sou · GPB370d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Flertalet länder inom EU tillämpar en annan princip, nämligen att det är medborgarskapet i landet som är avgörande. Det innebär att man ger konsulärt bistånd till dem som är medborgare i det egna landet, oavsett om de är bosatta där eller inte. Som regel ger man då inte bistånd till dem som är bosatta i landet utan att vara medborgare där. En annan viktig skillnad är att är det enda land som har en bestämmelse i lag om rätt till konsulärt ekonomiskt bistånd för försvarare i brottmål utomlands. Praxis när det gäller bistånd för kostförstärkning m.m. till frihetsberövade skiljer sig också åt mellan länderna. Det land som lämnar mest bistånd är Neder- länderna. (Se kap 14). Samtliga länder försöker först bistå med rådgivning och hjälp till självhjälp innan man lämnar ekonomiskt bistånd. Som regel försöker man också först få anhöriga, bekanta eller arbetsgivare att ställa upp med pengar. Några länder, t.ex. kräver att an- höriga eller andra först ställer en garanti för beloppet innan biståndet betalas ut. kräver att biståndstagaren har någon form av fast inkomst. Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder Flertalet länder säger sig tillämpa samma princip som , nämligen att den biståndssökande måste vara att betrakta som nöd- ställd. Situationen får inte vara självförvållad. De belopp som kan lämnas i bistånd varierar. Om bistånd lämnas, avser det som regel hemresa på billigaste sätt. Bistånd lämnas inte för privata skulder. Utlandsmyndigheterna bistår ofta med överföring av pengar när det bedöms som angeläget. Som regel måste utlandsmyndigheten först begära ett bemyndigande av utrikesministeriet innan bistånd lämnas. Det förekommer dock att bistånd får lämnas upp till ett visst belopp utan bemyndigande. I är det – liksom i Sverige- alltid utlandsmyndigheterna som beslutar i ärendena. I måste dock utlandsmyndigheterna som regel begära UD:s yttrande innan bistånd lämnas (se kap 11.3.3). är det enda land som har en offentlig sjukförsäkring som gäller vid resor inom bl.a. EU. En norsk medborgare som blir akut sjuk vid tillfälligt besök utomlands kan få vården betald av Folketrygden (). har också en speciell lösning när det gäller hemtransport av psykiskt sjuka personer. Denna håller dock på att ses över. kan också som enda land dra in passet för den som är svårt psykiskt sjuk. Varaktigt bistånd m.m. till medborgare som är bosatta utomlands Alla de nordiska länderna utom lämnar någon form av perio- diskt understöd till medborgare som är bosatta utomlands. Några länder, t.ex. och har ett omfattande socialt biståndsprogram för medborgare som är bosatta utomlands. I vissa länder (, och ) spelar frivilliga organisa- tioner en viktig roll när det gäller att bistå medborgare som är bosatta utomlands. Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder Samtliga länder kräver att tillfälligt ekonomiskt bistånd som t.ex. lämnats för hemresa måste betalas tillbaka. Socialt bistånd som vissa länder lämnar till medborgare som är bosatta utomlands, t.ex. , behöver inte betalas tillbaka. Sätten att återkräva biståndet varierar (se kap 25.7 ). Samtliga länder har information på sina hemsidor om vilket bistånd som kan lämnas. En del har också reseråd och information om olika länder på hemsidan. Alla är överens om att man på olika sätt bör utnyttja IT –tekniken ännu mer . Trenderna är i stort sett desamma. Flertalet länder förväntar sig ett ökat behov av konsulärt bistånd eftersom resandet ökar. Ärendena har ofta blivit fler och mer komplicerade. Internationaliseringen gör bl.a. att antalet personer med dubbla medborgarskap ökar. Det gäller också antalet blandäktenskap och ärenden som gäller bort- förda barn. Flertalet av länderna uppger att de har svårigheter att hantera ärenden som gäller alkohol- eller drogmissbrukare och personer med psykiska problem. 7.3Regler och praxis i de övriga nordiska länderna I gäller en ny lag om konsulära tjänster. Tjänster är ett nytt begrepp i lagen och innefattar bistånd och rådgivning. Praxis samlas i en omfattande rättshandbok som kompletterar lagen. kunde bara finska medborgare få konsulärt bistånd. Den nya lagen gäller även utlänningar som är permanent bosatta i . Tillfälligt ekonomiskt bistånd kan bara lämnas till personer som tillfälligt vistas utomlands, inte till den som är bosatt utomlands. Bistånd kan utgå om den hjälpsökande är att betrakta som nöd- Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder I lagen finns en definition av begreppet nödställd. En person är nödställd när utlandsmyndigheten konstaterat att nödläget beror på sjukdom, olyckshändelse, brott eller någon därmed jämförbar omständighet. Den som begär hjälp ska i första hand få råd och vägledning. Först om detta inte hjälper kan utlandsmyndigheten bistå på annat sätt. kan på ansökan förmedla pengar mot insättning på förhand på utrikesministeriets konto eller bevilja ekonomiskt bistånd enligt följande: smärre bistånd för att avhjälpa omedelbar nöd, i praktiken högst ca 150 finska mark (ca ) bistånd för hemresa mot en förbindelse att återbetala beloppet, om det inte är möjligt att få en insättning på ett konto bistånd för hemresa eller för nödvändig och tillfällig sjukvård, om det inte är möjligt att få en insättning på ett konto eller om den nödställde inte kan lämna en förbindelse att återbetala biståndet på grund av allvarlig sjukdom eller av någon annan orsak. En utlandsmyndighet kan vägra att lämna ekonomiskt bistånd om sökanden avsiktligt lämnat oriktiga upplysningar, tidigare lämnat oriktiga upplysningar som påverkat innehållet i ett beslut om eko- nomiskt bistånd, använt tidigare beviljat bistånd för annat ändamål än vad det beviljades för eller inte betalat tillbaka tidigare beviljat bistånd. Också den som själv försatt sig i den situation han eller hon befinner sig i kan få bistånd så länge hjälpen inte missbrukas. Utlandsmyndigheterna fattar själva beslut i biståndsärenden. Eftersom förutsättningarna för när ekonomiskt bistånd kan lämnas är så strängt reglerade i lagen finns det inte så stort utrymme för prövningar i enskilda ärenden. sköter kontakt- erna med anhöriga, arbetsgivare, sociala myndigheter m.fl. i . Beslutet, som ska innehålla en motivering, kan överklagas till förvaltningsdomstol. kan följa praxis eftersom alla beslut rapporteras dit. Varaktigt bistånd kan lämnas till finska medborgare som är bosatta utomlands. får 13 personer sådant bistånd. Dessa ärenden betraktas inte som konsulära fall. försöker få sociala myndigheter att ta ansvar för dem. Något stort problem förefaller frågan om konsulärt bistånd inte vara i . Antalet biståndssökande har visserligen ökat men det är fortfarande litet. Antalet konsulära biståndsärenden uppgår Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder till ca 1 200 , inklusive efterforskningar. De allra flesta resenärerna har försäkringar. Antalet frihetsberövade finska medborgare utomlands är litet. Snarare är det färre . kan bistå genom att kontakta anhöriga och genom besök på fängelser. Vid behov bistår man också med att skaffa rättsbiträde och annan rättshjälp enligt lokal lagstiftning samt tolk. Ekonomiskt bistånd till advokat lämnas inte. Förmedling av pengar för betalning av böter eller borgenssumma kan ske mot en insättning på förhand på utrikesministeriets konto. Det finns inte någon statistik över hur många finländare som reser utomlands men antalet resor är beräknat. gjordes ca 6 miljoner resor från av personer . har givit ut en broschyr riktad till allmän- heten om det konsulära biståndet. Mycket samarbete med reseledare och guider förekommer. Det finns en informellt sammansatt grupp för att diskutera dessa frågor där de större rese- arrangörerna ingår. Den som inte vill resa till ett land på grund av oro för bristande säkerhet har rätt att få pengarna tillbaka för en resa, som redan be- talats. är restriktivt med att ge reseråd bl.a. där- för att de ofta används just som villkor för att få pengarna tillbaka för en resa. får då en känslig roll för researran- görernas ekonomi. Ett av de stora problemen är bortförda barn. Förväntning- arna från medborgarna på vad staten kan göra är ibland orealistiska. I lagen om konsulära tjänster finns bestämmelser om vilka åtgärder en utlandsmyndighet kan vidta för att återföra ett barn som olovligen bortförts från eller kvarhålls i ett annat land. Lagen visar vad staten åtar sig och var gränserna går för ansvaret. Statusen för det konsulära arbetet är låg. Både internt och externt påverkas dock synen på det konsulära arbetet, t.ex. när man faktiskt lyckas återföra ett bortfört barn till sin förälder. Det visar på hur livsviktigt detta arbete är och vad utrikesförvaltningen faktiskt kan uträtta. Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder Någon lag som reglerar den konsulära biståndsverksamheten finns inte. Den styrs i stället av en instruktion (Instruksen för Udenrigstjänsten, Kap. VII Bistand till danske i udlandet). Instruktionen kommer att läggas upp på cd-rom och finnas tillgänglig på Internet. Den som är missnöjd kan klaga hos . Ambitionen är att sköta verksamheten så obyråkratiskt som möjligt utifrån huvudregeln om hjälp till självhjälp. I är tendensen liksom i att allt flera resenärer reser allt längre bort. Många resenärer klarar sig bra själva och med hjälp av mobiltelefoner med vilka de kan kommunicera med anhöriga hemma. Kvar blir de riktigt tunga ärendena, som t.ex. ensamma oförsäkrade personer med psykiska problem, som reser utanför EU och de områden som den danska offentliga resesjukförsäkringen omfattar (se kap. 23.11). Även i uppstår ibland problem när personer med dubbelt medborgarskap reser till sina tidigare hemländer. Många tror att de som de håller i ett danskt pass är skyddade mot allt som kan inträffa när de reser till sina forna hemländer. bistår i ca 8 000 fall, där danskar under tillfällig vistelse utomlands befinner sig i en nödsituation. Den konsulära enheten på involveras i ca 1 500 av dessa fall medan resten löses direkt av utlandsmyndigheterna. Bistånd kan lämnas på olika sätt men framför allt rör det sig om ekonomiskt bistånd för hemresa till . Ekonomiskt bistånd får i princip inte ges utan bemyndigande från . Om det är fråga om en enkel överföring av pengar räcker det dock med att en bank eller något annat penninginstitut lämnat en skriftlig garanti direkt till utlandsmyndigheten. kontaktar anhöriga eller andra referenser för att få en garanti för inbetalning av det önskade biståndet. Först när en säkerhet för beloppet har lämnats betalas biståndet ut. En person som befinner sig i akut nöd kan få ett nödlån på ( ca ) under det att han eller hon finner någon anhörig som kan betala. De enda tillfällen när stora summor betalas ut för hemtransport är vid evakueringar. kan enligt den danska finanslagen betalas för att flyga människor till första säkra land. Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder 80–100 danska medborgare sitter i utländska fängelser. Anhöriga kan få hjälp att föra över medel till dem. Ekonomiskt bistånd till advokat eller tolk lämnas inte. Brottsoffer får bara stöd genom rådgivning. Periodiskt understöd kan i vissa fall lämnas till danskar som är fast bosatta i utlandet (enligt 5 § bistandsloven). Det är som beslutar i dessa ärenden. Utlands- myndigheten och förmedlar bara ansökningarna om bistånd. har aktuella reseråd för några utvalda länder på sin hemsida. Reseråden är en tung arbetsuppgift för de konsulära handläggarna. Många sänder numera även e-mail för att få råd. Om avråder från att resa kan resenären få pengarna tillbaka enligt paketreselagen. Allmänt har det konsulära arbetet låg status. Kurser hålls för handläggarna med utgångspunkt från verkliga fall. 3–5 kurser hålls . Att deltaga i kursen är obligatoriskt före utlandstjänst- . En psykolog och även polisen har medverkat och bland annat tagit upp frågan om hur man ger besked om tragiska händelser, t.ex. dödsfall till anhöriga. hålls också en kurs för lokalanställda. Kursen hålls i . I regleras utrikesförvaltningens uppgifter i en lag , Lov om utenrikstjenesten. Närmare bestämmelser om utrikesförvaltningens uppgifter finns i instruktionen för utrikes- förvaltningen. I instruktionen finns särskilda bestämmelser om de flesta konsulära uppgifter och dessutom en närmare redogörelse för handläggningen av uppgifterna. Ca 2 miljoner utlandsresor företas av norska medborgare , varav ca hälften går till länder utanför EES-området. De flesta har försäkring. Man har i inte haft några diskussioner om att införa en obligatorisk reseförsäkring eller en offentlig reseförsäk- ring enligt den danska modellen. Tillfälligt ekonomiskt bistånd kan lämnas till norska medborgare och flyktingar och statslösa, som är bosatta i . Bistånd utgår i första hand i form av råd och hjälp till självhjälp. Man kan också få hjälp med att kontakta anhöriga för att be dem om att överföra pengar, få råd om hur man själv ska kunna föra över pengar från Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder och få råd och vägledning om läkarvård, sjukhus m.m. kan vid behov hjälpa till med att etablera nödvändiga kontakter för överföring av pengar. Om överföringen av pengar via bank skapar orimligt stora problem kan pengarna överföras via . Först när alla andra möjligheter är uttömda kan ekonomiskt bistånd i form av ett lån komma i fråga och då bara till hemresa vid första bästa tillfälle. För att en nödställd person ska få ekonomiskt bistånd krävs att vederbörande har en fast inkomst av något slag, lön eller pension. Undantag kan vara familjer med minderåriga barn där tillämpningen är mindre strikt. Men det beror på situationen. Är det t.ex. en familj på besök hos anhöriga i sitt ursprungsland så utgår man i allmänhet ifrån att dessa kan bistå sina släktingar. En socialbidragstagare kan inte få ekonomiskt bistånd. Då är det hemkommunens sak att besluta om den vill bekosta hemresa eller inte. Utlandsmyndigheterna får själva besluta om nödlån . Beloppet kommer att höjas till (ca ) . Om en resenär blir sjuk eller råkar ut för en olycka bör vederbörande först ha sökt hjälp hos sitt försäkringsbolag eller researrangör. Vid oförutsedd sjukdom eller skada som kan inträffa under en tillfällig vistelse utomlands kan Folketrygden (för- säkringskassan) täcka utgifter för sjukhusvård efter gällande avgifter i efter utresan. En person som vistas i ett EES–land får akut sjukvård på samma sätt som landets egna medborgare om han eller hon har med sig E 111–blanketten. I länder som inte omfattas av täcker Folketrygden kostnaderna för sjukhusvistelse (ca ) (). Däremot täcks inte kostnaden för eventuell sjuktransport hem till . Om sjukhusavgiften överstiger maximibeloppet får patienten själv betala det över- skjutande beloppet. Utlandsmyndigheterna kan bli anmodade att ställa en garanti för att de faktiska utgifterna blir betalda. En sådan garanti lämnas inte om man inte får någon säkerhet för att kostnaden kommer att ersättas av den sjuke själv eller någon annan. lämnar inte något varaktigt bistånd till norska medborgare som är bosatta utomlands. Den som är frihetsberövad kan få hjälp med kontakter med anhöriga, få besök och få bistånd till kostförstärkning. Utlands- myndigheten kan också hjälpa till med att skaffa en lämplig privat Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder advokat om personen inte får en offentlig försvarare. Utrikesde- partementet betalar inte en privat anlitad advokat. Enligt lagen om fri rättshjälp kan sådan i princip bara ges i ärenden som behandlas i . I några enstaka fall har dock rättshjälp beviljats för försvarare utomlands (se kapitel 14.7). I finns en särskild ordning för hemtransport av svårt psy- kiskt sjuka resenärer utomlands (se kap 16.9 ). Helsetillsynen (mot- svarande ) betalar kostnaden för hemtransporten och resenären är inte återbetalningsskyldig. Enligt passlagen kan passmyndigheten vägra att utställa pass om sökanden har fått lån till hemresa av en utlandsmyndighet mot säkerhet i sökandens pass och återbetalning av lånet inte skett sökanden är allvarligt psykiskt sjuk eller psykiskt utvecklings- störd och inte är i stånd att ta vara på sig själv i utlandet. får inte vägra att utfärda pass om det inte före- ligger tungt vägande skäl. Vid prövningen ska den ta i beaktande vilken betydelse passet kan ha för sökanden. kan också kräva att passet lämnas in om dessa förutsättningar är upp- fyllda. Om passinnehavaren inte självmant lämnar in passet kan polisen ta det i beslag. 7.4Regler och praxis i övriga länder i EU Tillfälligt ekonomiskt bistånd kan lämnas till alla belgiska med- borgare både de som tillfälligt vistas utomlands och de som är bosatta utomlands. Om en belgisk medborgare skulle få problem på grund av att han eller hon blivit bestulen på sina pengar eller av något annat skäl kan utlandsmyndigheten lämna ekonomiskt bistånd om det föreligger en nödsituation. Först går man igenom alla omständigheter i ärendet för att se om problemet kan lösas på annat sätt genom överföring av pengar via någon bank eller genom hjälp från vänner eller anhöriga. ger inte socialt bistånd till belgiska medborgare som är permanent bosatta utomlands. De hänvisas till det sociala bidragssystem som finns i det land där de bor. Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder har inte någon särskild lag om konsulärt bistånd. Den konsulära rätten består av förordningar, bestämmelser och cirkulär som innehåller olika bestämmelser som tillämpas i konsulära ärenden. Bistånd lämnas till dem som är franska medborgare, oavsett om de är bosatta i eller inte. Utlandsmyndig- heterna kan bistå resenärer som råkar illa ut med tillfälligt ekonomiskt bistånd med högst (ca ) eller hjälp med överföring av pengar. Bistånd lämnas bara om anhöriga inte kan hjälpa till och alla andra vägar är uttömda. Utlandsmyndig- heterna är mycket restriktiva med att lämna sådant bistånd. Ulandsmyndigheterna administrerar ett omfattande socialt biståndsprogram för franska medborgare som är bosatta utomlands. De kan få tillfällig socialhjälp, bidrag till sjukvård och mediciner, barnbidrag, äldrevård, skolpeng till franska skolor och visst arbets- löshetsunderstöd inklusive bidrag till omskolning m.m. Ca 6 000 personer, de flesta äldre, får sådant bistånd. En miljon fransmän är bosatta utomlands, de flesta i . Hälften av dem har dubbelt medborgarskap. för ett centralt register över dessa personer. I registret finns uppgifter om födelsedatum, dödsfall, anhöriga etc. Ansökan om bistånd görs hos utlandsmyn- digheterna som också beslutar i ärendena. Totalt lämnas socialt bistånd motsvarande ca . Det sociala biståndet behöver inte betalas tillbaka. har inte någon lag om konsulärt bistånd. har förbundit sig att följa en plan som innehåller olika principer för vilken service man ska ge i konsulära ärenden (Plan). Den nuvarande planen gäller . Irländska medborgare som är bosatta utomlands har rätt till samma konsulära bistånd, som de som bor i . Man skiljer på två olika former av bistånd: tillfälliga lån av pengar och bistånd till hemresa. Tillfälliga lån kan ges till irländska medborgare som tillfälligt saknar pengar på grund av att de inte har tillgång till en bank, t.ex. personer som är frihetsberövade eller intagna på sjukhus, eller om de av någon annan anledning befinner sig i en nödsituation. Pengarna överlämnas till den biståndssökande när anhöriga eller vänner betalat in beloppet till utrikesministeriet. Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder ingen kostnad för staten. Utlandsmyndigheterna kan också hjälpa till med överföring av pengar. Bistånd för hemresa kan ges efter det att alla andra möjligheter att täcka kostnaderna har undersökts. Hemresan måste ske på billigast möjliga sätt. Ambassaden köper en hemresebiljett och därutöver kan eventuella andra nödvändiga kostnader under hemresan ersättas. Det finns inget högsta belopp för biståndet. ger också bidrag till frivilliga organisationer i Stor- , och som ger socialt bistånd till irländska medborgare som är bosatta där. ut- betalades bidrag motsvarande ca till organisationer verksamma i dessa länder. Regelverket består av en förordning och interna tillämpningsregler i senare utfärdade cirkulär. Man skiljer på två olika former av bistånd: direkt bistånd, som lämnas till italienska medborgare oav- sett om de är bosatta i landet eller inte, och indirekt bistånd som lämnas i form av bidrag till organisationer och föreningar som ägnar sig åt hjälpverksamhet åt italienare som är bosatta i utlandet. Den som tillfälligt vistas utomlands och som befinner sig i en tillfällig och brådskande nödsituation kan få ett lån om det inte går att få pengar överförda från anhöriga. För utbetalning av belopp understigande (ca ) erfordras inte något bemyndigande från utrikesministeriet men för högre belopp måste utlandsmyndigheterna i varje enskilt fall inhämta be- myndigande och lämna en detaljerad redogörelse för omständig- heterna. Det finns ingen övre gräns för det bistånd som kan beviljas eftersom bemyndigande lämnas på grundval av den bedömning som görs i det enskilda fallet. Utlandsmyndigheterna kan också hjälpa medborgare bosatta ut- omlands med direkt ekonomiskt bistånd. Bistånd kan ges i form av rättshjälp, bidrag till sjukvård, betalning av lokala begravnings- kostnader eller repatriering m.m. Dessutom kan utrikesministeriet via utlandsmyndigheterna lämna indirekt bistånd genom bidrag till organisationer och föreningar som ägnar sig åt hjälpverksamhet till förmån för i utlandet bosatta italienska medborgare. Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder Bestämmelserna om konsulärt bistånd finns i konsulära instruktio- ner för utlandsmyndigheterna. Utlandsmyndigheterna kan lämna tillfälligt ekonomiskt bistånd till alla medborgare oavsett om de är bosatta i eller inte. En resenär som befinner sig i en nödsituation kan få bistånd för hemresa. Någon övre beloppsgräns finns inte. Bistånd lämnas först när den biståndssökande försökt få en anhörig eller någon annan person i att garantera beloppet. Bistånd får inte lämnas utan tillstånd av utrikesministe- riet. Om möjligt ska utlandsmyndigheten införskaffa en hemrese- biljett som inte kan återlösas. Kontanter överlämnas som regel inte. ger inte något socialt bistånd till medborgare som är bosatta utomlands. Det nederländska utrikesministeriet betraktar skyddandet av nederländska medborgares intressen utomlands som en av sina huvuduppgifter. Det finns inte någon bestämmelse i lag om rätt till konsulärt bistånd. har gett ut flera olika broschyrer med information om vilken hjälp en resenär kan få vid en utlandsmyndighet. Konsulärt bistånd lämnas till nederländska medborgare oavsett om de är bosatta i eller inte. Bistånd lämnas också till flyktingar som har ett giltigt flyktingpass, utländska med- borgare, som legalt är bosatta i och tillfälligt vistas utomlands, och andra utlänningar som täcks av bilaterala eller multilaterala avtal om konsulärt samarbete. undersöker först om problemet kan lösas på annat sätt, t.ex. genom överföring av pengar via bank, post eller Western Union. Om det inte är möjligt att lösa problemet på detta sätt och det är brådskande, måste den biståndssökande förse ut- landsmyndigheten med namn på personer som kan vara villiga att bistå med pengar, t.ex. anhöriga, vänner eller arbetsgivare. Om de inte kan bistå kan ett förskott lämnas. För det krävs tillstånd från utrikesministeriet. Bistånd kan lämnas för att täcka kostnaderna för hemresa till bostadsorten med billigast möjliga färdsätt. För att försäkra sig om att förskottet används till hemresan tar utlands- myndigheten hand om passet och ersätter det med ett provisoriskt pass för hemresan. Det finns inget fastslaget högsta belopp för Allmänt ekonomiskt bistånd - en jämförelse med andra europeiska länder