sou · GPB384 · 2002-01-01 00:00:00 — Det är endast SVT som haft ett mer omfattande faktainriktat programutbud och nyheter särskilt riktade till barn. SVT:s inriktning mot nyheter och fakta har även successivt förstärkts . av TV3:s och Kanal 5:s utbud av barn- program bestod av fristående tecknade programblock. I SVT och dominerar s.k. ramprogram dvs. program med blandat inne- håll lett av en programledare. I SVT och TV4 dominerade som produktionsland av barnprogram medan svenskproducerade barnprogram var sällsynta i TV3 och Kanal . utgjorde inhemskt producerade barn- program dock en betydande del av såväl TV3:s som Kanal 5:s utbud. förekom det däremot i det närmaste inga svenskproducerade barnprogram i dessa kanaler. Närmare en fjärdedel av SVT:s utbud av barnprogram är producerat i . Efter är det i första hand och de nordiska län- derna som är stora produktionsländer. I TV4:s barnprogramutbud minskade andelen program producerade i kraftigt , medan och ökade sina andelar som produktionsländer. En påtaglig skillnad mellan SVT och TV4 var att produktionen var spridd på fler länder i SVT än i TV4. Huvuddelen av SVT:s barnprogram sändes på vardagar mellan –19. TV4, TV3 och Kanal sände barnprogram enbart . Enligt Mediamätning i Skandinavien AB:s (MMS) årsrapport över TV-vanorna i tittade under en genomsnittlig dag av TV-befolkningen () på TV. Svensken ägnade i genomsnitt och per dag åt att titta på TV vilket var längre än . TV4, och framförallt övriga kanaler, har mest bidragit till denna ökning. Enligt MMS:s mätningar ökar TV-tittandet successivt med ålder. Medan barn mellan såg på TV i och per dag var motsvarande tittartid och bland dem . Under samtliga veckans dagar når TV sin största publik under kvällstid mellan och 21.30. av TV- befolkningen ser på TV då. Det sena kvällstittandet har en större omfattning än under andra dagar. TV- tittande förekommer mest . De som hade tillgång till satellit-TV tittade något mer på TV än befolkningen som helhet. Överhuvudtaget har TV-tittandet en större omfattning bland dem som även har tillgång till andra kanaler än de tre markkanalerna SVT1, SVT2 och TV4. Inom den totala TV-befolkningen ägnades av tittartiden åt programmen i de tre markkanalerna, medan motsvarande siffra för dem med satellit-TV var . Detta innebär att markkana- lerna minskat sin tittarandel jämfört med . 6.5Barns tillgång till egna TV-apparater I forskarantologin och ungdomars välfärd från kommittén Välfärdsbokslut (SOU 2001:55) har man bl.a. undersökt materiella tillgångar bland 10–18-åringar. Undersökningen gäller barnens egna saker och inte hushållets. Det framkom vid undersökningen bl.a. att drygt hälften av alla tillfrågade hade egen TV. Tillgången till egen TV var störst bland barn till arbetare och företagare och steg med åldern. Resultatet av undersökningen i denna del var följande. SOU 2001:84 Det svenska TV-utbudet Tillgång till TV bland 10–18-åringar i procent Tjänsteman, medel/lägre Källa: Utdrag ur och förenkling av tabell 3:5 i Barn och ungdomars välfärd, s. 124- 125. För en komplett tabell hänvisas dit. 6.6Våldsskildringar i det svenska TV-utbudet Som tidigare nämnts har följt upp omfattningen av våldsskildringar i det nya TV-landskapet. publicerade en undersökning om föränd- ringen av s.k. våldsnyheter . Därefter publi- cerades en jämförande studie av våldsskildringar i sex svenska TV-kanaler. Slutligen publicerade en uppföljande undersökning som syftade till att pröva om resultaten från de tidigare studierna stod sig eller om situationen förändrats.53 Undersökningarna utgår från en definition av begreppet vålds- skildring som innebär att ett programbolag skildrar våld om någon eller några avsiktligt utför en handling som dödar, skadar eller till- fogar offer fysiskt lidande mot dess vilja, eller skadar föremål, eller visar konsekvenser av sådana handlingar som nämnts. Eftersom handlingen skall vara avsiktlig betraktas således inte skildringar av olyckor och katastrofer som våldsskildringar och inte heller s.k. strukturellt våld (samhälleliga maktstrukturer, fattigdom, förtryck osv.). Ett villkor är alltså att något av de element som nämns i definitionen skall framgå i bild. Som exempel nämns att en skild- ring av ett flyganfall som fäller bomber över en stad, utan att TV- tittarna får ta del av konsekvenserna av våldshandlingen utgör en våldsskildring i definitionens mening. En sekvens som innehåller bilder av avsiktligt dödade människor betraktas även det per defi- nition som en våldsskildring även om själva våldshandlingen inte skildras.54 undersökning av våldsskildringar i TV:s nyhetsprogram granskade våldsskildringarna i SVT2:s Rapport och heterna. Materialet bestod av Rapports huvudsändning under ett representativt urval av utspridda över 1979 och 1993. TV4 Nyheternas huvudsändning granskades endast under motsvarande veckor 1993. Undersökningsresultatet visade att Rapports inslag med våldsnyheter (verbala eller visuella våldsskildringar) hade ökat från . De visuella våldsskildringarna hade mer än fördubblats och upptog av 1993. Bilder av döda och svårt skadade offer hade blivit vanligare. Det kunde slut- ligen konstateras att det i fråga om våldsskildringar inte förelåg någon större skillnad mellan SVT2 Rapport och . undersökning som publicerades kartlade alla vålds- sekvenser som sändes i SVT1 och SVT2, TV3, TV4, Kanal och betalkanalen TV 1000. Samtliga pro- gram med undantag för nyhetsutbudet granskades från tidig mor- gon . Av undersökningsresultatet framgår att sju pro- 53 , , Våldsskildringar i TV-nyheter. Produktion, utbud, publik, Våldsskild- ringsrådets skriftserie nr 9, , 1994; Cronström, och , , – en studie av våld i sex svenska TV-kanaler, skrift- serie nr 14, 1996; Cronström, J, Gränslöst, skriftserie n 21, 1999. 54 Cronström, J, Gränslöst, s. 15. cent av all undersökt sändningstid utgjordes av våldssekvenser. av våldssekvenser registrerades sammantaget i de sex kanalerna. Våldssekvenser förekom i de flesta programtyper . Det förekom mest våldssekvenser i trail- rar, dvs. påannonser för kommande program, och fiktionsprogram. Fjorton procent av våldssekvenserna var tecknade. Skildringar av lättare skador var vanligare under morgontimmarna och förmid- dagarna, medan skildringar av grovt våld ökade . Efter förekom våldssekvenser med skildringar av grovt våld som mest intensivt. Skildringar av grovt våld förekom dock även tidi- gare i bl.a. trailrar för kommande program. TV 1000 hade mest sändningstid med våldssekvenser, följd av , Kanal och . SVT:s kanaler sände betydligt mindre program med våldssekvenser än de kommersiella kanalerna. TV4 var den kanal som förlagt störst andel av sända våldssekvenser . Enligt undersökningen kunde skillnaden mellan kanalerna bl.a. för- med deras programprofiler, närmare bestämt i andelen USA- producerade fiktionsprogram. Antalet trailrar spelade vidare en väsentlig roll som en förklaring till skillnaderna. I den senaste undersökningen som publicerades studerades innehållet i TV-utbudet i SVT1 och SVT2, TV4, TV3, Kanal och 1997. Resultatet av undersökningen visade att () av all sändningstid alltjämt utgjordes av våldssekvenser. av sändningstiden med våldssekvenser förekom i fiktionsprogram. Våldssekvenser i nyhetsprogrammen utgjorde av alla våldssekvenser på TV. Tecknade våldssekvenser utgjorde , medan vålds- sekvenser i trailrar upptog av samtliga våldssekvenser. Hälften av alla våldsskildringar var av det lättare slaget (örfilar och knytnävsslag), en fjärdedel visade svåra skador (blodutgjutelse, medvetslöshet och brutna ben) och en femtedel skildrade dödande. av alla våldssekvenser skildrade således vad som betecknades som grovt våld (svåra skador eller död/dödande). När det gällde de undersökta kanalernas våldsprofiler, dvs. andelen tid med våldssekvenser i förhållande till kanalens totala sändningstid (begreppet används för att kartlägga våldsskildringar i TV på en mer allmän nivå), konstaterade undersökningen att det fanns stora skillnader i presentation av våld mellan kanalerna. SVT:s båda kanaler sände minst tid med våldssekvenser och hade dessutom minskat andelen våldssekvenser sedan undersökningen 1995, medan TV1000 har den tydligaste våldsprofilen. Fördel- ningen av våldssekvenser i samtliga undersökta kanaler var följande. Andelen våldssekvenser i procent av sändningstid Källa: Cronström, , Gränslöst, 1999, skrift nr 21. av alla våldssekvenser i det samlade utbudet av fiktions- program kom från . I barnprogram registrerades cirka 500 våldssekvenser. Merparten av våldssekvenserna förekom i tecknade filmer och innehöll till största delen skildringar av lättare skador. Barnprogrammen i TV1000 och i TV3 innehöll proportionellt mer tid med vålds- sekvenser än de barnprogram som sändes i de övriga kanalerna. Skildringar av grovt våld, främst svåra skador, var även vanligare i dessa båda kanalers barnprogram. Andelen tecknade våldssekvenser utgjorde drygt en tredjedel av TV1000:s alla våldssekvenser, vilket nyanserade bilden av kanalens våldsprofil. När det gällde förhållandet mellan sändningstider och omfatt- ningen av våldssekvenser var resultatet detsamma som undersökning. Våldsskildringar förekom över . sändes förhållandevis mycket tid med tecknade vålds- sekvenser medan skildringar av grovt våld ökade markant efter . Konsekvenserna av våldet visades sällan i fiktionsprogrammen men var däremot vanligare i nyhetsprogrammen. Våldsinslag i nyhetsprogrammen var betydligt vanligare 1997 än 1979 (en för- dubbling i Rapport) och närbilder av våldshandlingar och våldets offer hade ökat. 6.6.1Kort om vad forskningen säger om medievåldets påverkan Traditionellt har forskningen om medievåldets påverkan inriktat sig på medievåldets effekter på barns och ungdomars aggression eller våldsamma beteende. Dessa studier har bl.a. kommit fram till föl- jande resultat.55 N Våldsskildringar kan leda till imitation bland yngre barn, men impulserna är oftast kortsiktiga. Unga och vuxna kan få tips och instruktioner om hur våld kan utföras som de kan använda om de i en krissituation upplever att de har ett behov av den kunskapen. Däremot har medierna inte orsakat krissituationen. N Intrycken från medierna blandas med andra föreställningar, normer, värderingar, känslor och erfarenheter från vår övriga omgivning. Egna erfarenheter och intryck från personer i omgivningen är i allmänhet av större betydelse än intryck från medierna. Det är denna smältdegel av våra samlade intryck som ökar eller minskar benägenheten att handla på ett visst sätt. På detta indirekta och ofta förstärkande sätt bidrar medievåldet till ökad aggression hos vissa individer under vissa omständigheter. N En annan typ av inflytande är att både fiktivt och icke-fiktivt medievåld ger upphov till rädsla bland många barn och ung- domar. Hos vissa är det just rädslan, föreställningarna och upplevelsen av hot i omgivningen som medievåldet bidragit till som i krissituationer kan vändas till destruktiv aggression. N Det finns tecken som tyder på att medievåldet ger felaktiga föreställningar om våldet i verkligheten, t.ex. att barn i skol- åldern, på grund av att de sett actionfilmer, tror att kroppar är starkare än vad de är och att barnen inte kan förutse eller förstå hur allvarliga konsekvenserna av sparkar och slag kan vara. Det finns även resultat som pekar på att publiken på grund av mycket TV-tittande kan få överdrivna idéer om mängden och typen av våld i samhället vilket kan ge upphov till rädsla hos tittaren att själva råka ut för våld. N Visst medievåld kan med största sannolikhet även ha positivt inflytande. Dramatiserat och realistiskt skildrat medievåld borde exempelvis ge publiken insikt i de verkliga orsakerna och 55 , , Vad säger forskningen om medievåldets påverkan?, Nordicom, 1998. följderna av våld och makt i samhället och bidra till realistiska föreställningar, demokratiska normer och värderingar och kon- struktiva handlingar. 6.6.2Allmänhetens uppfattning om våldet i medierna är ett organ för undersöknings- och seminarie- verksamhet som drivs gemensamt av företrädare för Statsveten- skapliga institutionen, mass- kommunikation och Förvaltningshögskolan vid univer- sitet. Institutet genomför opinionsundersök- ningar kring Samhälle, Opinion och Massmedia, därav namnet SOM. I SOM-undersökningen för formulerades ett antal frågor som syftade till att klarlägga de föreställningar allmänheten har om medievåldet och dess betydelse för våldsutvecklingen i samhället samt allmänhetens inställning till olika åtgärder som syftar till att skydda barn och unga från skadliga våldsskildringar i medierna.56 De tillfrågade var i åldrarna 15–. När det gäller allmänhetens uppfattning om förekomsten av våldsinslag i TV och andra medier gav undersökningen följande resultat (i tabellen anges svaren i procent): 56 Framställningen bygger på de resultat av SOM-undersökningen som redovisas av i skriften Medierna och våldet i samhället – Några resultat från SOM- undersökningen 2000, , 2001. SOU 2001:84 Det svenska TV-utbudet Tecknad film i TV Anmärkning: Svaren har angivits på en skala från 0=våldsinslag förekommer i mycket liten omfattning till 10=våldsinslag förekommer i mycket stor omfatt- ning. I tabellen redovisas de som angivit 0,1,2,3 under liten omfattning, 4,5,6 under ganska stor omfattning och 7,8,9,10 under stor omfattning. Antalet svars- personer per alternativ varierar . Källa: , , Medierna och våldet i samhället – Några resultat från SOM- undersökningen 2000, , 2001. Av resultatet kan man utläsa att det hos allmänheten verkar råda en stor samstämmighet om att videofilmer, data- och TV-spel, biofilm och långfilm på har en påtaglig våldsinriktning. Denna bedöm- ning gjordes i stort sett av alla oavsett kön, ålder och utbildning. På frågan om den egna erfarenheten av att ha sett att våldsinslag i TV och film leder till ökad aggressivitet hos barn ansåg av de tillfrågade att medievåldet leder till ökad aggressivitet och 50- angav kraftigt ökad aggressivitet. De två faktorer som ansågs ha störst betydelse för våldsutveck- lingen i samhället var dock alkohol och droger samt rådande föräld- raförhållanden; respektive bedömde att dessa faktorer var av mycket stor betydelse för våldsutvecklingen i samhället. Ungefär hälften av de tillfrågade ansåg att kamratpåver- kan och videofilm har mycket stor betydelse eller stor betydelse medan mellan tillskrev faktorer som TV, arbetslös- het, bio och skola mycket stor betydelse. När det gällde vilka åtgärder svenska folket förordar för att minska tänkbara effekter av medievåldet förordade en stor majori- tet av de tillfrågade åtgärder som främst kan hänföras till bran- schens självreglering och som underlättar för föräldrar att ta ställ- ning till mediernas innehåll; åtgärder som rekommendation om lämplig ålder, innehållsdeklaration av program/inslag, informa- tionskampanjer riktade till föräldrar och varning i ord och bild före sändning av program. Närmare två tredjedelar av de tillfrågade ansåg att förslaget om obligatorisk medieutbildning i skolan är mycket bra eller bra. Filtrering av program var den åtgärd som till- mättes minst betydelse och var det enda åtgärdsförslaget som hade ett egentligt motstånd. Närmare hälften av de tillfrågade ansåg dock att det var en bra eller mycket bra åtgärd. Enligt kan en förklaring till att tilltron till filtrering inte är större vara att det är ett relativt okänt begrepp i den svenska debatten och att filtrering uppfattas som en åtgärd som handhas av någon annan än konsumenten och mer som en förbudsåtgärd än upplysning.57 Undersökningen i denna del gav följande resultat (i tabellen anges svaren i procent): 57 , , a.a., s. 14. Uppfattningen om olika åtgärder i syfte att motverka att barn och unga utsätts för våldsskildringar i TV, på video och från Internet panjer riktade till för- av program/inslag Anmärkning: Svaren har angivits på följande skala: mycket dålig åtgärd, ganska dålig åtgärd, varken bra eller dålig åtgärd, mycket bra åtgärd. I tabellen redovisas sammanslagningar av mycket bra/dålig åtgärd och ganska bra/dålig åtgärd samt varken bra eller dålig åtgärd. Antalet svarspersoner per delfråga varierar . Källa: , , Medierna och våldet i samhället – Några resultat från SOM- undersökningen 2000, , 2001. 6.7Pornografi i det svenska TV-utbudet , som bl.a. visades i Riks- dag, var startskottet för en intensiv debatt i media och i under vårvintern 2000 om det utbud av pornografi som sänds i svenska betal-TV-kanaler och om pornografi i stort. anordnade en debatt om det pornografiska utbudet i TV och bl.a. hade en artikelserie om porren.58 I debatten uppkom bl.a. farhågor om att allt fler ungdomar genom utbudet i TV får tillgång till och ser pornografi; man frågade sig hur de pornografiska filmerna påverkar ungdomars syn på sexualitet och samlevnad. När det gäller det pornografiska utbudet i svenska kanaler är det i princip endast Canal+ och TV1000 som sänder pornografi. Sänd- ningarna sker i stort sett eller strax därefter och är kodade. Som tidigare nämnts föregås sändningarna av en varning till TV-tittarna om filmernas karaktär. Inte någon av de anmälningar som mottagit från allmänheten om pornografisk film i kabel- eller satellit-TV har lett till fällande beslut. Sändningarna synes således ha skett i enlighet med gällande svensk rätt. 6.8Några programbolags och myndigheters synpunkter på det svenska TV-innehållet För att ge programföretagen och andra intressenter en möjlighet att framföra synpunkter på de frågor om skydd av barn som ligger i utredningsuppdraget bjöd utredningen in SVT, TV4, Canal+, TV1000, BO, och till en hearing. Av de inbjudna deltog SVT, Canal+, BO och Våldsskild- ringsrådet medan övriga inbjudna aldrig anmälde något intresse att delta. Hearingen tog framförallt upp följande frågor till diskussion: N I vilken utsträckning förekommer det ett olämpligt eller skadligt programinnehåll i det svenska TV-utbudet för barn? N Finns det behov av ytterligare skydd för barn mot olämpligt programinnehåll utöver nuvarande reglering och praxis angå- ende innehåll, kryptering och sändningstid? N Vilka metoder är möjliga och önskvärda för att om möjligt för- stärka skyddet för barn mot olämpligt programinnehåll? Följande inställningar till aktuella frågor redovisades av respektive närvarande organisation. 58 Artiklar publicerade den 16 – . Det är enligt viktigt att i diskussionen skilja mellan illegalt, skadligt och olämpligt material. Enligt finns det ett programutbud som kan vara skadligt för barn, men detta utbud sänds i princip på sen och är inte avsett för barn. påpekar att det finns mycket bra program för barn och att det är viktigt att barn har tillgång till bra och lämpliga barn- program. anser det dock tveksamt om de kommersiella kanalerna innehåller bra barnprogram. får inte in så många reaktioner från allmän- heten om våld och porr; det är betydligt vanligare att människor reagerar på värderingar t.ex. i de s.k. såporna som sänds i de olika kanalerna. Det ligger enligt ett mycket stort ansvar på föräldrarna när det gäller vilka program som barn bör ha tillgång till och titta på. Utvecklingstendensen med ökat föräldraansvar har enligt varit tydlig de senaste 10–15 åren. Det är därför viktigt att ge föräldrarna redskap och kunskap om hur de skall sätta gränser för sina barns TV-konsumtion. I det perspektivet vore det enligt önskvärt med en lagstiftning som ger programbolagen någon form av skyldighet att informera om sitt utbud. Över huvud taget föreligger det enligt Våldsskild- ringsrådet en brist på information och olika informationskam- panjer riktade till föräldrar skulle vara av stort värde. anser slutligen att det är viktigt att konsu- menterna blir mer medvetna i frågor som rör TV-utbudet vilket bl.a. kräver att medieundervisning förs in i skolan och i utbild- ningen i stort. BO arbetar inte aktivt med nu aktuella frågor. BO har dock i sam- arbete med givit ut dels ett informa- tionsmaterial till småbarnsföräldrar, dels en studiehandledning för personal i barnomsorg och barnhälsovård, båda med namnet Små barn och våld på TV- hur skall vi göra?. BO anser att det finns programinnehåll som är skadligt eller olämpligt för barn, men konstaterar att det även måste finnas BO ansluter sig därför till redovisade inställning. SVT har fört en diskussion om ansvaret för pro- graminnehåll och skydd av barn inom ramen för samarbetet inom EBU. Enligt SVT är man inom EBU överens om att första och största ansvaret för programinnehållet ligger på de enskilda TV-företagen. Därefter kommer föräldraansvaret. Det finns en skepsis inom EBU när det gäller olika tekniska lösningar för att skydda barn från olämpligt programinnehåll, bl.a. med tanke på att barn ofta har bättre kunskaper än föräldrarna när det gäller teknik. Det finns även enligt SVT en risk för att ett tekniskt skydd, som t.ex. möjlig- gör för föräldrarna att blockera ett visst programutbud, skulle kunna föra med sig att programbolagen börjar sända program som innehåller mer våld än tidigare under förevändning att programmen kan blockeras. En internationell värdeklassificering av programutbudet är enligt SVT i princip omöjlig att genomföra; exempelvis har en helt annan inställning till pornografi än vad har. Inom EBU har man därför nu enats om att det skulle vara lämpli- gast med någon form av beskrivande information av program- utbudet. Det är vidare SVT:s uppfattning att det finns en risk för att de varningssignaler som de kommersiella kanalerna använder kan ha en motverkande effekt på barn, dvs. att varningarna gör barnen mer intresserade av de program som de är tänkta att skyddas från. Enligt SVT finns det inte skäl för att söka påskynda för- slag på ytterligare åtgärder inom detta område eftersom TV-direk- tivet skall revideras och frågorna då med säkerhet kommer upp på dagordningen. SVT menar att det uppstår en märklig konkurrenssituation om det i skapas särskilda reg- ler för svenska bolag i förhållande till utländska konkurrenter. SVT:s inställning till aktuella frågor SVT:s policy innebär i korthet att SVT skall visa återhållsamhet med grova våldsskildringar, att vissa sådana skildringar inte över huvud taget ska visas i SVT:s kanaler, att program med särskilt grova våldsskildringar förläggs till tidpunkter då barn normalt inte tittar på TV, att SVT så långt möjligt undviker att placera nyhets- program i anslutning till barnprogram samt att en muntlig varning skall föregå både nyhets- och fiktionsprogram där våldsscener som kan verka uppskakande ingår. Fällningar från i detta avseende är mycket ovanliga. Enligt studier från framgår att det råder tydliga skillnader mellan SVT och övriga kanaler när det gäller grova våldsskildringar, sändningstider för våldssekvenser och vålds- skildringar i programinformation. Enligt SVT intar företaget en särställning i förhållande till övriga kanaler. SVT har ett stort utbud riktat till barn och gör ytterst få övertramp samt tar stort ansvar för sitt programutbud. SVT:s inställning är sammanfattningsvis att det inte förkommer något olämpligt eller skadligt programinnehåll för barn i SVT:s kanaler och att det således inte föreligger något behov av ytterligare skyddsåtgärder i förhållande till SVT:s programutbud. SVT anser vidare att huvudansvaret för skyddet av barn mot olämpligt pro- graminnehåll ligger på det enskilda programbolaget och att det finns en viss risk för att s.k. tekniska hjälpmedel i form av t.ex. barnlås ökar tillgången på skadligt material i utbudet. Samtliga Canal+ program är krypterade och det krävs ett abonne- mang för att kunna titta på kanalens program. Kanalens program består av filmer, sport och pornografi. Programbolaget känner ett ansvar för vad som visas och vill inte utsätta någon för oönskat programutbud. Målsättningen är att kunna informera om pro- grammen och samarbeta med föräldrarna. Flertalet av de filmer som visas i kanalen har tidigare visats på bio. Filmerna åldersklassificeras vilket ger en bra information om för vem de är lämpliga. Varje abonnent får en programtidning i vilken åldersgränser och symboler anges.