sou · GPB3101d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Cesiumhalten i ren- kött är därför lägst när renen äter gräs och örter och högst då den äter lav. Halten av cesium-137 i betet min- skar efterhand, vilket också resulterat i en minskning av cesiumhalterna i ren. har halterna cesium-137 i renar minskat med i genomsnitt 16–från det ena året till nästa. Den årliga minskningen förefaller dock vara något lägre ju som gått sedan nedfallet. och har som målsättning att begränsa stråldosen från livsmedel till högst en milliSivert per person och år, vilket innebär en begränsning av årsintaget av cesium-137 för en person till 75 . För att intaget skall hållas under denna nivå har gränsvärde för cesium-137 varit /kg i baslivsmedel och 1 /kg i övriga livsmedel (kött m.m. från vilt och ren, vilda bär, svamp, insjöfisk och nötter). Första året efter (1986/87) var dock gränsvärdet för renkött /kg. Renkött med halter av cesium-137 över gränsvärdet får inte säljas i handeln. För att hindra att renkött med cesiumhalter som överstiger gränsvärdet kommer ut till konsumenterna kontrolleras allt renkött som kommer från områden där halterna av cesium-137 kan ligga över gränsvärdet 1 . beslutar om de bestämmelser rörande kontroll som skall gälla under den kommande slaktsäsongen. /87 kasserades 73 av det totala antalet slaktade renar på grund av att halten av cesium-137 i renköttet översteg gränsvärdet. De påföljande åren var antalet kasserade renar mellan 15 000 och 30 000. /95 har andelen kasserade renar varit av den totala renslakten och – 2000 har andelen kasserade renar varit i det närmaste försumbar. Ande- len kasserade renar har minskat eftersom cesiumhalterna i renens bete har minskat och för att förebyggande åtgärder i form av tidigarelägg- ning av slakten och utfodring av ren har vidtagits i ökande omfattning. Renägarna har kompenserats för inkomstförluster och merkostnader till följd av . Stöd och ersättningar m.m. 373 ersättning också till jordbrukare, trädgårdsodlare och fiskare. Ersätt- ningarna regleras numera i förordningen (1994:246). om ersättning på grund av till jordbruksföretag, renskötselföretag och till den, som helt eller delvis försörjer sig på att fiska till avsalu eller för husbehov. efter var kunskapen om effekterna av det radioaktiva nedfallet begränsade och medel användes följaktligen till försöks-, kontroll- och analysverksamhet. utgick förutom ersättning för kasserade renar, också ersätt- ning för andra åtgärder som flyttningar av renar till områden med låga halter av cesium, helutfodring av slaktren och husbehovsren, tillskotts- utfodring, lavplockning, investeringar i utfodringsanläggningar och fodersilos m.m. Ersättningsreglerna har blivit mer schablonmässiga och detaljer i regelverket har förändrats i takt med att situationen avseende cesiumhalten förändrats. I det ersättningssystem som gällde /2000 utbetalades ersättningar motsvarande avräkningspris och uteblivet pristillägg för kasserade renar. Vid kassationer betalades ock- så ersättning till slakteriet eftersom de haft kostnader för slakten utan att kunna sälja köttet. Renägarna ersattes, om slakten tidigarelades, med per ren för ökade kostnader i samband med samling samt för förlorat köttvärde. Ersättning för tidigareläggning utgick endast om renen godkänts vid slakt, i annat fall utgick kassationsersättning. Utfodringsersättningen påverkades av den cesiumhalt som kunde påvisas i en kontrollgrupp av levande renar. Ersättningen uppgick /2000 till /ren om renen före utfodringen hade en cesiumhalt över 5 /kg och /ren om cesiumhalten var lägre. Om halterna i hela utfodringsgruppen låg nära gränsvärdet betalades ersätt- ning för korttidsuppfödning (10–) med /ren. Ersätt- ningarna administreras av och länsstyrelserna. Tabell 8.7 Utbetalade Tjernobylersättningar 1993/94–2000 374 Stöd och ersättningar m.m. Enligt renbeteskonventionen mellan och (SÖ 1972:15) har staten åtagit sig att bekosta och underhålla vissa stängsel på grän- sen mellan och . I används en del pengar till helikopterbevakning, genom vilken man förvissar sig om att kon- ventionens regler upprätthålls. I underhålls fem stugor som efter samråd med berörda samebyar skall ersätta riksgränsstängslet. Staten har också åta- git sig ett underhållsansvar för vissa renskötselanläggningar, dvs. vägar, stigar, broar och stugor. utgick för skötsel av riksgränsstängsel och vissa renskötselanläggningar. Medlen anvisas till som i beslut fördelar ramar till läns- styrelserna. Samtliga tre länsstyrelser upphandlar material och är huvudman för byggprojekten. Huvuddelen av dem som arbetar med byggandet an- ställs för respektive projekt. Undantaget är en sameby i som arbetar på ackord med att underhålla stängsel. var det vanligt att arbetet utfördes som AMS-arbete genom att kostnaden för arbetet finansierades via arbets- marknadsmedel och materialkostnaden via anslaget Främjande av ren- näringen. Detta är ovanligt. Använda medel för riksgräns- stängsel redovisas i tabell 8.8. Svensk-norska renbeteteskommissionen har lämnat rapport med förslag om en ny konvention. Enligt denna skall riksgränsstängslen så långt möjligt rivas. Tabell 8.8 Utbetalade medel för riksgränsstängsel /94 – 2000 Stöd och ersättningar m.m. 375 Redovisning av markanvändning, riksintressen m.m. av anslaget avsätts för statens del av kostnaderna för redovisning av samebyarnas markanvändning, riksintressen och marker som är speciellt värdefulla eller känsliga för renskötseln. fördelar medlen som ramar till länsstyrelserna. Länsstyrelserna använder pengarna för att i samarbete med samebyarna redovisa rennäringens markanvändning. Anslaget bedöms inte som tillräckligt av länsstyrelserna, som följaktligen har avsatt en del andra medel för ändamålet. (Pengarna används för löner, resor och kostnader för framställning av material.) Rennäringens markanvändning redo- visas på kartor och med beskrivande text. Redovisningen innehåller betesområden under olika tider , flyttvägar, samlingsplatser, anläggningar etc. Materialet används i kommunernas översiktsplane- ring och vid samråd mellan rennäringen och andra markanvändare. användes för ändamålet. har anvisat medel till som skall användas för att hitta en lämplig metod för att inventera renbetet. Användbara kunskapskällor för renbetesinventeringen är vegetations- karta, flygfotografering, satellitdata och material från riksskogstaxe- ringen. Den metod för renbetesinventering som tas fram skall kunna användas både för att bestämma det ur betessynpunkt högsta tillåtna renantalet och för andra ändamål, t.ex. vid samråd mellan rennäringen och skogsbruket och för miljöövervakning. har inte slutfört arbetet varför medlen inte förbrukats. Övriga medel under anslaget fördelas av efter överläggningar med företrädare för rennäringen. Användningen av övriga medel redovisas i tabell 8.9. Rennäringen företräddes av SSR. Därefter har rennäringen företrätts av . Fram till och med /96 avsattes medel för information och rådgivning i Statens jordbruksverks och länsstyrelsernas regi. Rådgiv- ningen var inriktad på att uppnå en bättre hjordsammansättning genom individmärkning och strategiskt slakturval. Medlen anvisades till , som delade ut en del av medlen som ramar till länsstyrelserna. utgår inga medel till länsstyrelserna för rådgivning. Enskilda projektansökningar ur de medel som Statens 376 Stöd och ersättningar m.m. jordbruksverk överlägger med om avser dock ändamål med samma syfte. Tabell 8.9 Utbetalade medel under posten övrigt åren 1993/94–2000 1 Övrigt, t.ex. projekt Övrigt t.ex. projekt avser beslutade medel oavsett när de är utbetalade har en konsulenttjänst vid SSR finansierats med medel under anslagsposten övrigt. användes för tjänsten. I tjänsten ingår arbete med anknytning till olika EU-program, att bistå rennäringen med information och rådgivning i frågor som rör samiska näringar, att följa upp och informera om skatte- och taxerings- frågor och former för ekonomisk stöd. Konsulenten arbetar också med sysselsättningsfrågor inklusive kombinationssysselsättningar, medver- kar vid information utåt i samefrågor samt följer utvecklingen inom ansvarsområdet. Trygghetspaketet för renskötande samer innehöll en avtalsgrupp- sjukförsäkring, en trygghetsförsäkring vid arbetsskada, en grupplivför- säkring och en ersättarförsäkring vid sjukdom. betalade ut medlen till SSR som därefter upphandlade trygghetspaketet. Trygghetspaketet finansierades från anslaget fram . behandlades 20 ärenden med ansökningar av medel från posten övrigt t.ex. projekt. Av dessa avslogs fyra. Av de 16 ansök- ningar som beviljades avsåg tio nationell medfinansiering av EU- projekt. Totalt beslutades om . Av dessa utgjorde drygt hälften, fem miljoner nationell medfinansiering av EU-projekt. Projek- ten innebär oftast försök att utveckla nya produktionsmetoder eller samarbetsformer i samebyarna. Katastrofskadeskyddet för rennäringen infördes . Syftet var att skydda renägarna mot ekonomiska förluster vid synner- ligen svåra betesförhållanden. Skyddet lämnades i första hand i form av bidrag till sameby för att täcka kostnader för utfodring, transporter och andra skadeförebyggande åtgärder. I andra hand skulle ersättning utgå för förluster. har stöd endast lämnats för förebyggan- Stöd och ersättningar m.m. 377 de åtgärder, som bidrag till foderkostnader. Skyddet reglerades i en föreskrift från Lantbruksstyrelsen. Föreskriften upphörde att gälla . Mellan 1993/94 och 1998/99 ställdes den största andelen av de medel som utgick vid svåra renbetesförhållanden till förfogande genom särskilda regeringsbeslut. Anledningen var att de medel som avsattes vid överläggningarna inte var tillräckliga. /94 togs tre mil- joner från särredovisade medel under samefonden som avsatts på grund av regleringen av . /95 till 1995/96 utgick inget katastrofskadeskydd på grund av medelsbrist. tog ställning till 30 ansökningar avseende katastrofskadeskydd. fattade beslut på basis av betesinventeringar som genomfördes av länsstyrelserna. Same- tinget var remissinstans och ansåg generellt att bidrag skulle utbetalas om bedömde att betessituationen var så svår att medel skulle utgå. biföll delvis sju ansökningar genom att de sökande fick bidrag till , i ett fall , av styrkta foderkostnader. Av de 30 som sökte om katastrofskadeskydd begärde fem omprövning. I inget av fallen ansåg att beslutet skulle ändras. Samtliga fem som begärt omprövning samt ytterligare nio sökande, sammanlagt 14 samebyar, överklagade besluten till regeringen. I två av fallen upphävde regeringen besluten och överlämnade ärendena till för ny handläggning. /99 tog fram riktlinjer för medelsanvändningen vilka innebar att bidrag till utfodringskostnader lämnades för att förhindra en omfattande rendöd orsakad av vädret inom vinterbetesmarkerna. Av anvisningar framgår att en förutsättning för att katastrof skall råda är att de svåra betesförhållandena är lång- variga och det förelåg ett utfodringsbehov om minst . Till grund för beslutet skall utföra betesundersökningar i sam- råd med berörd sameby. Även för vintrarna 1999/00 och 2000/2001 har tagit fram riktlinjer för katastrofskadeskyddet. I de områden där det enligt betesundersökningarna råder svåra betesför- hållanden fattas beslut om att renägaren kan få av styrkta utfodringskostnader ersatta. beslutade om i katastrofskadeskydd. /2001 beslutades om . Endast en liten del av de beslutade medlen utbetalades dock för och för /2001 sammanlagt . Medlen betalas ofta ut , dvs. efter års- skiftet. De medel som utbetalts för katastrofskadeskydd framgår av tabell 8.10. 378 Stöd och ersättningar m.m. Tabell 8.10 Utbetalade medel för katastrofskadeskydd 1993/94–2001 Storleken på katastrofskadeskyddet har alltså varierat inte bara efter omfattningen av de svåra betesförhållandena utan också efter ersätt- ningsreglerna och efter hur mycket pengar som har funnits tillgängliga att betala ut. När tabellen tolkas bör man också beakta att vissa områ- den drabbats hårdare än andra av svåra betesförhållanden. Vissa regio- ner har således fått katastrofskadeskydd i högre utsträckning än andra. För att stödja rennäringens rationalisering kan enligt rennäringsför- ordningen (1993:384) statlig lånegaranti lämnas till en sameby eller en medlem i en sameby. Lånegarantier regleras av garantiförordningen (1997:1006). En statlig lånegaranti innebär att staten åtar sig ansvaret för lånet samt för de räntor som förfallit och övriga kostnader som långivaren haft. Staten kan ställa krav på långivaren, t.ex. att denne skall göra utmätning och begära kvarstad hos låntagaren. Lånegaranti kan lämnas för: utförande eller varaktig förbättring av anläggningar som behövs för renskötseln (rationaliseringslån) Garanti för rationaliseringslån läm- nas endast till sameby. förvärv av renar samt inventarier som behövs för renskötseln (ren- driftslån). Garanti för rendriftslån får lämnas när renskötsel påbör- jas, renantalet utökas, eller för åtgärder som vidtas för att förbättra renhjordens struktur. Stöd och ersättningar m.m. 379 förvärv av hästar, transportredskap och andra rörliga driftanord- ningar samt investering i stall och i byggnader för förvaring av driftsanordningar (redskapslån). Lånegaranti lämnas endast för den del av kostnaden som inte täcks av andra bidrag och endast om kostnaden för investeringen överstiger ett halvt basbelopp. Lånegarantin får avse högst det belopp som motsvarar den godkända kostnaden för rationaliseringsåtgärden. Frågor om låne- garanti prövas av efter yttrande av . beräknar och fastställer också den avgift, , som tas ut för garantin. har endast ett fåtal ansökningar om lånegaranti för rationaliseringsändamål inom ren- skötseln gjorts. har i (prop. 2000/01:57, bet. 2000/01:MJU9, rskr. 2000/01:88) beslutat om en sammanhållen rovdjurspolitik för att säker- ställa att de fem rovdjursarterna björn, järv, lo, varg och kungsörn långsiktigt finns kvar i den svenska faunan. Rovdjurspolitiken som innehåller ett förslag om ett reviderat ersättningssystem redovisas i avsnitt 4.4. Rovdjursersättningarnas storlek mellan åren 1989/90 och 2000 framgår av tabell 8.11. 380 Stöd och ersättningar m.m. Tabell 8.11 Utbetald rovdjursersättning 1989/90 – 2001 Z -län AC- /90–1994/95 anvisades medel över ett förslagsanslag. anvisas medel med ett fast belopp . Ersättningar för rovdjursrivna djur har betalts ut under större delen av . /95 fick renägaren ersättning för upphittade rovdjursrivna renar. har ersättningarna fördelats efter rovdjursförekomst. har ansvarat för admi- nistrationen av ersättningen i samverkan med . Same- tingets beslut om ersättningar har baserats på resultatet av de rovdjurs- inventeringar som berörda länsstyrelser utfört tillsammans med samebyarna. Ersättningssystemet, som inte har varit författningsregle- rat har byggt på en gemensam rapport av och Same- tinget från . Rapporten byggde i sin tur på prop. 1992/93:32 där det föreslogs att rennäringen skulle få disponera ett belopp motsvarande det skäliga värdet av de renar som rivits av rovdjur. Varje föryngring av järv och lo föreslogs bli ersatt med värdet av 200 renar. Föryngring av varg föreslogs bli ersatt med värdet av 500 renar. Vid endast tillfällig förekomst av varg, lo eller järv ersätts same- byn med en summa som är arealbaserad och bygger på samebyns bar- marksareal multiplicerad med 0,02. Ersättningen för björn och kungs- örn är också arealbaserad och beräknas som samebyns barmarksareal multiplicerad med 0,02. Den totala medelsramen för rovdjursersätt- ningarna har uppgått till ett från början fastställt belopp, vilket har Stöd och ersättningar m.m. 381 inneburit att antalet renar endast använts som fördelningsgrund mellan samebyarna. har också betalat ut ersättning för massdödande renar. Massdödande innebär att ett eller flera rovdjur har dödat minst 10 renar inom ett begränsat område inom loppet av . Ersättningen har betalats ut till renägaren för renens värde på samma sätt som för trafikdödade renar. Ersättning har även utgått för merkostnader vid skadetillfället. 8.1.3Samerna och samisk kultur I utredningsuppdraget ingår också att kartlägga medelsanvändningen för , Sameskolstyrelsen och övriga medel till samisk kultur. Tabell 8.12 redovisar en sammanställning av dessa medel. Medel till samerna och samisk kultur för åren 1994/95–2000 är både en statlig förvaltningsmyndighet och ett samiskt folkvalt organ. verksamhet regleras i Sametingslagen (1992:1433). skall verka för en levande samisk kultur, leda det samiska språkarbetet och informera om samiska förhållanden. Kul- tur skall ses i ett vidare perspektiv och innefattar därför även den samiska näringsverksamheten. skall utse Sameskolstyrel- sen. skall också medverka i samhällsplaneringen och beva- ka att samiska behov beaktas, t.ex. rennäringens intressen vid utnyttjan- de av mark och vatten. har 31 ledamöter som utses i val. har en styrelse med sju ledamöter som ansvarar för löpande verksamhet. 382 Stöd och ersättningar m.m. De medel som avsatts för har använts för anställd per- sonal, administration, lokaler, resor, sammanträden, ersätt- ningar till nämnder och styrelsen m.m. Sameskolstyrelsen är en förvaltningsmyndighet för de statliga same- skolorna och därtill hörande verksamhet, vilka regleras i sameskol- förordningen (1995:205). Styrelsens uppgift är att främja och utveckla samiska undervisningsinslag i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom och att främja utveckling och produktion av läromedel för samisk undervisning. Sameskolstyrelsen består av fem ledamöter som utses av . Sameskolan som omfattas av årskurs 1–6 är en skolform likvärdig med men utformad och profilerad efter samernas behov av en utbildning som tillvaratar och utvecklar det samiska språket och kulturarvet. /02 fanns det sex sameskolor med sammanlagt 177 elever varav 23 i förskoleklass. Integrerad samisk undervisning i bedrivs från årskurs 1 till och med årskurs 9. Undervisningen i ämnet samiska är obligatoriskt och flera av följande ämnen skall ingå i den samiskt integrerade under- visningen; orienteringsämnena, slöjd, hemkunskap, bild och musik. Besök/aktiviteter inom de samiska näringarna är också obligatoriska inslag i undervisningen. /02 bedrevs den integrerade undervisningen i nio kommuner och omfattade 184 elever. Anslaget till Sameskolstyrelsen används för att finansiera same- skolorna och den integrerade samiska undervisningen inom den kom- munala . Vidare används medel för läromedelsproduktion och Sameskolstyrelsens arbete. utgår ur anslaget till Samernas utbildningscentrum i . Övrigt, anslag för samisk kultur Bidrag till samisk kultur fördelas över anslaget Bidrag till allmän kulturverksamhet. Kulturbidragets storlek framgår av Kulturdeparte- mentets regleringsbrev avseende vissa myndigheter inom Kultur- departementets ansvarsområde (KU1999/3735). avsattes för samisk kultur. och avsattes för samisk kultur, varav /och skulle användas som bidrag till verksamhet vid samisk teater under förutsättning av medfinansiering från berörda Stöd och ersättningar m.m. 383 kommuner och landsting. Vidare reglerades att verksamheten med en samisk bibliotekskonsult får bekostas inom anslagsposten. I övrigt beslutar om medelsanvändningen enligt bestämmelserna i . användes för organisations- och föreningsbidrag och till tidningen , till Sameslöjd, till olika typer av projekt, till samisk teaterverksamhet, 0,7 miljoner till forskning och utveckling och till samisk biblioteksverksamhet. EU-finansierade stöd har kommit rennäringen till del eftersom ren- näringen räknas som en del av EU:s jordbruk och för att rennäringen bedrivs i en region där stöd –1999 har utgått för att gynna utvecklingen i regionen. Strukturpolitiken delades för perioden –1999 in i sex mål- områden, där främst område 5 och 6 var intressanta för rennäringen. Medlemsstaterna gjorde femåriga program för de insatser som skulle stödjas och en ekonomisk ram för de olika programmen bestämdes av . Stöden delfinansieras av EU med mellan och . Resterande del finansierades av medlemslandet. För de åtgärder som berör rennäring har bl.a. medel från anslaget Främjande av rennäringen använts för den nationella medfinansieringen. Ett nytt program med ungefär samma innehåll som har utvecklats för perioden –2006. Rennäringen berörs i det nya pro- grammet av stödområde 1 samt av insatser i det miljö- och landsbygds- program som riktar sig till jordbruket. Stöd enligt EU:s jordbrukspolitik Stöd under målområde 5 avsåg –1999 att stödja jordbruket i områden med sämre förutsättningar för livsmedelsproduk- tion. De stöd som tidigare fanns under målområde 5 ingår för perioden –2005 i miljö och landsbygdsprogrammet. De stöd som har införts i och som kommer såväl jordbruket som rennäringen till del är startstödet och investeringsstödet. 384 Stöd och ersättningar m.m. Startstödets syfte är att underlätta för yngre företagare inom jordbruk, trädgård och renskötsel att etablera sig som självständiga företagare. –lämnades stödet i form av ett räntestöd som betalas ut . För perioden –2005 lämnas stödet som en bidragsdel och ett räntestöd under . Sökanden skall vara under och det företag som etableras skall ge en tillfredställande sysselsättning och försörjning. Stödet administreras av och länsstyrelserna. beviljades fyra renskötselföretag stöd och och var motsvarande antal två. var det genomsnittliga stödbeloppet som betalas ut per renskötselföretag. Motsvarande siffra för var , för var den och för var den . Investeringsstödet infördes och syftar till att förbättra före- tagens konkurrenskraft och bidra till förbättrade levnadsvillkor för företagarna. Stödet utgår i form av ett bidrag som varierar geografiskt. Inom området för Mål-6, där rennäringen bedrivs, är bidragsandelen av investeringsutgifterna dock högst i bidrag per företag. Stödet administreras av och länsstyrel- serna. fick fem renskötselföretag investeringsstöd. var motsvarande antal åtta företag och var antalet 14. Stöd- beloppet var totalt , , och . Miljöstöd för bevarande av värdefulla natur- och kulturmiljöer i ren- skötselområdet infördes . Syftet med stödet är att bevara äldre renvallar och renhägn. För att en skall var stödberättigad skall det i anslutning till finnas värdefulla landskapselement t.ex. bostadskåta, jordkällare eller rökhärd. måste vara minst 0,2 hek- tar och minst en fjärdedel skall vara öppen mark. För att ett renhägn skall vara stödberättigat skall det bl.a. vara uppfört av traditionellt material. Den som söker stödet åtar sig att sköta renvallen eller ren- Stöd och ersättningar m.m. 385 –2005 har 10 miljo- ner kr totalt avsatts till stödet. Samiskt Mål-6 program/mål 1 program Det strukturstöd som sorterade under målområde 6 syftade till att stöd- ja regioner med svag befolkningsutveckling. gjorde en femårig plan för de insatser som skulle genomföras i Mål-6 området. Då ren- näringen huvudsakligen bedrivs i detta område upprättades ett samman- hållet samiskt program. Det samiska programmet syftade till att stödja: utvecklingen av den samiska kulturen genom att dra fördel av nya tekniker för att skydda och utveckla kultur, traditionella kunskaper och tillvarata sysselsättningsmöjligheter. Utvecklingen av rennäringen genom att underlätta och stimulera utvecklingen av samiskt näringsliv genom att förbättra renskötselns affärsmässiga betingelser med avseende på produktutveckling, för- ädlingsgrad och marknadsföring. En beslutsgrupp under beslutade om fördelningen av peng- ar inom det samiska programmet. Totalt beslutade EU om en ram om ca för perioden –1999. EU krävde nationell medfinansiering, vilket innebar en total ram om . För den svenska medfinansieringen användes bl.a. medel från anslaget Främjande av rennäringen. Mellan och har totalt ungefär cirka 140 projekt till- delats pengar, 70 projekt med syfte att utveckla den samiska kulturen och 70 projekt med syfte att utveckla rennäringen. Projektmedlen användes huvudsakligen till att utveckla samebyar.