sou · GPB368 · 2002-01-01 00:00:00 — Eftersom både och har nyhetsgranskning, och tiden för att neka registreringen verkan varit alltför kort för att granskning skulle kunna ske, framstår det nu som sannolikt att båda eller någon av dem tar upp frågan om tillträde till förnyade överväganden. Sammantaget menar utredningen att bör tillträda . Det är dock, som konstaterades tidigare, svårt att bedöma när avtalet träder ikraft. ett eventuellt tillträde kan ske är även beroende av vilka organisatoriska förbe- redelser som bedömer nödvändiga. Utredningen har mot bakgrund av dessa omständigheter valt att inte föreslå något särskilt datum för ett svenskt tillträde. I stället bör det lämnas till regeringen, att efter erforderlig riksdagsbehandling, besluta om ett tillträde för svensk del. 10.3Förfarandet i vid en internationell registrering Förslag: En ansökan om internationell registrering av formgiv- ning skall kunna ges in direkt till internationella byrån vid eller till . Lämnas en ansökan in till Patent- verket skall verket inom en månad sända den vidare till interna- byrån. Vid prövningen av om en internationell registrering enligt skall ges verkan i skall samma krav gälla som för en nationell ansökan om registrering. En internationell registrering bör, innan den kungjorts av , endast ha de rättsverkningar som följer av en nationell ansökan om registrering av en formgivning. I lag bör anges att eller domstol, när en interna- tionell registrering hävs helt eller delvis, skall underrätta inter- nationella byrån vid om beslutet eller domen. skall vid anslutning till avtalet förklara att engelska skall användas som arbetsspråk och ge underrättelse om att sekretessfristen enligt svensk rätt är samt vilken giltighetstiden är för en registrering i . Skälen för förslaget: En ansökan om internationell registrering kan lämnas in antingen till internationella byrån eller till Patent- verket. skall i de fall ansökan lämnas dit vidarebe- fordra den till internationella byrån. Det saknas enligt utredning- ens mening skäl att, med stöd av artikel 4.1 b, föreskriva att alla ansökningar skall lämnas in till internationella byrån. Sedan internationella byrån fattat beslut om registrering och kungjort formgivningen skall de i ansökan utpekade staterna underrättas om detta (artikel 10.3 b). När mottagit en sådan underrättelse har myndigheten möjlighet meddela att hinder finns mot att registreringen får verkan här. Vissa av de mer betydelsefulla uppgifter en sådan underrättelse skall innehålla bör anges i lag. I övrigt kan närmare föreskrifter utfärdas av regeringen eller den myndighet regeringen anger. Enligt har en internationell registrering verkan från det att den lämnades in till internationella byrån eller en nationell patentmyndighet. Av artikel 10.3 i följer att internationella byråns kungörelse av att en internationell ansö- kan registrerats hos skall betraktas som en tillräcklig publi- cering i alla medlemsstater. Bestämmelsen hindrar dock inte att en medlemsstat kan föreskriva att också en nationell publicering skall ske. Samtliga de nationella sanktionsbestämmelserna bör inte tillämpas fullt ut, innan frågan om registreringen skall få giltighet i blivit avgjord. har på sig att anmäla till internationella byrån att registreringen inte skall ha full giltighet i (artikel 12 jämförd med regel 18.1 i föreskrif- terna). Under hela kan frågan om registreringens giltig- het här i landet sägas vara svävande. I allmänhet torde dock Patent- verket ha tagit ställning till frågan om giltigheten i långt . Genom att tar in en internationell regi- strering i det nationella registret och utfärdar en kungörelse om detta får man en naturlig början på en internationell registrerings fulla giltighet i . Förutsättningen är dock att denna kungö- relse sker från det att mottagit en underrättelse från internationella byrån om den internationella registreringen. Under alla omständigheter får den internationella registreringen vid utgången av annars verkan i , oavsett om den kungjorts av eller inte. Givet- vis med undantag för den situation som föreligger när på grund av ett registreringshinder meddelat internationella byrån att den internationella registreringen helt eller delvis inte kan ges verkan i . En föreskrift om att nationell publicering skall ske medför också den fördelen att allmänheten enkelt får tillgång till en fullständig förteckning över alla internationella registre- ringar som gäller i . Utredningen bortser härvid från möj- ligheten att en internationell registrering får verkan här i landet utan en nationell kungörelse skett, därför att för- summat att ta upp frågan om anmälan till internationella byrån skall ske. Enligt utredningens mening är det i praktiken möjligt att bortse från risken för att en sådan situation skulle inträda. Utred- ningen föreslår därför att det i lagen tas in en föreskrift om att en internationell registrering skall tas in i det svenska registret och kungöras med uppgift om att den gäller i , om något hinder inte föreligger mot att den ges giltighet här och sökanden inte begärt hemlighållande. En internationell registrering är inte till någon del tillgänglig för allmänheten förrän den kungörs (artikel 10.4). Den längsta tid en formgivning enligt avtalet kan hållas hemlig är . Tiden kan dock aldrig bli längre än den längsta tid någon av de i ansökan utpekade staternas lagstiftning medger. Utredningen har tidigare föreslagit att bildmaterialet som visar en formgivning skall kunna hållas hemligt upp . En internationell regi- strering där verkan önskas i kan således aldrig kungöras senare än från det att den lämnades in till internatio- nella byrån eller . Har prioritet begärts skall tiden i stället räknas från prioritetsdagen. Av avtalet följer att skall underrätta internationella byrån om den sekretesstid som gäller enligt svensk rätt (artikel 11.1). En ansökan om respektive en internationell registrering skall – innan tiden löpt ut för att meddela internationella byrån om att registreringen inte gäller i – i vart fall ge sökanden samma skydd för formgivningen som en motsvarande nationell ansökan (artikel 14.1 och 2). De nu nämnda bestämmel- serna ger uttryck för ett grundläggande drag i avtalet, nämligen att en internationell registrering skall ge samma skydd som en natio- nell ansökan respektive registrering. Innan kungjort en internationell registrering har således en internationell registre- ring samma verkan som en nationell ansökan. Detsamma gäller då givetvis , som har för att meddela att ett hinder föreligger mot verkan i . Det innebär bl.a. vissa begränsningar i fråga om vilka sanktioner som kan göras gällande av innehavaren av en internationell registrering , t.ex. får straff inte dömas ut för intrång i skyddet. Vidare kan inte någon annan sanktion än den som nämns i 47 § andra stycket i förslaget till formskyddslag aktualiseras innan den internationella ansökan blivit allmänt tillgänglig. Enligt huvudre- geln sker detta i samband med att formgivningen blir kungjord av internationella byrån. I de fall innehavaren av den internationella registreringen vill ingripa mot ett intrång i skyddet kan denne dock begära att kungörelse sker vilket får till följd att regi- streringen blir allmänt tillgänglig (artikel 11.4). En internationell registrering kan förklaras sakna verkan i på samma sätt som en nationell registrering, dvs. efter beslut av vid administrativ prövning eller efter dom till följd av en talan vid allmän domstol. Om en domstol eller förklarat att en internationell registrering helt eller delvis saknar verkan i skall domstolen respektive verket underrätta internationella byrån om detta (artikel 15.2). En internationell registrering gäller i som en nationell registrering, dvs. Ansökan om förnyelse och behandling av en sådan ansökan sker dock hos internationella byrån (artikel 17). Avtalet anger som minsta skyddstid. I det fall ansluter sig till avtalet kan alltså ett formskydd inte ges kortare giltighetstid. Internationella byrån skall underrättas om den som blir följden av mönsterdirektivet, dvs. Den som gäller för beståndsdelar i en sammansatt pro- dukt och som används i reparationssyfte bör även den kommunice- ras med internationella byrån. Enligt avtalet kan en stat bestämma att antingen engelska eller franska, alternativt båda språken, skall tillämpas vid kommunika- tion med det landets patentmyndighet. Det är för del mest naturligt att den skriftväxling som äger rum mellan den internatio- nella byrån och sker på engelska. bör därför vid ett eventuellt tillträde förklara att engelska skall användas som arbetsspråk. Vid tillträde till avtalet kan enligt artikel 30 lämnas in följande förklaringar. Att ansökningar inte skall kunna lämnas in via den nationella patentmyndigheten (artikel 4.1b), att ansökan i de fall patentmyndigheten utför en nyhetsgranskning skall inne- hålla vissa uppgifter utöver vad som är obligatoriskt enligt avtalet samt att en individuell ansökningsavgift skall betalas (artikel 5.2 och 7.2), att kortare sekretessfrist gäller än den avtalet föreskriver (artikel 11.1), att vissa krav skall gälla för samregistrering (artikel 13.1) och att en sökande i de fall den nationella patentmyndigheten utför nyhetsgranskning inte i ansökan får ange sin egen stat (arti- kel 14.3), att vissa anteckningar i det internationella formgivnings- registret inte skall ha verkan förrän den nationella patentmyndig- heten mottagit i förklaringen angivna handlingar (artikel 16.2) samt uppgift om den maximala giltighetstiden för en nationell regi- strering (artikel 17.2 c). Enligt artikel 32 i föreskrifterna till kan vidare följande förklaringar lämnas vid ett tillträde. Uppgift om att ansö- kan skall ske i formgivarens namn (regel 8.1), krav i visst hänse- ende på bildmaterialet (regel 9.3a), säkerhetskontroll (regel 13.4) och, i de fall den nationella patentmyndigheten utför nyhets- granskning, den tid inom vilken ett meddelande skall lämnas om att registreringen inte skall ha verkan i landet (regel 18.1). Som framgått av den tidigare framställningen menar utredningen att bör lämna följande förklaringar. Att den sekretessfrist som gäller i är (artikel 11.1 b), att den maxi- mala giltighetstiden för en nationell registrering är och för reservdelar samt att engelska skall användas som arbetsspråk. 11Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag Kostnader och andra konsekvenser Bedömning: Utredningens förslag bör inte medföra några nämnvärda kostnader för det allmänna eller enskilda. Skälen för bedömningen: Enligt 14 § i kommittéförordningen (1998:1474) skall utredningen redovisa om förslagen påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda samt en beräkning av dessa kostnader. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt skall även dessa redovisas. Om förslagen medför en kostnads- ökning för det allmänna skall förslag till finansiering lämnas. Vidare skall enligt 15 § kommittéförordningen sådana konse- kvenser av förslagen redovisas som har betydelse för den kommu- nala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställd- heten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Inledningsvis kan konstateras att de som kommer att påverkas av förslagen i huvudsak är registreringsmyndigheten, dvs. , och de enskilda formgivare och företag som skyddar sin formgivning genom en registrering enligt formskyddslagstiftningen. Det bör framhållas att det inte med fullständig säkerhet går att förutse det genomslag utredningens förslag kan få med avseende på sådant som antalet ansökningar och ärenden om prövning i administrativ ordning av en registrerings giltighet eller processer om hävande av beviljade registreringar. Utredningens överväganden nedan bör ses i belysning av dessa svårigheter. Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag Av utredningens förslag är det framförallt följande som kan behöva belysas med avseende på de kostnader de kan medföra för staten och enskilda. Införandet av ett system med administrativ prövning hos av en registrerings giltighet, slopandet av invändningsförfarandet, koncentration av allmänna mål om formskydd till och en svensk anslutning till . Ett administrativt prövningsförfarande och ett slopat invändningsför- farande Om utredningens förslag till begränsning av official- granskning genomförs är det klart att registreringsärendena för- enklas med minskade kostnader som följd. Slopas invändningsför- farandet kommer även det att föra med sig en minskning av kost- naderna. Å andra sidan föreslår utredningen att i administrativ ordning på begäran skall kunna pröva om en registre- ring skall bestå under hela dess giltighetstid, vilket givetvis kommer att medföra kostnader för verket. Det är naturligtvis beloppsmässigt svårt att uppskatta vilka lätt- nader som den begränsade officialprövningen kommer att medföra hos . Det är än mer vanskligt att uppskatta antalet ärenden om administrativ prövning som kommer att få ta ställning till. Det går inte säkert att utgå ifrån att dessa ären- den i antal kommer att motsvara det antal invändningsärenden som handläggs. T.ex. går det inte att göra några säkra jämförelser med det antal invändningar som framställs (har antalet varierat mellan strax under tjugo till drygt femtio ) eftersom prövning kan ske under hela registreringens giltig- hetstid. Inte heller det antal mål som handläggs vid de allmänna domstolarna utgör någon säker grund för att ställa en prognos för hur många prövningsärenden som hos kan aktualise- ras . Sammantaget finns dock skäl att utgå ifrån att antalet prövnings- ärenden inte i någon större grad kommer att överskrida det antal invändningsärenden som handläggs hos . Detta lär sannolikt bli fallet även om officialgranskningen inskränks. Som utredningen tidigare påpekat (se avsnitt 6.5) är det så, att kungörelser inte bevakas av alla som kan tänkas bli berörda av registreringen, utan den ifrågasätts i regel först sedan den konstate- Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag rats vara ett hinder för den egna verksamheten. Denna situation uppstår efter det att tiden för invändning löpt ut. Ett ärende om prövning i administrativ ordning kan dock antas ta något mer tid i anspråk att handlägga än ett invändningsärende och därigenom medföra högre kostnader. För att inte de som ansöker om registrering av formgivning i onödan skall belastas av de kostnader ett sådant prövningsförfarande medför, föreslår utredningen att får ta ut en avgift för en ansökan om prövning. Denna avgift bör dock inte sättas alltför högt i förhål- lande till vad kostnaden är för att väcka talan vid allmän domstol. I annat fall skulle en omprövning hos kunna framstå som mindre attraktiv. Som utredningen konstaterade i sitt delbetänkande (SOU 2000:79 s. 128) kan antas att en minskad officialgranskning av ansökningar om formskydd leder till en viss ökning av antalet processer vid allmän domstol om hävande av beviljade registre- ringar. Genom att ges en möjlighet till prövning av registreringar bör antalet processer vid allmän domstol kunna hållas nere. I de mål som förs vidare från efter en prövning där, bör vidare de allmänna domstolarna få ett bättre beredningsunderlag, vilket kan tänkas bidra till att förkorta handläggningstiderna. Antalet processer om giltigheten av mönsterskydd har dock sedan ML trädde i kraft varit mycket lågt. Det rör sig om några enstaka processer . Även om antalet processer skulle öka något, torde därför påverkan på de allmänna domstolarnas arbetsbörda bli försumbar. Det förhållandevis ringa antalet mål torde vidare göra att en koncentration av mål till inte bör medföra någon alltför betydande ökning i den domstolens arbetsbörda. För PBR:s del kommer utredningens förslag att medföra en minskning av antalet mål genom att invändningsförfarandet slopas. är dock de s.k. enpartsmålen, dvs. när avslagit en ansökan innan kungörelse skett, den klart dominerande målgruppen. I viss mån kan förslaget om ett administrativt prövningsförfa- rande hos sägas påverka enskilda och små företags situation i en positiv riktning. Som utredningen tidigare anfört föreligger det särskilt hos mindre företagare och enskilda formgivare en motvilja mot att föra tvister om mönsterskydd till domstol. Detta kan i sin tur tänkas leda till att den svagare parten i en tvist ibland föredrar att avstå från att hävda sin rätt. Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag ens förslag om att införa en möjlighet till prövning hos Patentver- ket kan förmodas leda till en förbättring i detta hänseende genom att ett billigare och snabbare alternativ till en domstolsprocess erbjuds. De föreslagna ändringarna i skadeståndsbestämmelserna kan också väntas medverka till att stärka rättighetshavarnas ställ- ning genom att göra det lättare för den som utsatts för ett intrång att få full ersättning för sin förlust. En svensk anslutning till Utredningen har vidare föreslagit att ansluter sig till . Den kostnadstäckning kan få för att hantera internationella ansökningar är den allmänna avgiften som skall betalas, om pekas ut i en ansökan om internationell registrering. Hur stor denna blir kommer att bestämmas av (är avgiften enligt fördrag fyrtiotvå schweizerfranc för en formgivning och för varje ytterligare formgivning ansökan inne- håller). skall granska internationella registreringar endast med avseende på samma materiella krav som en nationell ansökan. Tidsåtgången för detta torde vara högst begränsad. Utredningen har vid sina överväganden utgått ifrån att avgiften kommer att bestämmas till en sådan nivå att åtmin- stone i allt väsentligt får full kostnadstäckning för detta arbete. skall vidare ta in uppgift om att den internationella registreringen gäller här i det svenska registret och utfärda en kun- görelse om detta. Detta kan, om inte fungerande datoriserade ruti- ner för denna hantering finns, medföra en inte alltför ringa arbets- belastning. Det är därför angeläget att före ett svenskt tillträde till avtalet har etablerat sådana datoriserade rutiner att verket elektroniskt kan ta emot och behandla underrättelser om internationella registreringar från internationella byrån. Ett arbete med att anpassa de elektroniska rutinerna inom bör i lämplig omfattning samordnas med de rutiner som utvecklats inom internationella byrån. För enskilda och företag kommer en svensk anslutning till att kunna medföra betydande kostnadsbesparingar under förutsättning att ett rimligt stort antal stater ansluter sig till avtalet. Sökanden kan genom ett förfarande få skydd i ett flertal Ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag länder utan att behöva söka på nationell väg och dra på sig de kost- nader detta medför. Sammantaget kan utredningen inte finna att förslagen i fråga om administrativ prövning av en registrering, slopandet av invänd- ningsförfarandet, en svensk anslutning till och en koncentration av allmänna mål till för vare sig staten eller enskilda medför några nämnvärda kostnader. Den kostnad det kan innebära att slopa kravet på särskilda skäl för väckande av allmänt åtal torde vara försumbara. Det kan t.ex. nämnas att det under den nuvarande lagens giltighetstid knappast har förekommit mer än något enstaka åtal för intrång i mönster- skydd. Utredningens förslag innebär inte några konsekvenser av det slag som bör redovisas enligt 15 § kommittéförordningen. 1 kap. Formskyddet och dess innehåll 1 § Den som formgivit en produkt eller produktdel (formgivaren) eller den till vilken formgivarens rätt övergått kan i enlighet med bestämmel- serna i denna lag genom registrering få ensamrätt till formgivningen (formskydd). Ensamrätt till formgivning kan också förvärvas genom internationell registrering enligt vad som framgår av bestämmelserna i 10 kap. Formskydd utesluter inte att formgivningen även kan vara skyddad enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, varumärkeslagen (1960:644) eller patentlagen (1967:837). Denna paragraf, som delvis motsvarar 1 § ML, anger lagens tillämpningsområde samt en förutsättning för en registrerings bestånd. I paragrafens första stycke införs två nya begrepp, formgivning och formskydd. Formgivning ersätter uttrycket mönster. Form- skydd är beteckningen på den ensamrätt som en registrering av en formgivning enligt lagen ger upphov till. uttryck var mönsterskydd. Valet av uttryck har motiverats närmare i kapitel 4. Första stycket anger härutöver en omständighet som utgör en förutsättning för en registrerings bestånd. Liksom enligt den nuva- rande lagen krävs att den som sökt och fått en registrering har rätt till formgivningen. I andra stycket ges upplysning om att formskydd även kan fås genom en internationell registrering. Tredje stycket gör klart något som redan gäller (se bl.a. 10 § för- sta stycket URL), nämligen att skydd enligt formskyddslagen inte utesluter att formgivningen kan vara skyddad till följd av viss annan lagstiftning. 2 § I denna lag avses med 1.formgiving: en produkts eller produktdels utseende, som bestäms av de detaljer som finns på själva produkten eller i dess utsmyckning särskilt när det gäller linjer, konturer, färger, former, ytstrukturer eller material, 2.produkt: ett industriellt eller hantverksmässigt framställt föremål, inbegripet delar som skall monteras till en sammansatt produkt, förpack- ningar, utstyrsel, grafiska symboler och typsnitt, men inte datorprogram, 3.sammansatt produkt: en produkt som är hopsatt av ett flertal beståndsdelar som kan bytas ut genom att produkten kan tas isär och på nytt fogas samman. I förhållande till utredningens delbetänkande (se 1 a § i förslaget) har endast ett par språkliga ändringar gjorts i paragrafen. I första punkten har ordet mönster ersatts av formgivning. Någon saklig förändring i förhållande till vad som föreslogs i delbetänkandet är inte avsedd. Ändringen är av språklig karaktär och är huvudsakligen motiverad av en strävan att skyddsobjektets namn bättre skall avspegla lagens innehåll. 3 § Formskydd kan man få endast om formgivningen är ny och har individuell karaktär. En formgivning anses som ny om ingen identisk formgivning gjorts allmänt tillgänglig före dagen för registreringsansökan eller före priori- tetsdagen, om prioritet åberopas. Formgivningar anses som identiska om de skiljer sig åt i endast oväsentliga avseenden. En formgivning anses ha individuell karaktär, om det helhetsintryck en kunnig användare får av den skiljer sig från det helhetsintryck en sådan användare får av en formgivning som gjorts allmänt tillgänglig före dagen för en registreringsansökan eller före prioritetsdagen, om prioritet åbero- pas. Vid bedömningen av om formgivningen har individuell karaktär skall hänsyn tas till den grad av frihet formgivaren har haft vid utvecklingen av sin formgivning. Paragrafen har samma sakliga innehåll som förslaget i utredningens delbetänkande (se 2 § i förslaget). Som en konsekvens av valet av namn på lagen och dess skydds- objekt anges i första stycket att man kan få formskydd för sin formgivning om den är ny och har individuell karaktär. Även fort- sättningsvis i paragrafen talas om formgivning. Det kan anmärkas att den prioritet som avses i andra och tredje styckena är s.k. konventionsprioritet, som följer av Pariskonven- tionen, och utställningsprioritet (se 16 och 17 §§). 4 § Formgivningen av en beståndsdel i en sammansatt produkt anses vara ny och ha individuell karaktär om 1.beståndsdelen, när den fogats in i den sammansatta produkten, förblir synlig vid normal användning av den produkten, och 2.sådana synliga detaljer i beståndsdelen sedda för sig uppfyller kraven på nyhet och individuell karaktär.