medan det i andra länder inte går att ingripa överhuvudtaget. Landets myndigheter ställer sig frågande till varför en svensk tjänsteman är intresserad av en medborgare i ett annat land och man betraktar det som otillbörlig inblandning i landets egna angelägenheter och dess mellan- havanden med sin medborgare. Särskilt svårt är det, enligt ambassaden i , i där det har hänt i några fall att myndigheterna konfiskerat det svenska passet och kvarhållit personen . I har generalkonsulatet problem med att bistå hjälpsökande svenskar med palestinsk bakgrund som varit statslösa, eftersom israeliska myndigheter ser den hjälpsökande i första hand som palestinier och inte som svensk. Bland de problem som kan vara svårast att lösa är, enligt uppgifter från flera utlandsmyndigheter, att bistå personer med dubbelt medborgarskap som frihetsberövats i sitt gamla hemland. kan det vara svårt att på annat sätt än genom besök bistå en häktad svensk medborgare som även är medborgare i det besökta landet. Så är det t.ex. i . Även i länder inom EU kan det vara problem med att bistå en person med dubbelt medborgarskap som avtjänar ett fängelsestraff i sitt gamla hemland, t.ex. i och . informeras inte alls eller mycket sent om att personen fängslats. Problem uppstår också i ärenden där den ena föräldern olovligen fört bort sitt eller sina barn till sitt gamla hemland där man inte erkänner medborgarskap i något annat land. Detta gäller de länder som inte är med i om bortförda barn (se kap. 2.9). En ny kategori av personer som är i behov av bistånd och där dubbelt medborgarskap kan vålla problem, är unga flickor som tvingas åka tillbaka till sina gamla hemländer för att giftas bort. Problem uppstår inte bara för dem som har dubbelt med- borgarskap utan även för flyktingar, statslösa och personer med permanent uppehållstillstånd, som reser på främlingspass eller har pass från sitt hemland. Bistånd till personer med dubbelt medborgarskap, flyktingar, statslösa och 13.9Hur många personer rör det sig om som har dubbelt medborgarskap respektive är flyktingar eller statslösa? Personer med dubbelt medborgarskap Den nya medborgarskapslagen kan förväntas få till följd att antalet personer med dubbelt medborgarskap kommer att öka i viss utsträckning. Enligt uppgift från finns det inte någon aktuell uppgift om hur många personer i som har dubbelt medborgarskap. beräknade man att antalet personer som –talet blivit svenska medborgare och var medborgare i ett annat land var ca 300 000. Kommittén har frågat utlandsmyndigheterna om de kan upp- skatta hur stor del av dem som söker hjälp som har dubbelt medborgarskap, dvs. är medborgare även i det besökta landet. Vid vissa utlandsmyndigheter är andelen hjälpsökande med dubbelt medborgarskap mycket stor. De utlandsmyndigheter som anger sig ha störst andel sökande, dvs. eller mer, med dubbelt med- borgarskap, är ambassaderna i , , , , , , , , , , , , , och samt generalkonsulatet i . –var det, enligt vad som framkommit av enkätsvaren, totalt mellan 400 och 500 personer med dubbelt medborgarskap som ansökte om bistånd vid svenska utlandsmyndigheter. fick 4 940 personer resedokument enligt flykting- konventionen eller konventionen om statslösa. Flertalet av dem kom ifrån (1 638 personer) och (1 099 personer). Enligt den nya lagen om svenskt medborgarskap ska det bli lättare för statslösa barn och ungdomar att bli svenska medborgare. finns ca 4 000 personer som saknar medborgar- skap. Kommittén har frågat utlandsmyndigheterna hur många av dem, som söker någon form av konsulärt bistånd vid utlands- myndigheterna, som har permanent uppehållstillstånd (PUT) i . Av svaren framgår bl.a. att det vid några få ambassader är av dem som ansöker om bistånd som har PUT i Bistånd till personer med dubbelt medborgarskap, flyktingar, statslösa och Övriga utlandsmyndigheter har bara ett fåtal bistånds- ärenden som rör flyktingar eller statslösa. – var det uppskattningsvis mellan 100 och 200 personer med PUT som ansökte om bistånd vid svenska utlandsmyndigheter. 13.10Ger andra länder bistånd till personer med dubbelt medborgarskap respektive flyktingar eller statslösa? De flesta av medlemsländerna i EU ger bara ekonomiskt bistånd till dem som är medborgare i det egna landet. Det betyder att man inte ger ekonomiskt bistånd till flyktingar eller statslösa. Det är förutom bara , , och som ger ekonomiskt bistånd till flyktingar och statslösa som är bosatta i landet. och kan lämna bistånd i enstaka fall, om personen lever tillsammans med en medborgare i det egna landet. kan också ge bistånd i undantagsfall. Personer med dubbelt medborgarskap Samtliga tillfrågade länder inom EU och ger bistånd till personer med dubbelt medborgarskap, i den mån det är möjligt, när de besöker sitt gamla hemland. Vilka konsekvenser kan den nya lagen om svenskt medborgarskap få? Antalet personer med dubbelt medborgarskap som söker någon form av konsulär hjälp vid utlandsmyndigheterna är begränsat. Vid vissa utlandsmyndigheter utgör de dock en stor andel av de hjälpsökande. Även om antalet hjälpsökande med dubbelt medborgarskap är relativt begränsat är ärendena komplicerade och tar Bistånd till personer med dubbelt medborgarskap, flyktingar, statslösa och mycket tid både för UD och för utlandsmyndigheterna. Det är framför allt i vissa länder i , , och , som det kan uppstå problem med att bistå den som är medborgare både i och i ursprungslandet. Skälet är oftast att det andra landet inte erkänner det svenska medborgarskapet. Andra länder inom EU har samma problem när det gäller att bistå personer med dubbelt medborgarskap. Ett vanligt fall, där problem kan uppstå med dubbelt medborgarskap, är där den ena föräldern olovligen fört sitt barn från och håller det undangömt i ett annat land, där föräldern och även barnet är medborgare. Antalet personer med dubbelt medborgarskap kan förväntas öka i viss utsträckning genom den nya lagen om medborgarskap. Det betyder också att de problem som förekommer med att lämna konsulärt bistånd till personer som besöker länder där de också är medborgare kommer att öka. Möjligheterna för en stat att i sådana situationer agera för sina medborgare är i realiteten till stor del beroende av den andra statens goda vilja. Den som har dubbelt medborgarskap befinner sig därför i en mer utsatt position än vad personer med enbart ett medborgarskap gör och det kan innebära allvarliga problem för den enskilde. I den bilaga som bifogar beslut om svenskt medborgarskap för den som behåller tidigare medborgarskap, får sökanden information om de begränsade möjligheter som svenska utlandsmyndigheter har att bistå den som besöker sitt andra medborgarskapsland och om vart man ska vända sig om man vill bli av med sitt gamla medborgarskap. Den som förvärvar svenskt medborgarskap efter ansökan eller anmälan är således informerad om de problem som kan uppstå och styr därmed huvudsakligen själv över risken att hamna i en situation av det aktuella slaget. Finns det en sådan risk, kan han eller hon låta bli att resa till landet i fråga och därmed undgå problem. Företas resan ändå, så är det i vart fall i medvetande om att de svenska utlandsmyndigheternas möjligheter att bistå vid vistelse i det andra landet är begränsade. Den enskilde kan även välja att söka befrielse från det andra medborgarskapet. Betydelsen i detta sammanhang av den nya lagen om svenskt medborgarskap bör enligt kommitténs mening inte överdrivas. Förändringarna i förhållande till nuvarande regler är inte dramatiska. För att dubbelt medborgarskap ska bli en realitet krävs SOU 2001:70 Bistånd till personer med dubbelt medborgarskap, flyktingar, statslösa och det att det accepteras av båda de länder som man vill vara medborgare i. Så är inte alltid fallet. En situation då dubbelt medborgarskap kan vara till men för den enskilde, är då en person frihetsberövas utomlands. Den normala skyldigheten att underrätta medborgarsskapslandet om ett frihets- berövande gäller nämligen inte i de fall då en person är medborgare i två länder och han eller hon berövas friheten i det andra landet. Det finns då inte ens någon formell rätt för svenska myndigheter att få reda på att en svensk medborgare gripits utomlands. Det bistånd som svenska utlandsmyndigheter lämnar till den som frihetsberövas utomlands hänger samman med rätten för varje land att tillvarata sina egna medborgares rättigheter utomlands, jus protectionis (se kap. 2.3.1). Denna verksamhet kan inte utan vidare utvidgas till att omfatta den som också är medborgare i vistelselandet. Det skulle också strida mot de principer som hävdar när det gäller personer med dubbelt medborgarskap som frihetsberövas här i landet. Principen anses dock inte utesluta möjligheten till s.k. vänskap- liga erinringar då ett ingripande kan anses påkallat av humanitära skäl. kan behandla vederbörande som i första hand svensk medborgare, så länge vistelselandet inte motsätter sig detta. Bistånd till en person med dubbelt medborgarskap som befinner sig i tredje land Frågan har uppkommit i vad mån ska lämna tillfälligt ekonomiskt bistånd till en person med dubbelt medborgarskap som råkar illa ut vid besök i ett tredje land. I dessa fall finns inte samma begränsning i möjligheten att bistå som när personen besöker sitt ursprungsland. Ett argument som kan anföras mot att en svensk utlandsmyndighet ska lämna bistånd, är att personen också kan ansöka om bistånd från sitt andra medborgarskapsland. Om personen är fast bosatt i , har han eller hon rätt att få bistånd enligt de regler som gäller . Det är kommitténs upp- fattning att bosättningsprincipen även i fortsättningen bör tillämpas fullt ut även i dessa fall. Bistånd till personer med dubbelt medborgarskap, flyktingar, statslösa och En person, som är flykting i och som återvänder till sitt gamla hemland, får ibland problem med myndigheter och polis. Skälet till att man trots riskerna ändå väljer att besöka det land från vilket man flytt kan t.ex. vara besök hos nära anhöriga, som man inte sett på . Det kan handla om gamla och sjuka föräldrar som man vill besöka innan det är för sent eller andra tungt vägande skäl. Denna resa sker dock på egen risk. Om något skulle inträffa som gör att vederbörande behöver konsulärt bistånd, så bistår svenska utlandsmyndigheter så långt det är möjligt inom ramen för de allmänna principer som gäller för konsulärt bistånd. Enligt nuvarande bestämmelser lag kan bistånd lämnas till en flykting eller statslös som är bosatt i , i den utsträckning som regeringen bestämmer. Enligt 13 § IFUR är flyktingar eller statslösa som är bosatta i jämställda med svenska medborgare när det gäller möjligheten att få bistånd enligt lag, om inte särskilda skäl föranleder något annat. Kommittén anser att bestämmelserna bör vara tydligare. Det bör framgå av lagen att bistånd får lämnas till flyktingar och statslösa personer som är bosatta i . När bistånd får lämnas och vad det får bestå av bör regleras i bestämmelser som utfärdas av (). Betydelsen av nära anknytning till vistelselandet Enligt UD:s föreskrifter får tillfälligt ekonomiskt bistånd bara lämnas till den som besöker ett land till vilket vederbörande har nära anknytning, om det finns särskilda skäl. Anledningen till det är att en person som har nära anknytning till det land han eller hon besöker genom anhöriga, tidigare medborgarskap där, lokalkänne- dom, språkkunskaper m.m. förväntas kunna lösa sina problem själv. Detta ligger i linje med de allmänna principer som gäller för tillfälligt ekonomiskt bistånd. Bistånd kan bara lämnas om personen är att betrakta som nödställd och det inte finns någon annan möjlighet att hjälpa honom eller henne. Nödsituationen får inte vara självförvållad. Alla nödvändiga försiktighetsåtgärder måste ha vidtagits. Först kontaktas anhöriga eller andra som kan tänkas bistå. Utlandsmyndigheterna försöker alltid först lösa problemet med hjälp till självhjälp. Kommittén ser inte någon anledning att föreslå någon ändring av nu gällande principer. Bistånd till personer med dubbelt medborgarskap, flyktingar, statslösa och Av svaren på enkäten till utlandsmyndigheterna framgår att det ibland kan finnas skäl att lämna tillfälligt ekonomiskt bistånd trots att personen har en nära anknytning till vistelselandet, t.ex. på grund av att de anhöriga i det gamla hemlandet är så fattiga att de inte kan bistå med någon hjälp eller att det inte går att få någon hjälp av de lokala myndigheterna. I sådana fall kan det enligt kommitténs mening finnas särskilda skäl att lämna ekonomiskt bistånd, om övriga förutsättningar är uppfyllda. Andra utlänningar bosatta i Det bör finnas en möjlighet att, om det finns särskilda skäl, även lämna tillfälligt ekonomiskt bistånd för hemresa m.m. till en annan utländsk medborgare som är bosatt i , än den som är flykting eller statslös. Det kan t.ex. gälla en person som har fått permanent uppehållstillstånd i på grund av familje- anknytning till en svensk medborgare eller en flykting eller statslös som är bosatt här. Hänsyn bör även tas till vederbörandes mer eller mindre långa hemvisttid i . Bistånd bör kunna lämnas när sökanden befinner sig på resa tillsammans med den svenska medborgare, flykting eller statslöse person till vilken han eller hon har nära anknytning och nödsituationen gäller dem båda eller hela familjen och det skulle vara oskäligt att inte lämna bistånd. Bistånd bör också kunna lämnas till en nordisk medborgare vid besök i ett land utanför , om vederbörande är bosatt här i landet och har stark anknytning till . 1.Det ska framgå av lagen att ekonomiskt bistånd får lämnas till en flykting eller en statslös person som är bosatt i . 2.Det ska också framgå av lagen att ekonomiskt bistånd för den som tillfälligt vistas utomlands även får lämnas till en annan utlänning som är bosatt i , om det finns särskilda skäl. Sådana skäl kan t.ex. vara att personen har fått permanent uppehållstillstånd i på grund av nära anknytning till en svensk medborgare, flykting eller statslös person som är bosatt här. Bistånd bör kunna lämnas när sökanden befinner sig på resa tillsammans med den svenska medborgare, flykting eller statslöse person till vilken han eller hon har nära anknytning Bistånd till personer med dubbelt medborgarskap, flyktingar, statslösa och och att nödsituationen gäller dem båda eller hela familjen. Bistånd bör också kunna lämnas till en nordisk medborgare vid resa utanför , om vederbörande är bosatt här i landet och har stark anknytning till . 3.Det bör ankomma på regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att utfärda närmare bestämmelser om när bistånd kan lämnas och vad det får avse. 14 Bistånd i brottmål Den som berövas friheten utomlands ska inte längre vara be- rättigad till ekonomiskt bistånd för att beredas ett tillfreds- ställande rättsskydd. Bistånd till försvarare och tolk bör bara lämnas när det finns särskilda skäl. Det bör ankomma på ut- landsmyndigheterna att i samråd med UD avgöra när det före- ligger sådana särskilda skäl att bistånd ska lämnas. Bistånd i brottmål bör inte längre kunna lämnas till en svensk medborgare som är bosatt utomlands. Bistånd bör inte heller lämnas till den som är frihetsberövad i ett land inom EU eller något av kandidatländerna. Det bör framgå av lagen att ekonomiskt bistånd får lämnas för kostförstärkning m.m. till frihetsberövade svenskar utomlands, om det är nödvändigt och behovet inte kan tillgodoses på annat sätt. Kommittén ska enligt direktiven överväga vilket rättsligt stöd som en person som är misstänkt för brott utomlands ska få från svenska staten. Hänsyn ska tas till vad det besökta landet kan erbjuda. En jämförelse ska göras med bestämmelserna i rättshjälpslagen (1996:1619) och reglerna om offentlig försvarare i rättegångs- balken. Den som begår ett brott döms efter de lagar som gäller i det land där han eller hon befinner sig. Detta gäller oavsett om man är med- borgare där eller inte. I många länder är straffen för olika brott med svenska ögon sett orimligt hårda och villkoren i fängelserna omänskliga. Men den som döms för brott måste underkasta sig de regler och villkor som gäller i det land där brottet begåtts. Svenska utlandsmyndigheter kan bistå en åtalad så att han eller hon inte döms ohörd utan får stöd av ett ombud och tillgång till tolk. De kan också förmedla pengar från anhöriga till mat, besöka fångar eller på annat sätt ge stöd åt svenskar som sitter fängslade utom- lands. Detta avsnitt innehåller en beskrivning av de regler som gäller för bistånd i brottmål och hur de tillämpas, bl.a. vad gäller för- delningen av ekonomiskt bistånd på män respektive kvinnor. Vidare redogörs för de bestämmelser om bistånd i brottmål som andra länder inom EU och har. 14.2Bestämmelser om bistånd i brottmål Bestämmelser om bistånd i brottmål finns lag och i UD:s föreskrifter om ekonomiskt bistånd i brottmål m.m.(UF 1990:3). Dessutom kan vissa bestämmelser i föreskrifterna om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. (UF 1990:2) vara tillämpliga. Allmänna råd till föreskrifterna finns i biträde till enskilda och myndigheter (RättsH I). Enligt Wienkonvention om konsulära förbindelser (SÖ 1974:10, artikel 36) är staterna skyldiga att underrätta den sändande statens konsulat eller beskickning om en medborgare i den sändande staten har frihetsberövats och den frihetsberövade begär att konsulatet ska underrättas. Det innebär att en utlands- myndighet som regel får information från polisen eller andra berörda myndigheter i verksamhetslandet när en svensk med- borgare har gripits. Det kan dock förekomma att någon sådan in- formation inte lämnas. Det händer också att den som frihets- berövats inte vill att ambassaden eller konsulatet informeras. När en utlandsmyndighet får information om att en svensk medborgare som är bosatt i har gripits ska den underrätta UD. Det gäller både när personen i fråga har anhållits eller häktats i avvaktan på förundersökning eller rättegång och när han eller hon har berövats friheten på något annat sätt i samband med brott. ska bistå den som frihetsberövats på det sätt som är påkallat med hänsyn till brottets art eller omständigheterna i övrigt (2 § UF 1990:3). Enligt de allmänna råd som UD meddelat i RättsH I betyder det att utlandsmyndigheten kan ha en mer långtgående skyldighet att bistå om brottet är allvarligt, om den som gripits är omyndig eller frihetsberövandet skett i ett land där förhållandena i flera avseenden avviker från motsvarande svenska förhållanden. I vissa fall kan utlandsmyndighetens skyldighet att bistå vara mindre omfattande. Det gäller när den som gripits har nära an- knytning till det land han eller hon vistas i, t.ex. genom att vara eller ha varit medborgare i landet eller ha nära anhöriga där. 14.3Vilken form av bistånd kan lämnas? 14.3.1Besök hos den som är berövad friheten ska ta kontakt med den som gripits, helst genom besök. Det förutsätter att personen i fråga själv vill ha en sådan kontakt. Myndigheten kan hjälpa till med att ta kontakt med anhöriga. Den kan också förvissa sig om att den som gripits inte utsätts för något otillbörligt fysiskt eller psykiskt lidande. Om så är fallet kan den försöka få en ändring till stånd genom att kontakta berörda myndigheter. Även den som avtjänar ett straff har rätt till sådant bistånd. ser som regel till att den som fängslats får besök regelbundet. Hur ofta besöken görs beror på omständlig- heterna i det enskilda fallet. Besöken görs antingen av någon tjänsteman från myndigheten eller någon annan som myndigheten har förtroende för, t.ex. en honorärkonsul eller en präst. I vissa fall kan den som fängslats behöva pengar till mat, hygien- artiklar, korrespondens etc. kan hjälpa till med att föra över pengar från . Om det finns särskilda skäl kan man också lämna ekonomiskt bistånd (UF 1990:2). 14.3.3Bistånd till försvarare och tolk m.m. När kan bistånd lämnas? Bistånd kan lämnas till den som anhållits, häktats eller annars berövats friheten genom beslut av domstol eller någon annan myn- dighet i utlandet (4 § första stycket lag). Rätten till bistånd gäller inte bara vid anhållande eller häktning på grund av misstanke om brott utan också vid andra typer av omhänder- taganden, t.ex. för psykiatrisk vård eller nykterhetsvård. Ekono- miskt bistånd kan utgå i den utsträckning som behövs för att den som berövats friheten ska beredas ett tillfredsställande rättsskydd. I vissa fall kan också den som inte berövats friheten ha rätt till bistånd (4 § andra stycket lag). Det gäller den som utan att vara berövad friheten lagförs i ett annat land för brott eller är föremål för ett förfarande som avser hans eller hennes avlägsnande från den främmande staten, dvs. Det gäller också för en person som riskerar att omhändertas för tvångsvård eller på något annat sätt berövas friheten. Den som inte är berövad friheten har bara rätt till bistånd när påföljden eller åtgärden innebär eller kan komma att innebära ett allvarligt ingrepp för honom eller henne. Av UD:s kommentarer till denna bestämmelse (RättsH I p 5.2.5) framgår följande: ..enligt folkrätten bestämmer varje stat suveränt över vilka utlänningar som ska få resa in eller vistas på statens territorium. Det måste därför i allmänhet anses vara legitimt att en stat utvisar en svensk medborgare som befinner sig där, t.ex. utan erforderligt uppehålls- eller arbetstillstånd eller vistas i landet som medellös. En sådan åtgärd kan normalt inte anses vara ett sådant allvarligt ingrepp som avses lag. Frågan får avgöras från fall till fall. Bestämmelsen i 4 § andra stycket lag torde i praktiken inte tillämpas längre. Något fall har t.ex. inte förekommit –2000. Vilka kan få bistånd i brottmål? Enligt bestämmelserna i 4 § lag kan bistånd utgå till: en svensk medborgare som är bosatt i , en svensk medborgare som är bosatt utomlands, om det finns särskilda skäl. Det har t.ex. förekommit att en utlandssvensk fått advokathjälp i ett land där han eller hon annars skulle ha riskerat att få sitta häktad orimligt , en flykting eller statslös person som är bosatt i , om inte särskilda skäl föranleder annat ( jfr 13 § IFUR och kap.13.2.2). Vad får biståndet omfatta? Biståndet får omfatta kostnader för utredning och bevisning, er- sättning till försvarare, rättegångsbiträde, ombud eller tolk, vare sig kostnaden har uppkommit under en förundersökning, i rättegång (även överklagande) eller i samband med något annat rättsligt för- farande.