sou · GPB316 · 2002-01-01 00:00:00 — Det anses att behandlingen får störst effekt om elektroderna placeras över s.k. motorpunkter (punkt på muskeln som vid stimulering leder till en kraftig muskelsammandragning). Beroende på vilket syfte behandlingen har kan strömimpulsen moduleras i olika former och med olika frekvens. Det anses att muskelstimuleringen kan verka smärt- lindrande, öka blodgenomströmningen och verka avslappnande. Strömimpulsen stimulerar nerven att sända en impuls till muskeln med påföljande muskelsammandragning. Denna sammandragning bidra till en ökad cirkulation och på så sätt påskynda läkningsförloppet. Det anses att muskelsammandragningar leder till uttröttning av muskeln med avslappning som följd. Stimuleringen anses även påverka smärtupplevelsen via sekundära smärtmodulerande mekanismer, som bl.a. påverkan av olika kroppsegna smärtlindrande substanser. Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur 97 Muskelstimulering används främst vid funktionsstörningar i rörelse- apparaten; t.ex. vid benbrott, sträckningar, efter operationer, som avslappning. Metoden kan även användas förebyggande, t.ex. som muskelstärkande behandling. Kontraindikationer – vid perifer nervskada, när aktiv rörelse är kontraindicerad, tumörer samt hudinfektioner. Biverkningar som brännskador, smärta från det stimulerade området och negativ påverkan på perifer nervtillväxt finns angivna från humansidan. Då det ej funnits utrymme i mitt uppdrag att värdera den vetenskapliga kvaliteten på de i kapitlet redovisade studierna kan inga slutsatser beträffande metodernas effektivitet dras. De tolkningar som författare till studierna framför får alltså inte tas som sanningar innan den vetenskapliga kvaliteten på studierna bedömts. Det föreslagna vetenskapliga rådet avses att få till uppgift att utvärdera befintliga studier. På grundval av denna utvärdering kan det sedan vara möjligt att ge rekommendationer om tillämpningen av alternativa behandlings- metoder på djur. (Se kapitel 6.) Experimentella studier på djur En studie redovisade att det var mer effektivt att stimulera fler än en motorpunkt vid elektrisk stimulering av kaninmuskel (et al. Kliniska studier på djur 1994, beskrev hur man använt muskelstimulatorer hos hundar med skadade korsband. Kubiak (1987) drog slutsatsen att viljemässig styrketräning och NMES var lika effektiva vad gäller ökning av muskelstyrka. Kahanovitz (1987) redovisade ingen signifikant skillnad mellan grupper som fått träna aktivt och de som fått NMES vad gäller styrkan i ryggmuskler. Båda behandlingsgrupperna visade större styrka i ryggmusklerna än gruppen som ej tränat alls. Delitto (1988) hävdade att NMES var effektiv vid förebyggande av muskelatrofi i samband med immobili- sering. Qiuittan (1999) ansåg att människor med hjärtsjukdom på ett effektivt sätt kunde träna sin knästyrka utan att behöva påfresta hjärtat. 98 Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur Tillräckliga bevis saknas, då det finns för få vetenskapliga studier med dokumenterad klinisk effekt. Det är oklart hur stor användningen är eftersom apparater försäljs utan registrering. 3.4.4.4Transkutan elektrisk nervstimulering, (tens) Att påverka kroppens funktioner med hjälp av elektricitet i smärtlindrande eller cirkulationshöjande syfte. Utvecklandet av elektroterapier fick sitt genombrott med en mängd olika apparater och metoder, däribland TENS. TENS utförs med en liten apparat som inducerar pulsationer av likström. Apparaten har två eller flera elektroder, vilka placeras på djurets kropp. Apparaten har reglage för frekvens, utseende på pulsationerna, strömstyrka samt tid. Behandlingen delas in i högfrekvent TENS (), utan synlig muskelsammandragning, och lågfrekvent TENS () med tydliga muskelsammandragningar. Högfrekvent TENS anses verka smärtlindrande genom att impulser från huden stänger ute smärtimpulser (grindteorin). Den verkar även avslappande genom uttröttning av muskeln. Lågfrekvent TENS sägs verka smärthämmande via endorfinfrisättning och kallas därför akupunkturliknande. Dessutom anges att muskeln gradvis slappnar av genom den rytmiska kontraktionen. TENS används främst vid muskelspänningar, för att öka blodcirkula- tionen samt vid smärta. Kontraindikationer – nedsatt känsel och hudinfektioner. Biverkningar som brännskador och smärta från det stimulerade området finns angivna från humansidan. Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur 99 Då det ej funnits utrymme i mitt uppdrag att värdera den vetenskapliga kvaliteten på de i kapitlet redovisade studierna kan inga slutsatser beträffande metodernas effektivitet dras. De tolkningar som författare till studierna framför får alltså inte tas som sanningar innan den vetenskapliga kvaliteten på studierna bedömts. Det föreslagna vetenskapliga rådet avses att få till uppgift att utvärdera befintliga studier. På grundval av denna utvärdering kan det sedan vara möjligt att ge rekommendationer om tillämpningen av alternativa behandlings- metoder på djur. (Se kapitel 6). Experimentella studier på djur I en studie rapporteras att TENS´smärtlindrande verkan troligen beror på påverkan via opioidsystemet (ett samling substanser med smärtlindrande verkan) (Sluka et al. Garrison et al. (1996) hävdar i sin studie på katt att TENS´smärt- lindrande effekt troligen beror på en segmentell hämning av smärt- impulser. En studie jämförde TENS och akupunktur och författaren drog slutsatsen att den smärtlindrande effekten av metoderna var likvärdig och sannolikt berodde på påverkan av endogena opioider ( XXX 1992). (1988) hävdade att behandling med TENS på hud ökade blodcirkulationen. Studier på kanin antyder att behandling med TENS påverkar den normala leden genom att höja hudtemperaturen , ledtemperaturen med och ge upphov till svullnad, s.k. interstitiellt ödem (et al. Kliniska studier på djur Studier har ej hittats. Det har gjorts grundläggande studier med friska försökspersoner vad gäller blodflöde utan påvisbar effekt vare sig behandlingen har gjorts med låg eller högfrekvent TENS (Indergand et al. (1980,1981) har studerat effekterna av TENS- behandling vid ryggsmärtor. Författarna drog slutsatsen att TENS kan fungera som smärtlindrare. , Issue 2, 2000 Jämförande behandling med TENS och akupunkturliknande TENS vid kronisk smärta från landryggen. (Gadsby & Flowerdew) 100 Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur SOU 2001:16 Urvalskriterier: Randomiserad studier på människa, jämförande behandling av smärtor från lumbalryggen mellan TENS och akupunkturliknande TENS. Resultat: Båda sorters TENS behandling visade sig effektivare än placebo. Studiens slutsats: Det finns bevis, från ett litet försöksmaterial, att TENS och akupunkturliknande TENS minskar smärta och ökar rörligheten hos patienter med kronisk ryggsmärta, i alla fall kortsiktigt. En större försöksmaterial behövs. Informationen är bristfällig, då det finns för få vetenskapliga studier med dokumenterad klinisk effekt. Det är oklart hur stor användningen är eftersom dessa apparater säljs utan registrering. En grov uppskattning, baserad på samtal med utövare, är att behandlingsmetoden är relativt vanlig. Att med högfrekventa ljudvågor påverka vävnaden i smärtlindrande och cirkulationshöjande syfte. Terapeutiskt ultraljud har använts inom humanvården . Ultraljudsapparaten innehåller en kvartskristall vilken, när den utsätts för elektrisk spänning, ömsom utvidgas och ömsom dras ihop. Detta ger upphov till vibrationer vars frekvens beror på det elektriska fält kristallen utsätts för. Ljudet överförs till vävnaden via ett ljudhuvud, vilket anbringas mot djurets hud. Mellan ljudhuvud och vävnaden anbringas gel för bättre överföring av ljudvågorna. Ljudet absorberas lättast i en vävnad som innehåller protein, t.ex. muskel. När ljudvågorna träffar ben reflekteras de, vilket kan det ge upphov till smärta. Ljudvågorna kan antingen komma i pulsationer eller kontinueligt, med frekvensen 1 eller . SOU 2001:16 Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur 101 Behandlingen antas ha en smärtlindrande verkan både via en direkt påverkan på nerverna genom en minskad nervledningshastighet, och via den värmeökning som uppkommer. Man anser att vibrationerna leder till micromassage på cellnivå, vilket påstås öka genomsläpplig- heten i cellväggen. Utövare av metoden anser att terapeutiskt ultraljud ger upphov till mikroströmmar av vätska samt s.k. kavitation, vilket innebär formation och pulsation av luftbubblor i vätskan. Ultraljud används främst vid senskador, muskelskador, kontrakturer, förkalkningar och uppvärmning inför massage eller stretching. Kontraindikation – tumörsjukdomar, nedsatt känsel, blödningstillstånd och behandling över könskörtlar, blodrika organ samt ryggmärg. Från humansidan rapporteras biverkningar i form av cellskador på grund av kavitation, smärta över behandlingsområdet och brännskador. Då det ej funnits utrymme i mitt uppdrag att värdera den vetenskapliga kvaliteten på de i kapitlet redovisade studierna kan inga slutsatser beträffande metodernas effektivitet dras. De tolkningar som författare till studierna framför får alltså inte tas som sanningar innan den vetenskapliga kvaliteten på studierna bedömts. Det föreslagna vetenskapliga rådet avses att få till uppgift att utvärdera befintliga studier. På grundval av denna utvärdering kan det sedan vara möjligt att ge rekommendationer om tillämpningen av alternativa behandlings- metoder på djur. (Se kapitel 6.) Experimentella studier på djur En studie jämförde behandling med ultraljud eller elstimulering vid frakturläkning hos råtta. Författarna angav att båda behandlingstyperna troligen gav en större läkningseffekt än placebobehandlingen (Zorlu et al. Lippiello (1991) drog slutsatsen att benläkning hos häst stimulera- des med ultraljudsbehandling. Steiss et al. (1999) har undersökt hur temperaturen på hud påverkas om huden är rakad eller inte, temperaturen var högre vid orakad hud. (1998) hävdade att temperaturen ökade i biceps- muskeln vid behandling med ultraljud på hund. Bansal et al. (1992) syntes få positiva resultat vid ultraljuds- behandling på muskelskador hos hund. 102 Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur SOU 2001:16 En annan studie visar att ultraljud troligen ej påverkar regeneratio- nen av muskelfibrer efter experimentell muskelskada (et al. Bhatia (1992) drog slutsatsen att.ex.perimentellt framställda ledin- flammationer hos kalvar läkte fortare vid behandling med ultraljud. I några studier diskuteras en förkortad läkningstid vid senskador hos häst (Morcos 1978, Keg 1989) och hund (Bansal 1990). Kliniska studier på djur Lang (1980) behandlade 53 hästar och 143 hundar/katter . Han angav att av behandlingarna var framgångsrika. En studie på duvor visade att behandling med ultraljud under immobilisering troligen ledde till en snabbare återhämtning efter immobiliseringen, men inte till någon påverkan på mineralinnehållet i behandlat ben (Wimsatt et al. Gam et al. (1995) Bouter (2000) och van der Windt et al. (1999) har gjort sammanställningar av studier om ultraljud vid behandling av problem från . Konklusionen var att de flesta studier ej visar någon klinisk effekt av behandlingen, att det fortfarande var ovisst om behandling mot tennisarmbåge har positiv effekt och att fortsatta studier behövs. Draper et al. (1993) hävdade att det behövdes 8 minuters behandling med kontinueligt ultraljud, 1,5 W/cm2, , för att uppnå terapeutisk temperaturnivå ner i vadmuskeln. Samma författare (1995) har mätt temperaturen i vadmuskel under ultraljudsbehandling. Temperaturen ökade mellan 0,04–1,/minut. I en studie undersöktes effekten av ultraljud som uppvärmning inför rörelseuttag i knäled hos människa. Resultaten visade att ledband i knät blev något mer tänjbara (et al. En studie av Ebenbichler (1999) redovisar att patienter med seninflammationer (och förkalkningar i senan) kan bli hjälpta av ultraljudsbehandling. Nyanzi et al. (1999) hävdade att ultraljudsbehandling ej är effektivt vid behandling av stukade fotleder. Det finns inga belägg för att ultraljud minskar träningsvärk ansåg en annan författare (et al. Det fanns ingen skillnad i ledrörlighet efter gipsning mellan de patienter som fått ultraljud och de som fått placebobehandling enligt undersökning gjord av Basso et al., 1998. SOU 2001:16 Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur 103 , Issue 3, 2000 Ultraljudsterapi vid akuta fotledsstukningar. (van der Windt) Urvalskriterier: Randomiserade eller pseudorandomiserade studier. Resultat: Fyra studier, av bristande kvalitet, inkluderades med totalt 514 patienter. Ingen av de tre placebokontrollerade studierna kunde visa en skillnad mellan ultraljudsbehandling och placebo. En studie visade relativt stora skillnader mellan grupperna. Studiens slutsats: Resultaten från studierna stödjer ej användandet av ultraljud vid behandling av stukade fötter. Informationen är bristfällig, då det finns för få vetenskapliga studier med dokumenterad klinisk effekt. Det är oklart hur stor användningen är eftersom apparater försäljs utan registrering. 3.4.5Metoder för diagnostik och/eller behandling på reflexologisk grund Att på reflektorisk väg, genom stimulering (med tryck eller nålar) av bestämda punkter på ytterörat, den s.k. öronmusslan, diagnosticera och behandla sjukdomar. Redan i det gamla och inom den traditionella kinesiska medicinen användes metoder att stimulera vissa punkter på öronmuss- lan, den s.k. aurikulan. vidareutvecklades metoden av den franske läkaren och terapeuter har definierat punkterna som områden med mindre hudmotstånd, känsliga för tryck. Metoden anses vara en gren av akupunkturen, men refererar inte till samma teoretiska förutsättningar som den kinesiska kroppsakupunk- turen. Utövarna av metoden anser att det finns mikrosystem i kroppen som representerar hela kroppen, en s.k. holografisk representation, t.ex. på ytterörat, näsan och foten. Dessa lokala system av akupunk- 104 Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur SOU 2001:16 turpunkter representerar kroppens organ och dess funktioner. De signalerar ohälsa hos individen och kan stimuleras för att återskapa hälsa. Punkterna används alltså både vid diagnostik och behandling. Det är ovisst hur många punkter som finns hos djur samt deras lokalisation. Punkterna detekteras på fyra sätt: genom tryck for att notera ev ömhet, med elektrisk mätare for att notera ev skillnad i elektrisk spänning, via utseendet på punkterna, och/eller via pulstagning. Utövarna av metoden anser att metoden fungerar via supraspinala reflexer(reflexer som involverar hjärnan). Aurikuloterapi används främst som smärtlindring men även vid behandling av olika sjukdomar. Inom humanmedicinen används aurikuloterapi vid mer generella besvär, t.ex. sömnsvårigheter, abstinensbesvär och viktnedgång. Kontraindikationer – infektioner. Infektionsrisk vid införande av nålar. Då det ej funnits utrymme i mitt uppdrag att värdera den vetenskapliga kvaliteten på de i kapitlet redovisade studierna kan inga slutsatser beträffande metodernas effektivitet dras. De tolkningar som författare till studierna framför får alltså inte tas som sanningar innan den vetenskapliga kvaliteten på studierna bedömts. Det föreslagna vetenskapliga rådet avses att få till uppgift att utvärdera befintliga studier. På grundval av denna utvärdering kan det sedan vara möjligt att ge rekommendationer om tillämpningen av alternativa behandlings- metoder på djur. (Se kapitel 6.) Experimentella studier på djur Vid stimulering av punkter på ytterörat hos råtta drog författarna slutsatsen att behandlingen troligtvis hade en viktminskande effekt (Asamoto et al. Raevskaia et al. (1990) hävdade att av sövda kaniner svarade på aurikuloterapi (med minskad smärta) medan var oförändrade. (1990) ansåg, efter försök med kaniner som fått aurikuloterapi, att punkterna på örat är associerade med olika sorts nervbanor och att ytterligare studier bör göras. SOU 2001:16 Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur 105 Kliniska studier på djur Still (1990) har undersökt behandling med aurikuloterapi hos hundar med diskbråcksproblem. Beroende på vilken grad av funktionsstörning som djuren uppvisade, hade behandlingen olika effekt. Studien saknade kontrollgrupp. Panzer et al. (1994) behandlade fem hundar med aurikuloterapi mot epilepsi. Konklusionen var att det är värt att göra fler studier. Jansen (1993) beskriver hur man kan använda aurikuloterapi vid behandling av hundar med epilepsi. Studier har ej hittats. Informationen är bristfällig, då det finns för få studier med dokumen- terad klinisk effekt. Troligen ej särskilt utbredd användning. 3.4.5.2Injektionsterapi (Neuralterapi, Mesoterapi) Att på reflektorisk väg behandla smärtsymtom med hjälp av injektioner av bl.a. koksalt, kortison eller lokalbedövningsmedel. Metoder som är utarbetade . Injektionsterapi är ett samlingsnamn för metoder som innebär att man injicerar bl.a. koksalt eller lokalbedövningsmedel i vissa specifika punkter på kroppen. Utövare av metoderna anser, att de punkter som injiceras ligger på eller intill nerver och antas ha en förbindelse till andra kroppsområden och inre organ. Injektionen antas ge en förändrad aktivitet i inåtledande nervtrådar, vilket anses verka smärtlindrande. 106 Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur SOU 2001:16 Injektionsterapi omfattar, förutom nålstick, även tillförsel av olika substanser. Detta medför ytterligare risker för t.ex. infektioner. Injektionsterapi används främst vid olika smärttillstånd i rörelse- apparaten. Då det ej funnits utrymme i mitt uppdrag att värdera den vetenskapliga kvaliteten på de i kapitlet redovisade studierna kan inga slutsatser beträffande metodernas effektivitet dras. De tolkningar som författare till studierna framför får alltså inte tas som sanningar innan den vetenskapliga kvaliteten på studierna bedömts. Det föreslagna vetenskapliga rådet avses att få till uppgift att utvärdera befintliga studier. På grundval av denna utvärdering kan det sedan vara möjligt att ge rekommendationer om tillämpningen av alternativa behandlings- metoder på djur. (Se kapitel 6.) Experimentella studier på djur/Kliniska studier på djur Zohmann 1994 har beskrivit hur neuralterapi påverkar störningar i immunsystemet. Bornet 1998() har beskrivit mesoterapi vid behandling av osteoartrit hos hund. , Issue 3, 2000 Injektionsterapi vid subakut och kronisk smärta från ländryggen. (Nelemans et al.) Urvalskriterier: Randomiserade studier. Resultat: 21 studier inkluderades, de flesta av bristande kvalitet. Studiens slutsats: Övertygande bevisning saknas vad gäller effekten av injektionsterapi vid ryggsmärtor. Informationen saknas, då det finns för få vetenskapliga studier med dokumenterad klinisk effekt. Tillförlitlig information saknas. Troligtvis ej särskilt utbredd använd- ning. SOU 2001:16 Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur 107 Kommer från latinets acus som betyder nål och pungare som betyder att sticka. En metod där man med metallnålar penetrerar huden på speciella punkter för att förebygga eller behandla sjukdom. Akupunkturbehandling för människor antas ha sitt ursprung i norra eller , för att sedan spridas till där läran systemati- serades. Läran utvecklades utan att man hade särskilda kunskaper i anatomi, eftersom det var förbjudet att dissekera människor. Det är ovisst när de första texterna om human akupunktur nedtecknades, men det finns texter från som beskriver human akupunktur. Den man, som anses vara fadern till den traditionella kinesiska veterinärmedicinen, hette , eller Bai-le, och levde omkring år 650. publicerades den första boken om akupunktur skriven på ett västerländskt språk. Intresset för akupunktur har varierat över århundradena, metoden fick stå tillbaka då modern medicin introducerades i –. Vid kulturrevolutionen uppkom problem med att kunna tillgodose folket med sjukvård och den traditionella kinesiska medicinen ökade i betydelse. Den första artikeln om veterinär akupunktur publicerades i , men det var först efter president besök i som human och veterinär akupunktur fick någon egentlig spridning i västvärlden. Behandlingen bygger på teorin att utövaren, genom att stimulera vissa specifika punkter, s.k. akupunkturpunkter, kan påverka hälsan hos en individ. Stimuleringen kan göras på många sätt. Det vanligaste är via nålar, men även injektion av koksalt, moxibustion (bränning av specifika örter över punkterna), elektricitet och specifikt ljus används. Vid stimulering med nålar eftersträvar terapeuten en reaktion hos den behandlade, s.k. de qi, vilket kan innebära att nålen verkar fastna i huden samt en känsla av pirrande, domning. Nålarna får sitta i mellan och 20–. Akupunktur kan indelas i en kinesisk och en västerländsk gren: 108 Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur SOU 2001:16 Traditionell kinesisk medicin. Den kinesiska akupunkturen ingår i begreppet traditionell kinesisk medicin där även örtmedicin, massage, spinal manipulation, andnings- övningar, moxibustion, nutrition, och meridianterapi ingår. Teorierna bakom akupunktur är intimt förknippade med kinesisk filosofi. Qi är livskraften som upprätthåller harmonin i kroppen. Allt som existerar definieras genom sin qi. Qi fungerar som källan till alla kroppens rörelser, när flödet av qi stannar avslutas livet. Qi kan vara störd genom att flödet avstannat, att man har för dåligt flöde, eller att flödet går åt fel håll. Yin och yang är två krafter, vilka bör vara i balans för att hälsa skall uppnås. Behandlingen baseras även på läran om de fem elementen: vatten, eld, metall, trä, jord, vilka symboliserar olika organsystem i kroppen. Det anses att allt som existerar är en produkt av rörelse och förändring mellan dessa fem element. Det finns sex yttre faktorer vilka orsakar ohälsa: vind, kyla, sommarhetta, fukt, torka och hetta. Sjukdomssymtom kan beskrivas som de åtta tillstånden: yin och yang, yttre och inre, kallt och varmt, brist och överflöd. Reaktion med hetta och kyla är kroppens svar på ohälsa, brist eller överflöd på qi beskriver styrkan av ohälsan. Kinesisk filosofi har således stort inflytande på diagnos, behandling och sjukdomsuppkomst i den traditionella kinesiska medicinen. I den västerländska akupunkturen tas ringa hänsyn till den kinesiska filosofin. I stället använder man akupunkturkartor och beskrivningar av sjukdomsbehandlingar, vilket gör att akupunkturen ibland kallas kokboksakupunktur. Naturvetenskapliga förklaringsmodeller an- vänds, t.ex. frisättning av olika substanser som lindrar smärta. Yin- och yang-teorin kan ha sin motsvarighet i den västerländska homeostasen. Med homeostas menas en självreglerande princip med vilken det kan förklaras varför kroppstemperatur, blodtryck, hormonnivå m.m. hos friska djur är . Akupunkturen skulle således omtolkad sägas vara homeostasbefrämjande, dvs. innebära en mobilisering av organismens egen självläkningsförmåga. Det finns få accepterade teorier om hur akupunkturpunkter och meridianer korresponderar specifikt med organ eller organsystem. Akupunkturpunkter anses vara specifika punkter på kroppen vilka kommunicerar med inre organ, samt där man lättare kan påverka flödet av qi. Den första texten om akupunkturpunkter angav 365 punkter för människa. Andra texter nämner annat antal punkter och som mest har SOU 2001:16 Kartläggning av alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur 109 2000 punkter nämnts. Punkternas exakta placering beskrivs olika i olika böcker. De flesta, men inte alla, akupunkturpunkter sägs sammanlänkas med meridianer. Det är oklart om akupunkturpunkter skiljer sig i struktur mot omgivande vävnad. Vissa studier visar, att det finns en ökad mängd nerver eller kärl nära eller på akupunkturpunkten, medan andra rapporterar en ökad mängd hårfolliklar. Vissa hävdar att akupunktur- punkter har en lägre elektrisk resistens.