sou · GPB365 · 2002-01-01 00:00:00 — Detta klarar man i flertalet fall på riksplanet genom att man har en ideologisk grunduppfattning som ger möjlighet för både väljare och valda att förutse hur partiet bör agera i åtminstone flertalet frågor. Stora politiska frågor på det nationella planet som inte går att hantera med hjälp av dessa ideologier, leder eventuellt till kris för partisystemet också på det nationella planet. På det lokala planet är frågor där ståndpunkter inte kan bestämmas med utgångspunkt från ideologisk position sannolikt antalsmässigt dominerande. Det är framför allt uppfattning om den totala omfattningen av den kommunala verksamheten som går att koppla till ideologisyn. gäller det också den mer konkreta utformningen av olika verksamheter. I en stor mängd frågor ger emellertid partiideologierna ingen ledning för ställningstagandet. Därmed faller en del av grunden för partiernas aggregerande funktion. De väljare som har en gemensam syn på den nationella nivå har inte nödvändigtvis detta på den kommunala nivån. Det finns något skäl att rösta på samma parti i riksdagsval och kommunalval. Vi får därmed en allt större andel som röstdelar. I nästa steg kan man fundera över anledningen till att röstdelningen ökar så markant. Det är svårt att ha någon uppfattning om ifall graden av koppling mellan kommunala frågor och nationella politiska ideologier har förändrats. Däremot är det helt klart att andra förutsättningar har förändrats. Dels har den kommunala verksamheten 5|VWGHOQLQJ ± VNLOGD YDOGDJDU 123 både på skattesidan och servicesidan fått allt större betydelse för den enskilde väljaren. Dels har förutsättningarna för kommunala ställningstaganden förbättrats bl a genom högre utbildningsnivå hos väljarna och större informationsutbud i massmedia (Jfr kap 8). Därtill kommer ändrade förutsättningar genom den allt svagare partianknytningen generellt. Andelen väljare som är övertygade partianhängare har minskat . Bakom den ökade röstdelningen och för den delen också bakom de allt fler lokala partierna och den ökande röstandelen för lokala partier, ligger uppenbarligen allt fler lokalt baserade ställningstaganden i kommunalvalet. Att döma av andelen som röstdelar så gör nu minst var fjärde väljare en separat värdering av och tar separat ställning i kommunalvalet. Även om en mindre del av dem som röstdelar avviker från sin vanliga partisympati på riksplanet och av rikspolitiska skäl, så finns det sannolikt också en inte obetydlig grupp som tar separat ställning men slutar med att rösta på samma parti i båda valen. Hur stor en sådan grupp kan vara vet vi emellertid inget om. Valresultaten för kommunalvalen sammanräknade över hela landet avviker fortfarande ganska lite från sammanräkningen för riksdagsvalet. För enskilda kommuner kan emellertid skillnaden bli stor. I sådana kommuner finns ofta någon eller några frågor som engagerar väljarna och som skulle få dem att gå till valurnorna även vid separat kommunalval. Mer generellt sett måste vi med all sannolikhet utgå ifrån att valdeltagandet skulle komma att sjunka (Jfr kap 4). Bland annat kommer massmedia inte att kunna bevaka valen i alla kommuner på motsvarande sätt som man nu bevakar riksdagsvalet. Den stimulans till valdeltagande som massmediebevakningen innebär kommer att minska. är det givet att massmedia kommer att fortsätta att bevaka rikspolitiken i stället även om det inte är aktuellt med val på denna nivå. Den rikspolitiska debatten kommer naturligtvis också att vinklas åt kommunala frågor. Om detta skall få stor effekt så krävs dock inte bara att rikspolitikerna förblir lika engagerade som när deras egna platser står på spel, utan också att medborgarna är villiga att se en koppling mellan en sådan rikspolitisk debatt och röstning i kommunalvalet. Vi kan alltså utan tvekan se en lokalisering av kommunala val . Det förefaller klart att det inte utan vidare går att dra slutsatsen att separata valdagar skulle innebära att denna utveckling fortsätter och eventuellt också förstärks. Det man möjligen kan behöva fundera över är innebörden av själva den gemensamma valdagen. Rörligheten och andelen partibytare är genomgående stor i opinionsundersökningar mellan valen. När valet rycker närmare brukar vi få en rättning mittåt. Ett närmande till valresultatet vid föregående 124 5|VWGHOQLQJ ± VNLOGD YDOGDJDU Det kan ses som en reflektion av ett inbyggt motstånd mot partibyte, en partitrohet som kan, men som inte behöver vara liktydig med att man är anhängare till sitt gamla parti. Det kan tänkas att den gemensamma valdagen har en likartad effekt. När man vid valet i flertalet fall kan rösta i tre val så är det eventuellt lättare att byta parti i ett val och känna att man är trogen sitt gamla parti i övrigt. Med separat valdag så är möjligen den psykologiska pressen större att man fortsätter att rösta på ett och samma parti. Man drar sig för att överge sitt parti och gör det i första hand eller kanske bara vid partibyte. I så fall skulle utrymmet för kommunalpolitiska ställningstaganden snarare minska än öka vid separata valdagar! (Jfr diskussion om barometerval i kapitel 4.) (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" 125 6WHIDQ 6]FV Ett av de starkaste argumenten för skilda valdagar är att en sådan reform skulle vitalisera den kommunala demokratin. Framförallt anförs att en sådan valsystemsförändring skulle ge fler kommunalt intresserade och engagerade medborgare som i bästa fall skänker den kommunala politiken legitimitet. Trots att vi fortfarande vet relativt lite om hur vanlig denna typ av demokratiskt vitala väljare är i svenska kommuner, visar väljarforskningen att andelen röstdelande väljare alltjämt fortsätter öka. Med röstdelning eller röstsplittring avses andelen väljare som röstar på olika partier i valen till riksdag och kommunala församlingar (1995, 2000, , 2001). En obesvarad fråga är dock hur starkt sambandet egentligen är mellan den kommunala demokratins vitalitet och kommunmedlemmarnas benägenhet till röstdelning. Är det så att det finns fler röstdelande väljare i mer demokratiskt vitala kommuner? )LQQV GHW IOHU NRPPXQDOD YlOMDUH L GHPRNUDWLVNW YLWDOD NRPPXQHU" I vilken grad ett införande av skilda valdagar för nationella och kommunala val faktiskt kan vitalisera den kommunala demokratin är svårt att svara på innan en sådan reform har sjösatts. Vad statsvetenskaplig forskning genom undersökningarna av val och väljare kan göra, är att ställa en prognos för en sådan effekt genom att svara på en snarlik fråga. Frågan som är möjlig att svara på är huruvida det finns fler kommunala väljare - dvs. röstdelande väljare - i demokratiskt vitala kommuner. Genom att studera sambandet mellan demokratisk vitalitet och andelen röstdelande väljare i kommunen kan man möjligen säga något mer om huruvida skilda valdagar ger ökad demokratisk vitalitet. 126 (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" 8QGHUV|NQLQJHQV V\ Undersökningens syfte är att studera sambandet mellan demokratisk vitalitet och förekomsten av kommunala väljare, det vill säga andelen i kommunen som , trots den gemensamma valdagen, röstar på olika partier i riksdags- och kommunalvalet. Tanken är att resultaten kan bidra med ny kunskap i frågan om skild valdag faktiskt i sin tur kan ge en vitaliserad demokrati. Hypotesen är att väljare i mer demokratiskt vitala kommuner röstdelar i större utsträckning: ju högre demokratisk vitalitet, desto fler i en kommun röstar på olika partier i och riksdagsvalen. Om detta är fallet kan man på något säkrare grund ge vetenskapligt stöd för argumentet att införandet av skilda valdagar faktiskt vitaliserar den kommunala demokratin. Studiens uppläggning baseras på en vid definition av demokratisk vitalitet. I studier av den UHSUHVHQWDWLYD GHPRNUDWLQ ingår ofta graden av valdeltagande som en viktig indikator för hur väl demokratin fungerar (se exempelvis 1971, ). I en första del av kapitlet beskrivs således valdeltagandet i svenska kommuner och vad införandet av skilda valdagar kan leda till, samt i vilken grad andelen röstdelning val sammanfaller med ett högre eller lägre valdeltagande i ett urval av 33 kommuner där väljarundersökningar genomfördes val. En central fråga rör sambandet mellan röstdelning och valdeltagande i kommunen: är det så att valdeltagandet är högre i kommuner med en större andel kommunala (röstdelande) väljare? I en andra del av kapitlet studeras sambandet mellan demokratisk vitalitet enligt en GHOWDJDUGHPRNUDWLVN PRGHOO: den inkluderar både medborgerligt kommunalt intresse, engagemang, samt delaktighet eller stöd av den förda politiken i kommunen. En central fråga att besvara i detta avseende är i vilken utsträckning den största andelen kommunala väljare återfinns i de mest demokratiskt vitala kommunerna. Om resultaten visar att den största andelen kommunala väljare (som röstar på olika partier i riksdags- och kommunalval) återfinns i demokratiskt vitalare kommuner, ger det en bättre prognos för att införandet av skilda valdagar kommer att vitalisera den kommunala demokratin. (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" 127 Andelen som deltagit i riksdagsval och kommunalval i en kommun tillhör den offentliga statistiken och kan relativt lätt plockas fram för varje enskild kommun. Den kommunala statistik som förekommer i kapitlet kommer från en rad offentliga källor, genom en databas kallad Kfakta01, sammanställd av vid statsvetenskapliga institutionen, . Huruvida en väljare röstat på olika partier till riksdags- och kommunalval tillhör dock en del av valhemligheten. Enda sättet att få reda på hur svenska väljare röstat i riksdags- och kommunalval är via de väljarundersökningar som genomförs i samband med varje val. data som ligger till grund för huvuddelen av analysen i kapitlet samlades in direkt val, inom ramen för nUV NRPPXQ RFK UHJLRQYDOVXQGHUV|NQLQJ Undersökningen baseras på en postenkät som gått till ett urval av 6750 kommunalt röstberättigade medborgare i 33 svenska kommuner. Externbortfallet, d.v.s. de som av olika skäl inte kan räknas till urvalspopulationen, uppgår till 330 personer. Antalet medverkande i undersökningen är 3692. Detta betyder att svarsfrekvensen är , vilket är för denna typ av studie får anses acceptabelt (jämför , Lorentzon & 1993). Den kommunala medborgarundersökningen är unik såtillvida att urvalen av medborgare dragits på kommunnivå. I varje kommun har ett separat obundet slumpmässigt urval dragits. Andelen tillfrågade varierar mellan 150 och 500, bl.a. beroende på kommunstorlek. Resultaten i vissa analyser påverkas av det faktum att andelen eller antalet medverkande varierar mellan olika kommuner. Därför baseras stora delar av de i detta kapitel presenterade resultaten på att kommunerna viktats så att varje kommun väger lika i analysen. Viktiga uppgifter om kommunerna som ingår i urvalet presenteras i tabell 1. Uppgifter om kommuntyp och majoritetsförhållanden kommer från Svenska Kommunförbundets klassificering. .RPPXQW\grundar sig på uppgifter om folkmängd, läge, tätortsgrad, invånare per kvadratkilometer, samt näringsstruktur. Indelningen i kolumnen 0DQGDW PDMRULWHW särskiljer fyra olika majoritetsförhållanden i kommunfullmäktige efter 1998, 1994 och Beteckningen 6RFLDOLVWLVN inkluderar de kommuner där Socialdemokraterna och enligt mandatfördelningen har en egen majoritet i kommunfullmäktige. Grupperingen %RUJHUOLJ inräknar de kommuner där , , och har egen majoritet. 0S YnJP betyder att 128 (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" majoritetsförhållandet är oklart, med i vågmästarställning. Övriga oklara majoritetsförhållanden definieras i tabell 1 som $QQDQ. Uppgifterna om majoritetsförhållandet med utgångspunkt från mandatfördelningen behöver inte nödvändigtvis motsvara det verkliga regeringsunderlaget i kommunfullmäktige. I kolumnen 5HJHULQJ XQGHUODJ i tabell 1 återges därför också uppgifter om kommunstyrelsens verkliga regeringsunderlag i kommunfullmäktige genom data ursprungligen insamlade av Statskontoret. Dessutom finns stora möjligheter till jämförelser med två andra undersökningar om kommunledningen och personal för 14 av de 33 urvalskommunerna. Med hjälp av dessa undersökningar kan kommunaldemokratisk vitalitet också studeras i ett vidare sammanhang som inkluderar både medborgarna, kommunledningen och den kommunala personalen. Rent geografiskt är det framförallt kommuner inom som är överrepresenterade i urvalet. Detta beror på att en del av undersökningen också har till syfte att utvärdera försöksverksamheten med regioner i . I övrigt så motsvarar urvalspopulationen väl svenska kommuner i stort. Den genomsnittliga folkmängden i en kommun är något lägre i jämförelse med kommunurvalet, även med kontroll för storstaden . Urvalet är mest representativt för som helhet när det gäller majoritet mandat i kommunfullmäktige val. Särskilt gäller detta andelen kommuner med socialdemokratisk majoritet i kommunfullmäktige. val hade socialdemokraterna egen majoritet enligt mandatfördelningen i av landets kommuner. Exakt denna andel socialdemokratiska kommuner återfinns också i urvalspopulationen. 7DEHOO Urval kommun- och regionvalsundersökning Medelst stad 32 702 (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" 129 .RPPHQWDU Antalet tillfrågade varierar mellan kommunerna. En kommunvikt gör att varje kommun får samma vikt i analyserna oavsett andel svarande i kommunen. 5|VWGHOQLQJ RFK GHQ UHSUHVHQWDWLYD GHPRNUDWLQV YLWDOLWHW JHQRP YDOGHOWDJDQGH Den gemensamma valdagen infördes . Vid val var det som röstade på olika partier i riksdags- och kommunalvalen. val utgör motsvarande grupp en fjärdedel av valmanskåren. Resultatet bekräftas genom två av varandra oberoende väljarundersökningar i samband med val, båda genomförda vid statsvetenskapliga institutionen, . Den första studerar huvudsakligen riksdagsvalet (2000). Syftet med den andra undersökningen var att studera de kommunala valen. Den sistnämnda visar att spännvidden är stor mellan olika kommuner när det gäller graden av röstdelning i kommunen (tabell 2). 1 I samband med val genomfördes dels den traditionella väljarundersökningen inom ramen för valforskningsprogrammet med fokus på riksdagsvalet, genomförd av SCB under ledning av professor (2000). Dessutom genomfördes en särskild kommun- och 130 (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" Kolumnen "röstdelat" i tabell 2 anger den andel i kommunen som kommun- och regionvalsundersökning angett att de röstat på olika partier i riksdags- och kommunalvalet. följande enkätfråga som ställdes i anslutning till en fråga om vilka partier man röstat på i de tre olika valen 1998: 'HW lU JLYHWYLV Vn DWW PDQ NDQ U|VWD Sn ROLND SDUWLHU L GH WUH ROLND YDOHQ 2P 'X U|VWDGH Sn ROLND SDUWLHU L ULNVGDJVYDOHW ODQGVWLQJV UHJLRQYDOHW RFK L NRPPXQYDOHW YDG YDU GHW VRP ILFN 'LJ DWW U|VWD ROLND" (se också kapitel i denna antologi). I anslutning till frågan fick respondenten ange om han eller hon 1) röstade på samma partier i alla valen, eller om han eller hon 2) röstade på olika partier. För en större överskådlighet har kommunerna som ingår undersökningen i tabell 2 rangordnats utifrån andelen i kommunen som angett att de röstat på olika partier i riksdags- och kommunalvalet. Procentandelar inneslutna i boxar anger högsta (grå box) och lägsta (vit box) värde per kolumn. 7DEHOO Röstdelning/valdeltagande i urval/riket (procent) (8 (8 regionvalsundersökning vid &HQWUXP I|U IRUVNQLQJ RP RIIHQWOLJ VHNWRU under ledning av docent och fil . Studien riktas till ett antal kommuner som tidigare studerats i samband med 1979 och val (1983, , 2001, kommande). (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" 131 (8 (8 Tabellen toppas av och där mer än varannan väljare röstdelat. Att dessa kommuner hamnar högst beror troligen på att många lagt sin röst på det nybildade regionala sjukvårdspartiet. Till de kommuner där röstdelning har praktiserats i minst omfattning vid val hör , där uppger att de röstdelat. Andelen som röstdelat totalt i undersökningen är . Hur väl representerar då de 33 urvalskommunerna svenska kommuner som helhet när det gäller valdeltagandet: i vilken grad kan urvalet sägas utgöra ett i miniatyr? En jämförelse mellan det genomsnittliga valdeltagandet i urvalskommunerna och för riket som helhet visar en närmast identisk överensstämmelse mellan urvalspopulationen och totalpopulationen (se rutan med medeltal för urval och medeltal för riket i tabell 2). Jämförelsen i tabell 2 inbegriper valdeltagandet i alla genomförda val på nationell och nivå , inklusive valdeltagandet vid folkomröstning om EU-inträdet. Om man dessutom jämför högsta och lägsta valdeltagande i kommunurvalet med 2 Eftersom många av de som röstdelat återfinns i mindre kommuner i urvalet, blir kommungenomsnittet något högre: i medeltal har av de röstande i genomsnittskommunen valt olika partier i riksdags- och kommunalvalet. 132 (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" det lägsta och högsta kommunala valdeltagandet för hela riket (kolumnerna riksminimum och riksminimum), visar det sig att urvalspopulationen täcker in nästan hela den spännvidd som finns för valdeltagandet kommunalt i riket som helhet. Sammantaget kan man således med fog hävda att urvalet mycket väl representerar svensk demokrati i miniatyr. Vad som dessutom framgår av tabellen är att valdeltagandet i res- pektive kommun är relativt stabilt. I nästan alla val, oberoende av om det är val till riksdag, kommun, eller EU-omröstning så ligger skånska i topp när det gäller valdeltagande (grå markerad ruta för högsta valdeltagande). Kommunen ligger också ofta nära den kommun med högst valdeltagande i i dessa olika val (riksmaximum). är en av de kommuner där relativt få röstdelat i jämförelse med andra kommunerna i urvalet. På motsvarande sätt har norrlandskommunerna lägst valdeltagande bland urvalskommunerna (vita rutor för lägsta valdeltagande). Även bland kommunerna med lägst valdeltagande finns således en form av stabilitet när det gäller det kommunala röstningsbeteendet. Dessa kommuner ligger relativt nära den/de svenska kommuner med lägst valdeltagande i olika val (riksminimum). Dessa norrlandskommuner befinner sig bland de kommuner där en större andel av väljarna röstdelat. Detta sista resultat aktualiserar naturligtvis frågan om ett eventuellt negativt samband mellan röstdelning och valdeltagande. En systematisk analys av sambandet mellan röstdelning och valdeltagande kommunala val ger dock inget stöd för detta antagande (figur 1). )LJXU Valdeltagande och röstdelning i kommunen 1998 (procent) enligt kommun- och regionvalsstudie (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" 133 Kommuner med större andel röstdelning kan således inte generellt sägas vara mer demokratiskt vitala i termer av att de kännetecknas av ett högre valdeltagande. Även vid en kontroll för i vilken del av landet kommunen ligger geografiskt är sambandet svagt: detta gäller särskilt för kommuner i södra och (och ). Endast för de fem norrlandkommunerna finns ett negativt samband mellan röstdelning och valdeltagande. Valdeltagandet i dessa är lägre i kommuner där en större andel röstdelat i valet . Rent generellt utgör dock den gemensamma valdagen ett starkt tryck att rösta i både riksdags- och kommunalvalen. Sambandet mellan valdeltagandet i kommunen till riksdags- och kommunalvalet är mycket starkt. Den förklarade variansen, eller förklaringskraften är (figur 2). )LJXU Valdeltagande i riksdags- och kommunalvalet i kommunen val för riket som helhet (procent) 134 (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" SOU 2001:65 (Källa: Kommundatabasen 01, , .) (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" 135 Skillnaderna mellan olika delar av landet är små. Bland kommunerna i figuren med lägst valdeltagande återfinns , och . Bland kommunerna med högst valdeltagande hittar vi , och . Analysen av sambandet mellan valdeltagandet i kommunen i riksdags- och kommunalvalet visar att den gemensamma valdagen i stor omfattning påverkar valdeltagandet i de olika valen. Troligen är det valdeltagandet i riksdagsvalet som höjer valdeltagandet i kommunalvalet. Andra underökningar visar att flertalet väljares partival oftast kan knytas till riksnivån (). I länder med skilda valdagar är valdeltagandet generellt sett lägre i de kommunala valen (se kapitel 4 i denna antologi). visade skillnaderna i valdeltagande mellan olika kommuner upp en viss form av kontinuitet. Oberoende av val och valdag verkar det finnas en viss potential för valdeltagandet i kommunen enligt tabell 2. När valdeltagandet i alla riksdags- och primärkommunval presenteras separat kommun för kommun för de 33 urvalskommunerna blir detta fenomen ännu tydligare (figur 3). )LJXU Alla riksdags- och kommunalval 1985 - 1998 i de 33 ur valskommunerna Riksdag 85 Kommun 85 Kommun 88 Riksdag 91 Kommun 91 Riksdag 94 Riksdag 98 Kommun 98 I stor utsträckning behåller respektive kommun sin inbördes position vad gäller valdeltagandet oavsett val. Minskar valdeltagandet i en kommun i ett val, så minskar det i motsvarande utsträckning även i 136 (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" andra kommuner på ett sätt som bara kan beskrivas i termer av att det finns en röstningskultur vad gäller valdeltagandet (fenome- net upptäcktes i väljarforskningens barndom av statsvetaren och finns beskrivet i hans bok 3ROLWLFDO %HKDYLRXU (1963 [1937]). Även om den gemensamma valdagen hjälper till att höja valdeltagandet, så kommer troligen inte införandet av skilda valdagar att på ett drastiskt sätt sänka valdeltagandet. Mer troligt är att valdeltagandet kommer att sjunka något, särskilt i kommunalvalet, men att valdeltagandet i varje enskild kommun också beror på den tradition och den väljarkultur som återfinns bland medborgarna i kommunen. Ett orosmoment för demokratins vitalitet enligt figur 3 är det långsamt sjunkande valdeltagandet i svenska kommuner . En viktig aspekt att ta hänsyn till vid ett eventuellt införande av skilda valdagar i detta sammanhang är naturligtvis att införandet av nya val riskerar att minska valdeltagandet ytterligare. En försiktig prognos utifrån presentationen ovan av valdeltagandets utveckling är att införandet av skilda valdagar ytterligare kommer att sänka valdeltagandet. Den enskilda kommunens relativa position i förhållande till andra kommuner vad gäller valdeltagandet, kommer dock troligen inte att förändras, då det i många kommuner verkar finnas en lokal tradition när det gäller att rösta eller att inte rösta i politiska val. 9LWDOLWHW HQOLJW GHQ GHOWDJDUGHPRNUDWLVND PRGHOOHQ NRPPXQDOW LQWUHVVH HQJDJHPDQJ RFK OHJLWLPLWHW I föregående avsnitt visades att införandet av skilda valdagar åtminstone inte kommer att öka den demokratiska vitaliteten i form av ett högre kommunalt valdeltagande. Vi vet dock fortfarande lite om reformens förmåga att mera allmänt vitalisera den kommunala demokratin på medborgarnivån: vilket är egentligen sambandet mellan röstdelning och en bredare medborgerligt grundad demokratisk vitalitet i den svenska kommunen enligt en deltagardemokratisk modell? demokratisk vitalitet bland invånarna i en svensk kommun kan enligt en deltagardemokratisk modell sägas bestå av tre olika delkomponenter: (1) medborgerligt intresse för den kommunala demokratin, (2) lokalt engagemang, samt (3) legitimitet eller stöd för den förda kommunalpolitiken. Modellen omfattar alla delar i en deltagardemokratisk process: den tar sin utgångspunkt i intresset (Q YLWDOLVHUDG NRPPXQDO GHPRNUDWL" 137 (modellens inputsida), och löper via kommunalt engagemang, till medborgerlig legitimitet (modellens outputsida). Enligt modellens första komponent bör det i en demokratiskt vital kommun finnas ett medborgerligt intresse för den kommunala politiken. Men vad skall ett sådant intresse omfatta? Vilka kriterier eller indikatorer på kommunaldemokratiskt intresse kan vi ställa upp? Det bör naturligtvis finnas ett allmänt intresse för kommunalpolitik. Men detta räcker ofta inte. Ett intresse måste också uttryckas genom någon form av kommunikation: d.v.s. i det här fallet att man talar med andra i sin omgivning om kommunen.