sou · GPB37d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Rapporten bekräftar i många stycken tidigare rön, t.ex. att över- föringskoefficienten från dricksvatten till inomhusluft i genomsnitt är 10–4, vilket innebär att om man har en radonhalt i sitt vatten på /l så ger det i genomsnitt ett bidrag till radonhalten inomhus på /m3. Radon som man får i sig genom förtäring tas upp från magsäcken och det mesta lämnar kroppen via utandningsluften. Denna process är förvånansvärt Hur farligt är radon? snabb, det mesta radonet har lämnat kroppen efter förtäringen. Det radon som stannar i kroppen återfinns framför allt i fettvävnad. Gruppen uppskattar doskoefficienten för radon i vatten till 3,5 nanosievert per Bq vilket är ungefär en tredjedel av uppskattningen för vuxna personer i UNSCEAR:s rapport , 10 nanosie- vert per Bq. Den lägre stråldosen jämfört med NRPB:s modell beror till största delen på att radonet antas diffundera genom magsäcksväggen och vidare ut i blodet. modeller har an- tagit att radonet tagits upp först i tunntarmen. Dessutom menar man att det inte finns tillräckligt vetenskapligt underlag för att beräkna stråldoser för olika grupper av befolkningen, som vuxna, barn och spädbarn. Det finns heller inte underlag för att anta att risken från radon i dricksvatten skulle vara större för barn än för vuxna. Kommitténs analys visar vidare att den största hälsorisken med radon i dricksvatten härrör från inandning av radon som över- förs till inomhusluften och inte från förtäring av det radonhaltiga vattnet. Man har också utifrån de nya modellerna studerat risken från kortlivade radondöttrar i dricksvattnet. Analysen visar att radon- döttrarna inte kan diffundera in i magsäckens vägg och att de av- givna alfapartiklarna därmed inte kan nå de celler i magsäcksväggen som löper störst risk att utvecklas till tumörceller. Detta stöds också av djurförsök vid SSI. Hos möss som fått dricka vatten som innehåller enbart radondöttrar, men ingen radongas, kunde man inte finna några radondöttrar i blod, njurar eller lever. Detta inne- bär att radondöttrar som finns i dricksvattnet när det förtärs för- modligen inte medför någon ökad risk för cancer. De viktigaste slutsatserna är att risken vid förtäring av radon- haltigt vatten kan vara något mindre än vad man trott tidigare och att kortlivade radondöttrar i vattnet förmodligen inte utgör någon hälsorisk. Det är dock viktigt att komma ihåg att NAS bedömning inte bygger på några nya experimentella studier. SSI:s bedömning av risken vid förtäring av radonhaltigt vatten Den amerikanska utgör det bästa underlag som finns för en bedömning av risken från förtäring av radon i dricksvatten. Medelvärdet för radonhalten i dricksvatten i beräknades till /l. Hur farligt är radon? kan ha ändrats något men är förmodligen av ungefär samma storlek även . Det skulle ge en genomsnittlig stråldos på mindre än 0,01 mSv till den svenska befolkningen. Några få dödsfall i cancer, i första hand cancer i magsäcken, kan förväntas i från förtäring av radonhaltigt vatten. Radon som avgår från hushållsvatten till inomhusluften utgör några procent av den totala exponeringen för radon i inomhusluft och skulle kunna vara upphov till några tiotal av de dödsfall i lungcancer som orsakas av radon i . Underlaget för riskbedömning för förtäring av radonhaltigt vatten är fortfarande bristfälligt, betydligt osäkrare än för radon i inomhusluft. Mer forskning är önskvärd för att få en säkrare upp- skattning av risken vid förtäring av dricksvatten som innehåller radon. 7.5IMM:s bedömning av hälsorisken () har bedrivit forskning om radon i bostäder och lungcancer. IMM deltar även i internationellt samarbete rörande radonepidemiologi, främst inom EU. Här nedan presenterar professor , IMM, , sin bedömning av radonets hälsorisker på människor. Riskbedömningen avser radon i inomhusluft då andra exponeringar, exempelvis förtäring av radonhaltigt vatten, är av underordnad betydelse. Radon i bostäder beräknas orsaka flera hundra lungcancerfall år- ligen i vårt land, främst hos rökare. Endast en mindre del av dessa inträffar bland individer utsatta för halter överstigande aktuella gränsvärden för radon i bostäder. Riskuppskattningen är mer osäker hos icke-rökare beroende på att lungcancer är ovanligt i denna grupp. Det pågår ett arbete för att genomföra en kombine- rad analys av samtliga stora radonepidemiologiska studier i och , vilket kommer att leda till ett säkrare underlag för riskuppskattningen, även hos icke-rökare. Hur farligt är radon? Andel lungcancerfall i som orsakas av rökning och radon samt kombinationen av dessa båda faktorer. Figuren finns endast i den tryckta versionen. Radon i bostäder är ett dominerande strålskyddsproblem i vårt land. Hälsoriskerna med radon sammanhänger främst med att radongasen sönderfaller vidare till så kallade radondöttrar. Radon- döttrarna kommer mycket snart att fastna på dammpartiklar i luften. Vid inandning kommer en del av dessa radioaktiva partiklar att hamna i luftvägarna. Radondöttrarna utsänder så kallad alfastrålning, som har hög energi men kort räckvidd. Detta gör att cellerna i slemhinnan närmast de radioaktiva partiklarna är de som i först hand kan skadas av strålningen. Epidemiologiska studier av gruvarbetare har visat att inandning av radon ökar risken för lungcancer. En så kallad linjär relativ– riskmodell passar data över ett brett exponeringsområde. Vissa tecken finns till en större risk per exponeringsenhet vid låga nivåer, men data är otillräckliga för att klargöra om detta gäller även vid de exponeringar som förekommer i bostäder. De flesta av gruv- arbetarna var rökare, men en klar riskökning knuten till radon- exponering sågs även hos icke-rökare. Den kombinerade effekten av radon och rökning varierade mellan de olika studierna, men flertalet talar för en samverkan mellan en additiv och multiplikativ effekt, dvs. den relativa riskökningen knuten till radonexponering Hur farligt är radon? är större hos icke-rökare än hos rökare. Den absoluta risken kopplad till radon, exempelvis livstidsrisken att drabbas av lungcancer, blir ändå högre hos rökare eftersom bakgrundsrisken är större. Studier på försöksdjur bekräftar att inandning av radondöttrar orsakar lungcancer. De alfapartiklar som utsänds från radon- döttrarna ger upphov till skador på det genetiska materialet (DNA) som kan leda till tumöruppkomst. För denna typ av strålning antas att ett linjärt samband föreligger mellan dos och cancerrisk. Risken anses kvarstå även vid mycket låga stråldoser och någon lägsta gräns under vilken risk för skador ej längre existerar anser man inte finns. Riskuppskattningar för radonexponering i bostäder har ofta base- rats på extrapolering av fynden hos gruvarbetare. Flera omständlig- heter gör dock sådana beräkningar osäkra, bl.a. påverkan av andra luftföroreningar i gruvmiljön, skillnader i ålder, partikelstorlek och andel partikelbundna radondöttrar, andningsmönster m.m. för gruvarbetare och bostadsexponerade. Det är således önskvärt att i ökad utsträckning basera riskbedömningen på epidemiologiska undersökningar av radonexponerade i bostäder. har ett antal epidemiologiska studier publicerats där lungcancerrisker analyserats i relation till exponering för radon i bostäder. I regel baserades exponeringsbedömningen på radon- mätningar i de bostäder som undersökningsindividerna bott i under de senaste 10–30 åren. Individuell information inhämtades även om rökvanor och andra riskfaktorer för lungcancer. Sammantaget visar studierna en riskökning för lungcancer som nära överensstämmer med en linjär extrapolering av fynden från gruvarbetare. Den största och mest detaljerade undersökningen av sambandet mellan radon i bostäder och lungcancer har genomförts i . Här sågs ett klart samband mellan beräknad radonexponering och lungcancerrisk. Vid genomsnittliga radonhalter mellan 140 och /m3 var riskökningen för lungcancer och vid halter över /m3 var ökningen jämfört med dem som haft en medelkoncentration av högst /m3. En kraftig samverkan sågs mellan radon och rökning med avseende på risken för lungcancer Hur farligt är radon? och den kombinerade risken låg nära en multiplikation av risken förknippad med vardera faktorn. I den nationella radonepidemiologiska undersökningen som publicerades (, G. m.fl. 1993) var den relativa risk- ökningen för lungcancer 0,1 per /m3. Denna ligger mycket nära den sammanvägda riskökningen per exponeringsenhet som beräknades i en metaanalys 1997 av 7 senare publicerade radonepidemiologiska undersökningar från andra länder. Även studier publicerade därefter förefaller i stort bekräfta dessa resultat. I beräkningen av riskökningen per exponeringsenhet har ett linjärt samband antagits, vilket förefaller stödjas av de epidemiologiska fynden. Det har visats att en underskattning av risken orsakas av en bristande precision i exponeringsbedömningen för radon i de epidemiologiska studierna. I den svenska studien beräknades att den sanna relativa riskökningen per /m3 snarare låg i intervallet 0,15–0,20 än den observerade 0,1 efter justering för en bristande precision i exponeringsuppskattningen. Vid riskuppskattning för radon i bostäder bör hänsyn således tas till konsekvenser av osäkerheten i exponeringsbedömningen i de epidemiologiska studierna. Under antagande om ett linjärt samband mellan radonexpone- ring och lungcancerrisk samt en multiplikativ samverkan mellan radonexponering och rökning kan andelen radonorsakade lungcan- cerfall beräknas med utgångspunkt från resultaten i den nationella radonepidemiologiska studien. Efter justering för fel i exponeringsuppskattningen beräknas att radon svarar för av lungcancerfallen vilket motsvarar ca 400 fall i . Rökning är den dominerande orsaken och den kraftiga samverkan mellan radon och rökning gör att huvuddelen av de radonorsakade lungcancerfallen inträffar bland rökare. Enligt den aktuella riskuppskattningen skulle flera decenniers exponering för radon i bostaden motsvarande det svenska gränsvärdet (/m3) medföra en ökning av lungcancerrisken på jämfört med risken hos en person med exponering vid riksgenomsnittet (/m3). För en icke-rökare motsvarar detta en genomsnittlig riskökning på att drabbas av lungcancer under livet, under förutsättning att livstidsrisken för lungcancer hos icke-rökare är . Ökningen av livstidsrisken för lungcancer knuten till radonexponering vid /m3 hos en rökare beror på rökvanorna, men kan vara 10 gånger större eller mer. Hur farligt är radon? Som jämförelse kan nämnas att och anser att livstidsrisken inte bör överstiga då rikt- värden fastställs för cancerframkallande ämnen i dricksvatten res- pektive i luftföroreningar i den allmänna miljön. Mot bakgrund av fördelningen av radonexponering hos de indi- vider som ingick i den nationella radonepidemiologiska undersök- ningen kan en beräkning göras av den andel av lungcancerfallen som förorsakas av exponering över vissa nivåer. I den nationella radonepidemiologiska undersökningen hade av undersök- ningsindividerna en genomsnittlig radonhalt i bostaden överstigande /m3, och andelen med en genomsnittlig halt över /m3 var . Andelen radonorsakade lungcancerfall med halter överstigande /m3 var och vid halter överstigande /m3 . Detta mot- svarar drygt 100 respektive knappt 30 lungcancerfall i . Beräkningen innebär sannolikt en smärre överskattning eftersom urvalet för den nationella radonepidemiologiska undersökningen delvis baserades på individer från kommuner med ökad risk för höga radonnivåer i bostäder. () har beräknat att antalet radonorsakade lungcancerfall i är 900 , främst baserat på extrapolation av resultat från studier av gruvarbetare. Motsvarande antal kan även beräknas mot bakgrund av riskuppskattningar från internationella strålskyddsorgan, som likaså utnyttjat studier av gruvarbetare vid riskuppskattningen. Trots att den linjära extrapoleringen från gruvarbetare ligger nära den riskuppskattning som observerats hos omgivningsexponerade blir antalet uppskattade lungcancerfall större utgående från gruvarbetardata, främst beroende på att man räknat om till en livslång exponering i bostäder. Om lungcancerrisken påverkas av senare decenniers exponering innebär detta en överskattning. Det går inte att med säkerhet fastställa att risken är lägre än den som skattas av men vi har valt att utgå ifrån de resultat som rapporterats från epidemiologiska undersökningar av bostadsexponerade. Flertalet i befolkningen är icke-rökare och det är således av stort värde att närmare precisera riskökningen knuten till radonexpone- ring i denna grupp. Tyvärr är underlaget för riskuppskattning osäkert beroende på att lungcancer är ovanligt hos icke-rökare och således ett begränsat antal icke-rökande lungcancerfall ingått i de epidemiologiska undersökningarna. Hur farligt är radon? undersökning tyder på att den relativa riskökningen hos icke- rökare är lika stor som hos rökare. Risken för lungcancer är avse- värt lägre hos icke-rökare än hos rökare och riskökningen mot- svarar endast ca 50 radonrelaterade lungcancerfall i landet bland icke-rökare. Sambandet mellan radonexponering och lung- cancer i den svenska studien var tydligast hos de icke-rökare som varit utsatta för miljötobaksrök i bostaden, men dessa fynd be- höver konfirmeras. Den största hälsorisken med radon i hushållsvatten härrör från inandning av radon som avgår från vattnet till inomhusluften. När radonhaltigt vatten används i exempelvis tvätt- och diskmaskiner överförs till luften. SSI beräknar att en radonhalt i vattnet på 1 /l skulle kunna ge upphov till en radonhalt i luften på /m3, men vanligtvis blir den betydligt lägre. En aktuell amerikansk rapport beräknar att en halt i vattnet på /l ökar lufthalten med /m3. Dessa bedömningar av radon- avgången från hushållsvatten har betydelse för riskuppskattningen. När man dricker vatten med radon tas större delen av radonet upp genom magtarmkanalen, som beräknas få den största strål- dosen. Spädbarn är särskilt utsatta för radon i dricksvatten, främst beroende på att de dricker mer än vuxna i förhållande till kropps- vikten. Dessutom dricker barn vanligen mer obehandlat vatten än vuxna, exempelvis i form av saft och välling. Stråldosen beräknas av SSI vara 14 gånger högre för spädbarn än för vuxna från radon i dricksvatten, men även äldre barn får en betydligt högre stråldos än vuxna. SSI har beräknat att radon i dricksvatten orsakar 35–70 cancerfall i , varav huvuddelen utgörs av lungcancer orsakad av radon i inomhusluften härrörande från vattnet. Endast 10–20 av cancerfallen antas vara orsakade av förtäring av radonhaltigt vatten och avser då i första hand cancer i mag- tarmkanalen. En aktuell bedömning från angav att av cancerrisken knuten till radon i dricksvatten beror på inandning av radon från hushållsvatten. De saknas välgjorda epidemiologiska studier av cancerrisker vid intag av radon i dricksvatten, vilket gör riskbedömningen osäker. 8Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? En förhöjd radonhalt i inomhusluften kan åtgärdas på en rad olika sätt. Det finns både byggnadstekniska och ventilationstekniska lösningar. Några åtgärder är effektiva när radonet kommer från marken, andra när det kommer från byggnadsmaterialet. Ytterligare andra åtgärder kan vara bra lösningar oavsett varifrån radonet kommer, men kan vara relativt dyra. Det kan också vara så att radonhalten ökar om man väljer en mindre lämplig åtgärd. För att kunna välja den bästa och mest kostnadseffektiva åtgärden, måste man finna ett svar på frågan varifrån radonet kommer. Vid val av åtgärd bör man tänka på att det oftast är bättre att förhindra radonet att nå rumsluften än att tillåta detta och sedan försöka sänka radonhalten genom utspädning, dvs. öka luftväx- lingen. Detta gäller främst vid problem med radon från marken och från hushållsvattnet. 8.1Varifrån kommer radonet? Är radonhalten så hög att åtgärder behöver vidtas för att sänka den, startar man med att undersöka om radonet kommer från marken, från byggnadsmaterialet eller från hushållsvattnet. Det kan givetvis komma från två eller till och med från alla tre radonkällorna sam- . Byggnadsmaterialets inverkan på radonhalten undersöks enklast genom att mäta gammastrålningen från materialet. Mätningen görs med en gammamätare som direkt visar gammastrålningen. Om den är mellan ca 0,25 µSv/h och uppåt 1,20 µSv/h är andelen radioaktiva ämnen i byggnadsmaterialet förhöjd. Mera radon bildas i materialet och kan avgå till rumsluften. Hur mycket som avgår bestäms av ytbehandlingen på väggen och bjälklaget. Ju tätare ytskiktet är desto mindre blir radonavgången. Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? radonkoncentrationen blir i rummet bestäms dessutom av luftväxlingen. Finns det skäl att misstänka att radon från hushållsvattnet kan ha betydelse för radonhalten, t.ex. vid enskild djupborrad brunn, bör radonhalten i vattnet undersökas. Detta kan göras på flera olika sätt. En förhöjd gammastrålning från hydroforen indikerar en hög radonhalt i vattnet. Det säkraste sättet att mäta radonhalten är dock att sända in ett vattenprov till ett laboratorium som gör analyser på radon i vatten. Observera att ett sådant prov måste tas enligt särskilda instruktioner, eftersom vattnet inte får luftas i samband med överföringen till provflaskan eller behållaren. Luftväxlingen har betydelse för hur hög radonhalten blir i rummet även då den orsakas av radon från vattnet. Den uppmätta radonhalten minskas med bidragen från bygg- nadsmaterialen och eventuella bidraget från hushållsvattnet. Den resterande delen orsakas av radon som sugs in från marken genom otätheter i grundkonstruktionen. Det enklaste sättet att leta efter läckställen är att okulärt, dvs. med hjälp av synen, besiktiga golv och väggar mot mark. En god hjälp i sökandet och framför allt i avgörandet om en spricka eller annan otäthet är genomgående och därmed släpper in jordluft är att sätta huset under så stort undertryck som möjligt och att använda rökgas. Är huset självdragsventilerat åstadkommer man undertrycket genom att köra köksfläkten på högsta hastighet (gäller ej kolfilterfläkt), vid mekaniskt frånluftssystem körs frånluftsfläkten på motsvarande sätt. Samtliga uteluftsdon, fönster och ytterdörrar hålls stängda under undersökningen. Röken erhålls lämpligen från en så kallad rökpistol eller liknande. Röken släpps försiktigt ut över det misstänkta läckstället, varefter man kan iaktta eventuella luftrörelser och deras hastighet. Tillvägagångssättet vid en radonundersökning beskrivs närmare i (Clavensjö, B. och , G. I Radon- boken beskrivs också mera i detalj de i detta kapitel nämnda metoderna för att radonsanera byggnader. Radon från marken är den vanligaste orsaken till radon i byggnader. I nästan alla rum med markkontakt kan man räkna med Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? att det finns radon som kommit från marken. Markradon kan ge upphov till mycket höga radonhalter i inomhusluften. Med mark avses i detta sammanhang inte bara jordlagret och berggrunden under och omkring byggnaden utan även dittransporterat material, som använts för utfyllnad eller markplanering före byggandet. Radonet kan även transporteras längs en rörgrav (schakt) och från denna läcka in i byggnaden. I detta fall avgår radonet från marken längs schaktväggarna och från grus som använts som återfyllning och dränering i schaktet. Radon kan också avgå från grundvatten som rinner fram längs schaktbotten. Radonet från marken transporteras in i byggnaden med jordluft, som sugs in genom otätheter i byggnadsdelar under markytan. Drivkraften är den skillnad i lufttryck som ofta råder över husets grundkonstruktion. Den största orsaken till att lufttrycket är lägre inomhus är den termiska stigkraften, dvs. varm luft är lättare än kall luft och stiger därför uppåt. Ju kallare det är ute i förhållande till temperaturen inomhus desto lägre blir lufttrycket i byggnadens lägsta delar. Detta gäller oavsett vilken typ av ventilationssystem som huset är utrustat med. Sänkningen blir dock inte så stor i ett mekaniskt ventilerat hus som i ett självdragsventilerat eftersom det normalt är mindre otätheter upptill i det förra huset. Detta eftersom frånlufts- ventilerna i ett självdragssystem har en betydligt större öppenarea än kontrolldonen i mekaniska system. I hus med mekaniskt frånluftssystem (F-system) skapas ett undertryck året runt. Undertryck kan av olika anledningar också bildas i hus med mekanisk till- och frånluftsventilation (FT- system). Detta kan bero på, utöver den termiska stigkraften, att FT-systemet är inreglerat så att tilluftsflödet är något mindre än frånluftsflödet, vilket är normalt, och att filtret i tilluftskanalen sätts igen av damm. Ytterligare lufttryckspåverkande parametrar är vindtryck och vindriktning. Eftersom ytterväggarna oftast är olika otäta kan en viss vindriktning skapa ett undertryck inomhus, medan den mot- satta riktningen kan ge ett övertryck. Termiska stigkrafter i jordluften kan, liksom vindtryck på en marksluttning, orsaka en lufttrycksstegring i marken närmast under husets grundplatta. Detta gäller främst hus som är litet högre belägna på exempelvis en grusås. Radonet kan även komma in i byggnaden med diffusion från marken genom grundkonstruktionen. Dock fordras det att Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? byggnaden nästan helt saknar betongplatta mot marken eller att radonhalten i jordluften är mycket hög, mer än ca 500 /m3, för att radon som transporteras genom diffusion skall kunna orsaka förhöjd radonhalt i byggnaden. Har man konstaterat att den uppmätta radonhalten så gott som enbart orsakas av radon från marken bör man först, om det inte redan gjorts före radonmätningen täta åtkomliga sprickor, springor eller andra otätheter mot marken. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.2.1. Ofta är det inte möjligt att få ner radonhalten till önskad nivå med enbart denna metod. Man måste då komplettera med någon av nedanstående åtgärder. De har ordnats i angelägenhetsgrad på så sätt att den åtgärd som bör väljas i första hand står först. Installera radonsug eller radonbrunn för att sänka lufttrycket i marken under huset och därmed förhindra att radonhaltig jord- luft sugs in i huset. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.2.2 resp. 8.2.3. Installera anläggning för att skapa en luftkudde under huset, dvs. höja lufttrycket i marken närmast under husets botten- platta, genom att inomhusluften trycks ner i dräneringslagret. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.2.4. Installera mekaniskt till- och frånluftssystem med värmeåter- (FTX-system) som inregleras till god balans mellan luftflödena. Detta är en relativt dyr åtgärd med i många fall en begränsad effekt på radonhalten. FTX-systemet ger dock ofta en bättre luftkomfort inomhus. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.3.1. Anordna luftspalter utmed golvytan och, om så erfordras, även utmed ytterväggarnas insidor i källarvåningen. Spalterna ventile- ras genom att en del av frånluften sugs ut via dessa. I vissa fall kan befintliga uppreglade golv användas för detta ändamål. Öka luftväxlingen genom att montera in flera uteluftsdon. Detta kan i vissa fall vara tillräckligt, främst då radonhalten är måttligt förhöjd och endast en smärre sänkning eftersträvas. Åtgärden beskrivs i avsnitt 8.3.3. Försegla hela golvytan genom att applicera ett radontätt mate- rial på denna. Åtgärden kan medföra risk för fukt i golv- konstruktionen och bör därför inte utföras utan yttrande från sakkunnig person. Byta ut radioaktiv fyllning runt om huset. Detta är en mycket kostsam åtgärd, men kan ge god effekt om det inte också finns sådant material under byggnaden. Hur kan förhöjda halter inomhus åtgärdas? I byggnadsdelar mot marken förekommer otätheter, som kan vara någorlunda lätta att täta. Sådana otätheter kan finnas på följande ställen. Golvlucka över rensbrunn för avlopp Inkommande el- och telekablar Rörgenomföringar för vatten- och avlopp. Ett vanligt läckställe är vid avloppsledningens passage genom betongplattan under ett diskbänkskåp. Skåpet döljer ursparningen i plattan för röret, varför man ibland slarvar med efterlagningen.