sou · GPB311d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Om företaget fortsätter som riskkapitalbolag bör anskaff- ningsvärdet på portföljaktierna vara marknadsvärdet vid karaktärs- bytet, d.v.s. samma regler som föreslås gälla karaktärsbyte i övriga fall. På grund av tidsbrist har utredaren inte kunnat utveckla något förslag i denna del. Frågan är emellertid av central betydelse för värderingen av investmentbolagen och därmed för funktionen av en effektiv inhemsk riskkapitalmarknad. Det är därför angeläget frågan behandlas i samband med övriga förslag och att reglerna träder i kraft . Utredaren anser att ett avskaffande av kapitalvinstbeskattningen måste innebära ett införande av någon form av korrigerande regler för att ränteavdragsarbitragemöjligheter inte skall uppstå. Som visar i en bilaga till detta betänkande är dessa farhågor inte grundade på fakta, bl.a. mot bakgrund av nu gällande skattesatser, såvitt gäller marknadsmässiga transaktioner. Även utredaren för samma resonemang. När finansiella institutioners kapitaltäckningsregler beaktas, i enlighet med de krav som de s.k. Baselreglerna ställer, i kombination med den skillnad som finns mellan in- och utlåningsräntor, blir skillnaderna i skattereglerna helt enkelt inte tillräckligt stora för att öppna upp för arbitrage- möjligheter. Däremot bör man beakta de pågående diskussionerna kring uppförandekoden för företagsbeskattning inom EU. Det är mycket tveksamt om den framtida utvecklingen inom detta område skulle göra det påkallat för att införa korrigerande åtgärder till följd av ett avskaffande av kapitalvinstbeskattningen av näringsbetingade aktier. Enligt vår mening bör i de pågående diskussionerna motsätta sig att en eliminering av trippel- beskattning genom beskattning av aktievinster i bolagssektorn skulle innebära ett moment av illojal skattekonkurrens. bör man ha i åtanke att flertalet av de stora svenska koncernerna redan betalar en bolagsskatt på sin samlade inkomst världen över som i flera fall överstiger och som i vart fall inte understiger den svenska formella skattesatsen på . Förslaget, med dess finmaskiga regelsystem, riskerar därmed bli alltför inriktat på att stoppa kringgåenden i stället för som avsikten är att skapa och bibehålla bra konkurrensförutsättningar för svenska företag. I sammanhanget bör påpekas att utöver cfc- regler finns reglerna i 14 kap. 19 § IL som också syftar till att skydda den svenska skattebasen och är tänkta att fungera som en korrektion mot felaktig prissättning mellan företag i intresse- gemenskap. Cfc-lagstiftningsarbete pågår i ett antal länder. I är ambitionen att presentera nya cfc-regler. I pågår en översyn av hela regelsystemet. Också Primarologruppens eget arbete fortsätter. Det kan därför synas överambitiöst för ett litet land att på detta genominternationali- serade område kombinera ett avskaffande av kapitalvinstbe- skattningen med egna cfc-regler innan den internationella utvecklingen har blivit tydlig. Eftersom den svenska ekonomin i så hög grad är beroende av de stora svenska multinationella bolag som utvecklades under förra århundradet, får det betraktas som ett djärvt vågspel att införa restriktiva regler innan man med säkerhet vet vad man måste göra. Även om så skulle ske, bör betydelsen av bolagens verksamhet och ägarstruktur från för ekonomin och sysselsättningen noga beaktas vid utformningen av cfc-regler. Inom utredningen har diskuterats andra korrigerande åtgärder än cfc-beskattning, men utredaren har valt att stanna för en skärpning av cfc-reglerna. Vi delar uppfattningen, att i det fall någon lagstiftningsåtgärd verkligen bedöms nödvändig, det är lämpligt att se över just cfc-reglerna. Vi delar också utredarens uppfattning att det inte är nödvändigt och inte heller önskvärt att låta nya cfc-regler träda i kraft som kapitalvinst- beskattningen avskaffas. Därför borde det inte vara nödvändigt att besluta om utform- ningen av nya cfc-regler med att beslut fattas om avskaffande av kapitalvinstbeskattningen. Det bör räcka med ett principbeslut om att cfc-reglerna skall utvärderas och eventuellt förändras. Den närmare utformningen får beslutas senare, kanske särskilt då EU-samarbetet inom den s.k. Prima- rologruppen har lett till mer konkret utformade beslut. Som framgår av fotnoterna till rapporten avser flera medlemsländer ta upp en diskussion just om utformningen av cfc-regler. Som utredaren konstaterar ligger det vidare ingen fara i dröjsmål vad gäller eventuella skatteplaneringsåtgärder. Enligt vår mening borde en minimalistisk metod väljas, inne- bärande minsta tänkbara ingripande cfc-regler. Visar lagstiftningen sig senare inte räcka till för att uppfylla kodens bestämmelser, får den revideras. En av utredarens utgångspunkter är att de nuvarande skatte- nivåerna på för jämförlig beskattning och 10–för likartad beskattning är alltför låga, varför en ny jämförelsenivå på föreslås. Förslaget är svårförståeligt. Det finns ingenting som motiverar en skärpning. Snarare gäller motsatsen, skattesatserna för företag går ner i vår omvärld. Genomsnittsskattesatsen har sänkts bland med under bara . Högre än borde inte jämförelseskattesatsen vara. I många fall kommer den utländska inkomsten beskattas hårdare än motsvarande svenska inkomst, eftersom summan av icke avräkningsbar utländsk skatt och svensk skatt kan överstiga . Modellen med bruttoinkomstbeskattning av passiva intäkter gör att många företag, för att kunna ta hänsyn till kostnader och erhålla avräkning av utländsk skatt, tvingas att gå över till alternativmetoden med beskattning av företagets hela överskott. Samma krav på koppling mellan räkenskaperna och skatte- mässigt avdrag som för svenska företag föreslås gälla. Eftersom en sådan koppling oftast inte förekommer i andra länder innebär det att den – i – praktiskt taget allenarådande metoden avskrivning inte kan tillämpas. Skatten blir således högre på den utländska inkomsten. Det naturliga hade annars varit att föreslå restvärdesavskrivning vid den fiktiva resultatberäkningen. Motivet för cfc-regler är att ägaren av ett utländskt bolag kontroll- erar bolagets verksamhet och kan uppnå av lagstiftaren icke avsedda förmåner. Ägaren utövar således sitt inflytande, något som ligger i själva begreppet controlled foreign companies. Utredaren har valt att föreslå att cfc-reglerna skall kunna tillämpas vid ett innehav så lågt som , oaktat något reellt inflytande oftast inte kan utövas med en så liten ägarandel. Det finns emellertid inget skäl till att gå så lågt eftersom syftet med reglerna är att de skall motverka åtgärder som en ägare vidtar i kraft av sitt bestämmande inflytande. Vi föreslår i stället att gränsen skall sättas vid ett direkt eller indirekt innehav av , eller då inflytandet på annan grund blir bestämmande. Generellt låga skattesatser som accepterar i andra samman- hang Det primära syftet med cfc-regler är att skydda den svenska skattebasen. En tillämpning av cfc-regler innebär i praktiken att man angriper skattereglerna i sådana andra länder som har illojalt Mot den bakgrunden borde verksamheter i samtliga EU-länder, sedan av uppförandekoden föranledda regel- förändringar genomförts, vara automatiskt undantagna från cfc- ingripanden. Samtliga EU-skattesystem måste då anses godtagbara. Inom EU bedrivs ett omfattande arbete för att komma till rätta med s.k. illojal skattekonkurrens. I inget av dessa sammanhang har aktualiserats att angripa andra länder med generellt låga bolags- skattesatser, något som skulle kunna bli följden enligt de nya före- slagna reglerna. har en generell bolagsskattesats på och kommer att vara nere på (passiva intäkter dock ). Inkomster från irländska företag skulle där- med kunna komma att drabbas av nya svenska cfc-regler. Huvudprincipen, att cfc-reglerna skall drabba passiva och inte aktiva intäkter, synes vara en riktig utgångspunkt. Däremot har listan på passiva intäkter gjorts alldeles för lång och omfattar i själva verket även klart aktiva intäkter. Till passiva intäkter hänförs i förslaget exempelvis fastighetsintäkter och operationell leasing, verksamheter som till sin karaktär är aktiva. Förvaltning av fastighet skall omfattas. Det är emellertid en verksamhet som svårligen kan ses som annat än aktiv. Eftersom marginalerna i sådan verksamhet oftast är små skulle fastighets- företag som regel tvingas över i alternativregeln. Det kan hävdas att det bara då är för fastighetsföretaget att strukturera om sin verksamhet och lägga fastighetsförvaltningen i ett särskilt bolag. Mot detta kan anföras att det är tveksamt om svenska skatteregler skall styra utländska företag på ett så genomgripande sätt. Det kan också av andra skäl, beroende på förhållandena i det aktuella landet, vara en mycket dålig och prohibitivt kostsam lösning att omstrukturera. Låt oss ta ett annat exempel. Om vi antar att ett svenskt dataföretag bedriver programvaruframställning genom ett dotter- bolag i med några hundra anställda och upplåter program- men med upphovsrätt träffas det svenska företaget av de svenska cfc-reglerna. Det är inte särskilt lätt att förstå varför en sådan verksamhet bör bedömas som passiv. Förslagen drabbar därmed i alltför hög grad vanliga aktiva inkomster, inte bara lättrörliga inkomster. I stället borde förslagen begränsas till rent passiva inkomster, inkomster som härrör från verksamhet som är reellt flyttbar och där det i verkligheten är möjligt att i någon omfattning utnyttja den svenska skattefriheten på kapitalvinster på näringsbetingade aktier för att i verklig grad sänka den svenska beskattningsnivån. Ett minimikrav är införande av en dispensregel som ger regeringen eller annan rätt att medge undantag från cfc-systemet. Bruttobeskattning av passiva intäkter Utredaren föreslår en bruttomodell för beskattning av passiva intäkter. Den del av en passiv intäkt som överstiger av bruttointäkten skall som huvudregel tas . Modellen avviker så totalt från den i världen vanligen tillämpade nettovinst- beskattningen att den bör tillämpas med försiktighet. Tioprocents- gränsen är i ljuset därav alldeles för låg. I stället borde gränsen ligga kring . Effekten blir annars att företagen i många fall tvingas över i en tillämpning av alternativregeln för att få möjlighet att ta hänsyn till kostnader. Eftersom tillämpningen av alternativregeln är så komplex leder den till höga fullgörandekostnader. Att räkna om passiva intäkter till svenska förhållanden är tillräckligt komplicerat. Att tvinga företag att göra det för hela verksamheten leder till att svenska företag måste se över sin lokalisering för att inte hamna i en oproportion- erligt besvärande administration. Bruttomodellen innebär också att det blir svårare att medge avräkning för utländsk skatt. Utredaren har därför valt att helt avstå från rätt till avräkning för i utlandet erlagd skatt i detta fall. Det betyder i praktiken, vid i övrigt lika förutsättningar, att t.o.m. ett företag i ett lågskatteland kan få incitament att flytta över till ett skatteparadis. Dessutom kan det hävdas att utformningen av huvudregeln med dess i många fall i praktiken tvingande överflyttning till alternativ- regeln strider mot kommentaren till artikel 1 i modell- avtal. I punkt 26 i den kommentaren hävdas att det skulle strida mot de generella principerna i modellavtalet och andan i många dubbelbeskattningsavtal om motåtgärder sattes in mot företag med vanlig affärsverksamhet. It would be contrary to the general principles underlying the Model Convention and to the spirit of tax treaties in general if counteracting measures were to be extended to activities such as production, normal rendering of services or trading of companies engaged in real industrial or commercial activity, when they are clearly related to the economic environment of the country where they are resident in a situation where these activities are carried out in such a way that no tax avoidance could be suspected. Det förekommer inte sällan att ett holdingbolag i ett annat land har finansiella intäkter som huvudintäkt eftersom finansieringen av koncernen i det landet ligger på detta bolag. Regeln att man vid tillämpning av alternativregeln inte skall få ta hänsyn till koncern- bidrag slår därmed snett eftersom vinster och förluster i koncernen inte kan utjämnas. Hade bolagen bedrivits som ett enda företag hade detta inte varit ett problem, men riskerar det utländska moderbolaget att råka ut för cfc-beskattning i onödan. Ett bolag som har flera cfc-bolag i samma land borde således få kvitta vinster och förluster mot varann vid resultatberäkningen. Ett praktiskt fall då problemet uppkommer är exempelvis vid central finansiering av tjänster, exempelvis verksamheten vid ett centrallager. Utredaren föreslår ett hänsynstagande till de fall då cfc-beskatt- ning skett i ett mellanliggande bolag i ett annat land. Förslaget är innovativt och bra, men det är inte fullständigt. Egentligen borde man kunna förutsätta att i det fall ett land har en så pass avancerad skattelagstiftning att det tillämpar cfc-regler, man kan utgå ifrån att beskattningen blir tillräcklig. Ett svenskt cfc-ingripande framstår därmed som onödigt. I vart fall borde det vara fullt tillräckligt om cfc-beskattning skett i något avtalsland. Att inte ta med alla avtals- länder på en vit lista är olämpligt. Verksamhet i s.k. skatteparadis Utredaren föreslår att resultatet av arbete om skadlig skattekonkurrens avvaktas innan ställning tas till eventuella åtgärder rörande s.k. särskilt skattegynnad verksamhet. Vi instäm- mer till fullo i denna slutsats och understryker vikten av att så sker. Utredaren föreslår cfc-reglerna skall träda i kraft än avskaffandet av kapitalvinstbeskattningen för att företagen skall få tid att anpassa sig till det nya systemet. Förslaget är välgrundat, därigenom hinner också arbetet med uppförandekoden drivas längre. Eftersom detta arbete planeras bli avslutat vid utgången av 2002, är det dock rimligt att skjuta på ikraftträdandet av eventuella nya cfc-regler . Då kan vederbörlig hänsyn tas till de följdöverenskommelser mellan medlemsländerna som upp- förandekoden kan förväntas ge upphov till. Det saknas dock en annan nödvändig övergångsregel. Eftersom syftet med cfc-reglerna är att försvåra en tänkt skattevinst av en framtida överflyttning av medel från till ett annat land, borde medel som redan finns utomlands undantas. Annars fram- tvingas en nedkapitalisering av det utländska företaget, vilket skulle riskera betalning av kupongskatt i onödan. Rimligen borde medel som finns utomlands vid ikraftträdandet av de nya reglerna undantas. Bilaga till särskilt yttrande Kvoterad bolagsskatt – en teknik för att hantera sparbösse- effekter och att skattemässigt likställa sparande direkt resp. via bolag Denna PM diskuterar hur en kvotering av bolagsskatten för placeringsaktier kan lösa problem med s.k. sparbösseeffekter och på så vis likställa ägande direkt resp. via bolag ur skattehänseende. Slutsatsen är att en omfattande kvotering (dvs. kraftigt reducerad effektiv skattesats) krävs för att under rimliga antaganden uppnå likhet. Förmodligen skulle en effektiv bolagsskatt i storleks- ordningen ½ % till vara skälig. Inom ramen för bereds bl.a. frågan om att eliminera kedjebeskattning. Under utredningsarbetet har fram- kommit att bolagsskatten bör och kan avskaffas för näringsaktier. För placeringsaktier skulle också ett avskaffande i princip vara önskvärt, men med hänvisning till risk för oönskade s.k. spar- bösseeffekter anser utredaren att skatten ändå bör behållas. Inga andra skäl har framkommit för att behålla skatten. Resonemangen kring begreppet sparbösseeffekt kan förklaras utifrån en jämförelse mellan å ena sidan en situation där en fysisk person sparar direkt i aktier och beskattas löpande för värdetillväxt och å andra sidan en tänkt situation där bolagsskatten helt avskaffats för placeringsaktier. Det senare alternativet ger en fysisk person möjlighet att lägga sitt sparande i ett bolag och därigenom få sparandet att växa utan löpande skatteavbränningar. Bolaget skulle fungera som en sparbössa. Även i denna situation (dvs. vid ägande via bolag) sker visserligen kapitalbeskattning hos ägaren på vanligt sätt då värdetillväxten överförs från bolaget till den fysiska personen, men – särskilt vid långa innehavstider – skulle det ändå innebära räntevinster att äga via bolag jämfört med att äga direkt. Som framgår i det följande leder bibehållen bolagsbeskattning för placeringsaktier inte bara till att sparbösseeffekter elimineras, utan också till att skattesituationen för ägande via bolag blir sämre än vid direkt ägande. Ett sätt att hantera sparbösseeffekter mer neutralt kan vara att kvotera bolagsbeskattningen (dvs. reducera den effektiva skattesatsen) för placeringsaktier. Utgångsantagandet är en ny krona, som investeras antingen direkt, dvs. av den fysiska personen själv, eller via ett aktiebolag. I båda fallen studeras utfallet då investeraren plockar fram värdet av sin investering hela vägen, dvs. i fallet med ägande via bolag lämnar investeringen slutligen aktiebolaget och beskattas hos ägaren. Givet nuvarande regelverk, ser situationen förenklat ut enligt följande. Vid ägande via bolag ackumuleras värdetillväxten på de underliggande placeringsaktierna i bolaget och (bolags-)beskattas där . När värdena går vidare till ägaren sker (kapital-)be- skattning hos denne. Vid direkt ägande sker (kapital-)beskattning löpande hos ägaren. En kvotering skulle innebära att endast en andel (kvot) av värdetillväxten tas upp till beskattning i bolaget. I praktiken inne- bär detta/kan detta tolkas som att den effektiva bolagsskattesatsen reduceras. För att renodla analysen bortses från effekter av periodiserings- fonder, ev. lättnadsregler och div. annat. Dessa förenklingar påverkar i och för sig de exakta resultaten marginellt, men saknar betydelse för det principiella utfallet. Referens är en placering helt utan skatter (r=årlig total värdetill- växt/ränta, t=tid), som ger en total värdetillväxt om: Den totala värdetillväxten fördelas mellan direktavkastning (=utdelning)=d och värdeökning (=reavinst)=v. Alltså är r=d+v. Direkt ägande med kapitalskatt för fysisk person ( k, ) ger en total värdetillväxt om: [1 + v + (1 k )d]t k íì[1 + v + (1 k )d]t êé1 k )d å(1 + (1 k )d) i úùýü Ägande via bolag med bolagsskatt ( c, ) ger en total värde- tillväxt om: [1+ v + (1 K c )d]t K c íì[1+ v + (1 K c )d]t êé1+ (1 K c )d å(1+ v + (1 K c )d) i úù [1+ v + (1 K c )d]t K c )d) i úù íì[1+ v + (1 K c )d]t êé1+ (1 K c )d å(1+ v + (1 K c [1 + v + (1 K c )d]t K c íì[1 + v + (1 K c )d]t êé1 K c )d å(1 + K c )d) i úùýü (1 k ) + k K=kvot som bestämmer den effektiva bolagsskattesatsen, givet en formell bolagsskattesats om . K=1 Þ effektiv bolagsskatt, K<1 Þ effektiv bolagsskatt, K>1 Þ effektiv bolagsskatt. En enkel skattekil kan beräknas som Total värdetillväxt utan skatt Total värdetillväxt med skatt Total värdetillväxt utan skatt För att illustrera utfallen för de olika ägarformerna krävs en mängd antaganden, vilka redovisas i figurerna. Framställningen har bedömts bli mest lättillgänglig då skattekilar redovisas för olika innehavstider. Skattekil vid olika kvoteringar (K) för bolagsskatt. varav 1%-enhet som direktavkastning, som reavinst. via bolag, K=1 via bolag, K=1/2 via bolag, K=1/4 via bolag, K=1/8 via bolag, K=1/16 90 tid (t) 100 Figuren visar att full bolagsskatt (K=1) ger en väsentligt högre skattekil för ägande via bolag jämfört med direkt ägande. Denna slutsats gäller även för verkligt långa innehavstider. Vid en kvotering 1 till 16, dvs. med en effektiv bolagsskattesats om (=28 %/16) uppnås likhet mellan ägande via bolag och direkt ägande då innehavstiden är . För kortare innehav ger direkt ägande en lägre skattekil än ägande via bolag, medan längre innehavstider innebär det omvända förhållandet. En tillämpad slutsats är att en omfattande kvotering krävs för att uppnå likhet mellan direkt ägande och ägande via bolag. Under förutsättning att antagandena bedöms rimliga kan det anses rimligt med en kvotering där utdelningar och reavinster tas upp till en sextondel, dvs. en effektiv bolagsskattesats om . Känslighetsanalyser kan illustera antagandenas betydelse för utfallen. Sådan analys kan ske för ett antagande i taget. Först den (årliga) totala värdetillväxten: Skattekil vid olika kvoteringar (K) för bolagsskatt. varav som direktavkastning, som reavinst. via bolag, K=1 via bolag, K=1/2 via bolag, K=1/4 via bolag, K=1/8 via bolag, K=1/16 90 tid (t) 100 Skattekil vid olika kvoteringar (K) för bolagsskatt. varav ½%-enhet som direktavkastning, 4½%-enheter som reavinst. via bolag, K=1 via bolag, K=1/2 via bolag, K=1/4 via bolag, K=1/8 via bolag, K=1/16 90 tid (t) 100 Figurerna visar att ett antagande om högre total värdetillväxt innebär att en mindre kvotering krävs, dvs. likhet mellan ägande via bolag och direkt ägande uppnås vid högre effektiv bolags- skattesats, allt annat lika. Omvänt innebär ett lägre antagande för den totala värdetillväxten att en mer omfattande kvotering (dvs. en lägre effektiv bolagsskattesats) krävs. Redan huvudantagandet om kan anses relativt väl tilltaget. Antagandet om fördelning mellan direktavkastning och värdeökning är också av betydelse. Direktavkastningens andel har fallit . Beräkningarna ovan bygger på ett antagande om att direktavkastningen ugör en tiondel av den totala värde- tillväxten. Nedan redovisas exempel då direktavkastningen utgör halva respektive en hundradel av den totala värdetillväxten. Skattekil vid olika kvoteringar (K) för bolagsskatt. total värdetillväxt, varav 0,1%-enhet som direktavkastning, som reavinst. via bolag, K=1 via bolag, K=1/2 via bolag, K=1/4 via bolag, K=1/8 via bolag, K=1/16 direkt 90 tid (t) 100 Figurerna visar att en högre andel direktavkastning innebär att en mindre kvotering krävs, dvs. likhet mellan ägande via bolag och direkt ägande uppnås vid högre effektiv bolagsskattesats, allt annat lika. Omvänt innebär ett lägre antagande om direktavkastningens andel att en mer omfattande kvotering (dvs. en lägre effektiv bolagsskattesats) krävs. Ytterligheter beträffande fördelningen utdelning/reavinst Vid fullständig värdetillväxt genom utdelning och inga reavinster erhålls följande resultat. Skattekil vid olika kvoteringar (K) för bolagsskatt. total värdetillväxt, varav som direktavkastning, som reavinst. via bolag, K=1 via bolag, K=1/2 via bolag, K=1/4 via bolag, K=1/8 via bolag, K=1/16 direkt 90 tid (t) 100 Skattekilar vid olika ränteantaganden. Full bolagsbeskattning (K=1). 90 tid (t) 100 Kvoten K kan kan i detta specialfall enkelt lösas så att alternativen direkt ägande och ägande via bolag likställs ur skattehänseende för K som skrivs: SOU 2001:11 Särskilt yttrande k )d] Figurerna visar att även i denna extrem finns skäl för en omfattande kvotering. Den andra extremen, utan utdelningar och med hela den totala värdetillväxten i form av reavinst, ligger förmodligen närmare verkligheten. Där visar sig, som antytts ovan, (mycket) omfattande kvotering krävas. I själva verket måste bolagsskatten helt elimineras för att i detta specialfall uppnå likhet mellan ägande via bolag och direkt ägande. Komplement med fler varianter på direktavkastningens andel Direktavkastningens andel är i de flesta fall ovan en tiondel, dvs. en tiondel av den totala värdetillväxten antas komma som utdelningar och nio tiondelar som värdeökning. Särskild känslighetsanalys redovisar ovan utfallen då direktavkastningen utgör en hundradel respektive hälften av den totala värdetillväxten. Dessutom har ovan redovisats extremfallen med enbart utdelning respektive enbart värdeökning. I det följande redovisas ytterligare några hypotetiska varianter. Skattekil vid olika kvoteringar (K) för bolagsskatt. total värdetillväxt, varav 0,5%-enhet som direktavkastning, som reavinst. 90 tid (t) 100 Skattekil vid olika kvoteringar (K) för bolagsskatt. total värdetillväxt, varav 1,5%-enhet som direktavkastning, som reavinst. via bolag, K=1 via bolag, K=1/2 via bolag, K=1/4 via bolag, K=1/8 via bolag, K=1/16 90 tid (t) 100