sou · GPB378 · 2002-01-01 00:00:00 — myndigheter ges ansvar för valideringsverksamhet inom sina respektive verksamhetsområden underlättas inte frågan om sam- arbete. Ett tredje alternativ slutligen skulle kunna beskrivas som en samverkansmodell. På lokal nivå ansvarar som jag tidigare förslagit kommunerna för all validering. En regional organisation i form av kommuner i samverkan etableras när kommunerna så bedömer lämpligt. På nationell nivå finns ett självständigt, statligt organ för validering. Detta alternativ anser jag sammantaget ha klara fördelar. –ett renodlat ansvar för validering i olika former –samordnande ansvar för frågor rörande exempelvis utbild- ning arbetsmarknad och integration i anslutning till valide- ringsverksamheten –övergripande ansvar för frågor rörande validering för såväl kompetensbevis som betyg –ansvar för att i samverkan med branscherna definiera aktuella yrkeskunskaper Alternativet innebär slutligen en utökad möjlighet att skapa legi- timitet för valideringsverksamheten. Uppgifterna för ett valideringsorgan skulle bland annat kunna vara följande: ·att initiera forsknings- och kvalitetsarbete inom området, ·att tillsammans med arbetsmarknadens parter fastställa krav mot vilka validering ska genomföras, ·att stödja kommunerna i deras arbete med validering, ·att insamla information om utländsk yrkesutbildning, ·att vidareutveckla metoder för validering, ·att på nationell nivå informera om möjligheter till validering och om valideringens legitimitet, ·att fastställa kompetensbevis och eventuellt andra dokument som styrker den enskildes kunskap och kompetens, ·att vidareutveckla kompetensbevis – vad avser såväl olika slag av kompetenser, som nivåer inom varje kompetensslag, ·att utveckla en meritportfölj, ·att registerhålla uppgifter om personer som kompetensbevis utfärdats för tills dess att registret överförs till () Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens Den föreslagna organisationen föreslås överta vissa uppgifter som ligger inom och Statens skolverks ansvarsområden. Det statliga organet bör utveckla samverkansformer med framför allt , och , liksom med andra statliga verk och med parterna på arbetsmarknaden. Något förenklat skulle en organisation för validering kunna se ut på följande sätt V a l i d e r i n g b e t y g Centralt självständ igt organ för validering Regional organisation i form av kommuner i samverkan (där så bedöms Kommunen ansvarig för såväl validering för betyg som för kompetensbevis. Kommunen beslutar själv om organisation i en eller flera nämnder med hjälp av t.ex. vuxenutbildning och/eller upphandling Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens 7.2.2Ledighet från arbete för validering Jag föreslår att en ändring införs görs i Lagen (1974:981) om arbetstagares rätt till ledighet för utbildning, innebärande att den anställde – på i huvudsak samma villkor som gäller i övrigt för studier – skall få lagfäst rätt till tjänstledighet för validering för betyg och/eller kompetensbevis. Anställda kan på vissa villkor få tjänstledighet för validering på samma sätt som de redan tidigare fått tjänstledighet för studier. Sådan tjänstledighet kan innebära att kunskap och kompetens direkt via validering kan synliggöras. Den kan också innebära – då studier genomförs – att studietiden förkortas, vilket är till fördel för såväl arbetsgivare som arbetstagare. Det innebär dessutom att utbildningskostnaderna för såväl individ som samhälle minskas. I Lag (1974:981) om arbetstagares rätt till ledighet för utbildning ges anställda rätt under vissa förutsättningar få rätt till tjänst- ledighet för studier 1 § Arbetstagare i allmän eller enskild tjänst, som vill undergå ut- bildning, har rätt till behövlig ledighet från sin anställning enligt denna lag. Har i lag meddelats bestämmelse som avviker från denna lag, gäller den bestämmelsen. Beträffande förläggningen av ledighet kan avvikan- de bestämmelse meddelas även genom annan författning än lag, om den rör arbetstagare, vars avlöningsförmåner fastställes under med- verkan av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer, eller arbetstagare hos eller dess verk. 2 § Avtal som innebär att arbetstagares rättigheter enligt denna lag inskränkes är ogiltigt i den delen. Av lagen framgår också följande: ·Rätt till ledighet har en arbetstagare som vid ledighetens början har varit anställd hos arbetsgivaren eller sammanlagt . ·Arbetstagare som vill delta i utbildning, vilken till väsentlig del avser fackliga eller med facklig verksamhet samman- hängande frågor, har rätt till ledighet även om han har kortare anställningstid. Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens ·Arbetsgivaren har rätt att uppskjuta ledighet till senare tid än arbetstagaren har begärt. I sådant fall ska han genast under- rätta arbetstagaren om uppskovet och skälen för detta. Lagen om arbetstagares rätt till ledighet för utbildning tillkom . Även om den ändrats , så omfattar denna rätt till ledighet för utbildning av naturliga skäl inte rätten att få ledighet för validering av kompetens. Det finns ett såväl individekonomiskt som samhällsekonomiskt intresse av att människor höjer sin formella kompetens och ökar sitt kunnande utan onödig tidsspillan. Det ligger i såväl arbets- givarens som arbetstagarens intresse att den anställde snabbt kommer tillbaka till arbetet. Validering av redan inhämtad kunskap gör detta möjligt. Om statsmakterna beslutar att införa en lag/förordning om validering bör man pröva om det kan vara lämpligt att rätten till ledighet från arbete för validering regleras i den, istället för genom en ändring i Lagen om arbetstagares rätt till ledighet för utbildning. 7.2.3Ekonomiskt stöd vid validering –att studiemedel skall kunna beviljas för deltagande i valide- ring för såväl kompetensbevis som för betyg. Validering för kompetensbevis bör anordnas inom ramen för orienterings- kursen i vuxenutbildning . Omfattningen bör begränsas . –att personer skall få rätt att uppbära studiemedel för deltagande i validering. –att arbetsförmedlingens rätt att bevilja aktivitetsstöd för arbetsmarknadsutbildning kompletteras med rätt att bevilja aktivitetsstöd för validering. För att det över huvud taget skall vara möjligt för individen att delta i validering måste försörjningsfrågan vara löst för den tid som valideringen pågår. Syftet med valideringen – vare sig det sker för betyg eller kompetensbevis – är att människors kunskap och kompetens skall Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens bedömas, värderas och erkännas. Därigenom tas den kunskap som människor skaffat sig också utanför utbildningssystemet till vara. Individens eventuella behov av kompletterande utbildning för arbetsmarknaden eller för fortsatta studier på t.ex. högskola mini- meras. Vuxna människor som studerar har – med vissa begränsningar – rätt till studiemedel. Exempel på begränsningar är ålder, grund för vistelse i , tidigare anställning i . Studiemedel kan alltså i princip erhållas för validering för betyg på grund- läggande eller gymnasial nivå i vuxenutbildning, nämligen i de fall valideringen anordnas inom ramen för det ordina- rie kursutbudet. I den mån validering för betyg sker inom kursens/kursernas ram krävs inte någon förändring i reglerna för erhållande av studie- medel. Den studerande antas till kurs i enlighet med det regelverk som gäller. Genom valideringen kan studierna sedan genomföras . Validering, där den enskilde bedöms ha sådana kunskaper att betyg efter viss kontroll kan utfärdas, är möjlig att genomföra endera som prövning eller – då valideringen utsträcks över – inom orienteringskursens ram i den kommunala vuxenutbildningen. Validering för kompetensbevis bör anordnas inom ramen för orienteringskursen. Deltagaren blir därigenom – med de begräns- ningar som kan gälla i det individuella fallet - berättigad att erhålla studiemedel. Förslaget förutsätter inte några ändringar i studie- stödslagen (SFS 1999:1375) eller studiestödsförordningen (SFS 2000:655). Det är inte heller troligt att förslaget kräver några ändringar i de föreskrifter som utfärdas av Centrala Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens Begreppet fullgjorda studier bör där tolkas som såväl godkända betyg, som erhållet kompetensbevis. Finansiering av studier inom det formella utbildningssystemet regleras i studiestödsförordningen.7 Det nya systemet omfattar studerande på grundskole- och gymnasieskolenivå samt högskole- nivå och eftergymnasial nivå. Studiebidrag kan lämnas t.o.m. det kalenderår den studerande fyller . Efter kan en studerande bara få studiemedel för yrkesinriktade utbildningar där det råder brist på utbildad arbetskraft. infördes i lagen om anställningsskydd en ny tvingande bestämmelse som ger en arbetstagare rätt att kvarstå i sin anställning till . Det är hädanefter ogiltigt att träffa avtal om annan ålder för avgångsskyldighet. Pensionssystemet är, vidare, konstruerat så att ju längre en person förvärvsarbetar, desto högre blir sedan pensionen. I en situation som denna menar jag att validering är en åtgärd som kan vara av stort värde både för individen och för arbets- givaren. Individen kan önska få sin i arbetslivet för- värvade kunskap och kompetens belagd för att veta var han/hon står. Vederbörande önskar kanske byta yrke/yrkesområde. Ett kompetensbevis kan vara ett sätt att visa att man kompetensmässigt mycket väl mäter sig med den yngre arbetskraften. Det kan också vara så att man genom valideringen kan komma fram till vad det är som möjligen behöver kompletteras. Det finns – som framgått ovan – begränsade möjligheter att få studiebidrag efter . För att det skall vara möjligt måste man studera för ett bristyrke. De bristyrken som definierats är dock till största delen s.k. tunga yrken. Studiebidrag för studier till ett bristyrke utbetalas t.o.m. det kalenderår personen fyller 55. När förslagen om individuellt kompetenssparande genomförs, kommer personer som är ändå inte att hinna spara tillräckligt för att kunna utnyttja sina medel för att genomgå validering. Jag föreslår därför att studiemedel skall kunna utgå tills vidare till personer för deltagande i validering. Jag har tidigare föreslagit att validering skall anordnas inom ramen för oriente- ringskursen och att omfattningen skall vara högst . 7 SFS 2000:655. Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens bakgrund av den relativt sett korta tiden föreslår jag att studie- medel – dvs. såväl studiebidrag som studielån – skall kunna utgå för deltagande i orienteringskursen. Förslaget kräver en ändring i 3 kap studiestödsförordningen (2000:655). Vid validering för kompetensbevis bör också något av följande alternativ kunna gälla: I tillämpliga fall bör aktivitetsstöd beviljas för validering för kompetensbevis. En förutsättning för att stödet skall utgå är att arbetsmarknadsmyndigheterna bedömer att validering (och eventuell kompletterande utbildning) är en lämplig insats för – i första hand – arbetslösa. Ett alternativ till studiemedel skulle kunna vara att aktivitetsstöd kunde utgå generellt för validering för kompetensbevis, dvs. att också icke arbetslösa skulle få tillgång till detta stöd. En sådan lösning skulle dock kräva ändringar i gällande regelsystem – ändringar som av principiella skäl inte är invändningsfria. Jag avstår därför från att lägga ett sådant förslag. För den som uppbär socialbidrag bör det vara möjligt att genomgå validering med bibehållet bidrag. Validering dokumenterad såväl genom betyg, som genom kompetensbevis torde göra den enskilde mer attraktiv på arbetsmarknaden. Validering för betyg förkortar också eventuell studietid. Validering borde därför vara ett väl fungerande instrument för att möjliggöra inträde/återinträde på arbetsmarknaden. Introduktionsperioden i regi för nyanlända invandrare är en verksamhet, inom vilken validering av utländsk yrkes- kompetens med stor fördel kan anordnas. Detta har framgått tyd- ligt av redovisningar från pilotprojekten. Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens också frågan om den enskildes försörjning löst via introduktions- ersättning eller socialbidrag. kan lämna rehabiliteringsersättning till den som har rätt därtill och då vill genomgå yrkesutbildning, allmänteoretisk eller orienterande utbildning som är en nödvändig förberedelse för yrkesutbildning, eller orienterande utbildning i datateknik för personer med bristfällig eller föråldrad skolutbildning. Validering för såväl betyg som kompetensbevis torde kunna inrymmas inom gällande regelverk. Jag är övertygad om att individens möjligheter att själv finansiera en valideringsperiod ökar när – i ett längre perspektiv – det individuella kompetenssparandet blir en realitet. 7.2.4Behörighet för högre studier Jag föreslår att den som genom validering erhållit ett kompetensbevis omfattande minst yrkeskompetens, nivå 2, också skall anses uppfylla villkoren för grundläggande behörighet för högskolestudier, såvida han/hon också har kunskaper motsvarande godkända betyg i svenska kurs B och engelska kurs A. För tillträde till högskolan krävs grundläggande behörighet. För vissa studier krävs därutöver särskild behörighet. Grundläggande behörighet har bland andra den som under vissa förutsättningar fått ett slutbetyg (motsvarande) från gymnasieskola eller vuxenutbildning eller omdöme från folkhögskola som uppvisar att den studerande uppnått motsvarande godkänd nivå i de sex kärnämnena eller uppfyller kraven som så kallad 25:4. Med 25:4 avses att den sökande fyller minst senast under det kalenderår som utbildningen börjar och har varit yrkesverksam på minst halvtid före det kalenderhalvår då utbild- Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens Därutöver ska den sökande också styrka behörighet i svenska kurs B (motsvarande) och i engelska kurs A (mot- svarande) med lägst betyg Godkänd. Den som uppfyller den grundläggande behörigheten enbart som 25:4, måste göra högskoleprovet för att ha ett värde att konkurrera med. Sökande som varken deltar i betygs- eller provurvalet kan mycket sällan beredas plats. Det hittillsvarande systemet med grundläggande behörighet har inte haft individens samlade kunskap och kompetens som utgångs- punkt. Det har däremot i princip utgått från frågan om den enskilde är behörig att kunna det han/hon kan. Jag har med tillfredsställelse noterat att förslag i regeringens proposition 2001/02:15 syftar till att reell kompetens validerad av universiteten och högskolorna skall kunna ligga till grund för behörighet till antagning. Jag föreslår – i linje med detta – att ett kompetensbevis om- fattande minst yrkeskompetens, nivå 2 (se 7.1) samt kunskaper i svenska och engelska motsvarande ett fullföljt program i gymnasie- skolan skall kunna ligga till grund för behörighet för antagning till högskolan. En bedömning till nivå 2 av yrkeskompetensen kan generellt sägas motsvaras av yrkeskompetens förvärvad inom ett specialutformat program i gymnasieskolan samt därutöver verksamhet inom yrket. Detta förslag har viss överensstämmelse med den s.k. 25:4- regeln. Jag ser framför allt tre skäl till att validering bör kunna användas som metod också på högskolenivå nämligen bl.a. följande: –Rekryteringsskäl: Människor upplever att deras kunskaper tas till vara. Det kan leda till att presumtiva studenter, vilka är tveksamma till studier inom högskoleområdet, kan blir mer benägna att påbörja studier inom området. Detta ökar också förutsättningen för att regeringens målsättning skall uppnås, att av en årskull ska ha påbörjat högskolestudier . –Samhällsekonomiska fördelar: Många människor kommer att tillbringa i studier för att nå angivna studiemål. De kommer snabbare ut i arbetslivet vilket i normalfallet leder till ökad produktion och ökade skatteintäkter samt minskade studiestödskostnader. Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens –Individekonomiska fördelar: För många studerande kommer ökade inslag av validering inom högskolans område att leda till att de snabbare kommer ut i arbetslivet, kan leva på lön istället för lån och får minskade studielån att amortera under en stor del av sitt yrkesverksamma liv. Möjligen får detta förslag i praktiken inte någon större betydelse, eftersom flertalet av dem som går igenom en validering sannolikt kommer att vara och ha betydligt yrkeserfarenhet. Det kan däremot tänkas få en stor psykologisk betydelse i och med att kompetensbeviset härigenom ges legitimi- tet inte bara på arbetsmarknaden utan även inom utbildnings- området. Många kommuner har redan utvecklat system för validering för betyg, vilket framgick i den enkätundersökning jag genomförde i januari i år.8 Jag kommer därför i det följande att uppehålla mig vid dokumen- tation av validering för arbetsmarknadens krav. Min uppfattning är, som tidigare framgått, att validering är en process i vilken man skall ta hänsyn till vad som bäst tjänar indivi- den. För nyanlända invandrare är det fråga om processen från introduktionsprogrammet i till inträdet på den svenska arbetsmarknaden. För andra personer kan det vara fråga om om- ställning från ett arbete till ett annat. Allt efter vad som är bäst i det individuella fallet bör man kunna använda en eller flera av de metoder som anges i direktiv 1999:86 – intervjuer, praktik, prövo- tid, orienteringskurser och kompletterande utbildning samt prov och tester av olika slag. Det gäller ju validering av alla vuxnas yrkeskompetens, oberoende var i världen den förvärvats. En enda valideringsmodell kan inte rimligen tillgodose alla individuella situationer. Betyg från olika utbildningar och kurser är ofta den enda dokumentation som finns. Genom betygen har bland andra arbets- 8 Utredningen om vuxnas kunskap och kompetens (2001 a), Validering i kommunerna – svaren på valideringsutredningens enkät, . Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens givaren fått bekräftat om berörda personer klarat av de i utbild- ningen ingående ämnena eller kurserna. Många såväl arbetslösa, som anställda har kunskaper och kompetenser som inte kunnat bekräftas genom traditionella betygsdokument, men som bekräftade på annat sätt skulle göra dem anställbara eller göra att de kommer bättre till sin rätt i sin yrkesutövning. från individens synpunkt blir det då önskvärt att beskriva allt vad han/hon kan och gjort, medan det sett från branschen/yrkesområdet mer kanske gäller att bedöma om veder- börande kan vad som krävs inom området. Det gäller då att forma ett system för dokumentation som både ger den enskilde individen bekräftelse på vad han/hon kan och har gjort och ställer dessa kunskaper och kompetenser i relation till vad som krävs för att vara anställbar i en viss bransch eller visst yrkesområde. För att kunna tillgodose båda dessa krav, kommer jag i det följande att föreslå en dokumentation bestående av dels en meritportfölj, dels ett kompetensbevis. I meritportföljen skall dokumenteras den enskildes samtliga meriter och i kompe- tensbeviset vederbörandes kunskaper och kompetens – allt ställt i relation till en bransch/ett yrkesområde. Svenskt arbetsliv präglas i många avseenden av samförståndsanda mellan arbetsmarknadens parter. Ett exempel på detta är de yrkes- nämnder, som är samarbetsorgan mellan arbetsgivar- och fackliga organisationer. Yrkesnämnderna har bildats i syfte att främja rekry- teringen av yrkesutbildad arbetskraft på främst gymnasial nivå. Yrkesnämnder finns för olika branscher/ yrkesområden inom såväl privat som offentlig sektor. Yrkesnämnderna är de naturliga sam- rådsorganen med skol- och arbetsmarknadsmyndigheter i yrkes- utbildningsfrågor. I de branscher/yrkesområden som inte har yrkesnämnder inrättade kan dessa kontakter ske med arbets- marknadens parter i andra konstellationer. Jag vill erinra om att jag tidigare konstaterat att det är av avgörande betydelse att parterna erkänner kompetensbevisets värde på arbetsmarknaden. Om parterna erkänner kompetensbeviset är det av vikt för kvaliteten på valideringsverksamheten att de också Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens deltar i den framför allt genom att formulera kriterier och – mot bakgrund av utvecklingen – bevakar att de är aktuella. Arbetsmarknadens parter, för såväl privat som offentlig sektor, är enligt mitt sätt att se självklara aktörer i utvecklingen av valideringssystemet med arbetsmarknadsinriktning. Därför har jag sammanträffat med yrkesnämnderna inom privat och sektor samt andra berörda för att dels informera om utredningens arbete och förslag, dels diskutera hur de kan medverka i och vilken roll de kan spela i en framtida valideringsverksamhet. Av våra diskussioner kan jag konstatera att spännvidden mellan olika branschers/ yrkes- områdens storlek, struktur och kompetenskrav är stora. Detta visar att valideringsmodellen måste vara mycket flexibel. För vissa branscher med säkerhetskrav, t.ex. installations- branscher, är det viktigt att den anställde har kunskap och kompetens som till innehåll och nivå motsvarar de väl definierade krav som fastlagts av myndigheterna inom området. Här är det viktigt att den enskilde visar om han/hon kan vad som krävs inom ett bestämt kompetensområde. För andra branscher t.ex. industri eller handel, går det inte att definiera tydliga och enhetliga branschkrav. Här blir den erforderliga kompetensen i många fall beroende på det enskilda företagets produktion och inriktning. Kompetensbehovet blir därvid mycket varierande från företag till företag, varför det blir mer intressant i sådana branscher att veta vad den anställde kan. Ett nationellt valideringssystem behöver därför vara mycket flexibelt. Det måste kunna medge att skilda branscher kan behöva arbeta på olika sätt med validering. På vilket sätt är det då önskvärt att yrkesnämnderna (motsvarande) medverkar på central respektive lokal nivå? I en reguljär valideringsverksamhet torde yrkesnämndernas uppgifter i första hand vara att ge underlag till det centrala valideringsorganet beträffande kompetenskrav, kompetensområden, etc. samt vid ut- veckling och förnyelse av valideringssystem och instrument. Även på lokal nivå är det angeläget att arbetsmarknadens parter är involverade i valideringsprocessens genomförande. Här blir det de olika branschernas lokala yrkeskommittéer eller andra som utses av de centrala parterna. Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens Jag föreslår att genomförd validering av kunskap och kompetens dokumenteras i ett kompetensbevis eller – där så inte är möjligt – i intyg. I kapitel 5 har redovisats struktur och innehåll i det kompetens- bevis som tagits fram för att användas i den pilotprojektverksamhet som genomförts. Några utgångspunkter vid framtagningen av kompetensbeviset var –att det skall leda till anställbarhet –att det också skall innehålla kompetensslag som underlättar för vidare studier –att det kan innehålla kunskaper och kompetenser som inte helt stämmer överens med aktuell gymnasieutbildnings inne- håll, men är av väl så stort värde för arbete i berörd bransch/ yrkesområde. För de tre pilotprojekten har kompetensbevis varit något nytt. Efterhand som berörda deltagare, företagare och fackliga represen- tanter genom information och deltagande i valideringsprocessen fått klart för sig syftet med validering för kompetensbevis, har intresset för dokumentationsformen successivt växt fram. En åsikt hos arbetsmarknadens parter på projektorterna har, efter vad som sagts oss, varit att kompetensbevisen påvisar kunskap och kompetens i ett yrkes- relaterat helhetsperspektiv i motsats till betyg, som ibland upplevs visa på kunskap i ett antal olika skolämnen utan relation till förmågan att tillämpa denna kunskap integrerat i en yrkessituation.9