sou · GPB351 · 2002-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Regeringen bemyndigade chefen för att tillkalla en kommitté med uppdrag att till regeringen lämna förslag på insatser som förbättrar transportsy- stemet inom men också transportmöjligheterna mellan och övriga , övriga landet samt inter- nationellt. Enligt direktivet (dir. 2000:96) skall kommittén till regeringen regelbundet redovisa resultaten av sitt arbete. Där- utöver skulle redovisas en problemanalys som avser transportsystem. redovisas en målbild med alternativa scenarier för utveck- lingen av transportsystemet. skall kommittén redovisa en långsiktig utvecklingsstrategi samt förslag till infrastrukturåtgärder som skall vara möjliga att arbeta in i kommande omgång långsiktiga investeringsplaner. Kommittén skall vidare följa upp processen kring och genomförandet av de föreslagna åtgärderna, men också vid behov lämna eventuella nya förslag. Lägesrapporter skall lämnas och . Kommittén skall slutligt redovisa sitt arbete . Regeringen beslutade att ge kommittén tilläggs- direktiv (dir. 2001:17) om att lämna förslag om hur flygplatskapaciteten i kan tillgodoses vid befintliga flygplatser. En av ledamöterna i kommittén skall enligt tilläggsdirektivet ges ett särskilt uppdrag att finna en god hantering av det civilrättsliga avtal som ingåtts mellan staten, genom , och kommun om vidare utbyggnad av . Detta uppdrag redovisas . Enligt tilläggsdirektivet skall kommittén, med ändring av tidigare direktiv, redovisa problemanalysen tillsammans med målbilden . Med stöd av bemyndigandet förordnades bygg- , konsult , riksdagsledamot , landstingsråd , landstingsråd , riksdagsledamot , oppositionsborgarråd , riksdagsledamot , riksdagsledamot och teaterförläggare . förordnades som experter departementssekre- terare , planeringschef , politiskt sakkunnig , departementsråd och departementssekreterare . förordnades som expert departementssekreterare . Från förordnades som sakkunnig regionplane- direktör . förordnades som huvudsekreterare departe- mentsråd och från förordnades som biträdande sekreterare trafikplanerare . Vi har antagit namnet Stockholmsberedningen. Härmed överlämnar vi delbetänkandet Transportsystemet i Stock- holmsregionen – problemanalys och målbild för den framtida utveck- lingen (SOU 2001:51). Deluppdragen om alternativa scenarier för utvecklingen av transportsystemet och om hur flygplatskapaciteten i kan tillgodoses vid befintliga flygplatser, kommer att redovisas . Problem med dagens transportsystem .......................... Ett svårtillgängligt transportsystem........................................ En transportkvalitet med stora brister ................................... En osäker trafik ........................................................................ Ett miljöpåverkande transportsystem..................................... En positiv regional utveckling med vissa problem................. Målbild för utvecklingen av transporterna i 6.2Målbilden – ett övergripande mål och fem Bilaga 1: Kommittédirektiv (Dir 2000:96) ...................................... Bilaga 2: Tilläggsdirektiv (Dir 2001:17)........................................... Väl fungerande transporter inom och med andra regioner och länder är avgörande förutsättningar för en fort- satt positiv utveckling i . Problemanalysen syftar till att visa vilka problem som och (ca 25–) föreligger i och med transportsystemet i /. Ut- gångspunkten är de av fastlagda transportpolitiska målen. har lagt fast följande fem långsiktiga delmål: 5.En positiv regional utveckling Nuvarande situation i innebär i stället en ut- veckling bort från de transportpolitiska målen. Det är stor risk för att problemen kommer att förvärras under de kommande decen- nierna och att utvecklingen därmed leder bort från de transport- politiska målen. Det kraftigt ökade resandet i –skapar under högtrafik en omfattande trängsel i såväl vägtrafik- som kol- lektivtrafiksystemet och under allt . Till detta kommer betydande negativa effekter på miljön. Trängseln i flygtrafiksys- temet bidrar till glesare förbindelser inom landet och med andra länder. Transportkvalitén kommer att försämras genom att vägar och kollektivtrafiksystem blir allt mer överbelastade. Trängseln bedöms komma att förvärras jämfört med . För att tillgängligheten inte skall försämras ytterligare måste kapaciteten och effektiviteten i väg- och kollektivtrafiksystemen öka. Den otillräckliga kapaciteten leder annars till att de norra och södra regionhalvorna kommer att bli kommunikationsmässigt mer åtskilda än . Tillgängligheten till arbetsplatser är betydligt större med bil än med kollektiva färdmedel. Funktionshindrade med tillgång till bil har en väsentligt bättre tillgänglighet än de som är hänvisade till kollektivtrafik, inklusive färdtjänst. I vägtrafiken dödas i ett femtiotal personer. Antalet dödade har inte minskat . Trots betydande insatser enligt nollvisionens intentioner har merparten av huvudvägarna ännu inte en acceptabel standard och utformning för att reducera personskadorna vid trafikolyckor. Risken är stor att den kraftigt ökande vägtrafiken leder till en fortsatt ökning av de svåra olyckorna. Problemen blir mindre om kollektivtrafikens tillgänglighet och kvalitet ökar kraftigt samt om fortsatta åtgärder vidtas på huvudvägnätet. Det övergripande målet för det nationella miljöarbetet är att inom en generation nå en ekologiskt hållbar utveckling. Som stöd för det arbetet har mål på olika nivåer formulerats. Transportsy- stemet påverkar miljön negativt i flera avseenden. Nya vägar och järnvägar liksom ökad trafik har negativa effekter på miljön och medför nya intrång och barriärer samt risk för ökat buller och mer luftföroreningar. Det finns stor risk för att natur- och kulturvärden går förlorade när ny infrastruktur byggs. I står transportsektorn för hälften av fossilt baserade koldioxidutsläpp. Utsläppen av kväveoxider och svavel har minskat, men kväveoxidmålet har långtifrån uppnåtts. Det senare gäller även målet för utsläpp av flyktiga organiska ämnen. I är ca 70 000 personer störda av vägtrafik med bullernivåer över , vilket är riktvärdet för befintlig bebyggelse. Det är dubbelt så många som i resten av landet. har sammantaget mycket goda utvecklings- förutsättningar. Kapacitetsproblemen i transportsystemet, både på vägar och på järnvägar, motverkar dock en positiv regional utveckling i regionen. Det finns dock möjlighet till en betydligt mer positiv utveckling, men den förutsätter kraftfulla åtgärder i transportsystemet, något som kräver både beslutsamhet och ekonomiska resurser. Utbygg- naden av transportsystemet kommer av allt att döma att ställa mycket stora krav på effektiviseringsåtgärder samt betydande finansiella insatser. Det gäller både i kollektivtrafiksystemet och vägnätet. Med tanke på problemens storlek finns det anledning att överväga hur olika finansieringskällor tillsammans ska kunna bidra till att åstadkomma de erforderliga ekonomiska resurserna. Det är angeläget att blicka framåt och med problemanalysen som bakgrund har tagits fram en målbild som visar i vilken riktning utvecklingen av transportsystemet bör drivas på . Mål- bilden utgörs av ett övergripande mål: En samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transport- försörjning för medborgarna och näringslivet i –Mälar- dalsregionen säkerställs. Transportsystemet skall vara miljömässigt, ekonomiskt, kulturellt och socialt hållbart. Målbilden uttrycker även fem inriktningsmål: Ökad tillgänglighet för alla i transportsystemen Minskade köproblem och bättre framkomlighet ökar transport- kvaliteten Utveckling av kollektivtrafikens kapacitet och tillförlitlighet Ökad miljöhänsyn i transportsystemet I detta delbetänkande används olika geografiska begrepp som defi- nieras enligt följande i regeringens direktiv för Stockholmsbered- ningen (dir. 2000:96). I begreppet inräknas , , , och . Begreppet avser medan begreppet definieras som kommunerna inom utom , , och . har som huvudstadsområde en stark kon- centration av myndigheter, politiska instanser, huvudkontor, institutioner m.m. Det är förhållanden som attraherar nya verk- samheter med behov av att vara nära dessa beslutsfunktioner. I ett nationellt perspektiv har regionen den i särklass största hemma- marknaden och de starkaste förbindelserna med viktiga regioner utomlands. Därför finns och uppstår en bredd av näringar som annars inte skulle existera i . Det gäller inte minst upp- komsten och utvecklingen av kunskapsintensiva verksamheter. Eftersom näringar och företag efter ett utvecklingsskede ofta etablerar sig i andra delar av landet bidrar de till en positiv utveck- ling även där. Väl fungerande transporter inom Stockholms- regionen och med andra regioner och länder är avgörande förut- sättningar för en fortsatt positiv utveckling i och i övriga delar av . är i många avseenden effektiv och svarar för ungefär en fjärdedel av landets totala bruttonational- produkt och regionens produktionsandel inom kunskapsintensiv industri är ännu högre. Det ligger därför i hela intresse att och övriga kan använda sina pro- duktionsresurser så effektivt som möjligt. Ett väl fungerande transportsystem är av stor betydelse i det sammanhanget. Befolkningen i har ökat med ca 100 000 personer . Befolkningsökningen tillsammans med tillväxten i den regionala ekonomin har medfört ett ökat behov av transporter. Antalet resor och trafikarbetet har till och med ökat förhållandevis mer än befolkningen. har möjligheten att pendla till ökat väsentligt genom utvecklingen av järnvägstrafiken och utökad busstrafik. Inom en timmes restid är det möjligt att nå flera orter på ett avstånd upp till . Bostadsbyggandet har dock inte hållit jämna steg med befolkningsökningen. Nya bostäder kan tillkomma genom förtätning av redan ianspråktagen mark och genom att göra mark i mer perifera områden attraktiv för bebyg- gelse. Särskilt det senare ställer krav på goda kommunikationer i –. Genom att samordna utbyggnaden av kollektivtrafiken med bebyggelseplaneringen skapas förutsätt- ningar för en hög kollektivtrafikandel också . Bebyggel- seplaneringen ligger dock utanför Stockholmsberedningens upp- drag. En god tillgänglighet till även för transporter från landet i övrigt och från andra länder är av stor vikt för landets näringsliv. har fått en alltmer central roll i . I det sammanhanget spelar sjöfarten och flyget en viktig roll. För landets internationella kontakter i övrigt har /roll som nav inom flygtrafiken en avgörande betydelse. Även för en fortsatt utveckling av turismen i hela landet är det viktigt att lätt kunna nå från andra länder. De av fastlagda transportpolitiska målen har utformats med utgångspunkt i transporternas roll och funktion i samhället. En viktig utgångspunkt har därvid varit att transporterna utförs för att tillgodose behov utanför transportområdet. De är till för att skapa tillgänglighet som är en förutsättning för näringslivets verk- samhet och som förbättrar människors livskvalitet. För männi- skorna handlar det om att kunna komma till sina arbetsplatser, till serviceutbudet och till rekreationsområdena. För näringslivet gäller det att varor kommer fram snabbt, i rätt tid och säkert. Transpor- terna måste dessutom utföras så att det finns förutsättningar för en långsiktigt hållbar transportförsörjning. Det finns ett samspel mellan transportsystemet och samhället i övrigt som leder till att transporterna får en starkt strukturerande effekt på andra verksamheter. Genom transportsystemets starka och långsiktiga inverkan på samhället i övrigt måste de förutsätt- ningar som styr transportsystemet ligga i linje med de övergripande mål som gäller för samhällsutvecklingen i stort. Det av (prop. 1997/98:56, bet. 1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266) fastlagda övergripande målet för transport- politiken är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Inom ramen för detta långsiktiga mål har lagt fast följande fem långsiktiga delmål: 1.Ett tillgängligt transportsystem: Transportsystemet skall ut- formas så att medborgarnas och näringslivets grundläggande transportbehov kan tillgodoses. 2.En hög transportkvalitet: Transportsystemets utformning och funktion skall medge en hög transportkvalitet för näringslivet. 3.En säker trafik: Det långsiktiga målet skall vara att ingen skall dödas eller skadas allvarligt till följd av trafikolyckor. Transportsystemets utformning och funktion skall anpassas till de krav som följer av detta. 4.En god miljö: Transportsystemets utformning och funktion skall anpassas till krav på en god livsmiljö för alla. En effektiv hushållning med mark, vatten, energi och andra resurser skall främjas. 5.En positiv regional utveckling: Transportsystemet skall främja en positiv regional utveckling genom att dels utjämna skillnader i möjligheterna för olika delar av landet att utvecklas, dels motverka nackdelar av långa transportavstånd. Det övergripande målet för det nationella miljöarbetet är att inom en generation nå ekologiskt hållbar utveckling. Som stöd för det arbetet har mål på olika nivåer formulerats. antog femton nationella miljökvalitetsmål. De flesta av miljökvali- tetsmålen berör transportområdet. De mål som mest direkt äger tillämpning inom transportområdet är målen luft, God bebyggd miljö och Begränsad klimatpåverkan. över- lämnade regeringen till propositionen Svenska miljömål – delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130). I proposi- tionen föreslås delmål för miljökvalitetsmålen. Förslag till strategier som skall vara vägledande för att uppnå miljökvalitets- målen presenteras också i propositionen. Bland annat föreslås strategier för effektivare energianvändning samt för hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö. Även om riksdags- behandlingen av propositionen inte är slutförd bedöms att bered- ningens arbete framöver kan komma att påverkas av förslagen på flera punkter. Tre grundläggande mål har i regionplanearbetet lagts fast för utveckling. Målen som ska vara vägledande för inriktningen inom olika samhällssektorer är internationell konkurrenskraft goda och jämlika levnadsvillkor långsiktigt hållbar livsmiljö De regionala målen för transportsystemet i inriktas på att bidra till att nå de grundläggande målen. Det pågår ett arbete med att anpassa, precisera och konkretisera de nationella målen på regional nivå. Ett mål i Stockholms- regionens Miljövårdsprogram 2000, som i , i och i antagit, är att minska biltrafikens störningar och främja en utveckling som erbjuder goda alternativ till bilen. De av fastlagda transportpolitiska målen ligger till grund för problemanalysen i kapitel 3 och 4, och för målbilden i kapitel 6. De regionala målen för har beaktats. 3Problem med dagens transportsystem Trafiken har under den senare delen av ökat snabbt i . Det leder till trängsel i såväl biltrafik- som kollektivtrafiksystemen. Den drabbar således alla trafikanter. Trängseln försämrar livskvaliteten genom att resorna tar , genom försämrad miljö och fler olyckor. Tillgängligheten till arbete, service, fritids- och rekreationsmöjligheter försämras. Till- gängligheten till olika platser i regionen är i allmänhet större med bil än med andra färdmedel. Män har oftast en större tillgång till bil än vad kvinnor har. Funktionshindrade och äldre har ofta sämre tillgänglighet än andra. En effektiv kollektivtrafik är viktig från jämställdhetssynpunkt. Trängseln och den dåliga tillgängligheten är också ett allvarligt hinder för näringslivets utveckling genom ökade kostnader och försämrad transportkvalitet, bl.a. genom ökad tidsåtgång och dålig tidshållning. Även mindre olyckor eller störningar kan få stora konsekvenser beroende på den kapacitetsbrist som råder i trafiksystemen. Intrångseffekter orsakade av befintlig infrastruktur är ett problem som påverkar stadsmiljön. Dessa trafikförhållanden påverkar inte bara negativt utan även i övrigt, övriga delar av landet samt kontakterna med utlandet. Exempelvis begränsar kapacitetsbris- terna i järnvägssystemet möjligheterna till tät tågtrafik mellan och stora delar av övriga och mellan och . är långt ifrån att nå etappmålet om en halvering av antalet döda i trafikolyckor mellan och . Av de samlade miljö- och hälsoproblemen bl.a. i form av utsläpp och buller i , kan många relateras till transportsektorns påverkan. Problem med dagens transportsystem För att kontinuerligt få en aktuell och vederhäftig bild av utvecklingen av resandet är det angeläget att genomföra resvane- undersökningar med tätare intervall än vad som skett. Nuvarande situation i innebär en utveckling bort från de transportpolitiska målen inom samtliga trafikslag. Detta framgår närmare av de följande avsnitten. Begreppet tillgänglighet används i olika sammanhang i något olika betydelse. Här används det i den mening som den transportpoli- tiska propositionen anger. Det innebär att transportsystemet bör utformas så att alla människor har en god tillgänglighet till de transporter som krävs för att de skall kunna ha ett arbete, upprätthålla goda sociala kontakter och utföra vardagslivets bestyr och så att den personliga integriteten och friheten främjas. Enligt propositionen bör statens ansvar för att upprätthålla en grundläggande transportför- sörjning omfatta alla de transportbehov som måste kunna tillgodo- ses i ett väl utvecklat samhälle oavsett om det gäller person- eller godstransporter. En god tillgänglighet bör i linje med ovanstående definition från transportpolitiska propositionen, även inbegripa transporter av olika slag för att kunna komma till skolor, utnyttja samhällsservice, kommersiell service, natur, kultur och övriga fritids- och rekrea- tionsmöjligheter, samt för att kunna nå platser i övriga och utlandet. Tillgängligheten är beroende av transportsystemets struktur och av markanvändningen. Detta innebär att tillgängligheten kan för- ändras genom åtgärder i något av dessa avseenden. Tillgängligheten till transportsystemet är olika för olika männi- skor. Den beror på närheten till kollektivtrafikens stationer och hållplatser, till flygplatser och hamnar samt till skärgårdstrafikens bryggor. Den beror också på tillgången till bil, med vilken man når praktiskt taget alla punkter i regionen, något som kollektivtrafiken inte gör. En stor andel av männen har tillgång till bil och därmed en bättre tillgänglighet än kvinnor och barn. Funktionshindrade och äldre har ofta sämre tillgänglighet än andra. Tillgängligheten till arbetsplatser är betydligt större med bil än med kollektiva färdmedel. Med bil når man av länets arbetsplatser om man bor mellan i Problem med dagens transportsystem norr och i söder. Med kollektiva färdmedel gäller detta endast om man bor i eller dess omedel- bara närhet. Inom de tunnelbanebetjänade områdena centralt i länet har fler än mindre än till en station. Inom de pendeltågs-, lokaltågs- eller spårvägsbetjänade delarna gäller detta endast 30–av de boende. En god tillgänglighet förutsätter en väl fungerande samverkan mellan olika transportmedel. Det gäller att det finns bekväma och pålitliga bytesmöjligheter mellan olika kollektiva transportmedel. Detta måste också finnas mellan dessa transportmedel samt bil och cykel, bl.a. i form av infarts- och cykelparkeringar. Det finns brister i samverkan mellan transportmedlen. Det pågående arbetet med samordning mellan transportmedlen behöver gå vidare och utvecklas. Funktionshindrade med tillgång till bil har en väsentligt bättre tillgänglighet än de som är hänvisade till kollektivtrafik, inkl. färd- tjänst. Kollektivtrafikens tillgänglighet för funktionshindrade för- bättras och är förhållandevis god inom spårtrafiksystemet, särskilt tunnelbanan. Även bussarna har i stor utsträckning anpassats. Däremot har gångvägar till stationer och hållplatser ofta brister lik- som busshållplatserna och pendeltågens vagnar. Det bör i ökad grad prövas i vad mån järnvägen kan ersätta flyget på resavstånd upp till . Detta förutsätter en utbyggnad och modernisering av järnvägssystemet i hela landet och att kapacitetsbristerna i järnvägssystemet i avhjälps. Tillgängligheten med flyg mellan –och andra delar av landet och andra länder beror i hög grad på tillgäng- ligheten till , men också på utvecklingen av de regionala flygplatserna, , –, och samt på den framtida användningen av flygfältet på i . De regionala flygplatserna har numera bl.a. flyglinjer till Köpen- hamn och vissa andra städer i liksom inom . Till- gängligheten till har förbättrats i vissa relationer genom tillkomsten av . Kapacitetsbristerna i järnvägssyste- met begränsar dock möjligheterna till ytterligare utökad tågtrafik mellan stora delar av –och såväl som . Pendeltågen går inte till vilket också för- sämrar tillgängligheten till flygplatsen. För att järnvägen skall kunna användas för de ökande godstransporterna till och från behöver bl.a. kompletterande godsspår byggas och eventuellt behöver reglerna för banans användning ändras samt att Problem med dagens transportsystem godstågen skulle kunna köra med låg persontågs- intensitet. För att öka godshanteringen på järnväg i övrigt behöver termi- nalpunkterna i utvecklas. Hamnarna i –har kapacitet för betyd- ligt ökade frakter, men tillgängligheten har brister. Det gäller bl.a. vägar och spår till och . 3.2En transportkvalitet med stora brister Flexibla och tillförlitliga transportsystem med tillräcklig kapacitet för att förflytta personer och gods tillhör grundförutsättningarna för hög sysselsättning och ekonomisk tillväxt. För näringslivet är ett väl fungerande transportsystem av avgörande betydelse för att kunna vidmakthålla och utveckla befintliga företag och för att skapa nya verksamheter. Näringslivet efterfrågar i allt högre utsträckning transporter med hög regularitet, säkerhet och tillför- litlighet. Det kraftigt ökade resandet i –skapar under högtrafik en omfattande trängsel i såväl vägtrafik- som kol- lektivtrafiksystemet och under allt . Trängseln medför en minskad effektivitet med ökade kostnader och större tidsåtgång för både person- och godstransporter. Det ökade resandet med kollektivtrafiken har medfört kapacitetsproblem. Många resenärer får stå och trängas på tåg och bussar som blir allt längre. Det ökade kapacitetsutnyttjandet i väg- och spår- trafiksystemen och de bristande resurserna för drift och underhåll ökar riskerna för störningar som beror på tekniska fel eller olyckor. Detta är något som drabbar allt fler. Den ökade känsligheten för störningar i trafiksystemen har medfört att även mindre olyckor eller störningar kan få konsekvenser och vad gäller järnvägstrafiken t.o.m. påverka trafiken i andra delar av landet. Kapacitetsbristerna minskar möjligheterna att resa mellan norra och södra , liksom tvärresandet inom regionen. De påverkar även resor och godstransporter mellan och samt övriga . Ett särskilt problem uppkommer genom att de lokala/regionala transporterna och de långväga trans- porterna måste samsas på samma vägar och spår trots att de har olika krav och förutsättningar. Trängseln är särskilt accentuerad Problem med dagens transportsystem över det s.k. Saltsjö–Mälarsnittet. Inom beräknas trängseln i rena tidskostnader för exempelvis vägtrafiken uppgå till miljardbelopp. Till detta kommer betydande negativa effekter på miljön genom kraftigt ökad energiåtgång och därmed ökat utsläpp av koldioxid och olika luftföroreningar. För enskilda fordon medför köproblemen en mycket förhöjd bränsleförbruk- ning per mil. En betydande trängsel, med en hastighetsnedsättning på , förekommer exempelvis av huvudvägnätet i . På nästan hälften av denna väglängd mer än för- dubblas körtiden i högtrafiktid. Dessa fördröjningar påverkar även busstrafiken negativt. De största nedsättningarna av framkomlig- heten på vägnätet finns på de stora infarts- och genomfartslederna mot , som Essingeleden och , E4 och E18 norr om samt E4 söder därom. Även på vissa andra riks- och länsvägsavsnitt råder oönskade hastighetsnedsätt- ningar.