sou · GPB3101d1 · 2002-01-01 00:00:00 — 11 § Ersättning behöver inte lämnas för skog som med stöd av ren- skötselrätt avverkas på kronomark som står eller vid utgången av stod under statens omedelbara disposition eller mark som vid av- vittring utlagts till allmänningsskog. Detsamma gäller växande lövträd som avverkas på annan mark inom lappmarkerna, på renbetesfjällen samt inom de områden i och som vid utgången av tillhörde staten och var särskilt upplåtna till renbete. Ersättning skall i andra fall än som avses i första stycket lämnas för rotvärdet av växande träd som avverkas. Kan överenskommelse inte uppnås om ersättning, utser på begäran av part någon att söka förlika parterna. Bestämmelser om den hänsyn till skogsbruket samt till natur- och kulturmiljövården som skall tas inom rennäringen finns i lagen (2002:xx) om bedrivande av rennäring. 12 § och vatten får nyttjas för att flytta renar mellan skilda delar av byns betesområde. 13 § Jakt och fiske får bedrivas på utmark inom de delar av byns betesområde som hör till renbetesfjällen och lappmarkerna, när ren- skötsel är tillåten där. Jakt och fiske för husbehov får bedrivas på den i första stycket an- givna delen av annan samebys betesområde vid renskiljning eller annan verksamhet som har samband med renarnas skötsel. Uppehåller sig björn, varg, järv eller lo bevisligen i trakten, får jakt efter sådant djur företagas även inom annan samebys område på mark som anges i första stycket, i den mån regeringen eller myndighet, som regeringen bestämmer, tillåter det. Inom de områden i och som vid utgången av tillhörde staten och var särskilt upplåtna till renbete får fiske till husbehov bedrivas. Inom samma område får jakt på rovdjur bedri- vas i den mån regeringen eller myndighet, som regeringen bestämmer, tillåter det. För jakt och fiske med stöd av renskötselrätten gäller även jaktlagen (1987:259) och fiskelagen (1993:787) samt föreskrifter utfärdade med stöd av dessa lagar. Indelning i byområden m.m. 1 § Indelning i byområden skall göras så att varje byområde blir var- aktigt lämpat för sitt ändamål med hänsyn till betestillgång, behov av nödvändiga årstidsbeten och övriga omständigheter. 2 § beslutar om indelning i byområden. Innan fattar beslut skall sammanträde hållas med berör- da samebyar. Sammanträde behövs inte, om samebyarna kommit över- ens i ärendet och den föreslagna indelningen inte strider mot 1 §. I den utsträckning som är nödvändigt med hänsyn till indelningens art och förhållandena i övrigt skall utreda vilka som i egen- skap av ägare till fastighet kan komma att beröras av beslutet. Dessa skall beredas tillfälle att yttra sig över den föreslagna indelningen innan beslut fattas. 3 § Betestid på vinterbetesmark kan förlängas av efter samråd med , om det behövs på grund av ogynnsamma vä- derleks- eller betesförhållanden eller av annat särskilt skäl. 4 § Om rätt att efter särskilt tillstånd driva renskötsel (konces- sionsrenskötsel) inom vissa områden nedanför lapp- marksgränsen finns bestämmelser i lagen (2002:xx) om bedrivande av renskötsel. Förhållandet mellan renskötselrätt och andra rättigheter till samma mark 1 § Vad som sägs om ägare i denna lag gäller också innehavare av annan särskild rätt till fast egendom än renskötselrätt. 2 § Markägare och innehavare av renskötselrätt skall visa hänsyn till varandras rätt att bruka marken och såvitt möjligt undvika att hindra varandras markanvändning. I skogsvårdslagen (1979:429) finns regler om den särskilda hänsyn som skall tas till renskötseln vid skogsbruk. I lagen (2002:xx) om bedrivande av rennäring finns regler om den särskilda hänsyn som skall tas till andra intressen vid bedrivande av rennäring. Den som brister i hänsyn enligt första eller andra stycket skall ersätta uppkommen person- och sakskada. 3 § Vad som anges i 2 § hindrar inte att mark används i enlighet med en detaljplan eller för företag vars tillåtlighet skall prövas i särskild ordning. 4 § När renar befinner sig inom betesområde vid tid då renskötsel är tillåten där, skall hund i trakten, som inte används i renskötseln, hållas i band eller instängd, om inte medger annat. Detsamma gäller när renar flyttas, om hundens ägare i förväg underrättats om ti- den för flyttningen. Anträffas hund medan den jagar eller på annat sätt ofredar ren inom område där renskötsel då är tillåten, får hunden, om den inte låter sig fångas, dödas av den som äger eller vårdar ren. Den som på så sätt dödat hund är skyldig att möjligt anmäla det inträffade till polismyndigheten. 5 § Har ren orsakat skada 1.under tiden juni – augusti på åker, äng eller trädgård som är be- lägen ovanför odlingsgränsen eller på renbetesfjällen eller maj – september på åker, äng eller trädgård som är belägen inom annat område där renskötsel får bedrivas , 2.på mark inom renskötselområdet under tid då renskötsel inte får bedrivas där eller 3.på mark utanför renskötselområdet, skall skadan ersättas av sameby inom vars byområde skadan har upp- kommit eller som vid tiden för skadans uppkomst haft renar i trakten, om det inte visas att skadan inte orsakats av byns renar. Är flera samebyar ersättningsskyldiga enligt första stycket, fördelas ansvaret lika mellan byarna inbördes. Kan det visas att renar från någon av byarna orsakat skadan, svarar den byn gentemot de övriga för hela skadan. Har skada orsakats av renar från flera samebyar och kan det inte ut- redas i vilken omfattning varje bys renar har del i skadan, fördelas an- svaret mellan byarna inbördes efter antalet renar från varje by som vid tiden för skadans uppkomst fanns i trakten och som inte stod under bevakning. 6 § Ersättning som sameby betalt enligt 5 § får den kräva åter av den som varit vållande till skadan. 7 § Den rätt till ersättning för att ren blivit dödad eller skadad som enligt vad särskilt är föreskrivet eller enligt allmänna skadeståndsregler kan tillkomma renens ägare skall i fall då ägaren är okänd tillfalla den sameby inom vars betesområde renen befann sig. Inskränkning eller upphörande av renskötselrätt 1 § Regeringen kan förordna om inskränkning eller upphävande av renskötselrätten för visst markområde, när området behövs för ändamål som avses i 2 kap. expropriationslagen (1972:719). Inskränkning kan avse eller vissa i renskötselrätten ingående befogenheter. 2 § Regeringen kan i förordnande enligt 1 § föreskriva åtgärder för att motverka skada eller olägenhet för renskötseln. 3 § Om inskränkning eller upphävande av renskötselrätt medför ska- da eller olägenhet för renskötseln eller för jakt och fiske med stöd av renskötselrätten, skall ersättning utgå. Ersättning för skada eller olägenhet som inte drabbar bestämd per- son tillfaller sameby som berörs av inskränkningen eller upphävandet. 4 § I fråga om inskränkning eller upphävande av renskötselrätt och ersättning med anledning därav gäller, utöver bestämmelserna i 1–3 §§, i tillämpliga delar bestämmelserna i expropriationslagen (1972:719) om expropriation av särskild rätt till fastighet. 5 kap. Upplåtelse av mark och vatten 1 § Sameby eller medlem i sameby får inte upplåta rättighet som in- går i renskötselrätten. Sameby får dock åt den som har varit medlem i byn upplåta rätt att utan avgift till sitt husbehov jaga eller fiska på byns område enligt 1 kap. 13 §. 2 § På sådan kronomark ovanför odlingsgränsen som står under sta- tens omedelbara disposition och på renbetesfjällen får nyttjanderätt upplåtas endast om upplåtelsen inte försämrar förutsättningarna för att inom det berörda området bedriva samisk markanvändning med stöd av renskötselrätten. Avser upplåtelsen rätt till jakt och fiske krävs dessutom att upplåtel- sen är förenlig med god viltvård eller fiskevård. Innan upplåtelse av nyttjanderätt får ske skall berörd sameby höras. Upplåtelse av hela fisket i visst vatten få ske endast om sameby medger det. 3 § Fråga om upplåtelse enligt 2 § prövas av regeringen eller myn- dighet som regeringen bestämmer. 4 § Upplåtelse enligt 2 §, som inte avser tillgodogörande av natur- tillgångar eller skogsavverkning, skall ske mot avgift, om inte särskilda skäl föreligger för avgiftsfrihet. Avgiften tillfaller sameby som berörs av upplåtelsen. Avser upplåtelsen tillgodogörande av naturtillgångar, skall staten utge ersättning för den skada eller olägenhet för renskötseln som upp- låtelsen medför. Ersättning för skada eller olägenhet som inte drabbar bestämd person tillfaller sameby som berörs av skadan eller olägen- heten. Vid avgiftsfri upplåtelse enligt första stycket skall staten ersätta samebyn för bortfallet av avgift. 5 § På sådana året-runt-marker nedanför odlingsgränsen som anting- en tillhör eller vid utgången av 1992 tillhörde staten skall staten för nyttjanderättsupplåtelser som inte avser skogsavverkning utge ersätt- ning till sameby som berörs av upplåtelsen. Ersättningen skall beräknas enligt de grunder som gäller vid be- stämmande av avgift och annan ersättning som enligt 4 § skall utgå för upplåtelser ovanför odlingsgränsen. Ersättningen fastställs av regeringen eller myndighet som regering- en bestämmer. 1 § En sameby har till ändamål att för medlemmarnas gemensamma bästa förvalta renskötselrätten inom sitt byområde samt de övriga om- råden samebyn nyttjar. Förvaltningen får inte ske i strid med rensköt- selns intressen inom samebyn. En sameby kan även ha andra ändamål enligt vad som framgår av stadgarna. En samebys verksamhet får bedrivas i ett av byn helägt dotterföre- tag. 2 § En sameby skall registreras. Sedan samebyn har registrerats kan den förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter samt föra talan inför domstolar och andra myn- digheter. 3 § För en samebys förpliktelser svarar endast samebyns tillgångar. I tillgångarna inräknas insatser och avgifter som har förfallit till betal- ning, även om de ännu inte har betalts. 4 § Bestämmelserna i 1 kap. 4 – 6 §§ lagen (1987:667) om ekono- miska föreningar skall gälla även för sameby. Vad som i bestämmel- serna sägs om moderförening skall gälla modersameby. Bildande av en sameby 5 § Sameby bildas vid sammanträde genom att deltagarna antar stad- gar och utser styrelse. Sammanträde enligt första stycket skall hållas av . Till sammanträdet skall kalla samtliga medlemmar i samebyn som tidigare förvaltat renskötselrätten inom byområdet. 6 § Kan sameby inte bildas vid sammanträde enligt 5 § skall Same- tinget hålla nytt sammanträde. skall i ortstidning kungöra att nytt sammanträde för bildande av sameby skall äga rum. Kungörelsen skall ange för vilket betesområde sameby skall bildas samt vad den som inte varit medlem i sameby som tidigare förvaltat renskötselrätten i byområdet har att iaktta för att kallas till sammanträdet. Kungörelse skall ske senast före sammanträdet. Till sammanträdet skall kalla samtliga medlemmar i sameby som tidigare förvaltat renskötselrätten inom betesområdet, och same som senast före sammanträdet anmält att han är intresserad av medlemskap i den bildade samebyn. 7 § I frågor som avses i 22 § tredje stycket 2 har, om minst en del- tagare begär det, varje deltagare en röst för varje ren som enligt senast gällande renlängd innehas av honom. I övriga frågor har varje myndig deltagare vid sammanträdet en röst. 8 § Vid sammanträdet skall föras protokoll genom ordförandens för- sorg. 9 § Som sammanträdets beslut gäller den mening som fått mer än hälften av de avgivna rösterna eller, vid lika röstetal, den mening som biträdes av ordföranden. Vid val anses den vald som har fått de flesta rösterna. Vid lika röstetal avgörs val genom lottning. 10 § I fråga om av beslut vid sammanträdet äger 7 kap. 17 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar motsvarande tillämpning. 11 § Kostnaden för sammanträdet skall slutligt betalas av samebyn. 12 § Samebyns stadgar skall ange 2.den ort inom samebyns område, där samebyns styrelse skall ha sitt säte. 3.ändamålet med samebyns verksamhet och verksamhetens art, 4.den insats med vilken varje medlem skall delta i samebyn, hur insatsen skall fullgöras samt i vad mån en medlem får delta i same- byn med insats utöver vad han är skyldig att delta med, 5.för det fall att regelbundna eller på särskilt beslut om uttaxering beroende avgifter till samebyn skall förekomma, avgifternas belopp eller de högsta belopp till vilka de får bestämmas, 6.antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revi- sorer samt eventuella suppleanter, tiden för deras uppdrag samt, om någon av dem skall utses på annat sätt än som anges i denna lag, hur det i så fall skall ske, 7.för det fall att fullmäktige enligt 7 kap. 12 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar skall finnas, deras befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag, 8.inom vilken tid och hur bystämma skall sammankallas samt hur andra meddelanden skall bringas till medlemmarnas eller fullmäkti- ges kännedom, 9.vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma, 10.vilken tid samebyns räkenskapsår skall omfatta, 11.grunderna för fördelning av samebyns vinst, samt 12. för det fall att insatsemission som avses i 10 kap. 2 a § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar skall förekomma, vad som skall gälla för dessa. 13 § Samebyn skall anmälas för registrering senast efter det att beslut fattades om att bilda den. Första stycket gäller även vid ändring av stadgarna. Vad som sägs om åtgärder före registrering i 2 kap. 4 § första och andra stycket lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar skall gälla även för sameby. 14 § Medlem i sameby kan den bli som är 1.same som kan härleda sitt ursprung till samebyn, 2.make till medlem enligt punkten 1 eller efterlevande make till avliden sådan medlem. Med make jämställs den som varaktigt bor tillsammans med med- lem under äktenskapsliknande förhållanden. En sameby får inte vägra den som uppfyller kraven enligt första stycket inträde som medlem. Om samebyn inte antar sökanden som medlem, kan frågan prövas av på samebyns eller sökandens begäran. beslut får inte överklagas. En sameby kan som medlem anta same som är medlem i annan sameby trots att kravet på ursprung i samebyn inte är uppfyllt. I stadgarna får föreskrivas att inträdesansökan skall göras skriftligen och att ansökningshandlingen skall vara försedd med sökandens bevitt- nade namnunderskrift. 15 § Den som genom bodelning, arv eller testamente har förvärvat en medlems andel skall ansöka om inträde i samebyn inom den tid som anges i 3 kap. 2 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Den som genom överlåtelse har förvärvat en medlems andel skall ansöka om inträde i samebyn därefter. Om den, som genom bodelning eller överlåtelse har förvärvat en medlems andel, antas, inträder han som medlem i överlåtarens ställe. Ansöker förvärvaren inte om inträde inom föreskriven tid, eller av- slås hans ansökan, skall medlemmen därmed anses ha sagt upp sig till utträde. Förvärvaren har i sådana fall den rätt som tillkommer en av- gången medlem vad gäller återbetalning av medlemsinsatser. 16 § En medlem har rätt att säga upp sig till utträde ur samebyn. I stadgarna får föreskrivas att en uppsägning skall göras skriftligen och att uppsägningshandlingarna skall vara försedd med medlemmens be- vittnade namnunderskrift. Medlem som beviljats medlemskap i annan sameby skall anses ha sagt upp sig till utträde. I stadgarna får även föreskrivas att uppsägning inte får göras förrän , högst , från inträdet. Tiden får utsträckas till högst , om registermyndigheten medger det. Föreskrifter i stadgarna enligt detta stycke gäller inte i fall som avses i 7 kap. 15 § tredje styck- et och 12 kap. 4 § andra stycket lagen (1987:667) om ekonomiska före- ningar. 17 § Avseende tidpunkt för när avgång ur samebyn sker gäller 3 kap. 5 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar i tillämpliga delar. 18 § Beträffande samebys medlemsförteckning skall 3 kap. 6 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar äga motsvarande tillämpning. 19 § Beträffande återbetalning av medlemsinsatser gäller 4 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar i tillämpliga delar. 20 § För samebyns ledning gäller bestämmelserna i 6 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar i tillämpliga delar. 21 § Saknar samebyn styrelse, kan på yrkande av någon vars rätt är beroende av att behörig styrelse finns förordna syssloman att handha byns angelägenheter och företräda byn såsom styrelse. Syssloman har rätt att av byn erhålla arvode som bestäms av Sameting- et. 22 § Samebymedlemmarnas rätt att besluta i samebyns angelägenhe- ter utövas vid bystämman. För stämman gäller i tillämpliga delar reglerna i 7 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar utom såvitt avser medlems röst- rätt. I fråga om rösträtt på bystämma gäller att 1.varje myndig medlem har en röst, 2.en medlem kan begära att röstning skall ske efter renantal vid val av en majoritet av styrelsens ledamöter, i frågor som avser använd- ningen av byns betesområde för renbete, anläggningar för rensköt- seln, flyttning av renar eller på annat sätt rör renskötselarbetet och därmed sammanhängande ekonomiska frågor, jakt och fiske, in- trångs- och upplåtelseersättningar, samt ändring av sådana före- skrifter i stadgarna som avses i 12 § 3-4, 5 om föreskriften avser av- gifter i renskötseln, 7 och 11-12, 3.vid röstning enligt 2 har medlem en röst för varje ren som enligt gällande renlängd innehas av medlemmen, dock inte för fler renar än samebyn bestämt för denne med stöd av stadgarna. Ingen får för egen eller annans del rösta för sammanlagt mer än en femtedel av det på stämman företrädda röstetalet. Revision och särskild granskning 23 § För revision och särskild granskning gäller i tillämpliga delar reglerna i 8 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Överskottsutdelning och annan användning av samebyns egendom 24 § För överskottsutdelning och annan användning av samebyns egendom gäller i tillämpliga delar reglerna i 10 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 25 § Om en sameby är försatt i konkurs och denna avslutas utan över- skott, är samebyn upplöst när konkursen avslutas. Om det finns överskott, skall bystämman inom en månad från det att konkursen avslutades förordna ny styrelse, verkställande direktör och revisorer. 26 § Om en sameby försätts i konkurs eller beslut om företagsrekon- struktion enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion meddelas för samebyn, skall tingsrätten för registrering underrätta registrerings- myndigheten om beslutet, vem som har utsetts till konkursförvaltare och vilken tillsynsmyndighet som utövar tillsyn över förvaltningen. Under konkursen företräds samebyn som konkursgäldenär av den styrelse och verkställande direktör som finns vid konkursens början. Även under konkursen gäller dock bestämmelserna i denna lag om rätt att avgå, om entledigande och om nytillsättning. När en konkurs har avslutats eller en företagsrekonstruktion enligt lagen om företagsrekonstruktion har upphört, skall tingsrätten genast för registrering underrätta registermyndigheten och i det förra fallet ange om något överskott finns eller inte. Tingsrätten skall även för registrering underrätta registreringsmyndigheten när högre rätt har upphävt ett beslut att försätta samebyn i konkurs eller ett beslut om företagsrekonstruktion. 27 § Beträffande fusion mellan samebyar eller mellan sameby och ett helägt dotteraktiebolag gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 12 kap. 1 – 8 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Genom ett avtal om fusion kan också 1.en ekonomisk förening (den överlåtande parten) gå upp i en sameby (den övertagande parten), eller 2.en eller flera ekonomiska föreningar förenas med en eller flera samebyar (de överlåtande parterna) genom att bilda en ny sameby (den övertagande parten). Beträffande inlösen av aktier i ett dotteraktiebolag gäller bestäm- melserna i 12 kap. 9-13 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska förening- ar. 28 § I fråga om skyldighet för styrelseledamot, verkställande direktör, revisor eller samebymedlem att ersätta skada som vållats samebyn, medlem eller tredje man och i fråga om talan om sådan ersättning till- lämpas 13 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 29 § En samebys firma skall innehålla ordet sameby. I firman får inte ordet bolag eller något annat som betecknar ett bolagsförhål- lande tas in på ett sådant sätt som kan leda till missförståndet att ett bolag innehar firman. Firman skall tydligt skilja sig från andra ännu be- stående firmor som är införda i samebyregistret. samebys firma gäller för hela landet. I övrigt finns bestämmelser om registrering i firmalagen (1974:156). Om samebyns firma skall registreras på två eller flera språk, skall varje lydelse anges i stadgarna. kan anta bifirma. Bestämmelserna i första stycket gäller även bifirma. Uttrycket sameby får dock inte tas in i en bifirma. Endast sameby får i sin firma använda uttrycket sameby. I fråga om skriftliga handlingar som utfärdas för en sameby gäller 14 kap. 2 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 30 § är registreringsmyndighet för en sameby. skall för registrering enligt denna lag föra ett samebyregister för hela landet. I fråga om förfarandet hos registreringsmyndigheten och verkan av registrering gäller bestämmelserna i 15 kap. 2-5 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Om någon anmälan rörande en sameby inte har kommit in till regist- reringsmyndigheten , skall registreringsmyn- digheten undersöka om samebyn har upphört med sin verksamhet. Detta skall ske genom brev till den i samebyregistret registrerade adressen samt genom kungörelse i ortstidning. Om det efter kungörandet enligt föregående stycke inte framgår att verksamhet fortfarande bedrivs inom samebyn, skall regist- reringsmyndigheten vidta åtgärder i syfte att förvaltningen av rensköt- selrätten inom samebyns område återupptas. kan i samband med sådana åtgärder avföra samebyn ur registret. Same- byn är därmed upplöst. 7 kap. Ansvar och överklagande m.m. 1 § Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet, i strid med bestämmelserna i denna lag, 1.stänger av flyttningsväg för renar eller vidtar åtgärder på eller invid vägen så att dess framkomlighet väsentligt försämras, 2.skrämmer eller på annat sätt ofredar renar som uppehåller sig på ett område där renskötsel då är tillåten, 3.driver bort renar från ett område där renskötsel då är tillåten eller hindrar renar från att beta på ett sådant område, 4.bryter mot 3 kap. 4 § första eller tredje stycket. 2 § I fråga om gärningar som är straffbara enligt lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar och som på grund av hänvisning i denna lag kan komma i fråga även för sameby gäller i tillämpliga delar 16 kap. 1 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 6 kap. 29 § fjärde stycket. I fråga om vite i samband med beslut enligt bestämmelser i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar som på grund av hänvisning i denna lag gäller även för sameby, gäller bestämmelsen i 16 kap. 2 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. får meddela föreläggande för sameby att fullgöra sin skyldighet enligt 6 kap. 13 §. Sådant föreläggande får förenas med vite. 3 § och beslut enligt denna lag får över- klagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut om upplåtelse enligt 5 kap. 2 § överklagas dock hos rege- ringen om beslutet rör annat än samebys renskötselrätt. Beslut enligt 5 kap 2 § som avser upplåtelse av rätt till jakt eller fiske får överklagas endast av sameby. I fråga om överklagande av myndighets beslut som genom hänvis- ning i denna lag fattats med stöd av lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar gäller i tillämpliga delar 15 kap. 6 § samma lag. 4 § Myndighets beslut enligt denna lag skall gälla , om inte den beslutande myndigheten bestämmer något annat. 5 § uppgifter enligt denna lag fullgörs såvitt avser av i och såvitt av- ser och av i . 6 § I 22 § lagen (2002:xx) om bedrivande av rennäring finns be- stämmelser om expediering av beslut som angår många och beräkning av tiden för överklagande av sådana beslut.