sou · GPB314d3 · 2002-01-01 00:00:00 — Målsäganden (betydligt äldre än gärningsmännen) var kraftigt berusad och hade gått till sängs. I hennes sovande/berusade tillstånd genomförde en av gärningsmännen (båda var ) ett vaginalt samlag med målsäganden. Efter detta samlag tryckte den andre av gärningsmännen in skaftet på en toalettborste i hennes ändtarm med svåra skador som följd. Det vaginala samlaget bedömdes som sexuellt utnyttjande medan intryckandet av toalettborsten av såväl åklagare som domstol bedömdes som grov misshandel (det bedömdes således inte ha haft någon sexuellt innebörd.) Samtliga målsäganden är kvinnor. I åtminstone två fall går målsägandena i skola och tycks således vara i tonåren. Inte i något fall har målsäganden stått i någon närmare relation till gärningsmannen. Normaliseringsproblematiken har således inte berörts i domarna och tycks inte heller vara aktuell i något av fallen. Vapen har såvitt framgår av domarna inte kommit till användning. Bevisningen har oftast bestått av endast de inblandades uppgifter och ibland någon vittnesberättelse. Inte i någon dom har domstolarna motiverat den fällande domen enbart med att målsägandens berättelse är mer trovärdig än den tilltalades. Samtliga målsäganden har hörts inför domstolen; ingen berättelse har förebringats genom uppspelning av tidigare inspelade videoförhör. Domstolen har i samtliga domar godtagit åklagarens rubricering av gärningen. I något fall har domstolen i domskälen resonerat kring frågan om gärningen varit otillbörlig och om det i övrigt förelegat förutsättningar att döma för sexuellt utnyttjande. Ett fall har drag av gruppvåldtäkt (det ovan redovisade fallet med två gärningsmän) men denna omständighet föranleder inget resonemang av domstolen i rubriceringsdelen. I flertalet av domarna görs inte någon ingående straffvärdes- eller straffmätningsbedömning. I fallet med de två gärningsmännen har tingsrätten gett s.k. ungdomsrabatt. Tingsrätten konstaterade inledningsvis att straffvärdet var åtta månaders fängelse men fastställde straffet till sex månaders fängelse. I de båda domarna på fyra månaders fängelse skriver tings- rätten i domskälen i den ena domen att fängelsestraffet är i enlighet med rättspraxis, dock utan att ange grunden för detta uttalande. I den domen skriver tingsrätten i domskälen att straffet kan begränsas till fyra månaders fängelse med hänsyn till föreliggande omständigheter (vilka dessa är nämns dock inte) samt att gärningsmannen kan ha uppfattat målsägandens agerande på så sätt att hon samtyckt till gärningen. Grupp 1 Ett gärningstillfälle eller ett tillfälle kombinerad med annan brottslighet som inte bedöms påverka straffmätningen: Totalt sju domar fördelat enligt följande. Skyddstillsyn m fängelse – 1 fall (den tilltalade fört in ett finger i när målsäganden sov) – 1 fall (den tilltalade hade slickat en sovande – 2 fall (1.Den tilltalade hade genomfört ett samlag med en kraftigt berusad ung kvinna i en skog utanför en dansbana 2. tilltalade hade samlag med en kvinna som låg och sov i sin bostad.) – 2 fall (1. Den tilltalade hade samlag med en berusad målsägande i hennes säng, den tilltalades ungdom, beaktats, 2. tilltalade hade samlag med en berusad målsägande i hennes säng) – 1 fall (samlag med sovande och berusad Medelvärde för fängelsestraff, normalbrott: . Grupp 2 Flera gärningstillfällen eller tillsammans med annan brottslighet som kan bedömas ha påverkat straffmätningen: En dom. Skyddstillsyn m fängelse – 1 fall (en 19-årig tilltalad genomförde två samlag med en berusad målsägande, dessutom olaga hot och övergrepp i rättssak). SEXUELLT UTNYTTJANDE AV UNDERÅRIG 6 kap 4 § BrB Har någon sexuellt umgänge med den som är och som är hans avkomling eller står under hans fostran eller för vars vård eller tillsyn han har att svara på grund av myndighets beslut, döms för sexuellt utnyttjande av underårig till fängelse i högst . Detsamma skall gälla om någon, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, har sexuellt umgänge med barn . Om den som har begått gärningarna visat särskild hänsynslöshet mot den underårige eller om brottet på grund av dennes låga ålder eller annars är att anse som grovt, skall dömas för grovt sexuellt utnyttjande av underårig till fängelse, lägst två och högst . Översiktlig beskrivning av de genomlästa domarna Granskningsmaterialet omfattar totalt 65 domar. Gärningen har i 19 fall bedömts som grova av såväl tingsrätt som åklagare. I ytterligare två fall hade åklagaren åtalat för grovt brott men tingsrätten har i dessa fall bedömt gärningarna som brott enligt normalgraden. I något fall har åtalet även omfattat sexuellt ofredande eller annan brottslighet. Endast i ett fall omfattar åtalet försöksbrott. I hälften av fallen har gärningen helt förnekats. I övriga fall har den tilltalade erkänt eller medgett omständigheter i varierande omfattning. 31 domar har överklagats. Åtta domar saknar uppgift i denna del. Gärningsmän och målsäganden – jämställdhetsperspektivet, parternas relation (normaliseringsproblematiken), vapen, grupputnyttjande Samtliga tilltalade är män i åldrarna 16–(åldern vid första gärningstillfället), fördelat enligt följande. 0–19 år 20–29 år 30–39 år 40–49 år 50–59 år 60–69 år De flesta gärningsmän är således i åldern 30–. Fyra av de tilltalade är utländska medborgare; två från och två från . I inget fall är det fråga om mer än en gärningsman. Gärningarna riktar sig i de allra flesta fallen mot flickor. Nio fall är dock av homosexuell natur; det är en man som har förgripit sig på en pojke. I något av fallen avser övergreppet mer än en pojke och i ytterligare något fall har övergrepp skett mot såväl en pojke som en flicka. Påföljderna vid brott med homosexuell karaktär har i ett fall bestämts till fängelse, i ett fall till rättspsykiatrisk vård och i övriga fall till fängelse mellan 1 månad och fängelse . I 19 av de 65 granskade fallen har gärningen/gärningarna bedömts som grovt brott. Barnets låga ålder, släktskap, att övergreppen pågått och att övergrepp skett vid ett stort antal tillfällen är alla omständigheter som angetts som skäl för att bedöma gärningarna som grova. Inte i någon dom påstås att vapen har kommit till användning. Det finns något fall där förhållandet mellan styvpappan och styv- dottern har likheter med de förhållanden som är aktuella vid normali- seringsprocessen mellan en man och en kvinna. I ett fall påpekar också tingsrätten, som en omständighet för att gärningarna skall bedömas som grova, att målsäganden lidit svårt , särskilt som hon varit isolerad och inte haft någon att vända sig till. I ett annat fall berättar en flicka att övergreppen pågått hon var 6–och att hon alltid var rädd när modern arbetade under nattetid. I den övervägande delen av fallen har gärningsmannen någon relation till barnet fördelat enligt följande uppställning: Av uppställningen framgår således att övergreppen i nästan hälften av fallen har begåtts av en styvfar eller en biologisk/adoptivfar. Bevisningen har oftast bestått av endast de inblandades berättelser och ibland någon vittnesberättelse. Domstolarna har inte i något fall motiverat den fällande domen enbart med att målsägandens berättelse är mer trovärdig än den tilltalades. I 28 fall har målsägandens berättelse förebringats vid huvudförhand- lingen genom uppspelning av tidigare inspelade videoförhör. I elva av dessa har domstolen kommenterat och godkänt förhöret i domskälen. I övriga fall kommenteras inte videoförhören särskilt i domskälen men i elva av dessa övriga fall är gärningarna helt eller delvis erkända. I ett fall, som var helt erkänt och avsåg en treårig flicka, har videoupp- spelningen endast ägt rum för att rätten skulle få en uppfattning om flickan och således inte i bevissyfte. I de flesta fall har domstolen inte frångått åklagarens rubricering av gärningarna och endast i något fall återger domstolen ett resonemang angående brottets rubricering i domskälen. I två fall konstateras i domskälen att den sexuella beröringen inte varit tillräckligt varaktig och gärningen bedöms därför som sexuellt ofredande. Även i något annat fall analyserar tingsrätten i domskälen hur det sexuella umgänget skall bedömas. Som redan påpekats har tingsrätten i 19 av de 65 granskade fallen dömt för grovt brott, vilket således innebär att nästan en tredjedel av övergreppen bedömts som grova. (Denna siffra kan jämföras med de granskade våldtäktsdomarna där det endast i 12 av de 122 domarna dömts för grovt brott.) I ytterligare något fall har åklagaren stämt in för grovt brott men tingsrätten dömt för brott enligt normalgraden. – I ett fall gjorde åklagaren gällande att gärningarna var grova med hänsyn till flickans låga ålder (), att övergreppen upprepats ett flertal gånger och att den tilltalade slickat flickans könsorgan. Tingsrätten dömde för brott enligt normalgraden och hänvisade i domskälen till att flickan inte fått några fysiska skador, att det inte fanns någon utredning om psykiska skador samt att hon inte stått i någon beroendeställning till gärningsmannen. I ett annat fall där åklagaren väckt åtal för grovt brott avseende en gärningsmans övergrepp mot en styvdotter konstaterade tingsrätten i domskälen att brotten, med hänsyn till att något samlag inte genomförts och beröringarna i huvudsak varit ytliga, skulle bedömas som brott enligt normalgraden. Enligt gärningsbeskrivningen, som godtogs av tingsrätten, hade mannen delvis fört in sin penis i flickans könsorgan, ett förfarande som annars enligt praxis bedöms tillräckligt för att ett samlag skall anses ha förekommit. Som nämnts ovan är det barnets låga ålder, släktskap mellan gärningsmannen och barnet samt övergrepp som pågått eller vid ett stort antal tillfällen som anges som skäl för att bedöma gärningarna som grova. I ett fall hade gärningsmannen tvingat ett barnbarn samt en kamrat till denne () till oralsex. Gärningarna hade kunnat bedömas som grovt brott vilket dock inte berörs i domskälen. I de fall åklagaren stämt in för brott av normalgraden har tingsrätten inte fört något resonemang i domskälen om gärningen är att bedöma som grovt brott. Också här kan de domsförhetsregler som tidigare gällde ha spelat in. I flertalet av domarna görs ingen ingående straffvärdes- eller straffmät- ningsbedömning i domskälen. Tingsrätten konstaterar endast att gärningen har ett högt straffvärde eller att annan påföljd än fängelse inte kan komma i fråga. I en minoritet av domarna förs dock ett straffvärdesresonemang i domskälen. De omständigheter som tagits upp har varit barnets ålder och dess relation till gärningsmannen, om kränkningen varit allvarlig och om det varit fråga om upprepade tillfällen. I något fall har samma omständigheter som anförts för att bedöma gärningen som grov även tagits upp i straffvärdesresonemanget. Det har dock inte angetts om dessa omständigheter ansetts som försvårande enligt 29 kap. 2 § BrB. Hänsyn har vid straffmätningen tagits till förlust av anställning (29 kap. 5 § 1 st 5), hög ålder (29 kap. 5 § 1 st 6), psykisk störning (29 kap. 3 § 1 st 2) och till att ovanligt förflutit sedan brottet begicks (29 kap. 5 § 1 st 7). Grupp 1 Ett gärningstillfälle eller ett gärningstillfälle i kombination med annan brottslighet som inte bedöms påverka straffmätningen. år 3 mån fängelse – 1 (grovt brott) – 1 (bedömt som sexuellt ofredande) Kontraktsvård (6 mån) – 1 (bedömt som försök till sexuellt utnyttjande av underårig) Medelvärde för fängelsestraff, normalbrott: 6 månader Grupp 2 Flera gärningstillfällen eller flera gärningstillfällen i kombina- tion med annan brottslighet som kan bedömas ha påverkat straff- mätningen. Styvfar, biologisk- eller adoptivfar, barn år 10 mån fängelse – 1 (strafflindring, grovt brott) (varav ett grovt brott) (grovt brott) (grovt brott) Medelvärde för fängelsestraff, normalbrott: 11 månader Medelvärde för fängelsestraff, grovt brott: Styvfar, biologisk- eller adoptivfar, barn – 1 fall (strafflindring) år 8 mån fängelse – 1 (strafflindring, grovt brott) (grova brott) (grova brott, ett fall strafflindring) (grovt brott) (grovt brott) Medelvärde för fängelsestraff, normalbrott: 8 månader Medelvärde för fängelsestraff, grovt brott: 2 månader Övriga gärningsmän, barn (varav ett grovt brott) år 6 mån fängelse (varav 2 grova brott) år 6 mån fängelse (varav ett grovt brott) (grova brott) (grovt brott) avser även nya brotten Medelvärde för fängelsestraff, normalbrott: 11 månader Medelvärde för fängelsestraff, grovt brott: Övriga gärningsmän, barn Vård enl. socialtj. år 6 mån fängelse Medelvärde för fängelsestraff, normalbrott: 8 månader. SEXUELLT UMGÄNGE MED AVKOMLING 6 kap 6 § BrB Har någon, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, samlag med eget barn eller dess avkomling, döms för sexuellt umgänge med avkomling till fängelse i högst . Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, har samlag med sitt helsyskon, döms för sexuellt umgänge med syskon till fängelse i högst . Vad som sägs i denna paragraf gäller inte den som förmåtts till gärningen genom olaga tvång eller på annat otillbörligt sätt. I undersökningsmaterialet finns endast en dom på sexuellt umgänge med avkomling. Den tilltalade hade erkänt gärningen (pappa som haft sexuell rela- tion med sin dotter) och tingsrätten dömde i enlighet med åklagarens gärningsbeskrivning och rubricering av gärningen. Påföljden bestämdes till villkorlig dom. Domen har inte överklagats. Normaliseringsproblematiken tycks inte aktuell i fallet. Bevisningen bestod av den tilltalades erkännande och målsägandens berättelse. I domskälen angavs att den tilltalade inte var dömd tidigare. Med hänsyn härtill och då varken brottets art eller dess straffvärde talade däremot fastställdes påföljden till villkorlig dom. Den villkorliga domen förenades inte med böter eftersom den tilltalade skulle betala ett större skadestånd till målsäganden. 6 kap 7 § BrB Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, sexuellt berör barn eller förmår barnet att företa eller medverka i någon handling med sexuell innebörd, döms för sexuellt ofredande till böter eller fängelse i högst . För sexuellt ofredande döms även den som genom tvång, förledande eller annan otillbörlig påverkan förmår någon som har fyllt femton men inte att företa eller medverka i en handling med sexuell innebörd, om handlingen är ett led i framställning av pornografisk bild eller utgör en posering i annat fall än när det är fråga om framställning av en bild. Detsamma skall gälla, om någon blottar sig för annan på sätt som är ägnat att väcka anstöt eller eljest genom ord eller handling på ett uppenbart sedlighetssårande sätt uppträder anstötligt mot annan. Översiktlig beskrivning av domarna Granskningsmaterialet omfattar totalt 112 domar. I 101 fall har åtalet vunnit helt bifall och i 11 har åtalet delvis vunnit bifall. Bestämmelsen om sexuellt ofredande kan sägas vara en uppsamlingsbestämmelse för brott som inte faller in under några av de andra bestämmelserna i sjätte kapitlet. Detta innebär att de handlingar som blir aktuella för bedömning enligt denna paragraf är av skilda slag. Den vanligaste gärningen enligt bestämmelsen att döma av de granskade domarna är s.k. blottande (i undersökningsmaterialet endast gärningar begångna av män), ibland i kombination med onani. över innehåller materialet ett flertal domar avseende sexuell beröring av barn och ungdomar. Endast ett fall avser brott enligt bestämmelsens andra stycke. I det fallet hade fyra pojkar (den yngste var ) genom tvång förmått målsäganden () att medverka i en handling av sexuell innebörd som utgjort ett led i framställning av pornografisk bild. Gärningsmännen hade hjälpts åt att hålla fast målsäganden och blotta hennes bröst och könshår medan en av dem tagit en bild på henne. Enligt tingsrätten var det utan betydelse att något fotografi ej kunde framkallas. I 55 fall har gärningen/gärningarna förnekats. Frånsett några få fall där gärningsmannen varken kunnat erkänna eller förneka på grund av minneslucka till följd av berusning har de övriga fallen erkänts fullt ut eller i varierande omfattning. 21 domar har överklagats. Beträffande 15 av domarna finns ingen uppgift i denna del. Gärningsmän och målsäganden – jämställdhetsperspektivet, parternas relation (normaliseringsproblematiken), vapen, gruppofredande Samtliga tilltalade, med ett undantag, är män i åldrarna 16–, (åldern vid första gärningstillfället), fördelat enligt följande. 0–19 år 20–29 år 30–39 år 34 st (en kvinna ) 40–49 år 50–59 år 60–69 år 70–74 år Fem av de tilltalade är utländska medborgare från länderna , , , och f.d. . Endast i två fall är det fråga om mer än en gärningsman. Det ena är också den enda dom där det dömts enligt bestämmelsens andra stycke (se ovan). Straffet fastställdes till 80 dagsböter. I det andra av dessa fall har två yngre män blottat sig inför en kvinnlig parkeringsvakt. Straffet fastställdes till 30 dagsböter. Gärningarna riktar sig i de allra flesta fallen mot kvinnor eller flickor. Sju av fallen har dock homosexuell karaktär. Två av dessa avser män som blottat sig inför andra män medan ett avser en kvinna som ringt nattliga samtal med sexuella inslag till en annan kvinna. Straffen har bestämts till respektive 40 dagsböter, rättspsykiatrisk vård samt 120 dagsböter. I de återstående fyra fallen är målsäganden minderårig. Gärningarna innefattade i dessa fall i korthet följande. Gärningsmannen har visat pornografisk film och onanerat inför en 12-årig pojke och denne har även berört gärningsmannens penis – 1 månads fängelse. Gärningsmannen har blottat sig och onanerat inför två pojkar i 8–10-års åldern – skyddstillsyn. Gärningsmannen har onanerat inför 5-årig pojke – skyddstillsyn. Gärningsmannen har berört två pojkar – 4 månaders fängelse (obs. domstolen har beaktat återfall, tidigare villkorligt medgiven frihet, och 8 månader, har inte kunnat förverkas). Antalet fall av homosexuell natur är således få och det är därför omöjligt att på grundval av detta material dra någon slutsats om brott med homosexuellt inslag särbehandlas av domstolarna. Det homosexuella inslaget kommenteras dock inte särskilt och påföljderna är som framgått inte påfallande stränga. Normaliseringsproblematiken har inte berörts i domarna och tycks inte heller vara aktuell i något av fallen. Vapen har inte i något fall kommit till användning. Bevisningen har oftast bestått endast av de inblandades berättelser men ibland även av någon vittnesberättelse. Domstolarna har i de allra flesta fallen gjort någon form av bevisvärdering i domskälen även om den ibland är kortfattad. I några fall har tingsrätten lagt målsägandens berättelse till grund för bedömningen utan närmare motivering i domskälen. Det är i dessa fall frågan om blottare, och den tilltalade och målsäganden är inte tidigare bekanta. Möjligtvis har detta påverkat domstolens bedömning när det gäller tilltron till målsägandens upp- gifter. I 13 fall har målsägandens berättelse förebringats vid huvudför- handlingen genom uppspelning av tidigare videoförhör. I de flesta av dessa fall har tingsrätten särskilt kommenterat att utsagorna måste bedömas med viss försiktighet och berört vilka krav som skall ställas på ett sådant förhör. I några fall finns dock inte något sådant resone- mang eller godkännande. I två fall kan detta dock bero på att gärningsmannen hade erkänt brotten. Tingsrätterna har inte i något fall frångått åklagarens rubricering av gärningarna och några utförliga resonemang i domskälen i denna fråga har inte heller förts. I något fall konstaterar tingsrätten att gärningen har sådan sexuell anstrykning att den skall bedömas som sexuellt ofredande. I ytterligare några fall gränsar gärningarna till försök till våldtäkt eller sexuellt tvång och sexuellt utnyttjande av underårig men något resonemang om detta förekommer inte i domskälen, vilket naturligtvis kan bero på att tingsrätten inte anser att gärningsbeskrivningen i det enskilda fallet täcker in något annat brott. förekommer ingen straffvärdesbedömning i domskälen. Blottare döms normalt till dagsböter. I grupp 1 varierar dagsböterna för blottare från 30 till 120. Den högsta dagsboten,120, avsåg en man som blottade sig och onanerade inför ett tiotal 16–17-åriga flickor i anslutning till ett omklädningsrum. Tingsrätten ansåg att gärningen var allvarlig eftersom den riktat sig mot unga flickor. Det finns dock ett annat fall där straffet bestämdes till 50 dagsböter och där en gärnings- man blottat sig och onanerat inför två 12-åriga flickor. I denna dom sägs i anslutning till straffmätningen inte något om flickornas ålder. Fallen med sexuell beröring av barn eller tonåringar anses regel- mässigt som svårare brott och tingsrätterna konstaterar här oftast att det inte är tillräckligt med böter. I några fall har böter dock dömts ut (lägst 90 dagsböter) men oftast blir påföljden villkorlig dom eller fängelse, såvida det inte finns skäl för skyddstillsyn eller rättspsykiatrisk vård. Frånsett något fall har alla domarna på villkorlig dom och fängelse avsett sexuell beröring av barn eller tonåringar. Tingsrätterna har också, frånsett något fall, förklarat att straffvärdet ligger på fängelsenivå i de fall straffet har bestämts till skyddstillsyn eller rättspsykiatrisk vård. I ett fall, som gällde en arbetsledares sexuella ofredande av en anställd, pekade tingsrätten i domskälen särskilt på målsägandens beroendeställning som en försvårande omständighet vid straffvärdes- bedömningen. I ett fall av återfall i sexualbrott har tingsrätten dels förverkat villkorligt medgiven frihet, dels beaktat återfallet vid straffmätningen. I några fall har den tilltalades ålder beaktats vid straffmätningen. Således har ingen gärningsman dömts till fängelse. beaktade tingsrätten att gärningsmannen skulle komma att mista sitt arbete och bestämde påföljden till villkorlig dom och böter. Inte i något fall med homosexuella inslag har dessa inslag nämnts vid straffvärdesbedömningen. Grupp 1 Ett gärningstillfälle eller ett gärningstillfälle och annan brottslighet som inte bedöms påverka straffmätningen. – 4 (3 st om 1 mån, 1 st om 2 mån) Vård av missbr. Medelvärdet för antal dagsböter: 60 Grupp 2 Flera gärningstillfällen eller flera gärningstillfällen i kombina- tion med annan brottslighet som kan bedömas ha påverkat straffmät- ningen. – 4 (4 mån, 2 mån, 4 mån och 8 mån) Medelvärdet för antal dagsböter: 70 6 kap. 8 § BrB Den som främjar eller på ett otillbörligt sätt ekonomiskt utnyttjar att annan har tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning, döms för koppleri till fängelse i högst . Får den som med nyttjanderätt har upplåtit en lägenhet vetskap om att lägenheten helt eller till väsentlig del används för tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning och underlåter han att göra vad som skäligen kan begäras för att få upplåtelsen att upphöra skall han, om verksamheten fortsätter eller återupptas i lägenheten, anses ha främjat verksamheten och dömas till ansvar enligt första stycket. 6 kap. 9 § BrB Är brottet som avses i 8 § grovt, skall dömas för grovt koppleri till fängelse, lägst två och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas, om den som har begått gärningen främjat tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning i större omfattning eller hänsynslöst utnyttjat annan. Översiktlig beskrivning av de genomlästa domarna Granskningsmaterialet omfattar totalt sex domar. I två fall har åklagaren väckt åtal för grovt brott men tingsrätten har i endast ett av dessa fall bedömt gärningen som grov. Samtliga åtal har bifallits. I fem fall har gärningsmannen förnekat brott men har i något av dessa fall vitsordat de faktiska omständigheterna eller erkänt brott av normalgraden. Tre domar har överklagats. Gärningsmän och målsägande – jämställdhetsperspektivet, parternas relation (normaliseringsproblematiken), vapen, grupputnyttjande Samtliga tilltalade är män i åldrarna 37–60 (åldern vid första gärningstillfället), fördelat enligt följande. 0–19 år 21–29 år 30–39 år 40–49 år 50–60 år I ett fall är gärningsmännen utländsk medborgare ().