sou · GPB357d3 · 2002-01-01 00:00:00 — Motsvarande resonemang kan givetvis föras beträffande invandrarglesa områden. För den framtida forskningen finns en hel del uppgifter att ta sig an. Till exempel kan det vara en god idé att försöka åtgärda en del av de tillkortakommanden som omnämnts i anslutning till denna studie. Det är också angeläget att fortsätta följa utvecklingen av sambandet etnisk segregation och skolframgång för senare kohorter. De elever som i denna undersökning gick ut grund- skolans årskurs 1997 har till exempel inte gått samtliga nio grundskoleår skola med alla dess organisatoriska för- ändringar och ekonomiska åtstramningar. Också mot bakgrund av att det är mycket som talar för att den etniska, liksom också den sociala, skolsegregationen kommer att öka till följd av den större möjligheten att välja skola, förefaller det väsentligt att fortsätta studera utvecklingen. Även studier som mer ingående förmår studera vilka mekanismer som genererar olika samband, eller avsaknaden av sådana, mellan etnisk skolsegregation och utbild- ningsframgång vore mycket värdefulla. Slutligen skulle det också vara intressant att utvärdera effekterna av den segregerade gymnasieskolan. En hel del av de ungdomar som studerat i invandrartäta grundskolor kommer sedermera att också gå i invandrartäta gymnasieskolor. Vad får detta för konsekvenser på till exempel valet till högskola eller deras chanser på arbets- marknaden? Etnisk segregation i skolan SOU 2001:57 , D.R., J. Handl & W. , 1994. Etnische Ungleichheit im Deutschen Bildungssystem, Kölner Zeitschrift für Soziologie und Sozialpsychologie, 46:209–237. Etnisk och socioekonomisk segregation i –1998, i , J: (red. ), Välfärdens förut- sättningar – Arbetsmarknad, demografi och segregation. Arai, M., L. . , 2000. En svartvit arbets- marknad: en om vägen från skola till arbete, & I. , 1983. Segregation och svensk skola. Bunar, N. Skolan mitt i förorten: Skola, segregationen och integrationen, Partnerskap för multietnisk integration nr 1/99. , J.S., E. , C. , J. McPartland, A. Mood, F. Weinfeld & R. , 1966. Equality of Educational Oppor- tunity Report. : US Government Printing Office. Dryler, H. The impact of school and classroom characteristics on educational choices by boys and girls: A multilevel analysis, Acta Sociologica, 42: 299–318. Spelar valet av skola någon roll? Effekter av grundskola och omgivning på övergången till gymnasiet, i , R. ), Sorteringen i skolan: studier av snedrekrytering och utbildningens konsekvenser. Ursprung och utbildning. Social snedrekrytering till högre studier, SOU 1993:85. Gamoran, A. Social Factors in Education, i Alkin, M.C. ), Encyklopedia of (6th ed.). Grosin, L. Skolklimat, prestation och uppförande i åtta hög- stadieskolor. , D. F., E. , J. McCullagh, R. OLeary & D. McMahon, 1996. Coeducation and Gender Equality: Exam Per- formance, Stress and Personal Development. : Oak Tree Press. Etnisk segregation i skolan & R. , 1998. Social mechanisms: An introductory essay, i , P. & R. (red. Social Mechanisms: An Analytical Approach to Social Theory. Heyns, B. Educational Effects: Issues in Conceptualization and Measurement, i , J.G. ), Handbook of Theory and Research for the Sociology of Education. Westport, : Greenwood Press. Husén, T. Insikter och åsikter om utbildningssamhället. Härnqvist, K. Social selektion till gymnasium och hög- skola, i , R. ), Sorteringen i skolan: studier av snedrekrytering och utbildningens konsekvenser. Kreft, I. De Leeuw, 1998. Introducing Multilevel Modeling. , V.E., A.S. Bryk & J.B. High Schools, Review of Research in Education, 19:171–267. le Grand, C. Löneskillnaderna i : förändring och nuvarande struktur, i , J. & O. (red. ), Var- dagens villkor: Levnadsförhållanden i . Olika ursprung – skilda resultat? En analys av invandrarungdomars betyg i den svenska skolan, C-uppsats i sociologi. , O. 1991. Causal Explanations for Class Inequality in Health – an Empirical Analysis, Social Science & Medicine, 32: 385–393. & R. , 1999. Från arbetskraftsimport till flykting- invandring. Tvåspråkig undervisning av elever med annat hemspråk än svenska. Etnisk boendesegregation i folkhemmet. Human and Social Capital and Sustained Growth and Development, Reconciling New Economies and Societies: the Role of Human and Social Capital. Etnisk segregation i skolan Segregation – ett svenskt dilemma? Social- politiska och sociologiska synpunkter, Bilaga 9 till Lång- tidsutredningen . : Allmänna förlaget. Parszyk, I.-M. En skola för andra: minoritetselevers upplevelser av arbets- och livsvillkor i . : HLS Förlag. Pong, S.-L. Parenthood on 10th-Grade Achievement, Sociology of Education, 71:23–42. Proposition 1997/98:16. , framtiden och mångfalden – från invandrarpolitik till integrationspolitik. Rasbash, J., W. Browne, H. , M. , I. Plewis, M. Healy, G. Woodhouse, D. Draper, I. , 2000. A users guide to MLwiN, version 2.1. Roelandt, T., E. . Veenman, 1991. Ethnic Minority Children in Dutch Education: Ethnic Stratification, Social Class and Migration, , 27:92–107. Similä, M. Andra generationens invandrare i den svenska skolan, i . ), Sorteringen i skolan: studier av snedrekrytering och utbildningens konsekvenser. Snijders, T.A.B. & R.J. Bosker, 1999. Multilevel Analysis: An intro- duction to basic and advanced multilevel modeling. Olika men ändå lika. Om invandrarungdomar i det mångkulturella . : Allmänna förlaget. , framtiden och mångfalden. Att växa bland betong och kojor. Välfärd vid vägskäl: Utvecklingen . Delbetänkande från Kommittén Välfärdsbokslut. Välfärd och skola. Antologi från Kommittén Välfärdsbokslut. Etnisk segregation i skolan Szulkin, R. & M. , 1994. Arbetets utveckling, i . & O. (red. ), Vardagens villkor: Levnadsförhållanden i . Vallet, L.-A. Lassimilation scolaire des enfants issus de limmigration et son interpretation: un examen sur donnees , Revue de pedagogie, 117:7–27. Vallet, L.-A. School Assimilation of Children of Immigration and its Interpretation: Examined, presenterat vid (Internationella Sociolog- förbundets grupp Social Stratification) 18–i , . Vallet, L.-A. Caille, 2000. Migration and Integration in . Academic Careers of Immigrants Children in Lower and , presenterat vid (grupp Social Strati- fication) 11–i Libourne, . Willms, D. Social Class Segregation and its Relationship to Pupils Examination Results in , , 51: 224–241. Working Conditions, i , R. & R. (red. ), Welfare in Transition: A Survey of Living Conditions in –1981. : Clarendon Press. 7Kan man lita på välfärdsstaten? –Risk, tilltro och betalningsvilja i den svenska välfärdsopinionen 1997–2000 En relevant fråga att ställa sig efter 1990-talets välfärdspolitiska kris är på vilket sätt välfärdsopinionen påverkats av decenniets utveck- ling. I detta kapitel avser jag att påvisa vad som hänt med välfärds- opinionen i två viktiga avseenden, nämligen (a) hur tilliten till välfärdspolitiken förändrats, samt (b) hur den individuella skatte- betalningsviljan påverkats. Det tidsperspektiv som tillämpats är kort och täcker 1997–2000. Vad som bistås med är alltså två ögonblicksbilder av den svenska välfärdsopinionen i 1990- talskrisens slutfas, och den fråga som kan ställas är om de nivåer på tilliten och betalningsviljan som registrerades 1997 i någon mån var specifika krisreaktioner eller om de kvarstår även i början av det nya seklet. Som jag ska argumentera för i det följande har tidigare forskning påvisat ett starkt principiellt stöd för den svenska välfärdspolitiken i olika avseenden, ett stöd som dessutom förefaller att ha blivit än starkare krisår. Frågan är dock om detta även gäller tilliten och den egna betalningsviljan, två områden som tidi- gare varit dåligt undersökta. Det är inte orimligt att föreställa sig att tilliten till välfärdspolitikens förmåga att lösa sina uppgifter skulle ha tagit skada av en så pass omfattande besparingspolitik och det allmänt försämrade försörjningsläge som karakteriserat det svenska . Det är heller inte orimligt att tänka sig att den egna skattebetalningsviljan skulle ha försämrats i ett läge där skatter höjs som välfärdstjänster och socialförsäkrings- ersättningar skärs ned. Frågan som reses i detta kapitel är om de attityder i dessa avseenden som kunde registreras 1997 har visat sig 1 Den forskning som redovisas i studien har erhållit ekonomiskt stöd från Riks- försäkringsverket. Tack till , , , och för skriftliga kommentarer på tidigare utkast. Kan man lita på välfärdsstaten? stabila också i det efter välfärdskrisen (1998) vi ser . Denna studie är den senaste i en rad analyser av olika aspekter av den svenska välfärdsopinionen (Svallfors 1989; 1995; 1996; 1997; 1999a; 1999b; 1999c). Dessa har byggt på omfattande frågeunder- sökningar genomförda 1986, 1992 och 1997. Några av frågorna undersökning hämtades dessutom från en tidigare under- sökning , varför man på vissa punkter kunnat följa opinionsutvecklingen . I dessa tidigare analyser har en rad resultat framkommit, resultat som ger utgångspunkten för nya forskningsfrågor (sammanfattningen bygger i huvudsak på Svallfors 1999a): Det finns ett starkt stöd för höga välfärdspolitiska utgifter för centrala välfärdspolitiska program som sjuk- och hälsovård, pen- sioner, sysselsättningspolitik och utbildning. Detta stöd upp- visar inga tendenser till försvagning . De förändringar som kan spåras går åt andra hållet, mot ökat stöd för högre utgifter. Detta opinionsstöd är dock betydligt svagare för selektiva program, som social- och bostadsbidrag. Stödet är också svagt och sjunkande för utgifter för offentlig administration. Stödet för stat och kommun som bättre lämpad än andra instanser att sköta olika former av service är starkt beträffande utbildning, sjukvård, äldreomsorg och socialvård. Det är svagare för barnomsorg. På de flesta av dessa områden är opinionsläget stabilt . Stödet för kollektiv finansiering av välfärdspolitiken är mycket stabilt –1997. Opinionsstödet för ökade privata inslag av finansiering är relativt svagt. Misstänksamheten om att välfärdspolitiken missbrukas av dem som egentligen inte behöver den var ganska omfattande . minskar dock denna misstänksamhet markant. Det fanns 1997 ett uppenbart tillitsproblem för pensions- systemet. Stora grupper ansåg att risken är stor att de får en pension som inte ger dem en acceptabel levnadsstandard, och stora grupper upplever sig ha ett behov av att komplettera de Kan man lita på välfärdsstaten? statliga pensionerna med egna privata försäkringar. Det senare gäller även äldreomsorgen. För andra välfärdspolitiska områden är tillitsproblemen mindre, men långt från negligerbara på någon punkt. Det fanns 1997 en utbredd uttalad vilja att själv betala mer skatt för olika välfärdspolitiska insatser. Det finns uppenbara klasskillnader i åsikter kring välfärds- politiken. Här uppträder en tydlig splittring inom tjänstemannagrupperna. Tjänstemännen i mellanposition blir mer positiva till höga välfärdspolitiska utgifter, kollektiv finansiering och offentlig organisering, och de blir mindre miss- tänksamma om välfärdspolitiskt missbruk; de blir alltså mer lika arbetarna och de lägre tjänstemännen i sina åsikter. På alla dessa punkter går utvecklingen bland de högre tjänstemännen åt andra hållet . I ett internationellt jämförande perspektiv utmärks svenskarna av (a) ett relativt starkt stöd för välfärdsstatliga åtaganden, dock inte lika starkt som i , (b) mer markanta klasskillnader i åsikter om välfärdsstatens omfattning och ansvar än i andra västländer (Svallfors 1997; 1999c). Med utgångspunkt från resultaten i dessa tidigare undersökningar kan några nya frågeställningar utvecklas. För det första kan man, som framhållits ovan, fråga i hur stor utsträckning de delvis problematiska tillitsnivåer som registrerades vid under- sökning (då de inkluderades) är att betrakta som specifika krisreaktioner, eller om de kvarstår ännu i övergången till det nya seklet. För det senare kunde tala att den förbättrade svenska ekonomin och statsfinanserna endast i begränsad omfatt- ning fått effekter även i de kommunala välfärdstjänsterna. Som Kumlin & (2000) visar, är allmänhetens bedömning av de kommunala välfärdstjänsternas förändring inte alls lika positiv som deras bedömning av hur den svenska ekonomin förändrats. Allmänhetens bedömning av kvaliteten inom den kommunala välfärdsservicen är dessutom tätt sammanlänkad med såväl egna direkta erfarenheter som politiska sympatier. Det är alltså inte alls givet att tilliten för välfärdspolitiken har blivit bättre under de Kan man lita på välfärdsstaten? Kanske har tilliten tvärtom fått sig en avgörande törn så att tillitsnivåerna i själva verket sjunkit ? Samma typ av fråga kan ställas beträffande den egna betalnings- viljan. Resultaten tydde på att denna var hög och att låt- någon-annan-betala-syndromet inte skulle vara så påtagligt i den svenska välfärdsopinionen. Men var detta ett resultat från en speci- fik konjunktur, från ett välfärdskrisens ? Man kan som påpekats ovan tänka sig att kombinationen av 1990-talets skatte- höjningar och det faktum att välfärdspolitikens upplevda kvalitet åtminstone inte förbättrats skulle leda till en ökad ovilja att betala för välfärdspolitiken. I ett land där världens högsta skatter inte ger dig god vård, skola och omsorg för att travestera förra årets affischkampanj från , kanske den höga betalningsviljan beträffande välfärdspolitiken börjar urholkas? Man kan för det tredje också fråga sig hur tilliten till välfärds- politiken hänger samman med betalningsviljan. Leder låg tillit till välfärdspolitiken till lägre betalningsvilja? Det vore ju logiskt kan man tycka: varför betala för något man ändå inte tror kommer att fungera? Å andra sidan kan det vara precis tvärtom: den som inte tror att välfärdspolitiken kan lösa sina uppgifter på ett bra sätt kanske hänför detta till resursbrist och kan därför få en högre betalningsvilja. För det fjärde vet vi relativt lite om viktiga gruppskillnader ifråga om tillit och betalningsvilja. Vad gäller åsikter om välfärdspolitiska utgifter, service eller finansieringsformer, liksom beträffande miss- tänksamhet om att tjänster och bidrag missbrukas, har man kunnat belägga viktiga skillnader mellan olika klasser, mellan män och kvinnor, eller mellan åldersgrupper (Svallfors 1999a; 1999b). Men vi vet mindre om hur gruppskillnader i tillit och betalningsvilja ser ut. Med dessa fyra frågeställningar som utgångspunkter ska vi därför ge oss i kast med data och analyser som kan belysa dem. De data som analyserna bygger på härrör från två undersökningar genomförda 1997 och 2000. undersökning var den tredje replikationen av en bred undersökning om svenskarnas attityder till välfärdspolitiken; de tidigare undersökningarna genomfördes Kan man lita på välfärdsstaten? undersökning inkluderades de frågor kring tillit och betalningsvilja som här står i fokus. Dessa frågor inkluderades även som tillägg i en undersökning genomförd , och det är dessa som utgör den empiriska basen för analyserna i detta kapitel. Urvalsramen 1997 utgjordes av befolkningen 18–. Bortfallet blev och uppvisar ingen tydlig bias ifråga om köns- eller ålderssammansättning (men ett något större bortfall i Stockholms- regionen). Undersökningen 2000 var avsedd att representera befolkningen 18–. Ett fel i slumptalsproceduren kom dock att exkludera befolkningen 18–från urvalsramen, varför det slut- liga urvalet endast omfattar befolkningen 29–. Bortfallet blev inom detta åldersintervall . Bortfallets struktur är inte känt, men det finns ingen anledning att anta att detta skulle skilja sig års bortfall. Såväl 1997 som 2000 genomfördes datainsamlingen som post- enkät med upprepade påminnelser till kvarvarande bortfall.4 Det stora bortfall som karakteriserar framförallt undersökningen är numer vanligt i enkätundersökningar av detta slag. Trots att inga påtagliga skevheter i bortfallet brukar kunna konstateras stämmer detta till eftertanke. Det är sannolikt så att de som har litet eller inget intresse för de frågor som är aktuella i enkäten har en större benägenhet att välja att inte delta, och att svar av slaget varken eller, bra som det är och vet ej skulle vara vanligare om även dessa grupper kunde fås att delta. Däremot torde gruppen som aktivt motsätter sig myndigheter och av den anledningen väljer att inte svara vara relativt liten.5 De sjunkande svarsfrekvenser som kunnat konstateras kan nog snarare hänföras till en allmän uttröttning på grund av den stora mängd opinions- och marknadsundersökningar som tillställs de svenska medborgarna. För att maximera jämförbarheten har åldersintervallet standardiserats. De jämförelser vi redovisar mellan 2Denna undersöknings huvudsakliga fokus rörde miljöfrågor och utfördes inom ramen för det s.k. International Social Survey Program (ISSP). 3En ny datainsamling genomförs därför som kommer att omfatta den riktiga urvalsramen. 4Hela urvalet tillställdes enkät med följebrev, samt ett tack- och påminnelsekort efter ca . De som ännu inte svarat (eller avböjt medverkan) tillställdes ny enkät. En fjärde kontakt söktes via telefonpåminnelse, och en femte via ny enkät till kvarvarande bortfall. Det är svårt att föreställa sig att ytterligare påstötningar gett något påtagligt bidrag till svarsfrekvensen. 5Det bör också påpekas att undersökningen hade miljöfrågor som sitt huvudsakliga fokus, och därför inte torde ha skrämt välfärdsstatsmotståndare på flykten. Kan man lita på välfärdsstaten? åren omfattar därför endast befolkningen 29–. Som framgår av bilaga B är dock skillnaderna 1997 för de aktuella frågorna mini- mala när vi jämför åldersintervallet 18–76 med intervallet 29–76. Men antagandet att detta är fallet även 2000 har vi därför betraktat de siffror som redovisas i kapitlet som representativa för hela den vuxna befolkningen. Utöver urvalet och bortfallet kan också kontexteffekter i fråge- formuläret äventyra jämförbarheten mellan åren. Med kontext- effekter avses att de övriga frågorna i frågeformuläret kan påverka svaren på de frågor man analyserar. Här finns påtagliga skillnader mellan frågekontexten 1997 och 2000. Frågorna vi är intresserade av följde frågeformulär efter flera långa frågebatterier där den allmänna inställningen till den offentliga sektorn, attityder till offentliga utgifter, offentlig service och offentlig finansiering berördes. Frågeformuläret 2000 behandlade i sin huvuddel miljö- frågor och de här aktuella frågorna är de första där respondenterna leds in på ämnet välfärdspolitik. Det är svårt att bedöma om detta fått några effekter på svaren. pekar dock på att specifika frågor av det slag som här behandlas inte påverkas lika mycket av frågekontext som mer allmänna frågor (1996). 7.3.1Tilltro och betalningsvilja: empiriska indikatorer Begreppen tilltro och tillit är notoriskt svårfångade i empiriska undersökningar. Den väg som valts här är att efterfråga med- borgarnas tillit till att det välfärdspolitiska systemet kommer att leverera det som utfästs till dem, alltså att systemet förmår att garantera god vård och omsorg eller en dräglig tillvaro vid olika typer av försörjningsproblem. Detta har efterfrågats på två sätt. För det första genom att be respondenterna ange hur stor risk de ser att själva hamna i olika slags problematiska situationer (se bilaga C, fråga 25). Här är olika typer av försörjnings- och vårdproblem inkluderade, även sådana där det direkta ansvaret knappast kan sägas ligga hos någon välfärdspolitisk instans (arbetslöshet, bostadskostnader). Man kan naturligtvis ifrågasätta huruvida de senare ska betraktas som indikatorer på tillit till välfärdsstaten eftersom de inkluderar riskbedömningar som inte ingår i välfärdsstatens ansvarsområde (t.ex. internationella ekonomiska konjunkturer, räntehöjningar). Kan man lita på välfärdsstaten? andra sidan är den fulla sysselsättningen och en aktiv bostadspolitik historiskt viktiga inslag i den svenska samhällsmodellen och med- borgarnas bedömning av hur systemet fungerar torde därför inklu- dera även dessa aspekter. Som snart kommer att framgå hänger dessutom alla dessa indikatorer väl samman. I de följande analy- serna kommer jag därför att redovisa både summerade mått, där alla indikatorer ingår, och enskilda indikatorer. För det andra har tilliten efterfrågats genom att undersöka det upplevda behovet av privata försäkringar för att komplettera den offentliga välfärdspolitiken (se bilaga C fråga 26). Denna aspekt av tilliten gäller standardtryggheten, dvs. säkerheten att kunna bibehålla en invand livsstil eller erhålla en förväntad service- kvalitet. Ett tydligt upplevt behov av privata försäkringskomplet- teringar kan ses som en indikation på bristande tilltro till att de offentliga systemen kommer att kunna leverera den grad av försäk- ring som efterfrågas. De sätt att undersöka tilliten som valts rör alltså vad den enskilde medborgaren för egen del befarar eller litar på. Tilliten till välfärdsstaten kan naturligtvis ses även som en bredare fråga: tror medborgarna att systemet kommer att fungera inte bara för dem själva utan för att säkerställa välfärdsstatliga målsättningar och ambitioner i stort? Får barnen (inte bara mina egna) en god omsorg och utbildning? Får pensionärerna (inte bara jag själv ) en dräglig levnadsstandard? Dessa aspekter har dock inte efter- frågats i de undersökningar som analyseras här. Den individuella skattebetalningsviljan har undersökts genom att för ett antal områden frågan har ställts om respondenterna själva kunde tänka sig att betala mer skatt, givet att denna skulle gå till dessa ändamål. Svaren har angetts på en skala från Ja, absolut till Nej, absolut inte (Se bil C, fråga 28). Detta sätt att ställa frågan kan kontrasteras med två andra, ett där man frågar allmänt om skatteutgifter för olika välfärdspolitiska ändamål (se t.ex. Svallfors 1999a: Tab 3.1), och ett där man frågar om skatternas nivå i allmänhet (se t.ex. 2000). Det första sättet att fråga kan då lätt ge en överdriven bedömning av hög skattebetalningsvilja; det är lätt att låt-någon-annan-betala-syndromet får för stort genom- slag i svaren. Det andra sättet att fråga ger lätt en överdriven upp- fattning åt andra hållet. Genom att skatternas nivå inte ställs i rela- tion till något konkret utbud av bidrag och tjänster blir det alltför lätt att tycka att skatterna ska sänkas. Den här valda metoden är ett Kan man lita på välfärdsstaten? tredje, och måhända bättre, sätt att bedöma skattebetalningsviljan ifråga om välfärdspolitiska ändamål. De analyser som presenteras är av ett relativt deskriptivt slag. Inledningsvis redovisas procenttal och värden för enskilda indi- katorer. Dessa indikatorer sammanfattas sedan till summerade mått, s.k. index, som jämförs mellan åren och mellan grupper. Avsikten med att använda index istället för enskilda indikatorer är att dels kunna sammanfatta informationen på ett hanterligt sätt, dels skapa mått som är mer robusta och mindre känsliga för hur enskilda frågor kommit att uppfattas vid olika tillfällen. Hur dessa index är konstruerade och hur olika mått och koefficienter ska tolkas förklaras i anslutning till tabeller och diagram. 7.4Riskbedömning och betalningsvilja 1997–2000 Vad har då hänt med svenskarnas bedömning av välfärdspolitiska risker, deras tillit till de välfärdspolitiska institutionernas sätt att fungera, och med deras skattebetalningsvilja under seklets sista år? I detta avsnitt följer vi denna utveckling och frågar också hur dessa olika aspekter hänger samman. I Tabell 1 redovisas hur stor sannolikhet respondenterna ser för olika slags försörjnings- och vårdproblem 1997 respektive 2000. I tabellens två första kolumner ser vi den andel som tror att det är mycket stor eller ganska stor sannolikhet att de ska hamna i dessa problem. De två sista kolumnerna redovisar ett skalvärde för varje delfråga. Detta skalvärde är konstruerat så att den som tror: att sannolikheten är mycket stor får värdet 3; att sannolikheten är ganska stor får värdet 2; att sannolikheten är ganska liten får värdet 1; att sannolikheten är mycket liten får värdet 0.