sou · GPB310d3 · 2002-01-01 00:00:00 — Barnen blir fåordiga och stela, vilket inte innebär att de inte har något att berätta eller att de är blyga. Ett test fungerar då som ett hjälpmedel, en brygga, som barnet kan använda för att berätta. Det är även kontaktskapande och intresseväckande i och med att det är något helt nytt för barnet. Genom att använda samma material på många barn får även testledaren möjlighet att se hur olika barn kan handskas med materialet (Smedler, 1993) För att nå fram till syftet med denna undersökning valdes tre vedertagna, standardiserade psykologiska metoder ut. Jag tycker jag är mäter självvärdering och är utarbetat och utprövat i . Syftet då testet konstruerades var att det skulle användas i forsk- ning. Testet har mycket goda psykometriska kvaliteter (Smedler, 1993). Barnen i undersökningen har, utifrån mina observationer, använt sig väl av detta instrument. De har svarat nyanserat och spontant och de har frågat efter förklaringar i de fall de haft pro- blem med något ord eller uttryck. FRT är ett ofta använt test inom barndiagnostiken. För de flesta av barnen i undersökningen var FRT okomplicerat, både vad gäller att välja ut familjemedlemmarna och att ta ställning till påstående- korten. Många av barnen uttryckte spontant att de tyckte att FRT var det roligaste som vi gjorde tillsammans. De har även velat fort- sätta med testet då korten med påståenden tagit slut. Några av bar- nen gick i efterhand igenom några av de lådor som representerade någon av familjemedlemmarna för att se vilka kort som hamnat hos respektive person. Alla ansåg sig då nöjda med hur korten fördelat sig, förutom en pojke som ansåg att han eventuellt lagt ett av kor- ten hos fel person men han tyckte ändå att det fick ligga kvar. Några av barnen hade svårt att definiera sin familj. Vi diskute- rade då skillnaden mellan familj och släkt samt hur olika man kan se på begreppet familj. Barnen kunde sedan utan problem välja ut de personer som skulle räknas in i familjen. Bland barnen fanns även några som hade klara problem med att placera ut påståendena. Några av dem kunde inte välja ut en person till respektive påstå- ende utan placerade flertalet kort hos flera eller alla familjemed- lemmar. Några av dem ansåg inte att korten passade in på någon i familjen utan gav de flesta korten till Ingen. Jag upplevde att orsaken till svårigheten att välja ut en person kom sig av att barnen hamnade i en lojalitetskonflikt, där hon eller han hade svårt att välja ut en person framför någon annan om det gällde ett positivt påstå- ende, eller peka ut någon om det gällde ett negativt påstående. CIPF är en omfattande intervju som ger en heltäckande bild av barnets kamratrelationer. Många av barnen berättade uttömmande om sina kamrater och fyllde gärna i spontant med mer information än vad som frågades efter. I de fall barnen talade mycket och kom med långa svar på frågorna var det en klar fördel att kunna gå till- baka till bandinspelningen för att kontrollera att inte viktig infor- mation fallit bort i anteckningarna från intervjun. Några av barnen tyckte att intervjun var alltför lång och frågade om det var mycket kvar. Det märktes också tydligt på ett par av barnen att de upplevde att många av frågorna var jobbiga att svara på. Svaren de gav visade också att de hade svårigheter av olika slag i sina kam- ratrelationer. De tre skattningsskalorna är till stor hjälp då man ska titta på barnen både enskilt och som grupp. Skalorna ger en sammanfat- tande bild av barnets sociala utvecklingsnivå och möjliggör jämfö- relser mellan grupper. Det hade dock inte varit möjligt att skatta barnen i denna grupp utan att först ha lyssnat igenom tidigare gjorda intervjuer och jämfört mina skattningar med de som redan var gjorda. Var och en av de använda metoderna är känsliga för det psykiska hälsotillståndet hos barnet. Metoderna är alla relaterade till den psykologiska utvecklingen och kan därför fånga upp eventuella avvikelser och påfrestningar hos barnet. är dessa metoder inte utformade för att fånga upp specifika symtom på psykisk avvi- kelse, dvs. de är inte inriktade på att diagnosticera ett visst barn- psykiatriskt syndrom. I undersökningen har barnen fått ge sin syn på sig själva och sina familjer. De har inte blivit ombedda att värdera sina föräldrars för- äldraskap och de har heller inte blivit ombedda att berätta hur det är att växa upp med homosexuella föräldrar. Barnen har berättat om och beskrivit sina familjer enbart som familjer utan någon jämfö- relse med hur det skulle kunna vara att växa upp i andra typer av familjekonstellationer. Det innebär att den bild barnen ger av sin familj blir ett indirekt mått på ett homosexuellt föräldraskap. Det finns i huvudsak två skäl till utformningen av undersökningen. Det är att anse som etiskt känsligt att kräva av barn i denna ålder ett ställningstagande för eller emot sin familj och en värdering av sina föräldrars insatser som föräldrar. Denna frågeställning har därför reserverats till de intervjuer med unga vuxna som genomförts av , Tema Barn, . Det har dessutom varit ett krav från Kommittén om barn i homosexu- ella familjer att undersökningen skulle göras med hjälp av beprö- vade psykologiska metoder, för att kommittén har velat få fram en jämförelse mellan barn med homosexuella föräldrar och barn i normalpopulationen. Detta har med nödvändighet inneburit att metoderna inte är skräddarsydda för just barn i homosexuella familjer. Det råder osäkerhet kring hur resultaten från undersökningen kan generaliseras. En dold population som denna går inte att få fatt i på ett sätt som garanterar representativiteten inom den under- sökta gruppen. Det är möjligt att det blivit ett positivt urval av barn som deltagit, d.v.s. att det är förhållandevis trygga familjer och barn som valt att medverka. Resultaten bör emellertid inte avfärdas med hänvisning till osäkerheten om representativitet. Det som har efterfrågats och det som kommit fram är den bild som barnen själva ger kring de olika frågeställningarna. Vi har fått ta del av 20 barns egna utsagor om hur de ser på sig själva, hur de uppfattar relationerna i sina familjer samt hur de upplever sina kamratrelatio- ner och ser på vänskap. Deras utsagor bör tas på allvar. Sammantaget visar resultatet från undersökningen att den under- sökta gruppen består av välfungerande barn med gott självförtro- ende och goda kamratrelationer. Det finns inga tecken i gruppen på dålig psykisk hälsa eller på att barnen far illa. Det finns inslag i gruppen av en viss social reservation och återhållsamhet gentemot omgivningen. Mamman är den viktigaste personen i familjen både för barnen i undersökningsgruppen och för barnen i jämförelse- gruppen. Barnen i jämförelsegruppen har oftast en positiv relation till mamman, medan barnen i undersökningsgruppen har en mer ambivalent relation till modern. De barn i undersökningsgruppen som har syskon lägger stor vikt vid dessa. Barnen i undersöknings- gruppen har oftare än förväntat en breddad familjekrets, där släk- tingar och andra närstående räknas in i familjen. , , , J. (1985). Family Relations Test. , H., , M. (1991). Historien om flickor och pojkar. Könssocialisation i ett utvecklingspsykologiskt per- spektiv. (1998). Att lyssna till barns utsagor om vänskap: En tillförlighetsstudie av skattningar baserade på of Children´s Perception of Friendships and . , L., , Å. (1994). Barnets inre familj. 7-åringars svar på Familjerelationstestet. , A-C., , C. (1993). Barns vänskap – Översättning och utprövning av of Children´s Perception of Friendships and , (CIPF). , A-C., , C. (1994). Vad är en kompis?. En kvalitativ analys och fortsatt utprövning av of Children´s Perception of Friendships and (CIPF) med 7-11 åringar. Havnesköld, L., Risholm Mothander, P. (1995). Psykodynamisk teori i nya perspektiv. Kernberg, P.F. (1986). The of Peers and Friends: Development and Validation. Kirkpatrick, (1981), Lesbian mothers and their children: A comparative survey. 51 nr 3, 545551. Barn i homosexuella familjer. Kommittén om barn i homosexuella familjer (1999:02), utkast till PM litteraturstudie (ännu ej publicerat material ). Mangs, K., , B. (1995). i psykoanalytiska perspektiv. Ouvinen-Birgerstam, P. (1985). Jag tycker jag är. (1999). Fenomenologisk analys av barns utsagor om kamratrelationer. Bidrag till CIPF´s (The of Children´s Perception of Friendships and ) användarmanual. Smedler, A-C. (1993). Att testa barn. Om testmetoder i barnpsy- kologiska utredningar. Tasker, F.L., , S. (1997). Growing Up in a Lesbian Family. Winnicott, D.W. (1981). Lek och verklighet. : Bokförla- get . 4Döttrar, söner och homosexuella föräldrar – en studie av homosexualitet och familjeliv sett ur barns och föräldrars perspektiv dr. och leg. psykolog , Tema barn, Den här studien har genomförts på uppdrag av den parlamentariskt tillsatta i homosexuella familjer. Kommittén tillsattes av regeringen och uppdraget skall redovisas senast första . Utredningens huvuduppgift är att utreda förhållanden för barn som lever i homosexuella familjer. Tillgänglig kunskap skall sammanställas, analyseras och redovisas. Utredningen har också att ta ställning till de rättsliga skillnader som föreligger mellan homosexuella och heterosexuella par i fråga om möjligheten att adoptera barn och att utses till särskilt förordnad vårdnadshavare, s.k. styvbarnsadoption. Om kommittén kommer fram till att de rättsliga skillnaderna vad gäller adoption skall tas bort, skall kommittén även se över om kvinnor som lever i ett homosexuellt förhållande ska få möjlighet till assisterad befruktning (Kommittédirektiv, JU 1999:5). Bedömningen skall baseras på principen om barnets bästa. Eftersom kunskapen om homosexuella familjebildningar i huvudsak bygger på internationell forskning, har kommittén också valt att initiera studier i svenska sammanhang. Föreliggande under- sökning har därmed genomförts på uppdrag av kommittén i syfte att bredda underlaget för ställningstaganden. Kommittén har där- med fastställt tidsramar och mål får studien. Studien syftar till att ge förståelse för hur barn upplever att växa upp med en eller två homosexuella föräldrar. Den primära fråge- ställning som i enlighet med uppdraget skall genomsyra intervju- studien är: Hur upplever barn som växer upp i homosexuella familjer sin situation? Intervjuerna har kretsat kring barnens situation i familjen, relationerna till föräldrar och till föräldrars part- ners/sambos samt för- och nackdelar med att växa upp med homo- sexuella föräldrar. Ett andra syfte med studien har varit att fördjupa förståelsen för föräldrarnas villkor och upplevelser. Studien har därmed en kvalitativ ansats med inriktning på att ungdomar, unga vuxna samt föräldrar skall ges möjlighet att bidra med personliga bilder av sina respektive familjesituationer. Djup- intervjuer har genomförts med en grupp tonåringar (16) samt en grupp unga vuxna (15). Gemensamt för dessa båda grupper av informanter är att de under en längre eller levt med eller regelbundet träffat en förälder som definierat sig som homosexuell. Det handlar till största del om en biologisk förälder som kommit ut som homosexuell och som, i vissa fall, flyttat samman med eller ingått partnerskap med en ny partner. Den äldre gruppen infor- manter har flyttat hemifrån och lever ett självständigt liv och skiljer sig därmed från tonårsgruppen som fortfarande lever med eller regelbundet träffar den förälder som är homosexuell. Därutöver har 13 intervjuer genomförts med föräldrar som har levt i eller lever i en homosexuell relation och som lever med eller regelbundet träffar sina barn. Majoriteten av de intervjuade föräldrarna är mödrar och fäder till de intervjuade tonåringarna. Föräldraintervjuerna har varit inriktade på föräldrarnas berättande om erfarenheter och upplevelser av att både vara förälder och att leva i en homosexuell relation. Den fråga som enligt uppdraget skall genomsyra dessa intervjuer lyder: hur upplever föräldrar sitt föräldraskap (möjligheter och svårigheter) och vilka konsekvenser får familjerättsliga och andra regler för familjen? Det är viktigt att klargöra att informanterna i studien bor i eller har bott i familjer som i modern familjeforskning benämns post- nuclear families (, 2000), new families (, 1999) eller re-constituted families (Smart & Neale, 1999). Det rör sig om familjeformer som uppstår efter att två individer med gemensamma barn separerar som exempelvis styvfamilj, familjer med ensamstående förälder eller, som i detta fall, s.k. homosexuella familjer. Nya familjeformer tillhör inte längre en marginell förete- else i vårt samhälle utan omfattar alltfler individer. Enligt demo- grafiska uppgifter lever av barn med båda biologiska föräldrar till skillnad från av 17-åringar. I takt med barns ökande ålder är det med andra ord allt färre som lever med sina båda biologiska föräldrar (SCB, 1999:3). Ett gemensamt grunddrag för s.k. post-kärnfamiljer är att de biologiska föräldrarna upprätthåller sina relationer till barnen. Det är de facto föräldraskapet som utgör ett viktigt kännetecken på post- kärnfamiljen (post-nuclear families) även om arrangemangen för vårdnad och barnens boende tar sig en rad skilda uttryck (, 2000). Informanterna i denna studie tillhör därmed den växande grupp barn/ungdomar och unga vuxna i som har levt eller lever i familjebildningar som skiljer sig från den traditionella kärnfamiljen. I föreliggande studie är fokus riktat mot barns upplevelse av att en eller båda föräldrarna ingått en kärleksrelation med en vuxen av samma kön, och mot föräldrars upplevelser av att både leva i homosexuella relationer och att vara förälder. Rapporten är upplagd på följande sätt. Först presenteras studien och empiriska fynd i en kort sammanfattning. avsnitt om centrala teoretiska och metodologiska utgångspunkter. Intervjuerna med döttrar och söner till homosexuella föräldrar redovisas därefter i ett avsnitt, följt av ett avsnitt om föräldrainter- vjuerna. Rapporten avslutas med en sammanfattande diskussion. I den här studien har 15 tonåringar och 16 unga vuxna i djupinter- vjuer fått berätta om sina upplevelser av att ha en eller två homo- sexuella föräldrar. Därtill har 13 homosexuella föräldrar intervjuats om upplevelser av föräldraskap. Flertalet av de unga informanterna har tillkommit i en heterosexuell relation där föräldrarna skilt sig varvid barnen och föräldrarna därefter levt i s.k. nya familjer eller post-kärnfamiljer. Analysen visar på en stor variation i barns och ungdomars upp- levelser och erfarenheter av homo- eller bisexuella föräldrar. Ett viktigt fynd i studien är att förälderns homosexualitet blir ett mycket framträdande tema i de intervjuer där relationen mellan barn och föräldrar också beskrivs som bristfällig. Det rör sig om ett i studien fåtal fall där förälderns homosexualitet framställs som nära förknippad med negativt laddade upplevelser. I resterande intervjuer framställs relationen däremot som god och betydelsefull och homosexualiteten ges i dessa fall en mindre framträdande posi- tion i livshistorierna. Här framträder två olika sätt att berätta om förälderns homosexualitet som visar hur upplevelser av ett liv med homosexuella föräldrar kan skilja sig åt. I ena fallet beskrivs homo- sexualiteten som något självklart som visserligen utmärker familjen men inte i negativ bemärkelse. Trots en rad skillnader i levnadsvill- kor framställs homosexualitet som ett naturligt och självklart inslag i familjelivet. Homosexualiteten utgör inte en konfliktpunkt för informanten ifråga. I andra fallet beskrivs homosexualiteten som ett problem i relation till kamratgrupper och jämnåriga. De svårigheter som beskrivs omfattar emellertid inte föräldern som person utan föräldrarelationen framställs som betydelsefull. Detta förhållningssätt framstår som en konsekvens av de sociala, psykologiska och kulturella förväntningar som för vissa ungdomar präglar tonårstiden. Här framträder en konfliktpunkt rörande å ena sidan lojalitet med föräldern och den förtrogenhet ungdomen har vad gäller homosexualitet, å andra sidan att vara delaktig i ungdomsgrupper där heterosexistiska synsätt kommer till uttryck. En rad skilda strategier utnyttjas för att hantera denna konflikt. Analysen av informanternas berättelser visar hur detta karaktäriserar en tidig tonårsperiod. En rad empiriska fynd pekar på hur denna strävan att dölja övergår till ett mer öppet förhållningssätt när ungdomarna blir äldre. Den liknar den process som anhöriga till homosexuella går igenom när en son, dotter, bror eller syster kommer ut och den anhörige måste hantera släktskap och omsorg å ena sidan och heterosexistiska värderingar å andra sidan. Intervjuerna med föräldrarna handlar om att hantera sin homo- sexualitet och att vara förälder och utöva föräldraskapet i en värld där heterosexualitet är en dominerande norm. Livet som homo- eller bisexuell förälder ställer frågor gällande öppenhet på sin spets, menar föräldrarna generellt. Ansvaret för barnet och dess välbefinnande gör att öppenhet inte kan bli ett självändamål utan öppenheten måste ständigt anpassas till konkreta situationer och barnets vardagsliv. I föräldraintervjuerna går det att urskilja skilda förhållningssätt till omgivningen som speglar olika grad av öppen- het. Det kan vara knutet till dels familjens uppfattning om hur gränsen mellan det privata och offentliga skall hanteras, dels föräl- derns egen homosexuella identitet. Föräldrarna framhåller sin strä- van att hålla en öppen dialog med barnen om betydelsen av homo- sexualitet. Detta innebär att alltid vara uppmärksam på om barnet har mött heterosexistiska reaktioner. Föräldrarna beskriver också hur tonårstiden kan komma att innebära specifika villkor för ung- domarna. Många föräldrar betonar emellertid att trots påfrest- ningar och konflikter har den uppkomna familjesituationen också medfört möjligheter att visa barnen på människors olikheter och betydelsen av tolerans och rättvisa. Teoretiska och metodologiska utgångspunkter I föreliggande studie av hur barn till homosexuella upplevt sina för- äldrars homosexualitet, samt homosexuella föräldrars upplevelser av sitt föräldraskap, har det funnits anledning att knyta an till två olika teoretiska utgångspunkter. Dessa båda skall presenteras i föl- jande två avsnitt. Det första handlar om centrala begrepp i studier av homosexuellas situation i samhället. Det andra fältet berör frå- gan hur upplevelser kan studeras i en studie med djupintervjuer Denna fråga berör inte bara teoretiska utgångspunkter utan också metodologiska. Att vara homosexuell i en värld dominerad av heterosexuella Studier av homosexualitet har alltmer kommit att handla om hur det är att beteckna sig och leva som homo- eller bisexuell, i skilda tider och i olika kulturella och sociala sammanhang. Det är forsk- ningsfrågor som ofta formulerats i strid mot den biomedicinska vetenskapens intresse för orsaken till homosexualitet. Detta väx- ande intresse för homosexualitetens sociala, kulturella och psyko- logiska innebörder och betydelser, också i ett historiskt perspektiv, är ett växande forskningsfält som omfattar en rad olika inrikt- ningar. Denna studie har främst beröringspunkter med forskning om homo- och bisexuella och deras familjer, ett område som till stora delar handlar om familjers sätt att hantera insikten om en familjemedlems homosexuella orientering. I dessa sammanhang är det konflikten mellan å ena sidan samhälleliga värderingar och normer rörande homosexualitet och å andra sidan de relationer och band som knyter samman familjer och släktingar som står i blick- punkten. Avsikten i detta avsnitt är inte att presentera detta forsk- ningsområde utan relevant forskning kommer att behandlas i sam- band med kommande redovisning av föreliggande studie, både för att tydliggöra viktiga empiriska fynd och att fördjupa vidhängande resonemang. Syftet med resonemanget nedan är istället att tydlig- göra vissa grundläggande teoretiska utgångspunkter. Resonemanget tar avstamp i det interaktionistiska perspektiv som utvecklats av socialpsykologen (1963/1973). Det har haft en avgörande betydelse för att analysera homosexua- litet som en socialt definierad egenskap (se t.ex. Plummer, 1975). teori har också bidragit till att belysa och fördjupa för- ståelsen av stigmatiseringsprocesser. Huvudpoängen i resonemang är att de egenskaper vi tillskriver varandra inte i sig är misskrediterande utan det är omgivningens normer och värderingar som avgör hur en egenskap uppfattas och värderas. En egenskap, eller ett attribut, definieras därmed som relationen mellan denna egenskap och en normativ social stereotypi, vilket innebär att begreppet egenskap relativiseras. Det betyder i sin tur att ett visst stigma inte så mycket berör ett antal konkreta individer som kan delas upp i två läger, de stigmatiserade och de normala, utan att det i stället bör betraktas som en tvåpolig, överallt närvarande social pro- cess inom vilken varje individ spelar med i båda sidorna, åtminstone i vissa sammanhang och under vissa faser i livet. Den normala och den stigmatiserade är inte så mycket konkreta personer som de är olika perspektiv. Dessa perspektiv uppkommer i sociala situationer med blandade kontakter genom de icke uppfyllda normer som brukar ha stor betydelse under dessa sammanträffande. (, 1963/1973, s. 163–164) I citatet återfinner vi inte bara betoning av perspektiv och social interaktion, här framskymtar också betoningen av att alla individer i ett samhälle deltar i stigmatiseringsprocessen; både som utsatta för och som utsättande andra för stigmatiserande per- spektiv. Stigmatisering betraktas som en konsekvens av sociala för- handlingar snarare än som objektiva fakta. Här framtonar alltså betydelsen av att se normalitet och avvikelse som sociala konstruk- tioner. Det interaktionistiska perspektivet har haft ett stort infly- tande på studier av homosexuellas situation i västerländska väl- färdsstater under . Det har emellertid skett en utveckling på området, såtillvida att allt större uppmärksamhet har riktats mot stigmatisering av homo- sexualitet som en aspekt av samhällets sätt att se på och förhålla sig till sexualitet på ett mer generellt plan. Om det interaktionistiska perspektivet tydliggör hur stigmatisering av homosexuella tar sig uttryck i sociala samspel har strukturella aspekter alltmer kommit att problematiseras. Denna utveckling speglas på ett tydligt sätt i resonemang rörande begreppet homofobi. Homofobi som begrepp (Herek, 1984; , 1995) har alltef- tersom kommit att överges i forskningssammanhang med hänvis- ning till att det framställer negativa värderingar mot homosexuali- tet som ett individuellt och relationellt problem (Kitzinger, 1987). Istället har termen heterosexism kommit i bruk i syfte att tydliggöra hur heterosexualitet utgör en dominerande norm, inte bara i sam- spel mellan individer – en social och psykologisk heterosexism – utan som en konsekvens av en kulturell och historisk utveckling. Heterosexism i bemärkelsen en samhällelig och kulturell hetero- sexism består av två grundpelare hävdar psykologen (Herek, 1993, s. 90 ff.). Den första grundpelaren är knuten till idén att skilja det privata från det offentliga, en uppdelning som tas för given i västerländska kontexter. Inom ramen för denna upp- delning har sexualitet kommit att tillskrivas den privata sfären. Detta är paradoxalt, menar , sett i relation till hur den västerländska välfärdsstaten är organiserad. Den heterosexuella relationen är i dessa sammanhang inte alls privat utan i högsta grad institutionaliserad. Det framgår inte minst av lagar och förord- ningar som reglerar föräldraskap, arvsrätt etc., som på olika sätt förutsätter en heterosexuell relation mellan kvinna och man. Den sexuella relationen utgör en implicit och dold utgångspunkt i dessa sammanhang eftersom heterosexualiteten tas för given.