sou · GPB370d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Det borde vara lättare att få använda bemyndigandet för bona fide personer, där ambassaden vet att pengarna kommer att betalas tillbaka inom 2–. Sådana problem har personalen bara kunnat lösa genom att bistå med kortare lån ur egen ficka. I övrigt har många utlandsmyndigheter synpunkter på beloppet som är högst . På frågan om nivån är tillräcklig har 17 myndigheter (inklusive KSA) svarat nej medan övriga svarat ja. 7 myndigheter anser att nivån är alldeles för låg medan 10 anser att den är lite för låg. Skälet till att man anser att nivån är för låg är att beloppet inte räcker till en biljett hem från vissa länder utanför . Omfattningen av den konsulära biståndsverksamheten vid utlandsmyndigheterna 5.15Garanti för betalning av sjukvårdskostnader En utlandsmyndighet kan i brådskande fall utan att begära yttrande från UD lämna garanti för betalning av sjukvårdskostnader om den sjuke är svensk medborgare, om hans eller hennes vårdbehov är akut och garantin en förutsättning för att vård ska kunna erhållas. Bemyndigandet har använts av 20 myndigheter. Ett par myndigheter uppger att de använt det (4 gånger och 3 gånger). Det har rört sig om akuta fall av fysisk eller psykisk sjukdom eller olyckshändelser där en garanti krävts för att den drabbade skulle få vård. I några fall har ambassaden gått i god för att kostnaderna ska täckas av SOS–International (se kap.23.9). Kostnaderna har i några fall varit mycket höga. Någon garanti borde inte behöva ställas inom EU men ambassaden i uppger att man ofta måste ge en muntlig eller skriftlig garanti för betalning vid akut sjukdom, t.ex. i ärenden med SOS–International eller där E 111-blanketten kan användas. 5.16Utlandsmyndigheternas samarbete med UD Samtliga utlandsmyndigheter som svarat på frågan anser att sam- arbetet med den konsulära enheten på UD (UD-KC) fungerar utmärkt (44) eller bra (33). Ingen myndighet har svarat mindre bra eller dåligt. Personalen på den konsulära enheten uppskattas överlag av utlandsmyndigheterna. Bland synpunkterna på vad som skulle kunna förbättras finns t.ex.: en enklare och mer uppdaterad tillgång till kravlistan (), det vore bra med ett klart andrahandsansvar () och större självständighet för ambassaden (). 5.17Samarbetet med myndigheter och andra i verksamhetslandet 31 myndigheter uppger att de har stor erfarenhet av samarbete med myndigheter, vårdinrättningar eller organisationer i verksam- hetslandet i biståndskonsulära frågor medan 42 svarar ja, liten erfarenhet och 10 inget samarbete alls. Omfattningen av den konsulära biståndsverksamheten vid utlandsmyndigheterna Goda relationer till myndigheter, vårdinrättningar, frivillig- organisationer, polis etc. i vistelselandet är viktigt för det konsulära biståndsarbetet. Möjligheterna att upprätta ett fungerande samarbete med myndigheter och andra organ varierar kraftigt mellan länderna. 19 myndigheter uppger att samarbetet fungerar utmärkt, 46 bra, 9 mindre bra och en () dåligt. Bland svårigheterna i samarbetet märks språkproblem. Brist på fungerande administration är en annan svårighet i samarbetet med inhemska myndigheter. För utlandsmyndigheter med många konsulära biståndsfall är det nödvändigt att bygga upp så goda relationer och personliga kontakter som möjligt med inhemska myndigheter och vårdinrätt- ningar och ett brett kontaktnät. På frågan om vilka man samarbetar med svarar ambassaden i : Alla: ministerier, sjukhus, polis, hamnmyndigheter, domstolar, flyg- platser, resebyråer, begravningsbyråer med mera. Och ambassaden i : Polisen, sjukhus, psyket, specialistsjukhus inom psykiatrin (sluten vård), socialvårdare, fängelser plus socialassistenter där, härbärge för uteliggare (Röda korset, ). 5.18Förslag och idéer från utlandsmyndigheterna om hur de konsulära biståndsärendena ska kunna lösas enklare Flera utlandsmyndigheter anser att en obligatorisk reseförsäkring bör införas och att denna ska ingå i biljettens pris. Några myndig- heter anser att det vore lämpligt att dra in passet till dess att biståndstagaren betalat tillbaka biståndet. Bättre och tydligare information om vad en resenär kan och inte kan få hjälp med av en svensk utlandsmyndighet och om behovet av reseförsäkring m.m., efterlyses av flera myndigheter. Några tycker också att myndigheterna borde få större möjligheter att själva besluta om bistånd för hemresa. Andra förslag är att UD:s handböcker bör skrivas om lite oftare samt att information om vad som gäller i t.ex. skrifterna Omfattningen av den konsulära biståndsverksamheten vid utlandsmyndigheterna Samhällsguiden och Vår Trygghet bör finnas på varje utlands- myndighet. 5.19Statistik över konsulärt biståndsarbete under en månad 40 utlandsmyndigheter har skickat in statistikblanketter för mät- perioden –. Ambassaden i har påpekat att det var lågsäsong för turismen . Efter- som ambassaden i är en av de myndigheter, som är mest belastad när det gäller konsulära biståndsärenden, har kommittén därför bett att redovisa ärendena även under en annan mät- period, nämligen den 7–. Vissa ambassader har också skickat in statistikblanketter som förts av honorärkonsulaten i landet. En förteckning över de myndigheter och honorärkonsulat som skickat in statistik- blanketter finns som bilaga 5. Övriga myndigheter har inte haft några ärenden under mät- perioden eller har av olika anledningar inte kunnat fylla i blanketterna. Under den mätperiod som valts var belastningen ovanligt låg på flera myndigheter p.g.a. av lågsäsong när det gäller turismen. 16 myndigheter ansåg att belastningen var ovanligt låg. En myndig- het () har uppgivit att man hade en ovanligt hög belastning medan övriga (20) ansåg att man hade en normal arbetsbelastning. Flera utlandsmyndigheter har särskilt påpekat att de har många andra typer av konsulära ärenden än rena biståndsärenden, t.ex. pass och visum, vilket gör att redovisningen för deras del kan verka missvisande. Dessa ärenden omfattas inte av kommitténs uppdrag. Totalt har 1 155 blanketter lämnats in. Många av blanketterna är ofullständigt ifyllda. Vissa slutsatser kan ändå dras av under- sökningen. I bilaga 6 finns diagram som visar: åldersfördelningen samt fördelningen på kön av de personer som sökt ekonomiskt bistånd, hur många av de biståndssökande som är bosatta i landet, hur många som är svenska medborgare, hur många som är kända av ambassaden eller konsulatet samt tidsåtgången för enstaka biståndsärenden. Omfattningen av den konsulära biståndsverksamheten vid utlandsmyndigheterna När det gäller fördelningen på kön bland de biståndssökande kan man konstatera att flertalet, , är män, är kvinnor och i av fallen har kön inte angivits. När det gäller åldern är fördelningen följande: I av fallen har någon ålder inte angivits. Det var alltså relativt få ungdomar och äldre som ansökte om bistånd jämfört med . På frågan om den biståndssökande var bosatt i det land där han eller hon ansökte om bistånd var det förvånansvärt många som var det: . Av dem som var bosatta i landet var . Förklaringen torde ligga i att även honorärkonsulaten i , där det bor många svenska pensionärer, är med i redovisningen. Flertalet var svenska medborgare: . Det var som inte var svenska medborgare och som hade dubbelt medborgarskap. Av dem som hade dubbelt medborgarskap var de flesta mellan 25–. I av fallen har någon uppgift om medborgarskap inte lämnats. Nästan hälften av de biståndssökande var inte kända av utlands- myndigheten , medan var kända . I flertalet fall () var det fråga om den första kontakten som biståndssökanden tagit med utlandsmyndigheten under mät- perioden. I av fallen hade personen varit i kontakt med ut- landsmyndigheten . I några fall () hade personen kontaktat utlandsmyndigheten fler än 10 gånger , i av fallen rör det sig om 6–10 kontakter och i om 1–5 kontakter i samma ärende . I ett fåtal ärenden har det alltså rört sig om ett stort antal samtal eller besök i samma ärende . Siffrorna är dock osäkra eftersom det i av fallen inte angivits hur personen varit i kontakt med ambassaden eller konsulatet. När det gäller ungefärlig tidsåtgång per kontakt kan man konstatera att det i flertalet fall () rörde sig om 1–och i 16–. Det var få fall som tog mer än en Omfattningen av den konsulära biståndsverksamheten vid utlandsmyndigheterna Några få fall tar att handlägga. Två fall har tagit . Vad är det för typ av hjälp personerna har ansökt om? Det stora flertalet fall, , handlade om allmän rådgivning och/eller hjälp till självhjälp. De personer som kontaktat ambassaden eller konsulatet har an- sökt om tillfälligt ekonomiskt bistånd för: hemresa (), sjukvård (), hemtransport av sjuk () och annat ändamål (). I av fallen har det rört sig om personer med psykiska problem. Av dessa var flertalet mellan 25–. I av fallen handlade det om personer med missbruksproblem. Det kan ha rört sig om samma personer som både haft psykiska problem och missbruksproblem. av fallen avsåg försäkringsärenden, dvs. den bistånds- sökande hade en reseförsäkring. Det generella bemyndigandet har använts i av fallen. Bara i 1 fall har man använt sig av det generella bemyndigandet för betalning av kostnader för sjukvård. Hjälp med överföring av pengar har lämnats i av fallen. Bistånd vid dödsfall har lämnats i av fallen, varav fler- talet avsåg begravning i . De kontakter som gällt bistånd i brottmål respektive till frihets- berövade har avsett: besök av frihetsberövade i och bistånd till kostför- stärkning i av fallen. av fallen har gällt bistånd till försvarare eller tolk. I av fallen har det rört sig om kontakt med anhöriga och/eller vänner och med försvarare och i kontakt med lokala myndigheter. I av fallen har kontakten avsett bistånd till brottsoffer. av fallen har rört efterforskning och hantering av Bistånd har i ett fall lämnats till en medborgare i ett annat EU- land och i ett fall till en medborgare i eller . Omfattningen av den konsulära biståndsverksamheten vid utlandsmyndigheterna Resultatet av ambassadens i mätning den 7– I mätningen deltog även honorärkonsulaten i , och på , , och . Mät- ningen skedde den 7–, då turistsäsongen just börjat. Redan under denna hade ambassaden och kon- sulaten många arbetsamma och tidskrävande ärenden och många telefonsamtal med förfrågningar m.m. Totalt insändes 63 statistik- blanketter. Mätningen i visar på samma tendens som framkommit vid mätningen vid andra utlandsmyndigheter –. 6Konsulärt biståndsarbete på fem utlandsmyndigheter I kommitténs uppdrag ingår att beskriva verksamheten vid några av de utlandsmyndigheter som är mest belastade vad gäller konsulära biståndsärenden. För att få en så god bild som möjligt av arbetet med det konsulära biståndet på utlandsmyndigheterna har kom- mittén besökt ambassaderna i , , , och . Under besöken har samtal förts med de konsulära hand- läggarna, myndighetscheferna, honorärkonsuler, polissambands- män, andra europeiska länders konsuler m.fl. och besök har gjorts på fängelse och häkten i och på vårdhem i . Kommittén har också träffat representanter för SKUT (i utlandet) vilket redovisas i kapitel 20.3. En förteckning över de personer som kommittén samtalat med finns i bilaga 7. De besökta ambassaderna har också svarat på den enkät som skickats ut till samtliga ambassader och karriärkonsulat. Följande fram- ställning bygger till någon del på enkätsvar men framför allt på kommitténs iakttagelser och samtal på plats. De fem utlandsmyndigheter som utredningen har besökt arbetar under olika villkor. För det konsulära biståndsarbetet är det av stor betydelse om man befinner sig inom EU där alla har rätt till vård på samma villkor som landets egna medborgare eller i ett land som , med vilket inte har något avtal om social trygg- het. Avståndet till spelar också stor roll för möjligheten att snabbt transportera hem sjuka personer. I ett land med ett språk som förstås av få svenskar och där få talar engelska, är det svårare för nödställda resenärer att själva lösa sina problem när de blivit bestulna eller av andra skäl behöver ta kontakt med myndigheter Konsulärt biståndsarbete på fem utlandsmyndigheter I viss mån söker sig också olika sorters resenärer till de fem olika resmålen. Antalet bosatta svenskar som ansöker om konsulärt bistånd varierar. Ändå finns det stora likheter i beskrivningarna av de problem som personalen vid utlandsmyndigheterna möter: Gemensamt för samtliga besökta utlandsmyndigheter är att de ger bilden av en växande och alltmera självständig och kompetent skara resenärer som med hjälp av mobiltelefoner och snabb penningöverföring klarar sig själva eller med bara hjälp till självhjälp från ambassad- erna. Även om ofta bara mindre insatser krävs av utlandsmyndig- heterna i varje enskilt fall så tar det ändå mycket tid eftersom det rör sig om många fall. En viss procent av resenärerna kommer alltid att bli bestulna på pass och pengar och behöva visst bistånd på svenska utlandsmyndigheter. Olyckor med inblandade svenskar blir flera ju fler svenskar som rör sig ute i världen. Den ökande rörligheten har också inneburit att allt flera svenskar bosätter sig utomlands. Inte alla är medvetna om innebörden av detta. Även de som är utskrivna ur svensk försäkringskassa efter att ha bott utomlands , är ofta svenska medborgare. I kraft av sitt medborgarskap ställer de krav på utlandsmyndigheterna som dessa dock har små möjligheter att motsvara eftersom huvudprincipen är att bosättning i är en förutsättning för rätt till bistånd. På utlandsmyndigheterna kan man ibland mötas av förvåning från vistelselandets myndigheter över att ett rikt land som inte bättre tar hand om sina egna medborgare. Parallellt med tendensen att allt flera resenärer blir allt vanare och mera kompetenta att klara sig själva, finns den rakt motsatta. En växande skara av nästan helt hjälplösa, förvirrade personer i behov av stöd och hjälp söker sig till utlandsmyndigheterna i tron att de där kan få samma stöd som de har rätt till i sina hem- kommuner. De behöver ofta akut omhändertagande och måste då hänvisas till den vård som kan erbjudas i det land de befinner sig, vilken oftast inte alls liknar den som de är vana vid. Hem- transporten försenas av ett utdraget sökande efter finansiärer efter- som dessa resenärer ofta saknar försäkring. Finns det anhöriga som kan betala? Kan hemkommunen betala? kan situationen förvärras. Det inträffar att socialt utslagna personer lägger sig att sova på ambassadens eller konsu- latets trappa och många konsulära handläggare har i varje fall någon Konsulärt biståndsarbete på fem utlandsmyndigheter gång tagit pengar ur egen ficka för att en nödställd svensk ska få något att äta. Till detta kommer en kvardröjande föreställning hos resenärerna om att en svensk utlandsmyndighet alltid bistår med pengar till hemresa och att man som svensk har rätt att kräva långtgående hjälp och service från en ambassad eller ett konsulat. På ambassaden i är konsulärt bistånd en mycket väsentlig del av den totala verksamheten. i genomsnitt beräknar man går åt till konsulära biståndsfrågor. Antalet personer som söker bistånd ökar stadigt; från 140 personer –1997, 1998–1999 till 1999–2000. Ca 170 000 svenskar besökte . Turismen från ökar . är ett stort turistmål även för andra europeiska länder. besöktes av 375 000 tyskar, 425 000 britter, 78 000 danskar och 55 000 norrmän. De konsulära biståndsärendena är inte bara många, de är också ofta mycket komplicerade och svårlösta. Det faktum att en så stor grupp turister reser till ett utomeuropeiskt land med vilket saknar avtal om social trygghet och vars språk mycket få svenskar behärskar, ger i sig upphov till en rad problem. Trots det klarar sig de allra flesta i den stora gruppen resenärer själva. De billiga resorna och låga priserna gör att blir tillgängligt för en grupp resenärer med psykiska och sociala problem. Erfarenheten på ambassaden är att många av de biståndssökande reser för att komma bort från en ensam och trist tillvaro i , ibland också i jakt på lättillgängliga droger och sex. I värsta fall saknar de både reseförsäkring och ett fungerande kontaktnät hemma som kan hjälpa till om någonting händer. Principen om hjälp till självhjälp är svår att tillämpa när det gäller många av de biståndssökande i . De beskrivs av ambassadens handläggare som i det närmaste hjälplösa. De kan inte på egen hand fylla i en enkel blankett än mindre sköta överföring av pengar via Western Union. De måste följas till flygplatsen och eskorteras genom passkontroll och bagagekontroll för att komma på rätt flygplan hem. Många är förvirrade och nedgångna av alkohol och droger. På ambassaden i finns en lokalanställd konsulär hand- läggare med socionomexamen vilket är till stor hjälp vid hanter- Konsulärt biståndsarbete på fem utlandsmyndigheter ingen av de många biståndssökande med sociala och psykiska pro- blem. Den konsulära jourverksamhet som finns på ambassaden anlitas ofta för utfärdande av provisoriska pass till resenärer, vid olycksfall eller annat. Det är vanligt att personalen vid ambassaden blir upp- ringd mitt av t.ex. UD i i konsulära ärenden. Resenärer som fått pengar till hemresebiljett överfört till sig från anhöriga måste ofta följas till flyget eftersom villkoret är att inga pengar får betalas ut till den biståndssökande. Ambassadens personal måste försäkra sig om att pengarna går till hemresebiljett och att resenärens böter för att ha stannat i landet längre än tillåtet (overstay) betalas på flygplatsen. Resenärer med psykiska problem Inte bara svenska ambassadens konsulära handläggare utan också konsuler från andra EU-länder, rapporterar ett växande problem i med resenärer som har psykiska problem. Tyska ambassaden bistår, enligt den tyske konsuln, ca 100 psykiskt sjuka resenärer . Deras problem förvärras ofta, enligt konsuln, av att de dricker mycket alkohol. För att kunna agera och få dem hemtransporterade även om de själva motsätter sig det har personal på tyska ambassadens ibland tagit på sig att bli gode män för en- skilda resenärer. Det förekommer också att utlänningar med psykiska funktionshinder begår brott och döms till fängelse. Den brittiska konsuln säger sig känna till i varje fall två brittiska med- borgare som sitter i fängelse i , trots att de egentligen borde vara på mentalsjukhus. Den holländska konsuln har märkt att just de psykiskt sjuka resenärerna, trots ofta svåra upplevelser i , har en tendens att komma tillbaka, kanske beroende på att anhöriga uppmuntrar dem att resa bort eftersom de själva behöver vila från ansvaret. Förvirrade och desorienterade resenärer löper väsentligt större risk än andra att hamna i farliga situationer. De minns ofta inte var de bor, kan inte hitta sina saker och blir mycket oroliga när de inte kan kommunicera med omgivningen. Många upphör att ta sina mediciner eller stannar så länge att medicinerna tar slut. Det är vanligt att de inte har någon försäkring eller att den för- säkring de har inte gäller längre eftersom de varit borta . Toleransen mot avvikande personer är överlag stor i Konsulärt biståndsarbete på fem utlandsmyndigheter I enlighet med den buddhistiska traditionen och övertygelsen om att det goda du gör mot någon får du tillbaka försöker man överse med människors brister och låter dem vara som de är. Det är billigt att leva i och klimatet gör att man kan sova utomhus. Dock är risken för att utsättas för olika typer av brott stor. Honorärkonsuln i turistorten som också representerar och möter många resenärer som knappast vet i vilket land de befinner sig. En berusad och förvirrad person som rör sig i nöjesdistrikten och öppet viftar med stora sedlar löper stor risk att innan natten är slut bli antingen mördad eller rånad, enligt honorärkonsuln. Den som blir gripen av polis får tillbringa natten på cementgolvet bakom galler bland ett 40–tal andra gripna i polisarresten i . På honorärkonsulatet i möter man året runt nordiska medborgare med mer eller mindre allvarliga psykiska problem. Honorärkonsuln har svårt att se någon lösning på problemet. Enligt thailändsk lag kan psykiskt labila personer förhindras att resa in i landet. Möjligen kommer thailändska myndigheter att tillämpa denna lag för att förhindra personer som tidigare orsakat problem, från att resa tillbaka till . Om en turistort alltför mycket drar till sig personer med sociala och psykiska problem minskar den i attraktivitet för övriga turister. I finns offentliga mentalsjukhus som tar emot även ut- ländska patienter. Vården är billig (200 bath per dag dvs. ca ) och ålderdomlig och består av medicinering och elbehandling. Om en person blir intagen för somatisk eller psykiatrisk vård på sjukhus innan hans eller hennes visering har gått ut, men fortfarande vårdas långt efter det att viseringen gått ut, kan ambassaden göra en framställning till immigrationsmyndigheten i om befrielse från böter för overstay. har ambassaden efter stora ansträngningar lyckats få ja på de ansökningar man gjort. Den som blir intagen för vård efter det att viseringen upphört att gälla måste däremot alltid betala böter för overstay. Eftersom patienten inte talar samma språk som personalen upp- står lätt missförstånd och vården kan bli skrämmande för patienten även om personalen gör vad den kan för att hjälpa. Transporten hem till kan bli mycket dyrbar eftersom den ofta måste ske med eskort. En förvirrad person som måste ha eskort till kan få detta genom SOS–International eller Euro–Alarm om han eller hon har Konsulärt biståndsarbete på fem utlandsmyndigheter en giltig försäkring. Enligt SOS representant i ska det mycket till för att en person med giltig försäkring ska förvägras ersättning. Den resenär vars tillstånd att vistas i landet gått ut, får böta 200 bath per dag. 20 000 bath (ca ). Många kommer upp i denna summa. Den som inte kan betala och inte har pengar till hemresa tas till immigrationshäktet. Domstolen sätter oftast ned summan till 5 000 bath. För att bli utsläppt måste den häktade få ihop till dessa 5 000 bath plus pengar till hemresa. Man måste också kunna visa upp ett giltigt resedokument. Böterna avskrivs med 70 bath per dag. Hur länge man måste sitta i immi- grationshäkte beror på hur snabbt man kan få släktingar, vänner eller andra att låna ut pengar till böter och hemresa. Erfarenhets- mässigt brukar de flesta lyckas till slut. Om inte kan ambassaden ge bistånd. På immigrationshäktet är förhållandena mycket primitiva. Bakom galler i stora burar med betonggolv vistas illegala immigranter från olika länder tätt tillsammans i hettan. Ambassadens konsulära handläggare besöker regelbundet de svenskar som sitter där. De frågar sig hur länge de ska låta dem som inte har medel att betala sina böter med, stanna kvar i immigrationshäktet innan de löser ut dem. Det händer att en person som lösts ut av ambassaden är till- baka i . I immigrationshäktet blandas människor från många olika länder. Illegala immigranter från och , ofta med barn som försökt tigga sig fram i , afrikaner och européer. Det finns exempel på personer som vistats i immigrations- häktet. En grupp på hundra afrikaner sitter här eftersom de saknar pengar till hemresa. En person som inte anses vara i akut behov av vård och som vistas illegalt i landet, sätts i im- migrationshäktet tills han eller hon kan betala böter och hemresa. Vid kommitténs besök fanns en svensk medborgare i immigrationshäktet. Konsulärt biståndsarbete på fem utlandsmyndigheter Förvirrade personer kan behöva eskort hem, vilket kan vara ett krav från piloten för att ta dem ombord på planet. Svensk social- tjänst eller psykiatri anser sig sällan ha resurser till detta. I stället har den enda läkaren bland de många sjuka, förvirrade och vårdbe- hövande på immigrationshäktet, som bedriver sin verksamhet med knappa medel från frivilligorganisationer, själv två gånger ställt upp och eskorterat svenskar till . Den ena betalade själv hennes eskort med sina pensionspengar. Den andra hade en försäkring men eftersom han tidigare vägrat att resa hem ersatte försäkringen endast den sjukes resa. Eskorten betalades av UD efter biståndsan- sökan.