sou · GPB355d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Föräldrar- na är, innan man bildat egen familj, dem som man främst kan påräkna stöd från när man har problem, liksom dem man normalt sett har den djupaste känslomässiga relationen till. Även syskon kan förstås bidra till att fylla dessa funktioner. forskning visar att barn till ensamstående föräldrar och i ombildade familjer oftare har problem i skolan och mer sällan går över till högre utbildning (se Kapitel 7 för en utförligare diskussion och analys). Många tolkar sådana fakta som att barnen efter en separation får mindre sociala resurser . I en ofta citerad artikel driver (1988) tesen att det sociala kapi- talet är betydelsefullt för barn och ungdomar och att detta är direkt relaterat till familjetyp. Många stöttar detta resonemang genom empiriska analyser som visar ett samband mellan familjetyp och olika utfallsvariabler, t.ex. skolgång, psykiskt välbefinnande eller olika typer av problembeteenden (se t.ex. McLanahan och Sandefur 1994). Det är dock inte oproblematiskt att anta att det finns en orsak–verkan-relation mellan familjetyp och olika negativa utfall (Ni Bhrolcháin ). Det är också otillfredsställande att använda enkla mått på familjetyp (t.ex. ensamförälder två för- äldrar) för att uttala sig om föräldrar, och relationer till dem, som sociala resurser. De flesta barn som bor med en ensamstående mamma har också en pappa och vice versa. I vilken grad från- varande föräldrar utgör en social resurs är en empirisk fråga och, givet utvecklingen som visades ovan, en viktig sådan. I Barn-LNU och i LNU2000 har vi sökt, genom mer detaljerade frågor såväl till barnen som till föräldrarna, att ge en fylligare bild av de sociala relationer som råder mellan barn och föräldrar. Det gäller både de föräldrar som barnen bor med och dem de inte bor med. I de fall föräldrarna separerat, har vi också frågat hur ofta barnen bor med den frånvarande föräldern, hur ofta barnen träffar denne, samt om vilken kontakt de separerade föräldrarna har sinsemellan.16 Tyvärr är Barn-LNU något för litet för att vi skall 16 Från barnintervjun hämtar vi uppgifter om relationer och om hur mycket tid föräldern har för barnet, samt vidare om socialt stöd (som analyseras senare i kapitlet). Från vuxen- intervjun vet vi hur många dagar barnet bor med och hur ofta barnet träffar den andre föräldern, hur långt ifrån varandra de bor, samt föräldrarnas relationer med varandra. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser kunna specialanalysera barn till ensamstående föräldrar och i ombildade familjer med någon stor precision. De analyser som följer ger ändå i flera fall tydliga indikationer om villkoren för barn i dessa familjetyper. Är frånvarande föräldrar verkligen frånvarande? I Tabell 2:3 visas hur ofta barn i upplösta familjer träffar och bor med den frånvarande föräldern. Tabellen är konstruerad så att vi i kolumnen längst till vänster ser andelen som bor i olika familjekonstellationer. Den övre panelen beskriver förhållandena för barn 0 och den undre för 10 18-åringarna (för de senare, jfr Tabell 1:5). I nästa kolumn ser vi andelen barn som uppger att de träffar den från- varande föräldern minst en gång respektive aldrig.17 Därefter följer andelarna som har delat boende med den andre föräldern och de som aldrig bor hos denne; andelarna som har den frånvarande föräldern nära respektive långt bort; andelarna där båda de separerade föräldrarna gör någonting tillsammans med barnet respektive aldrig; samt andelarna där de diskuterar frågor som rör barnet ofta eller aldrig. 17 Andelarna för de övriga svarsalternativen, tillsammans med de återgivna, summerar till . I den översta raden (ålder = 0 9, andel som träffar frånvarande far) innebär procenten 46 och 10 för minst en gång respektive aldrig att har en umgängesfrekvens som ligger däremellan (i praktiken i något av svarsalternativen eller mer sällan). Andel barn, 0 9 respektive 10 , uppdelade på typ av boendefamilj och närvaro respektive avstånd till frånvarande förälder, samt relationer mellan föräldrarna i upplösta familjer. Andelarna baserade på alla barn som har två föräldrar i livet. Varje rad summerar till 100 per kolumnvariabel (träffar, bor, etc.) när man inkluderar de utelämnade mittenkategorierna. Viktade, avrundade procent. (N=1 747 (0 ) respektive 1 304 (10 )) Bor hos den andre Ålder: 0 9 år Bor med båda föräldrarna Far eller mor frånvarande Ålder: 18 år Bor med båda föräldrarna Far eller mor frånvarande 1 Mellan har räknats som delat boende, är klart vanligast i denna kategori. Inga signifikanstester gjorda. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser Bastalen är ganska små för barn med frånvarande mor, varför procentsiffrorna för denna kategori i Tabell 2:3 är ungefärliga. Resultaten ger ändå grund för några klara slutsatser. Den första är att även de frånvarande föräldrarna i hög grad är närvarande på det sättet att barnen träffar dessa. Det är dock en påtaglig skillnad mellan dem under och dem mellan 10 och 18. För de yngsta är det ungefär hälften som träffar den frånvarande föräldern minst en gång och färre än var tionde saknar kontakt helt. För 10 18-åringar är motsvarande siffror och vart tredje barn som inte bor med sin far träffar honom aldrig. En anledning till skillnaden kan vara det geografiska avståndet. Bland de yngsta bor den frånvarande föräldern alldeles i närheten för av barnen – bland de äldre är den siffran bara hälften så hög. Den andra slutsatsen är att en inte obetydlig del av de barn i våra årskullar som bor med bara en av sina biologiska föräldrar faktiskt bor ganska ofta med den andre. Totalt sett är det bland dem upp till och med som bor ungefär hälften av tiden med den frånvarande föräldern. Det är fallet för av dem i åldrarna 10 18. Den tredje slutsatsen man kan dra av Tabell 2:3 är att mödrarna i mycket högre grad än fäderna är närvarande i barnens liv. Av de yngsta bor i stort sett alla barn med sin mor någon dag , medan ungefär hälften av alla fäder till barn i båda våra ålders- grupper inte alls bor med dessa. Andelen som träffar pappan är dock mycket stor bland de yngsta (), men betyd- ligt mindre bland de äldre (). Slutligen kan man konstatera på basis av Tabell 2:3 att närmare vart femte barn i åldern 0 gör saker tillsammans med båda sina (separerade) föräldrar, och ungefär hälften av barnen har föräldrar som diskuterar frågor som rör dem. Engagemanget är betydligt mindre för 10 18-åringarna, delvis för att dessa i högre grad klarar sig själva; men delvis säkert också för att framför allt fäderna glider ifrån sina ungdomar. Det sociala kapital som föräldrarna kan bistå med är sammanfatt- ningsvis större än man skulle kunna befara med ledning av siffror över hur många barn som inte bor med båda sina ursprungliga föräldrar. Många frånvarande föräldrar är faktiskt förvånansvärt närvarande. Framför allt gäller det barn . Av de äldre barnen (10 ) är det dock en minoritet barn som verkligen bara har en förälder. Närmare var tredje som bor med sin mor träffar Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser t.ex. aldrig sin far. Vi bör dock vara lite försiktiga med att tolka dessa estimat eftersom uppgiften om hur ofta barnen och den frånvarande föräldern träffas kommer från den förälder som barnet bor ihop med. 2.3.1Sociala relationer: resursbrist och kvalitet Att ha tillgång till föräldrarna i den bemärkelse som analyserats ovan är naturligtvis en förutsättning för att kunna ha deras stöd och bistånd. Men om föräldrarna finns och hur ofta man bor med dem är en ganska grov indikator på det sociala kapitalets kvalitet. För att relatera till en av våra slutsatser ovan kanske man kan anta att många närvarande föräldrar är förvånansvärt frånvarande, på det sättet att de inte har tid för sitt/sina barn eller att det råder en så dålig relation att det stöd som den fysiska närvaron implicerar egentligen är svagt. I Tabell 2:4 visas andelen barn (10 ) som uppger att för- äldrarna har för lite tid med dem respektive att de inte kommer överens med dem. Den första frågan lyder: Hur mycket tid tycker du att mamma/pappa sambo/pappas sambo@ har för dig? och alternativen är för mycket tid, lagom med tid respektive för lite tid. Den andra frågan är Hur kommer du och din mamma [etc.] överens? och alternativen är mycket bra, ganska bra, så där, ganska dåligt respektive mycket dåligt. I det senare fallet har vi slagit ihop de tre sämsta alternativen till kate- gorin kommer inte så bra överens. Det är inte säkert att den sociala relation som benämns så där är anmärkningsvärt dålig, men man kan anta att benägenheten i en intervjusituation är att skönmåla – alternativet ganska bra innebär ju heller inget översvallande positivt omdöme. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser Andel barn 10 , som uppger att deras föräldrar har för lite tid för dem, respektive att deras föräldrar och styvföräldrar inte kommer så bra överens med dem. Alla andelar grundar sig på de kategorier vuxna som barnen anger att de har totalt sett, oavsett om de bor ihop med dem eller ej. Viktade, avrundade procent. (N=1 304) Kommer inte så bra överens 10 12 (ref.) Pojkar (ref.) Båda föräldrar (ref.) 26*** 31*** Högre tjänsteman (ref.) Tjm, medel/lägre (60)* Signifikanser, enskilda estimat relativt referenskategorin: *** = statistiskt signifikant på 1 %-nivån; ** = 5 %-nivån; * = 10 %-nivån. Procent inom parentes baserar sig på celler med 20 eller färre observationer. Vi har valt att i Tabell 2:4 visa andelar för det totala antalet fäder, mödrar, respektive styvföräldrar, vare sig barnet bor med dem eller ej.18 Det kan dock vara bra att bära i minnet vid läsningen av Tabell 2:4 att när det gäller framför allt familjetyp kommer andelar- na som visas att kunna skilja sig en del från dem som skulle gälla vid en analys av föräldrar och styvföräldrar som barnet bor till- sammans med (en närmare analys av detta följer i Tabell 2:5). 18 Ett alternativ hade varit att begränsa analysen till de vuxna som barnet faktiskt bor med. Vi har prövat detta, men skillnaden för totalsiffrorna är liten mellan dessa definitioner. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser För att börja med raden för Alla, står det klart att de flesta barn och ungdomar 85 uppfattar att deras föräldrar har tillräckligt med tid för dem. Fadern upplevs som något mer frånvarande än modern. Cirka 15 kommer inte så bra överens med sina föräldrar, vilket knappast är någon alarmerande siffra, speciellt med tanke på att många ungdomar i vår under- sökningsgrupp är i puberteten där frigörelsen från föräldrarna är en framskjuten fråga. Något mer anmärkningsvärt är då att så många som vart tredje barn inte kommer så bra överens med sin styv- förälder. Det talar för att pappas eller mammas nya partner långt ifrån är någon entydig social resurs. Generellt sett är det lite variation i indikatorerna för lite tid och kommer inte så bra överens och små bastal gör att det är svårt att erhålla signifikanta skillnader mellan olika grupper. Det tycks dock som om det är barn som erfarit föräldrars separation som i högst utsträckning upplever att föräldrarna har för lite tid. När det gäller frågan om att komma överens med föräldrar och styvföräldrar har de yngsta i vårt urval (10 12-åringarna) i mindre utsträckning sådana problem. Det mest notervärda resultatet i Tabell 2:4 är dock att barn som bor med en förälder har en kraftigt förhöjd risk för detta; var fjärde uppger att de inte kommer så bra överens med modern och närmare var tredje med fadern. I denna grupp är det också en hög andel – kring – som har mot- svarande inte helt goda relation till styvföräldrar (vilka består både av sådana som barnet bor med och av frånvarande förälders nya partner). Skattningarna är dock osäkra för styvföräldrar p.g.a. att gruppen är liten. Som nämnts är det inte så lätt att tolka Tabell 2:4 när det gäller familjetyp. I Tabell 2:5 gör vi därför en uppdelning som gör det möjligt att mer specifikt säga om eventuella problem gäller de vuxna som man bor ihop med eller inte. Där fördjupar vi också analysen genom att studera hur vanligt det är att ha kombinationer av problem med att komma överens och att ha lite tid. Tabellen består av tre paneler; i den översta finner vi barn som bor med båda sina ursprungliga föräldrar, i den mittre de som bor med sin mor (men inte sin far), och i den understa finns det fåtal som bor bara med sin far (och utan sin mor). Längst upp till vänster i varje panel återges andelarna av far respektive mor som har för lite tid med barnet respektive inte kommer så bra överens med det. Radvis summeras sedan de kombinationer som, först, innebär att problemen varken gäller fadern eller modern (gäller för Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser av barnen när det gäller för lite tid). Därefter visas andelarna där båda föräldrarna har för lite tid (respektive att barnet inte kommer överens med någon av föräldrarna). Kolumnvis sum- meras problemen per förälder på motsvarande sätt. I första kolum- nen visas att av barnen varken tycker att modern har för lite tid eller att de har problem att komma överens uppfattar båda dessa problem med sin mor. I nästa kolumn ges samma information om fadern. I rutan längst ned till höger i varje panel följer så kombinationerna över såväl föräldrar som problem. Den höga procentsatsen i respektive panel (69, 52, 62) visar an- delen barn som är problemfria i denna bemärkelse (de har varken tids- eller överensproblem med modern eller fadern). Den låga pro- centsatsen (1, 1, 0) visar andelen som har bägge typerna av problem med såväl modern som fadern. Andel barn 10 , som uppger att deras (biologiska eller adoptiv-) föräldrar har för lite tid för dem, inte kommer så bra överens med dem, samt kombinationen av sådana problem, upp- delat på tre familjetyper. Viktade, avrundade, procent. (N=1 304) Bor med båda föräldrarna Förälder har för lite tid Kommer inte så bra överens Varken tid/överens-problem Både tid- & överens-problem Bor med mor, ej med far Förälder har för lite tid Kommer inte så bra överens Varken tid/överens-problem Både tid- & överens-problem Bor med far, ej med mor Förälder har för lite tid Kommer inte så bra överens Varken tid/överens-problem Både tid- & överens-problem Inga signifikanstester gjorda. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser Det går att dra flera slutsatser ur Tabell 2:5 av relevans för diskus- sionen om sociala resurser. Den första är att även om det inte är ovanligt att modern eller fadern inte har tillräckligt med tid, respektive att barnet har svårt att komma överens med en av dem, är det direkt ovanligt med kombinationsproblem. har t.ex. problem med både mor och far när det gäller att komma överens respektive att ha tillräckligt med tid. På motsva- rande sätt är det som har problem med att komma överens såväl som att finna tillräckligt med tid med sin mor (och med fadern). I stort sett ingen uppger problem med båda föräldrarna över båda dimensionerna. Även om både frågan om tillräckligt med tid och komma överens är rimliga indika- torer på någon slags kvalitet på socialt kapital, är det uppenbart att det inte finns något generellt förhållande som genererar båda problemen; snarare kan man förmoda att det är specifika faktorer som gör att en förälder t.ex. inte har tillräckligt med tid. Det är troligen också naturligt i vissa fall där relationerna är dåliga att man inte önskar mer tid med denne förälder. Den andra slutsatsen är att de som bor med bara en biologisk (eller adoptiv-) förälder har betydligt större problem än dem som bor med båda. Siffrorna för dem som bara bor med sin far är mycket osäkra på grund av det lilla bastalet, men när vi jämför andelarna för dem som bor med båda föräldrarna och dem som bor med en ensamstående mor är de nära dubbelt så höga för de . Här får vi också svaret på den oklarhet som vidlåder Tabell 2:4 när det gäller vem överens-problemen gäller: de som bor med en ensamstående förälder har höga värden såväl för den förälder de bor tillsammans med som för den som är frånvarande. Det före- faller inte så konstigt att barn och ungdomar som bor med bara en av sina föräldrar har större relationsproblem med denne (jämfört med dem som bor med två föräldrar) med tanke på att nästan alla vardagliga och normala kontroverser mellan föräldrar och barn kommer att beröra denne förälder. innebär resultaten att de sociala resurserna, som vi mätt dem, är mindre för barn med separerade föräldrar. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser En specifik indikator på sociala resurser är socialt stöd, som vi definierar som att ha någon att anförtro sina bekymmer åt. Vi ställde följande fråga till deltagarna i Barn-LNU: Om du är bekymrad eller oroar dig för något, vem eller vilka brukar du då prata med? I Figur 2:7 visas andelarna som uppger olika kategorier stödpersoner.19 Modern kommer inte helt oväntat högst, därefter vänner, och sedan fadern. Syskon är också ett ganska starkt socialt stöd i denna mening och var femte nämner lärare (vilket kan bero på att problemen eller bekymren är skolrelaterade). Även andra kategorier bidrar till det totala sociala stödet, bl.a. flick- och pojk- vänner, andra släktingar, kompisarnas föräldrar, fritidsledare m.fl. En liten andel () säger sig dock inte ha någon att gå till med sina bekymmer. Andel 10 18-åringar som brukar prata med olika kate- gorier om bekymmer 19 De intervjuade barnen fick ange hur många som helst som de kan prata med om sina pro- blem. Det är alltså ingen ranking av kategorier. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser En av anledningarna till variationen i socialt stöd är förstås att personen/kategorin ifråga inte finns tillgänglig för alla – alla har t.ex. inte styvföräldrar eller pojk-/flickvänner. I Tabell 2:6 redo- visas vilka kategorier av personer som utgör ett socialt stöd när vi beräknar dem på grundval av vilka som finns tillgängliga. I kolum- nen totalt kan vi se de omräknade andelarna. Mors och fars nya partners visar sig nu vara ganska viktiga (men ändå långt mindre viktiga än de ursprungliga föräldrarna). Men den kategori som framför allt framträder är eventuella pojk-/flickvänner – de är fak- tiskt ett större socialt stöd, enligt vår definition, än någon av för- äldrarna i 13 18-årsåldern (kan inte ses i tabellen). Med kursiv stil har vi angivit kombinationen av stöd i Tabell 2:6. Där framgår att ungefär hälften av 10 18-åringarna kan gå till både sin far och sin mor med problem, medan mer än var fjärde bara uppger modern. Eftersom så många har modern som ett stöd är det ovanligt att bara uppge fadern (totalt). Av dem som bor med fadern säger dock var fjärde att man talar med denne om sina bekymmer (här ingår såväl fäder som bor ensamma som med en ny partner). Det är intressant att notera att ungefär vart femte barn i åldrarna 10 18 varken markerar far eller mor på frågan om vem de pratar med om de har bekymmer. Det är ju inte orimligt att en del problem är sådana att barnen inte vill att föräldrarna skall känna till dem, men då tycker man att det skulle finnas någon kompense- rande stödperson som skulle träda in. Enligt våra analyser är det inte riktigt så. Av dem som inte har någon av föräldrarna som socialt stöd är det inte fler (i de flesta fall färre) som anger t.ex. syskon, kompisar, flick-/pojkvän, släktingar eller andra (visas ej i tabellen). Att inte ha något föräldrastöd i denna bemärkelse är dock orelaterat till vilken typ av familj barnen lever i. Som framgår av Tabell 2:6 är andelen i stort sett över de tre typerna vi urskiljt. Det tycks alltså vara så att barn till separerade föräldrar uppfattar den största bristen på socialt stöd genom att inte ha det från två föräldrar, inte genom att helt sakna föräldrastöd. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser Andel barn 10 , som uppger att de brukar prata med personer i olika kategorier när de har bekymmer eller oroar sig för något. Andelarna är beräknade på de kategorier som finns i nätverket (t.ex. andelen som har stöd av mors nye sambo baserar sig på dem vars mor har en ny partner). Viktade, avrundade procent. (N=1 304) Brukar prata med följande om sina Både mor och far Varken mor eller far Både frånvarande far & Varken far eller styvfar Pojk-/Flickvän (13 18)2 1Andelarna är beräknade för ombildade familjer där barnet bor med sin ursprung- liga mor. 2Frågan om pojk-/flickvän ställdes bara till dem på högstadiet eller äldre (13 18- åringar, dock bara hälften av 13-åringarna). av dessa uppger att de har pojk- eller flickvän. Inga signifikanstester gjorda. I den undre kursiverade delen av tabellen studerar vi huruvida styv- föräldrar kan gå in och ersätta eller komplettera den frånvarande förälderns sociala stöd. Detta skulle ju kunna vara en indikation på att styvföräldrar är en social resurs. I den utsträckning barn i om- bildade familjer både kan ha sin ursprungliga, frånvarande för- älder och den nya styvföräldern som socialt stöd kan man ju också tala om en breddning av det sociala stödet (hur djupt det är har vi svårt att uttala oss om). Siffrorna rör barn som bor med sin Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser ursprungliga mor och med en styvfar (det är för få som bor med styvmödrar för att vi skall kunna genomföra dessa beräkningar). Resultaten talar för att den frånvarande fadern i ganska hög grad utgör ett socialt stöd även när modern bor med en ny man. Nära hälften av barnen anger honom som stöd. I av fallen har barnet stöd från såväl styvfadern som den biologiske fadern och där kan man tala om en breddning av det sociala stödet. Någon stor kompensatorisk funktion fyller dock inte styvfadern: i de fall då den ursprunglige fadern inte utgör något stöd är det bara i några få fall () som styvfadern gör det. Totalt är det ungefär hälften av 10 18-åringarna, som bor med sin mor och hennes nye man, som inte har någon manlig vuxen föräldragestalt som de kan tala med om sina bekymmer. Den andelen är dock inte märkbart mindre än motsvarande andel bland dem som bor med båda sina ursprungliga föräldrar (). För barn till ensamstående mödrar är denna andel högre, 61 pro- cent. Vi måste understryka att alla siffror utom dem för två- föräldershushåll är baserade på små tal och att procenten är unge- färliga. 2.3.3Sociala resurser för olika kategorier barn Vi har ovan analyserat de sociala resurserna i termer av relationer till föräldrar och styvföräldrar, och vi har gjort det speciellt med avseende på familjetyp. Avslutningsvis urskiljer vi två grupper som har i någon mening en svagare relation till sina föräldrar än andra. Definitionen av den ena gruppen utgår från analyserna av tid med föräldrarna respektive att komma överens med dem. Vi har urskiljt dem som antingen uppfattar att båda föräldrarna har för lite tid eller som uppger att de inte kommer särskilt bra överens med någon av föräldrarna. Denna grupp utgör av alla 10 18- åringar med två föräldrar (föräldrarna behöver dock inte bo ihop). Den andra gruppen består av dem som varken angivit modern eller fadern som socialt stöd, enligt analysen ovan – de utgör . I Tabell 2:7 visas andelarna med sådana relativt svaga sociala resurser för olika kategorier av barn. Det allmänna intrycket är att sådan resursbrist är ungefär lika vanligt förekommande bland barn i olika samhällsklasser och familjetyper. Barn till utrikesfödda för- äldrar har något högre andelar än dem med svenskfödda. Flickor har oftare än pojkar problem när det gäller att komma överens med Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser föräldrarna eller att dessa inte har tillräckligt med tid för dem. Det sociala stödet är, som nämndes ovan, åldersberoende i så måtto att de äldre ungdomarna mer sällan än de yngre anger föräldrarna som stöd när det gäller problem eller bekymmer.