sou · GPB317 · 2002-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av fartygssäkerhetslagstiftningen och utarbeta förslag till den författningsreglering som behövs. Utgångs- punkten för utredarens förslag skulle vara att hela lagstiftningen moderniseras, förenklas och bringas att överensstämma med de internationella regelverk som binder . Det stod utredaren fritt att i övrigt lämna förslag till förändrade regler i det fall detta bedömdes lämpligt. Ett förslag till införlivande av vissa artiklar i rådets direktiv /21/ EG samt av rådets direktiv /35/EG skulle redovisas separat genom ett delbetänkande (dir. 1999:50). förordnade stadsrådet hovrätts- lagmannen att vara särskild utredare. Som sekreterare förordnades fr.o.m. hovrättsassessorn . förordnades avdelningsdirektören i , departementssekreteraren i och rättssakkunniga i som experter. Utredningen, som antagit namnet , har tidigare överlämnat delbetänkandet Införlivande av vissa direktiv om fartygssäkerhet (SOU 2000:16). Härmed överlämnas utredningens slutbetänkande Översyn av fartygssäkerhetslagen (SOU 2001:17). Utredningens uppdrag är härigenom slutfört. Allmänna utgångspunkter för en översyn av fartygs- Lagändringar som har skapat ett behov av en översyn av ................ Våra överväganden i stora drag......................................................... Skäl att modernisera fartygssäkerhetslagen ................................ Behovet av att öka fartygssäkerhetslagens läsbarhet ........................ Den gällande fartygssäkerhetslagens disposition.............................. 1–9 kap. fartygssäkerhetslagen............................................. 10–13 kap. fartygssäkerhetslagen......................................... Skäl att föreslå en ny fartygssäkerhetslag ......................................... 3.3.2 Bör fartygssäkerhetslagen ersättas med en ny lag?.............. En ny fartygssäkerhetslag .............................................................. En mer användarvänlig fartygssäkerhetslag...................................... Redare och besättning .......................................................... Certifikat och dokument....................................................... 4.3Allmänna krav på fartyg, dess bemanning och på 4.3.2 Ogiltigförklaring av certifikat och dokument 4.4 Särskilda krav för användning av fartyg ........................................... 4.4.2 Ändringar i bestämmelserna om certifikat ........................... 4.4.3Sjöfartsverkets skäl för att undanta fritidsfartyg från krav på periodisk besiktning......................................................... 4.4.4Sjöfartsverkets förslag att kräva periodisk tillsyn av fartyg med en bruttodräktighet om 20 eller däröver som inte är fritidsfartyg................................................................ 4.4.6 Våra överväganden om kraven på certifikat......................... 4.7.2Bemyndiganden att meddela föreskrifter i frågor som omfattas av 2–5 kap.............................................................. 4.7.3 Särskilda föreskrifter och undantag från lagen .................... 4.7.4 Uppdrag åt organisationer och andra myndigheter .............. 4.8.1 Inskränkningar i rätten att använda fartyg............................ Arbetsmiljön på fartyg ................................................................... Utvecklingen av arbetsmiljöbestämmelser........................................ Utgångspunkter för vår översyn av arbetsmiljöbestämmelserna ...... Arbetsmiljöbestämmelsernas ändamål m.m...................................... Arbetsgivaransvaret för arbetsmiljön................................................ Allmänt om arbetsgivaransvaret........................................... Arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet ............. 5.8Tillverkarens m.fl. skyldigheter (bestämmelser om produkt- Allmänt om bemyndiganden ................................................ Bestämmelser om minderårigas arbete ............................................. Påföljder och sanktionsavgifter......................................................... Avslutande synpunkter på gällande rätt om arbetsmiljön på Våra överväganden om arbetsmiljön på fartyg ........................... 6.2Bör bestämmelserna i lag och förordning om fartygsarbete vara 6.2.2 Norsk lagstiftning om arbetsmiljön på fartyg....................... Dansk lagstiftning om arbetsmiljön på fartyg ...................... 6.2.4Kan partsöverenskommelser ersätta en detaljreglerande 6.3 Kan arbetsmiljölagen tillämpas på fartygsarbete? 6.3.1 Problem med den nuvarande ordningen............................... 6.3.2Varför beslutade man att särreglera arbetsmiljön på 6.3.3Skäl som talar för att göra arbetsmiljölagen tillämplig på 6.3.4Lösning på problemet att arbetsmiljön kommer att regleras i två lagar ................................................................ 6.4 Arbetsmiljölagens tillämpningsområde m.m. ................................... 6.4.2En allmän bestämmelse i arbetsmiljölagen om redarens och befälhavarens skyldigheter ............................................ Om föreskrivande myndighet m.m....................................... Svenska fartyg utanför sjöterritoriet och utländska fartyg ... 6.5 Arbetsmiljöns beskaffenhet m.m....................................................... 6.5.1Behovet av att ändra bestämmelserna i 2 kap. arbets- miljölagen för att de skall kunna tillämpas på 6.5.2Bestämmelser om arbetsmiljöns beskaffenhet som bör finnas i fartygssäkerhetslagen .............................................. 6.6 Överväganden i fråga om de allmänna skyldigheterna ..................... Arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet ............. 6.6.7 Skyldigheter för dem som utför fartygsarbete...................... 6.6.8 Tillverkarnas m.fl. ansvar (produktsäkerhet) ....................... 6.7.4Expositionsregister och andra register i fråga om 6.8 Minderårigas arbete........................................................................... 6.8.1 Reglering av minderårigas fartygsarbete.............................. 6.8.2Möjligheten för dem som är 13–att delta i arbetet på fiskefartyg............................................................ Varningsinformation och återkallelse .................................. 6.11.1 Var skall bestämmelserna om påföljd finnas?...................... Skall överträdelser till sjöss och i land bedömas En ny fartygssäkerhetsförordning samt ändringar i arbets- miljöförordningen och i andra författningar ............................... 7.2Ändringar i arbetsmiljöförordningen och fartygssäkerhets- Följdändringar i andra författningar.................................................. 8.1Kostnader för att införa en ny fartygssäkerhetslag och konsekvenser för fartygsägarna......................................................... 8.1.1 Redaktionella ändringar i förhållande till den nuvarande 8.1.2 Införlivandet av vissa EG-direktiv ....................................... 8.1.3 Krav att vissa fartyg skall inneha certifikat m.m.................. Kostnader med nya arbetsmiljöbestämmelser................................... Förslaget till fartygssäkerhetslag (0000:00)...................................... Förslaget till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160)........... Förslaget till fartygssäkerhetsförordning (0000:00) ......................... 9.4Förslaget till förordning om ändring i fartygssäkerhets- förordningen (1977:1166) ................................................................. Bilaga: Kommittédirektiv 1999:50 ............................................................. Fartygssäkerhetslagen (1988:49) trädde i kraft och ersatte då lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg. Den nya lagen fick i förhållande till den tidigare lagen en ökad karaktär av ramlag. Framför allt bestämmelserna om arbetsmiljön moderniserades och utformades så långt möjligt i enlighet med motsvarande bestämmelser i arbetsmiljölagen (1977:1160). Regleringen av säkerheten till sjöss har efter fartygs- säkerhetslagens tillkomst utvecklats vidare. Inom Europeiska unionen har en handlingsplan för ökad sjösäkerhet upprättats och för att genomföra handlingsplanen har ett antal rättsakter antagits inom området. Arbetet med att anpassa den svenska fartygssäkerhets- lagstiftningen till EG:s rättsakter pågår alltjämt. I vårt delbetänkande (SOU 2000:16) Införlivande av vissa direktiv om fartygssäkerhet har vi förslagit ändringar i fartygssäkerhetslagen för att införliva dels vissa artiklar i rådets direktiv /21/EG av om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll)1, senast ändrat genom kommissio- nens direktiv /97/EG2, dels rådets direktiv /35/EG av om ett system med obligatoriska besiktningar för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik3. Fartygssäkerhetslagen har vidare ändrats för att åtaganden enligt vissa internationella konventioner om sjösäkerhet skall infrias. Den mest genomgripande av dessa ändringar har skett för att införliva 1EGT L 157, 07.07.1995 s. 1 (Celex 31995L0021) 2EGT L 331, 23.12.1999 s. 67 (Celex 31999L0097) 3EGT L 138, 01.06.1999 s. 1 (Celex 31999L0035) ISM-koden, dvs. the () Code, IMO:s resolution A.741 (18) i svensk rätt. Fartygssäkerhetslagen har efter de ovan redovisade ändringarna upplevts som svår att överblicka. I andra avseenden, som inte berörs av dessa ändringar, har lagen i viss utsträckning också upplevts som omodern. Detta gäller framför allt bestämmelserna om arbetsmiljön på fartyg. Fartygsarbete omfattas inte av arbetsmiljölagen, utan regleras särskilt i fartygssäkerhetslagen. Medan regleringen av arbetsmiljön på land kontinuerligt förts framåt genom ändringar av arbetsmiljölagen, har fartygssäkerhetslagens bestämmelser om arbetsmiljön varit i stort sett oförändrade sedan lagens tillkomst . Jämförda med motsvarande bestämmelser i arbetsmiljölagen är bestämmelserna i fartygssäkerhetslagen numera föråldrade. Förslaget till en ny fartygssäkerhetslag Vi har gjort en översyn av fartygssäkerhetslagen och fartygssäkerhets- förordningen (1988:594) i syfte att föreslå de ändringar som behövs för att lagstiftningen skall vara mer modern och lättare att överblicka. Fartygssäkerhetslagen skall också vara så utformad att framtida ändringar blir lättare att infoga i lagen. Vår målsättning har varit att göra lagstiftningen mer användarvänlig. För att så skall ske krävs en annan disposition av lagen än den nuvarande. Vi har funnit att de ändringar som behövs knappast kan ske inom ramen för den nuvarande fartygssäkerhetslagen. Därför har vi föreslagit att den lagen ersätts med en ny fartygssäkerhetslag. Som en följd härav skall också den nuvarande fartygssäkerhetsförordningen ersättas med en ny fartygssäkerhetsförordning. I den nya lagen skall kraven för användning av fartyg till sjöfart vara tydliga och lätta att hitta. Vi har föreslagit att dessa krav delas upp på två kapitel. I ett kapitel finns allmänna krav för användning av fartyg och i ett annat kapitel finns de särskilda kraven som gäller för användning av ett visst fartyg. De allmänna kraven gäller bl.a. att fartygen skall vara sjövärdiga och bemannade på ett betryggande sätt samt att lastning och lossning skall ske under betryggande former. Vidare skall rederiverksamhet bedrivas på ett sådant sätt att sjösäkerheten upprätthålls samt människor, miljö och egendom skyddas. Genom att de allmänna kraven finns samlade i ett kapitel, blir den nya fartygssäkerhetslagen tydlig i fråga om vilka faktorer som är avgörande för att bestämma en godtagbar sjösäkerhetsnivå för användning av fartyg. Av bestämmelserna om de särskilda kraven framgår vilka fartyg som omfattas därmed. De särskilda kraven gäller bl.a. att fartyg av en viss storlek eller som används till en viss typ av befraktning skall ha certifikat för att få användas. I vissa fall skall rederier ha dokument som visar att deras säkerhetsorganisation är godkänd. Vidare skall minsta tillåtna fribord och säkerhetsbesättning fastställas för vissa fartyg. Kapitlet med de särskilda kraven fungerar som en checklista i fråga om vad den nya fartygssäkerhetslagen kräver för att ett visst fartyg skall få användas. Eftersom fartygssäkerhetslagen är en ramlag och därmed förutsätter att detaljföreskrifter meddelas, bör bemyndigandena att meddela sådana föreskrifter finnas på ett ställe och vara utformade på ett sådant sätt att de är lätta att tillämpa. Vi föreslår därför att samtliga bemyndiganden i den nya fartygssäkerhetslagen förs samman i ett kapitel och att de så långt möjligt förenklas. Den nya fartygssäkerhetslagen innehåller i huvudsak samma bestämmelser som den nuvarande lagen, fast delvis i en ny skrud. Vi föreslår emellertid också en del sakliga ändringar. I vårt delbetänkande har vi lämnat förslag till ändringar i fartygssäkerhetslagen. De då föreslagna ändringarna gäller införandet av dels en ny tillsynsform, s.k. värdstatstillsyn, för ro-ro-passagerarfartyg och höghastighets- passagerarfartyg som används i reguljär trafik, dels ytterligare bestämmelser om inskränkningar i rätten att använda fartyg. Vi föreslår nu att dessa ändringar i stället genomförs inom ramen för den nya fartygssäkerhetslagen. Vidare föreslår vi att fler fartyg än skall inneha fartcertifikat som bevis på att de vid tillsyn har befunnits sjövärdiga. gäller att passagerarfartyg och fartyg vars bruttodräktighet är 100 eller mer skall ha fartcertifikat. Enligt vårt förslag till en ny fartygssäkerhetslag skall fartyg ner till en bruttodräktighet av minst 20 ha fartcertifikat. För att certifikaten skall utfärdas och förnyas, krävs att fartygen besiktigas regelbundet. har meddelat föreskrifter om hur ofta sådana besiktningar skall ske. Fritidsfartyg vars bruttodräktighet är under 100 skall precis som vara undantagna från bestämmelsen om fartcertifikat. För att bestämmelsen inte skall vara oförenlig med och rådets direktiv /25/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i fråga om fritidsbåtar4, skall undantaget också gälla fritidsfartyg vars bruttodräktighet är större än 100 men som har CE-märkts. Enligt den nuvarande regleringen skall minsta tillåtna fribord fastställas för fartyg som har en bruttodräktighet av minst 20 och som 4 EGT L 164, 30.06.1994 s. 15 (Celex 31994L0025) befordrar passagerare eller gods. Vi föreslår att minsta tillåtna fribord också skall fastställas på fiskefartyg vars bruttodräktighet är minst 20. Dessa fiskefartyg skall därmed förses med fribordsmärken och får inte lastas djupare än som anges av fribordsmärkena. Som bevis på att fribordsmärkena har placerats på ett riktigt och varaktigt sätt, skall fartygen inneha fribordscertifikat. Bemyndigandena i den nya fartygssäkerhetslagen ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer i huvudsak samma möjligheter att meddela föreskrifter som enligt den nuvarande lagen. Vi föreslår emellertid att rätten att föreskriva om undantag från lagen skall utvidgas till att avse även frågor om fribord, fribordsmärkning och fribordscertifikat. Vidare föreslår vi att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer i enskilda fall skall få uppdra åt utländska sjöfartsmyndigheter att utföra tillsynsåtgärder och fastställa minsta tillåtna fribord i syfte att utfärda eller förnya certifikat. I den nuvarande fartygssäkerhetslagen finns en utförlig reglering av arbetsmiljön på fartyg. I vårt arbete med att modernisera bestämmelserna om arbetsmiljön på fartyg, föreslår vi en ny ordning som innebär att arbetsmiljölagen skall gälla även fartygsarbete. Den nya fartygssäkerhetslagen skall innehålla endast de särbestämmelser om arbetsmiljön som behövs. Förslaget till ändringar i arbetsmiljölagen Erfarenheterna från den nuvarande fartygssäkerhetslagen är att en kontinuerlig vidareutveckling av bestämmelserna om arbetsmiljön på fartyg förutsätter en starkare koppling till arbetsmiljölagen. Mycket av det som sägs i arbetsmiljölagen kan utan vidare också gälla fartygsarbete. Som nämnts föreslår vi att arbetsmiljölagen skall tillämpas på fartygsarbete. bör alltjämt behovet av särskilda arbetsmiljöbestämmelser för fartygsarbetet tillgodoses. I viss mån kan detta ske inom ramen för arbetsmiljölagen. Sålunda skall det som sägs i arbetsmiljölagen om i stället gälla . Vidare skall redarens ansvar för arbetsmiljön på fartyg klargöras. Vissa särbestämmelser är emellertid sådana att de inte kan infogas i arbetsmiljölagen utan att störa den lagens uppställning och karaktär. Dessa bestämmelser, som bl.a. gäller befälhavarens skyddsansvar i arbetsmiljöfrågor samt de särskilda kraven ombord såvitt avser bostads- och fritidsutrymmen, sjukvård samt kost och vatten, bör finnas i den nya fartygssäkerhetslagen. Den nya fartygssäkerhetslagen bör också innehålla bestämmelser om tillsyn av efterlevnaden av bestämmelserna om arbetsmiljön. Den förordade lösningen innebär att de moderniseringar som skett i arbetsmiljölagen också kommer regleringen av arbetsmiljön på fartyg till godo. Vi har t.ex. inte funnit skäl att undanta fartygsarbete från de nya bestämmelserna i arbetsmiljölagen om internkontroll, arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet samt företagshälso- vård. De bestämmelserna innebär att kraven på att planera skyddsverksamheten på fartyg ökar och att det i stor utsträckning kommer att vara nödvändigt att anlita utomstående resurser i form av företagshälsovårdscentraler. Vi har i delbetänkandet uppskattat kostnaderna för att genomföra bestämmelserna om värdstatstillsyn till ca . Vårt förslag att fler fartyg än skall inneha fartcertifikat eller omfattas av bestämmelserna om fribord, innebär att antalet tillsynsförrättningar måste utökas. verksamhet skall finansieras av sjöfarten. Kostnaderna för att utföra de ytterligare tillsynsförrätt- ningarna skall därför motsvaras av avgifter. Avgifterna för den tillsyn som krävs för att utfärda och förnya fartcertifikaten kan uppskattas till ca per fartyg och år. 1 Förslag till fartygssäkerhetslag (0000:00) Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller alla fartyg som används till sjöfart inom Sveriges sjöterritorium samt svenska fartyg som används till sjöfart utanför sjöterritoriet. Lagen gäller även alla svenska rederier samt utländska rederier, som bedriver sjöfart med svenskt fartyg eller använder annat fartyg till sjöfart inom Sveriges sjöterritorium. Lagen skall dock inte tillämpas i den mån det är särskilt föreskrivet eller följer av allmänt erkända folkrättsliga grundsatser. Lagen gäller örlogsfartyg endast såvitt regeringen föreskriver det. Föreskrifter som avser förhållandet mellan enskilda eller som annars måste meddelas i lag får inte meddelas med stöd av lagens bemyndiganden. 2 § Vad som sägs i denna lag om redare skall gälla även den som i redarens ställe har befattning med fartyget utom vid tillämpning av 3 kap. 16 §. I denna lag avses med 1.ombordanställd: den som till följd av anställning tjänstgör ombord på fartyget med huvudsaklig uppgift att utföra fartygsarbete annat än som enbart tillfälliga göromål, 2.fartygsarbete: arbete för fartygets räkning som utförs ombord på fartyget eller på annat ställe av någon som följer med fartyget, 3.säkerhetsbesättning: det minsta antalet besättningsmän i olika befattningar som kan anses vara betryggande från sjösäkerhetssynpunkt iden fart som fartyget används i eller avses att användas i. 3 § Med passagerarfartyg avses i denna lag fartyg som medför fler än tolv passagerare. Som passagerare räknas varje person ombord utom 3.andra som befinner sig ombord på grund av arbete för fartygets räkning eller i offentlig tjänsteförrättning rörande fartyget, 4.bärgare eller bärgares medhjälpare som följer med fartyget sedan detta drabbats av sjöolycka, 5.personer som förs in till hamn efter att ha räddats ur sjönöd, samt 6.barn som inte har fyllt . Med ro-ro-passagerarfartyg, höghastighetspassagerarfartyg och reguljär trafik med sådana fartyg avses detsamma som sägs i rådets direktiv /35/EG av om ett system med obligatoriska besiktningar för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik1. 4 § I denna lag avses med 1.fartcertifikat: ett bevis om att ett fartyg vid tillsyn har befunnits sjövärdigt, 2.passagerarfartygscertifikat: ett bevis om att ett fartyg vid tillsyn har befunnits lämpligt att transportera passagerare och om det högsta antal passagerare som fartyget får medföra, 3.fribordscertifikat: ett bevis om att ett fartygs fribordsmärken vid tillsyn har befunnits anbragta på fartygets sidor på ett riktigt och varaktigt sätt, 1 EGT L 138, 01.06.1999 s. 1 (Celex 31999L0035) 4.certifikat om godkänd säkerhetsorganisation: ett bevis om att fartygets säkerhetsorganisation överensstämmer med rederiets godkända säkerhetsorganisation, 5.dokument om godkänd säkerhetsorganisation: ett bevis om att rederiets säkerhetsorganisation har godkänts vid en rederikontroll. 2 kap. Allmänna krav på fartyg, dess bemanning och på rederiverksamhet 1 § Ett fartyg är sjövärdigt bara om det är så konstruerat, byggt, utrustat och hållet i stånd att det med hänsyn till sitt ändamål och den fart som det används i eller avses att användas i ger betryggande säkerhet mot sjöolyckor. 2 § Ett fartyg får inte vara så lastat eller barlastat att dess stabilitet eller bärighet äventyras eller att säkerheten för fartyget eller de ombordvarande annars sätts i fara. Lastning och lossning får inte ske så att säkerheten för fartyget eller de ombordvarande sätts i fara. 3 § Ett fartyg skall ha de certifikat som anges i denna lag eller i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Ett certifikat skall utvisa att fartyget vid besiktning för utfärdande av certifikatet motsvarade föreskrivna normer. Certifikatet får innehålla särskilda villkor för att det skall vara giltigt. Certifikat utfärdas av , om regeringen inte föreskriver något annat. skall förklara ett certifikat ogiltigt 1.om förhållandena är sådana att certifikatet borde ha utfärdats och bristerna, trots föreläggande, inte avhjälpts eller 2.om fartyget inte undergår föreskriven tillsyn. Ett föreläggande enligt tredje stycket behöver inte meddelas om det kan antas vara utan verkan. 4 § Ett fartyg skall vara bemannat på ett betryggande sätt. 5 § Befälhavaren skall ha den kännedom om fartyget som han eller hon behöver för att kunna fullgöra sina skyldigheter beträffande säkerheten på fartyget. Innan en resa påbörjas, skall befälhavaren se till att fartyget görs sjöklart. När en ombordanställd tillträder sin befattning ombord, skall han eller hon genom befälhavarens försorg få behövlig kännedom om fartyget samt om grundläggande säkerhetsbestämmelser och åtgärder vid sjöolycka. 6 § Den tekniske chefen är ansvarig för drift och underhåll av fartygets maskineri med tillhörande anordningar samt för fartygets brand- säkerhet. Innan en resa påbörjas, skall den tekniske chefen se till att maskineriet med de anordningar som hör till detta är i behörigt skick, att brandskyddsanordningarna är klara till bruk och att vad som behövs för maskineriets drift finns ombord. 7 § Bestämmelserna i 5 och 6 §§ gäller utländska fartyg endast i den mån regeringen föreskriver det. 8 § Varje medlem av ett fartygs besättning skall ha så god syn och hörsel som hans uppgifter kräver. Bestämmelser om hälsoundersökning av sjömän finns i 18–21 §§ mönstringslagen (1983:929). 9 § Rederiverksamhet skall bedrivas på ett sådant sätt att sjösäkerheten upprätthålls samt människor, miljö och egendom skyddas. 10 § Ett rederi skall ha ett dokument om godkänd säkerhets- organisation i de fall som anges i denna lag. för en bestämd tid, som får förlängas. Dokumentet får innehålla särskilda villkor för att det skall vara giltigt.