sou · GPB396 · 2002-01-01 00:00:00 — I en utvecklad ekonomi skyd- das individerna från negativa chocker via allt ifrån ett fungerande rättsväsende, till hemförsäkringar och arbetslöshetsunderstöd. I mindre utvecklade ekonomier är trygghetssystemen av naturliga skäl mer rudimentära och främst baserade på informella nätverk. I många fall saknas de helt. Detta gäller framförallt den fattiga delen av befolkningen. Dels drabbas de oftare av till exempel arbetslöshet och sjukdom, dels har de sämre tillgång till olika försäkringsmeka- nismer. Många fattiga hushåll har inte råd att ta risker och göra långsiktigt lönsamma investeringar, som t.ex. att låta barnen gå i skolan. Detta medför i sin tur att fattigdomen permanentas6. Strategier för att bekämpa fattigdomen i alla dess dimensioner måste inriktas mot att skapa ökade möjligheter för individerna, stärka deras makt över sina egna liv, och slutligen ge ökad trygghet och säkerhet. Åtgärder måste vidtas på alla dessa områden parallellt. bör det faktum att sårbarhet, maktlöshet och brist på möjligheter i högsta grad är könsrelaterade beaktas. Ett intensivt arbete pågår i många fattiga länder att utveckla övergripande fattigdomsstrategier med stöd av både multilaterala och bilaterala givare. Den svenska regeringen7, DAC8, Världsbanken9 och en rad andra institutioner har tagit fram riktlinjer för hur ar- betet med det breddade fattigdomsbegreppet skall genomsyra det egna arbetet. Bristen på statistik och indikatorer som belyser fattigdomens alla dimensioner, och som dessutom bryter ner denna till individnivå utifrån olika kännetecken, försvårar arbetet att ge en korrekt bild av fattigdomens utveckling och utbredning. Dessutom saknas oftast statistik på hur naturkapitalet förbrukas, vilket gör det svårt att bedöma de miljömässiga villkor som väntar kommande genera- tioner och därmed förutsättningarna för hållbar utveckling. 5I , 2001, sammanfattas A. analys av hur svältkatastrofer kan uppstå 7Skr 1996/97:169 9World Bank, 2000b En rättvisare värld utan fattigdom jande beskrivning redogörs därför endast för begränsade aspekter av fattigdom10. Enligt beräkningar har det skett en procentuell minskning av andelen fattiga . Dock är det totala antalet fattiga lika stort, eftersom världens befolkning har ökat. Uppskattningsvis lever av jordens befolkning på mindre än per dag, dvs. i det som kallas absolut fattig- dom, jämfört 1987. Cirka 2,8 miljarder människor lever på per dag. Av de 1,2 miljarder människor som lever på per dag bor och arbetar , eller 900 miljoner människor, på landsbygden11. Fattigdomen är mer utbredd på landsbygden än i städerna, men bl.a. den snabba inflyttningen från landsbygden, be- folkningstillväxten i städerna och den dåligt utbyggda samhällsser- vicen där, har lett till att antalet fattiga i städerna ökar snabbt. Hälften av världens fattiga är barn. Andelen kvinnor som lever i fattigdom ökar också i förhållande till männen och kvinnor tende- rar att låsas fast i djup och mer långvarig fattigdom. Det finns stora regionala skillnader i fattigdomsutvecklingen . Andelen och antalet fattiga har mins- kat i och och framför allt i . Den mest slående ökningen av fattigdomen syns i och , där antalet människor i absolut fattigdom har ökat från 1,1 miljoner till 24 miljoner12. I , och söder om har antalet fattiga ökat, medan andelen fattiga av den totala befolkningen har minskat eller varit oföränd- rad. Skillnaderna inom länder är också stora. En majoritet av dagens fattiga lever i och söder om (se figur på nästa sida), där sammanlagt av dem som lever på mindre än per dag finns13. 10För en fylligare diskussion om mätproblem och fattigdomens utveckling se t.ex. Bigsten och , 2000; , 2000b 12World Bank, 2000b 13World Bank, 2000b En rättvisare värld utan fattigdom Fördelningen av dem som lever på mindre än 1998 (1,2 miljarder). Fördelning av världens fattiga Källa: , 2000, sidan 24. En intensiv debatt pågår om huruvida inkomstskillnaderna gene- rellt sett ökat eller minskat i världen och hur stora förändringarna varit14. Oberoende av vilka metoder och mått som använts i olika studier kan det konstateras att den relativa inkomstskillnaden mellan de allra fattigaste länderna, som i huvudsak finns i , och de rikaste länderna inom OECD-om- rådet har ökat. Den försämring som ägt rum är således i huvudsak koncentrerad till de allra fattigaste länderna. Hur den framtida relativa fördelningen av inkomster mellan län- der kommer att utvecklas beror dels på hur stor den ekonomiska tillväxten per capita blir i olika länder, dels på eventuella skillnader i befolkningstillväxten i olika länder. Även om de nu fattiga länderna lyckas växa någon procentenhet snabbare än de rika länderna, kommer de absoluta gapen att fortsätta växa . Dessutom finns en växande klyfta mellan olika utvecklingsländer. Debatten kring inkomstfördelningen i världen har oftast fokuse- rat på den relativa fördelningen. Att tydligare uppmärksamma de växande absoluta inkomstgapen, och de konsekvenser de kan få, måste vara en viktig utgångspunkt i en politik för global utveckling. De ökade gapen mellan och inom länder är problematiska utifrån minst två aspekter: dels att snabbt ökande skillnader i inkomst och 14 En utförligare översikt av debatten och slutsatser återfinns i , 2001. En rättvisare värld utan fattigdom levnadsstandard utgör grogrund för sociala spänningar, dels att miljöutrymmet (i form av efterfrågan på energi, vatten och mat samt ekosystemens förmåga att absorbera avfall och restprodukter) är begränsat. En ökad materiell tillväxt i de rika länderna kommer därför att ovillkorligen inkräkta på de fattiga ländernas möjligheter att växa. Tillväxten generellt – och på kort sikt framför allt i de rika länderna – måste därför ges ett allt större innehåll av kunskap och immateriella värden för att minska trycket på de livsuppehållande systemen. 1.4Utvecklingen i olika regioner Utrymme saknas att i betänkandet ge en fyllig bild av utvecklingen av fattigdomen i världen. Istället hänvisas till utredningens bak- grundsmaterial och andra källor15. Avsnittet ger således ingen hel- täckande bild av utvecklingen i de olika regionerna. Närmare tre fjärdedelar av världens fattiga lever i . En mycket snabb samhällsförändring pågår i ett flertal länder i Sydost- asien och fattigdomen har minskat kraftigt och snabbt i många län- der. Med de ekonomiskt framgångsrika tigrarna (, m.fl.) som förebild har marknadsekonomiska reformer genomförts i många länder. Skillnaderna inom regionen är dock mycket stora. Demokratiska strukturer finns i flertalet länder men ekono- miska, politiska, religiösa och etniska motsättningar bromsar ut- vecklingen. Den skeva inkomstfördelningen utgör ett allvarligt problem i flera länder, och den är ett potentiellt hot mot nya de- mokratier. Den omfattande diskrimineringen av kvinnor är i många länder även ett avgörande utvecklingshinder. Olösta väpnade kon- flikter präglar flera områden och såväl narkotikahandel som terro- rism återstår att stävja i flera regioner. I överskuggar den pågående konflikten mellan och dess grannländer alla utvecklingssträvanden. Den snabbt ökande spridningen av hiv/aids kan innebära att sjukdomen når liknande epidemisk omfattning i 15 Bigsten och , 2000¸ , 2000b, UD, 2000, Skr1996/97:2, 1996/97:169, 1997/98:76, 1997/98:122, UNDP, 2001, Sidas, och de regionala utvecklingsbankernas hemsidor etc. När det gäller utvecklingen i se bl. a SOU 2000:122. En rättvisare värld utan fattigdom som i södra . Fattigdom, befolkningsökning och svaga poli- tiska institutioner gör det svårt att ta miljömässiga hänsyn. Den ofta höga befolkningstätheten leder till stort och växande tryck på skogar, mark- och vattenresurser. Frånvaron av strikta miljökrav på industriproduktionen leder parallellt till en snabb ökning av mäng- den avfall och restprodukter. Städernas tillväxt medför nya stora miljöproblem. Bristen på färskvatten är ett tydligt hinder för ökad livsmedelsproduktion och ett snabbt växande problem i många områden. Regionen har redan förlorat uppåt av sina vildmarks- områden på grund av jordbrukets expansion, utbyggnaden av infra- struktur och avskogning16. förväntas gå om OECD-län- derna som världens största källa till växthusgaser inom en 15-årspe- riod. Länderna i har efter självständigheten drabbats av kraftiga ekonomiska bakslag inte minst beroende på låga oljepri- ser och dåliga ekonomi17. är fattigare än . har stora ekonomiska och politiska förändringar ägt rum. Demokratin har förstärkts i många länder. Flerpartival har hållits i över 35 länder och flera inbördeskrig har nått sitt slut. Apartheids fall i har ökat förhoppningarna om att ett nytt kapitel i historia påbörjats. har allt fler stater i gått från en- partisystem till flerpartisystem. En ny generation präglar också den privata sektorn och den akademiska världen. Kvinnors röster har börjat få större genomslag. Allt fler afrikanska ledare är väl med- vetna om de utmaningar de står inför och det finns en växande vilja att hantera dessa på ett framsynt sätt18. En demokratisk och ekono- misk utveckling har emellertid bromsats upp i flera länder av pågå- ende väpnade konflikter. Dessa konflikter präglar omvärldens bild av den afrikanska kontinenten. Epidemiska sjukdomar utgör ett avgörande utvecklingshinder. Hiv/aids har blivit en av ödesfrågor med allvarliga ekono- miska konsekvenser . I många länder är av befolkningen hivsmittad. befinner sig i en period av mycket snabb urbanisering. Skövlingen av naturresurserna inne- bär ett allvarligt hot mot ekonomiska och sociala utveck- ling. Skogarna har decimerats som en följd av icke 16För en utförlig beskrivning av utvecklingen i se Kokko m.fl., 2001 18Skr 1997/98:122 En rättvisare värld utan fattigdom hållbara skogsbruksmetoder och timmerkoncessioner. Därtill kommer att fattiga människor ofta tvingas överutnyttja skogs-, mark-, kust- och färskvattenresurser för att överleva. I och med att naturresursbasen urholkas förstärks fattigdomens grepp. Skogs- och jordförstöringen ökar risken för torka och förvärrar konse- kvenserna av torkperioder. Detta är speciellt allvarligt i de områden som redan lider av vattenbrist. I har demokratiska val hållits i samtliga länder i regi- onen , och militärens roll har minskat betydligt. Den ekonomiska utvecklingen i har under det senaste årtiondet varit relativt stabil, men många länder dras med stora skuldbördor. Den ojämna fördelningen av resurser hämmar en demokratisk utveckling och bidrar till kriminalitet. Kriminaliteten kring narkotikahandeln växer ständigt och utgör ett allvarligt utvecklingshinder för den andinska delen av . De växande miljonstäderna har stora problem med förorenad luft och avfallshantering. Många växt- och djurarter i regn- skogar är hotade. Miljöförstöringen får allvarligast konsekvenser för de fattiga i regionen. Kvinnor är starkt underrepresenterade i parlament och kommunstyrelser. Utbildningsnivån i har höjts, men de allra fattigaste i regionen saknar ändock ofta en bra grundutbildning. Många länder i saknar dess- utom en effektiv förvaltning, vilket bidrar till korruption och nepotism. Militärens roll i har beskurits och den medbor- gerliga kontrollen över staten har stärkts. De grundläggande hind- ren för regionens utveckling är den ojämlika fördelningen av politiskt inflytande och av ekonomiska resurser. Den inverkar också negativt på sådant som hälsotillstånd, utbildningsväsende, brottslighet och våld. Könsdiskrimineringen är stark. Exploate- ringen av miljön, det koncentrerade jordägandet och en snabb befolkningsökning, leder till avskogning, erosion och försämrad tillgång på färskvatten. Alla dessa faktorer bidrar också till att öka sannolikheten för och sårbarheten vid katastrofer. Variationerna är mycket stora inom regionerna. De allra fatti- gaste länderna, de s.k. MUL-länderna19 har successivt marginalise- rats. Många av dessa länders utvecklingsansträngningar hämmas av mycket ofördelaktiga förutsättningar när det gäller geografi, klimat 19 Minst utvecklade länderna En rättvisare värld utan fattigdom och förekomsten av tropiska sjukdomar. Dessa faktorer har avgö- rande betydelse för utvecklingen20. Befolkningen i de s.k. torrområ- dena (dry lands) upplever särskilda problem i form av låg avkast- ning inom jordbruk och boskapsskötsel, bristfällig infrastruktur, etc. Befolkningen i torrområdena beräknas totalt uppgå till 900 miljoner människor och bland dessa återfinns sålunda en majoritet av de extremt fattiga i dagens värld. 1.5Det behövs en human globalisering Begreppet globalisering används i debatten som ett slags paraply- begrepp, en beskrivning av en rad olika företeelser. Globalisering avser något mer än internationalisering. Internationalisering syftar på tillväxten av länkar, kontakter och flöden mellan nationer. Glo- balisering avser skeenden och tillstånd där allt fler ekonomiska och politiska beslut fattas på en global nivå och nationsgränserna har förlorat sin betydelse. I den dagliga debatten används dock termen globalisering för en rad företeelser som snarare är att betrakta som internationalisering, och ibland även för processer som snarare är nationella – t.ex. nationella beslut om liberalisering och privatise- ring. Debatten om globaliseringen färgas också av att termen av vissa används som en beskrivning av ett skeende, medan den av andra används som ett önskvärt eller icke önskvärt recept. En rad företeelser brukar innefattas i begreppet globalisering. Fem som ofta nämns är: N Snabb förändringstakt. Hastigheten i den nuvarande förändringen – från industrisamhälle till den nya ekonomin21 - överträffar enligt många bedömare hastigheten i all tidigare teknisk och ekonomisk utveckling. Uppskattningar ger vid handen att den samlade mäng- den kunskap i våra samhällen, som tidigare ökade , fördubblas ungefär . Hastigheten har sitt ursprung i den snabba innovationstakten inom forskning och utveckling. Detta har lett till ett mycket starkt förändrings- tryck på institutioner och olika aktörer, där aktörer som har den mest utvecklade förmågan att anpassa sig till nya förutsättningar snabbt får ett försprång. Många bedömare anser att denna utveck- 21Begreppet en ny ekonomi belyser det faktum att förutsättningarna skiljer sig starkt från industrisamhällets. En rättvisare värld utan fattigdom ling gynnat privata företag och det civila samhället på bekostnad av regeringar och internationella organisationer. N En teknikrevolution. IT-utvecklingen påverkar varje sektor i våra samhällen och leder generellt till starkt ökad produktivitet i eko- nomin. Värdeskapandet per individ i den nya ekonomin ökar snabbt vilket leder till ökande skillnader i inkomst- och ersätt- ningsnivåer mellan olika sektorer i ekonomin, mellan länder med god tillgång till kunskap och kompetens och länder som saknar detta samt mellan olika grupper av individer. För dem som har till- gång till den nya tekniken öppnas oanade möjligheter. För dem som står vid sidan av är utsikterna däremot dystra. Tillgången till informations- och kommunikationstekniken (ICT) har ökat snabbt. Internet är en relativt ny företeelse. Närmare 500 miljoner människor är anslutna, det stora flertalet dock i OECD-län- derna. ICT expanderar oerhört snabbt. Den kommersiella kraften i Internet är framträdande och leder till helt nya former för mana- gement, organisation, handel och distribution. Regioner som sak- nar tillgång till och kompetens att hantera den nya tekniken mar- ginaliseras snabbt. Övergången till ett informationssamhälle, där information och kunskap blir allt viktigare faktorer, innebär nya och ökade möjligheter för demokrati och rättvisa. Förutsättningen är dock att alla människor har tillgång till den nya tekniken och tillgång till god utbildning. Om inte så sker hotar en ny form av analfabetism. N En gemensam värdegrund. Globaliseringen skapar nya och utökade valmöjligheter och medför att en gemensam värdegrund som demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och jämställdhet kan spridas. Demokratins möjligheter att förändra maktförhållanden till de fattigas fördel har förstärks. En fredlig global världsordning förutsätter existensen av en transnationell gemensam värdegrund, och globaliseringen bidrar till att stärka denna och det civila sam- hället. Fackföreningar får ett allt starkare globalt medlemskap och växer i styrka. Den nya tekniken har lett till att många människor får tillgång till information som varit utom räckhåll. Kun- skapen om mänskliga rättigheter ökar, och därmed också kraven på regeringar att säkerställa att dessa uppfylls. N Internationaliseringen och avreglering av kapital och handel. Privata företag har verkat över nationsgränserna under många , och det finns perioder under början av då tillväxten i handel och utländska investeringar var större än den varit . En mycket viktig skillnad är dock för- En rättvisare värld utan fattigdom ändringen i de internationella flödenas karaktär. verkar med en mycket mer utvecklad och djup integ- ration, där produktionen kan spridas bland ett stort antal länder – en process som underlättats av teknikutveckling, låga transport- kostnader och avregleringar. N Migration och urbanisering. Globaliseringen förknippas även med en ökad rörlighet för människor till städer och mellan länder. De ökande absoluta skillnaderna i levnadsvillkoren mellan fattiga län- der och höginkomstländer har bidragit till nya migrationsström- mar. Strömmarna påverkas också av sociala och politiska krafter. Globaliseringen beskrivs således som ett nät av sammanbundna processer. En effekt är att världen har krympt och att medveten- heten ökat om vad som sker i världens olika hörn. Globaliseringen uppfattas ofta som en ny och svårkontrollerad process. Det som sker är dock ett led i en mycket lång historisk utveckling och ett resultat av en serie medvetna beslut. Det är där- med också en process som även fortsättningsvis kan påverkas av politiska beslut. Globaliseringen är en i grunden positiv process som rätt använd kan hjälpa oss förverkliga målen om en rättvisare, fred- ligare och tryggare värld. Motsatsen, dvs. isolering och brist på öppenhet, leder till långsam utveckling eller stagnation, vilket historien ger oss många exempel på. Men globaliseringen av är inte global. Verkligheten är att flera miljarder människor inte kan eller bereds möjligheter att delta i detta samspel. Utanförskapet handlar inte bara om fattiga länder och människor i syd, utan det handlar även om grupper inom den rikare världen. Riskerna för att stora grupper och regioner på grund av bristande kapacitet och kompetens marginaliseras är stora. Globaliseringen öppnar, tillsammans med en fortsatt tillväxt, stora möjligheter för mänskligheten. Den globaliserade världen karaktäriseras av att teknikutvecklingen har möjliggjort allt snab- bare flöden av kapital, varor, människor och idéer. Men den in- rymmer också stora risker och problem och många hinder finns för utvecklingen. Kunskapen om globaliseringens effekter på den in- formella ekonomin och på fattiga människor i utvecklingsländer behöver förstärkas. Marknadens osynliga hand måste komplette- ras med ökad kunskap, klok politik och internationella regelverk för att vi skall få en human globalisering som bygger på respekt för människovärdet, solidaritet och insikt om ömsesidigt beroende. En rättvisare värld utan fattigdom 1.6Möjligheterna är större än någonsin Världen är rikare än den någonsin har varit, och det finns ett utrymme som aldrig förr att utrota fattigdom och uppfylla löftena i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter – frihet från fruktan och frihet från nöd. Globaliseringen öppnar nya möjlighe- ter att lösa problem med orättvisor och fattigdom genom handel, ny teknik och ökad medvetenhet om och respekt för gemensamma värden som demokrati och mänskliga rättigheter. Det polarisering har släppt som det efter händelserna , 2001 är svårare att förutsäga om nya polariseringar kommer att uppstå. Det finns dock en politisk enighet på internationell nivå i många av de stora och svåra frågorna och en gemensam plattform att agera utifrån. En internationell samsyn om vilka åtgärder som krävs för utveckling har vuxit fram. Denna samsyn och utvecklingen av en gemensam global värde- grund utgör kraftfulla redskap i kampen mot fattigdom, orättvisor och terrorism. Den finansiella integrationen skapar stora möjligheter till ökad välfärd. En öppen handel som omfattar alla länder och som följer rättvisa regler är ett kraftfullt instrument för att åstadkomma till- växt. För att nå dit krävs att världens rika länder öppnar sina mark- nader för varor från de fattiga länderna och ger stöd till kapacitets- uppbyggnad på handelsområdet, så att de fattiga länderna får reella möjligheter både att delta i själva handelsutbytet och vara med och utforma de internationella spelreglerna. Teknologin har genom historien varit ett mycket kraftfullt verk- tyg för utveckling och fattigdomsbekämpning vilket gäller även . Teknologiklyftan kan minskas om de nya teknikerna hanteras rätt. Stimulans behövs för att skapa och sprida den teknologi som är nödvändig för fattigdomsbekämpning. Informationstekniken skapar både nya möjligheter att sprida kunskap och erbjuder ökade möjligheter på olika områden att lösa problem i nya och mer effek- tiva former. Internet kan också vara ett sätt att knyta kontakt med likasinnade och därmed stärka opinionsbildningen i ett land. För- bättrad information och kommunikation är viktiga medel för att stärka demokratin. Nya internationella initiativ behövs dock för att kanalisera ny teknik till de mest angelägna behoven för världens människor och där den behövs mest. Erfarenheterna visar att satsningar på ökad jämställdhet och på barns utveckling ger avsevärda och otvetydiga effektivitetsvinster. En rättvisare värld utan fattigdom Det finns också en växande samsyn om att en investering för att öka människors kunskap och hälsa är en investering i utveckling. Därmed ökar möjligheterna för att sådana investeringar skall prio- riteras av dem som ansvarar för utformningen av den ekonomiska politiken. har den optimism som rådde efter det slut på många håll kommit att ersättas av välgrundade farhågor . Många hinder för att effektivt bekämpa fattigdomen finns både i de rika och fattiga länderna. För den rika världen gäller det att mobilisera en politisk vilja och avsevärt större resursöverfö- ringar. Den måste också kraftfullt verka för att utvecklingsländer- nas marknadstillträde till de rika ländernas marknader markant för- bättras. är det långt kvar innan de fattiga ländernas skulder undanröjts som hinder för utveckling. Återbetalning på lånen och ränteutgifter är i flera länder så omfattande att satsningar omöjliggörs. Klyftorna inom många samhällen ökar. Feodala strukturer, kor- ruption och vissa statsledningars inriktning mot att enbart gynna sig själva och sin klan eller familj förhindrar utveckling och perma- nentar fattigdomen i många länder. De djupa orättvisorna driver fram regionala och lokala konflikter som förstärker fattigdomen ytterligare och driver människor på flykt. Orättvisor bygger under religiösa och etniska motsättningar som i ökande grad bidrar till att skapa och förvärra konflikter. Vid sidan om rena krigshandlingar, med alla dess förödande konsekven- ser i ett antal konflikthärdar, undergräver sådana motsättningar i många sammanhällen den sammanhållning och tolerans som är en förutsättning för ekonomiska framsteg och en demokratisk ut- veckling. Det kombinerade trycket av fattigdom, befolkningstillväxt och miljöförstöring leder till stora utmaningar för människors livsme- delssäkerhet22 och jordbrukets utveckling i stora delar av den värl- den. Den vitt spridda uppfattningen att svält i världen främst orsa- kas av naturkatastrofer och krig skymmer det faktum att det är den 22 Begreppet livsmedelssäkerhet används i detta betänkande endast i betydelsen säker tillgång på livsmedel. En rättvisare värld utan fattigdom