sou · GPB347d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Denna uppgift om- fattar att följa upp och återrapportera utfallet till regeringen både när det gäller måluppfyllelsen och beträffande hur regelverket efterlevs. Men det ligger också i RFV:s tillsynsansvar att vid behov vidta åtgärder så att förutsättningarna för en likformig och rättvis tillämpning av försäk- ringen i försäkringskassorna säkerställs. Regeringen anser att denna del 92 Allmänt om socialförsäkringens administration, m.m. av RFV:s verksamhet behöver utvecklas till att omfatta en systematisk och kontinuerlig uppföljning av kvalitén i tillämpningen inom samtliga försäkringsområden. Tillsynen kommer på så sätt att utgöra ett viktigt led i erfarenhetsåterföringen till verket av hur regelverket går att tilläm- pa. 3.2.2RFV:s nuvarande uppgifter och organisation RFV:s uppgifter i socialförsäkringssystemet har genom en reform 1998 förtydligats i enlighet med nämnda principbeslut av statsmakterna (se prop. 1997/98:41, bet. 1997/98:SfU8, rskr. 1997/98:153). Utöver ansvaret inom de fyra huvudområdena – norm- givning, tillsyn, systemägarskap och ekonomistyrning – framhålls att RFV har ytterligare ett antal ansvarsområden, bl.a. att vara stabsorgan till regeringen, att ansvara för officiell statistik inom socialförsäkrings- området, följa utvecklingen av socialförsäkringarna samt viss ärende- handläggning (se 2 kap. 10 § andra stycket AFL). Uppgifterna finns specificerade i 20 punkter i 2 § instruktionen för RFV. Nämnas kan även att RFV har att ta befattning med indrivning av fordringar som tillkommer försäkringskassorna och med handläggning av frivillig pen- sion, sjömanspension, trafikskadelivränta samt vissa skadeståndsan- språk mot staten. Redogörelsen i förevarande avsnitt begränsas till RFV:s roll beträffande normgivning och tillsyn. Systemägarskapet be- handlas i avsnitt 3.2.3. 1997/98:41 (s. 62) anförs beträffande RFV:s ansvar för norm- givning att det ligger i verkets uppdrag som central förvaltningsmyn- dighet under regeringen att svara för kompletterande normgivning ge- nom att besluta om föreskrifter efter givna bemyndiganden i lag och förordning. RFV ger också ut – heter det vidare – allmänna råd som avser tillämpningen av författningar på socialförsäkringens område. I syfte att verka för en likformig och rättvis tillämpning av socialförsäk- ringens bestämmelser och för att få fram vägledande praxis kan verket överklaga beslut som fattas av en försäkringskassa eller en förvalt- Allmänt om socialförsäkringens administration, m.m. 93 ningsdomstol.33 RFV kan också överta uppgift att i länsrätt eller kammarrätt föra det allmännas talan (20 kap. 12 § AFL). I nämnda syfte sprider verket praxis, lägesöversikter och annan liknande information till försäkringskassorna. Den normgivning som ankommer på RFV är ytterst ett utflöde av normgivningskompetensen inom regeringens primärområde, dvs. befo- genheten att meddela föreskrifter om verkställighet av lag samt före- skrifter som inte enligt regeringsformen skall beslutas av , den s.k. restkompetensen (se härom t.ex. Gröna boken , Ds 1998:66, s. 12 f.). Regeringen kan med stöd av 8 kap. 13 § tredje stycket regeringsformen delegera normgivnings- makten inom sitt primärområde till en myndighet under regeringen. För RFV:s del har regeringen – jfr delegationsbestämmelsen i 20 kap. 16 § AFL – i förordningen (1998:562) med vissa bemyndiganden för Riks- försäkringsverket att meddela föreskrifter – utöver de bemyndiganden för verket som finns i andra författningar – gett RFV dels vissa norm- givningsbemyndiganden (2 §), dels visst bemyndigande att meddela verkställighetsföreskrifter (3 §). Enligt 2 § i förordningen kan RFV bl.a. meddela föreskrifter om skyldighet för den som är försäkrad eller som i övrigt har rätt till ersättning enligt lagen om allmän försäkring att lämna de uppgifter som är av betydelse för tillämpningen av lagen (jfr 20 kap. 8 § tredje stycket AFL och avsnitt 4.3.2). Enligt 3 § i förord- ningen får RFV meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av 1 kap., 3–17 kap., 18 kap. 6 §, 20 kap. 4, 8 och 12 §§ samt 22 kap. AFL, lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård jämte vissa andra specialförfattningar samt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension (med visst undantag för bl.a. premiepensionsområdet). Utöver de nu nämnda bemyndigandena finns i lagstiftningen på om- rådet ett antal föreskrifter, enligt vilka regeringen kan uppdra åt RFV att meddela bestämmelser i visst ämne, se t.ex. 3 kap. 2 b § fjärde stycket AFL (schablonberäkning av årsarbetstid), 3 kap. 8 § fjärde stycket AFL (undantag i vissa fall från skyldighet att lämna läkarintyg m.m.) och 6 § andra stycket lagen (1993:389) om assistansersättning (beräkning av assistansersättning). Härutöver har regeringen i olika förordningar gett RFV bemyndigande att meddela ytterligare föreskrif- ter i visst ämne, se exempelvis 6 § förordningen (1999:18) om till- lämpningen av lagen (1994:308) om bostadstillägg till pensionärer och 33 Uppgiften att som företrädare för det allmänna delta som part i förvaltnings- processen har systematiskt även samband med RFV:s tillsynsfunktion (se SOU 1976:53 s.117 och 132). 94 Allmänt om socialförsäkringens administration, m.m. RFV:s föreskrifter (RFFS 1998:18) om inkomstberäkning enligt lag. Den normgivning som har beskrivits nu gäller inte bara de materiel- la villkoren för olika förmåner och bidrag utan tar emellanåt sikte även på förfarandefrågor. I 2 § förordningen (1993:1091) om assistans- ersättning ges vissa bestämmelser om undertecknande av en ansökan om sådan ersättning. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för RFV att meddela föreskrifter när det gäller andra fall än då en förmyndare eller en förvaltare skall underteckna en ansökan. Sådana föreskrifter återfinns i 1–2 a §§ RFV:s föreskrifter (RFFS 1993:24) om assistanser- sättning. Utöver de bindande föreskrifter som hör till normgivning i egent- lig mening har RFV enligt 2 § 6 i sin instruktion att svara för utfärdan- de av de allmänna råd som fordras för tillämpning av lagstiftningen inom sitt verksamhetsområde. Sådan vägledning har RFV tillhandahållit i , vilken numera omfattar ett stort antal rekommendationer inte bara beträffande tillämpningen av villko- ren för olika stödformer och rörande administrativa frågor utan också beträffande olika förfarandefrågor (se i fråga om RFV:s allmänna råd även , Förvaltningsförfarandet hos , 1999, s. 4 f, cit. beslöt RFV att serien Allmänna råd skulle ersättas av två nya serier, Allmänna råd (RAR) och Vägled- ningar. De allmänna råden skall endast innehålla RFV:s rekommenda- tioner om tillämpning av författningar inom RFV:s verksamhetsområ- de. Vägledningarna skall innehålla en samlad redovisning av vad som gäller inom ett försäkringsområde, inklusive bl.a. förarbeten, praxis, exempel och rekommendationer. Skälen bakom förändringen var bl.a. att utformningen av RFV:s allmänna råd på så sätt blir tydligare och stämmer bättre överens med vad som bör gälla för förvaltningen i stort. Omarbetningen av nuvarande Allmänna råd beräknas i stort sett bli slutförd . RFV publicerar också annan vägledning rörande socialförsäkringssystemet i t.ex. skriftserierna RFV Anser och RFV Informerar. I sammanhanget kan också nämnas den redogörelse för RFV:s syn på normgivningskompetensen som återfinns i RFV Redovi- sar 1995:3. Nämnas bör vidare den av RFV 1999 utgivna Rättvisebo- ken, där verket kartlägger och analyserar olika faktorer som har bety- delse för en likformig och rättvis tillämpning av bestämmelserna om den allmänna försäkringen. Som har berörts i det föregående har statsmakterna till RFV:s normgivning hänfört även verkets uppgift som partsföreträdare för det allmänna i socialförsäkringsmål. RFV får enligt 20 kap. 12 § andra stycket AFL överta en försäkringskassas uppgift att i länsrätten och kammarrätten föra det allmännas talan. RFV för det allmännas talan i Allmänt om socialförsäkringens administration, m.m. 95 I paragrafens tredje stycke föreskrivs att RFV får, även till förmån för enskild part, överklaga domstols och försäkrings- kassas beslut samt begära ändring enligt 10 a §. Motsvarande bestäm- melser om RFV:s partsfunktion på pensionsområdet finns i 13 kap. 22 § LIP. Av andra stycket i den paragrafen framgår att RFV vid en- skilds överklagande av ett annat beslut enligt lagen om inkomstgrundad ålderspension än ett beslut enligt 2–4 kap. får överta även Premiepen- sionsmyndighetens uppgift att i allmän förvaltningsdomstol föra det allmännas talan. Från början har RFV som nämnts förut i sin partsfunktion haft en mer tillsynspräglad roll i förhållande till försäkringskassorna. RFV har således inte sällan fört talan för att rätta till en enligt verkets me- ning felaktig tillämpning av en viss bestämmelse. Detta har underlättats av RFV:s möjlighet att få ett mål prövat utan prövningstillstånd i För- säkringsöverdomstolen. Efter reformerna beträffande försäkringsdomstolarna och obligatorisk tvåpartsprocess har verkets uppgift i processuellt hänseende mera inriktats på att få fram prejudikat på området. Till belysning av hur RFV:s partsfunktion numera handhas skall nämnas följande. Vid RFV finns en ombudsenhet, jfr organisations- skissen i avsnitt 3.2.2.4, som enligt verkets arbetsordning bl.a. skall utöva RFV:s partsfunktion. Enligt vad utredningen erfarit kommer en- dast en liten del av de beslut som försäkringskassorna meddelar till ombuds-enhetens kännedom. Det har inte ansetts ändamålsenligt med formaliserade rutiner för insändande av samtliga eller vissa slag av beslut, främst med hänsyn till mängden ärenden.34 Föredragandena i socialförsäkringsnämnd brukar sända in de ärenden där föredraganden eller ordföranden har anmält avvikande mening. Den granskning som då görs av ombudsenheten leder ofta till att beslutet överklagas. Det förekommer vidare att försäkringsenheterna vid RFV i samband med införandet av nya bestämmelser begär in ärenden från försäkringskas- sorna för granskning. Finner man då beslut som förefaller felaktiga eller om det bedöms behövas vägledande avgöranden för att uppnå en likformig rättstillämpning överklagas besluten av ombudsenheten. Ombudsenheten granskar löpande samtliga domar och slutliga be- slut från länsrätterna och kammarrätterna. Bedömer ombudsenheten att länsrätten felaktigt har ändrat ett beslut till den försäkrades fördel leder detta i regel inte till någon åtgärd, eftersom har det primära ansvaret för att en sådan dom överklagas. 34 skall dock enligt en särskild verksföreskrift tillställa de beslut och handlingar som särskilt begärs samt biträda enheten med utredning i ärenden, som handläggs av denna, se RFFS 1998:23. 96 Allmänt om socialförsäkringens administration, m.m. ändrat ett beslut som den försäkrade överklagat och som ombudsenhe- ten bedömer som felaktigt förekommer det att enheten överklagar till fördel för den försäkrade. Om rättsläget är oklart tar ombudsenheten kontakt med kassan för samråd, vilket kan leda till att ombudsenheten i stället för kassan överklagar domen. Kassorna sänder regelmässigt in sina överklaganden av länsrättsdomar till ombudsenheten och det hän- der då att enheten tar över kassans uppgift att föra det allmännas talan. Även när ombudsenheten inte för talan inhämtar länsrätterna och kam- marrätterna ofta yttrande från verket i de fall domstolen bedömer rätts- läget som oklart. Om ombudsenheten överväger att överklaga ett beslut i en fråga där rättsläget är oklart samråder man med berörd försäkringsenhet. Gäller överklagandet en kammarrättsdom diskuteras målet även inom om- budsenheten vid den s.k. gemensamma föredragningen där enhetens chef och samtliga handläggare deltar. Även överklagande av andra do- mar eller kassabeslut diskuteras om avgörandena är av principiell ka- raktär eller om praxis saknas. Omfattningen av ombudsenhetens verksamhet vad avser överkla- gande av beslut –2000 framgår av bilaga 3. I samma bilaga redovisas antalet till Försäkringsöverdomstolen respektive Re- geringsrätten inkomna mål, m.m. –2000. Sammanfattningsvis kan nämnas följande. RFV har –2000 överklagat sammanlagt 1 781 beslut. Övervägande del av- ser överklagande av länsrätts dom till kammarrätt. Av samtliga social- försäkringsförmåner har majoriteten av RFV:s överklaganden avsett beslut om arbets- och yrkesskada.35 Detta gäller såväl överklagande av försäkringskassas beslut som överklaganden till högsta instans. Däref- ter följer förmånsslagen förtidspension och assistansersättning. Fre- kvensen av RFV:s överklaganden totalt sett har successivt sjunkit ; 1995 överklagade 354 beslut mot 161 2000. 1994 överklagade 285 beslut. Härvid skall noteras att försäkringskas- sorna uppträder som motpart om en enskild överklagar kassans beslut till allmän förvaltningsdomstol och således själva kan överklaga länsrättsavgöranden till kammarrätt. RFV för emellertid all- tid det allmännas talan i Regeringsrätten (se 20 kap. 12 § AFL). till uppträdde RFV som part i Försäkringsöverdomstolen i totalt 12 117 mål, varav i 141 fall som klagande (se vidare bilaga 3). till uppträdde RFV som part i socialförsäk- ringsmål i Regeringsrätten i totalt 12 519 mål, varav i 283 fall som kla- gande. 35 Arbetsskadelagstiftningen reformerades (se prop. 1992/93:30). Allmänt om socialförsäkringens administration, m.m. 97 Enligt utredningens tilläggsdirektiv (se bilaga 2) skall utredningen närmare undersöka RFV:s roll i praxisbildningen såvitt avser förtids- pension. Detta redovisas i avsnitt 11.4. Redan här skall dock nämnas att av till högsta instans överklagade beslut om förtidspension under 1990- talet – totalt 1 954 – har åtta mål om förtidspension och sjukbidrag refererats av högsta instans. Fem har avgjorts av Försäkringsöverdoms- tolen och tre av Regeringsrätten. RFV var den klagande parten i totalt fyra mål. Rättsfallen finns närmare beskrivna i bilaga 5. I finns –2000, utöver de i bilagan redovisade rättsfallen, 19 notisfall antecknade som berör området för förtidspension. Elva avser ansökan om resning, tre frågan om pröv- ningstillstånd i kammarrätt och två ärenden avser begäran om återstäl- lande av försutten tid. I två av målen har rätten till pension prövats i sak och ett fall avser eftergift av återbetalningsskyldighet. RFV har medgett bifall i de två mål där rätten till pension prövats och till ansök- ningarna avseende prövningstillstånd i kammarrätt. Antalet refererade rättsfall från Försäkringsöverdomstolen för tid , dvs. , uppgår till 17. avgjordes två mål i plenum (FÖD 1986:39 och 1982:11). RFV var klagande i ett av dessa mål och medgav klagandens yrkande i det andra. Flera av rättsfallen från Försäkringsöverdomstolen och också avgöran- den från den tidigare högsta instansen Försäkringsdomstolen redovisas i avsnitt 5.3. I tillsynsuppgiften ligger enligt vad som uttalas i prop. 1997/98:41 (s. 62 f.) att RFV skall bevaka att statsmaktens beslut och intentioner uppfylls och att ersättningsreglerna tillämpas likformigt och rättvist. I propositionen erinras vidare om ett tidigare uttalande av Socialförsäk- ringsutskottet att en grundläggande princip i socialförsäkringen måste vara att de försäkrade behandlas lika, inte bara så att materiellt riktiga beslut fattas utan också så att regelsystemen tillämpas på samma sätt oavsett vilken försäkringskassa det är frågan om. Denna del av RFV:s verksamhet behöver enligt propositionen utvecklas till att omfatta en systematisk och kontinuerlig uppföljning av kvaliteten i tillämpningen inom samtliga försäkringsområden. I propositionen diskuteras detta ytterligare (se prop. s. 78 f.) och förklaras från regeringens sida med att regeringen avser att ge RFV i uppdrag att utveckla ett samlat program för utveckling av tillsynsfunktionen. Efter uppdrag av regeringen i regleringsbrevet har RFV (dnr 5319/98) upprättat ett program för utveckling av 98 Allmänt om socialförsäkringens administration, m.m. verkets tillsynsverksamhet rörande försäkringskassorna. Enligt vad RFV uttalar i programmet är tillsyn att i efterhand granska försäk- ringskassornas tillämpning av regelverket och kvaliteten i hanteringen av försäkrings- och bidragsärenden. Tillsynsuppdraget avser gransk- ning av hela handläggningskedjan vid kassorna, från kassans informa- tion om försäkring till den försäkrade, handläggning av ärenden och tillämpning av regelverket till bemötande gentemot den försäkrade. RFV skall också ha tillsyn över försäkringskassornas system för kvali- tetssäkring och kvalitetskontroll samt resultatet av denna. Därutöver granskar RFV vissa delar av de lokala skattekontorens verksamhet in- om pensionsområdet. I RFV:s program framhålls vidare att verkets tillsyn i huvudsak bygger på detaljtillsyn, dvs. en granskning som avser enskilda ärenden. I och med reglerna för försäkringskassornas kvalitetssäkring och kvali- tetskontroll (se RFV Rekommenderar 1998:13) är det möjligt för RFV:s granskning att inrikta sig mera på att granska kvalitetssy- stem och metodik, inte enskilda ärenden. Även om tillsynen är en granskning i efterhand av genomförd handläggning vid kassorna, kom- mer det att finnas inslag som verkar för rätt tillämpning och kvalitet. T.ex. kommer tillsynsrapporterna till kassorna att innefatta åtgärdsför- slag. RFV nämner i sammanhanget även av verket utarbetade kvalitets- bedömningsinstrument för olika försäkringsslag. Instrumenten verkar också i förebyggande syfte, eftersom kassorna har möjlighet att använ- da dem i sin egen kvalitetssäkring och kontroll. Tillsynsprocessen skall enligt RFV:s verksamhetsplanering 1998 samordnas med arbetet inom andra huvudprocesser, främst normering, mål- och resultatstyrning av försäkringskassorna och utvärdering, för att åstadkomma bästa resultat. I RFV:s program beskrivs dessa andra huvudprocesser och hur de samverkar med tillsynen. Med normering avser RFV arbetet med att utarbeta och förmedla ett regelverk som stödjer kvalitet och likformighet i försäkringstillämpningen vid försäk- ringskassorna. Normering bygger på RFV:s uppgift att ge utfyllnad åt gällande lagar och förordningar. Inom ramen för mål- och resultat- styrning – där RFV tagit fasta på definition av ekonomistyrning – har RFV uppgiften att fördela medel till försäk- ringskassorna och följa upp kassornas resultat. I huvudprocessen ut- värdering samlas RFV:s arbete med att analysera och bedöma social- försäkringens effekter för individ och samhälle. I RFV:s program framhålls under rubriken att det är RFV:s bedömning att de största problemen i tillämp- ning och kvalitet i handläggning av försäkringen handlar om bristande beslutsunderlag och brister i tillämpning av förvaltningslagen. RFV:s tillsynsarbete kommer att ske i samarbete med försäkringskassorna. Allmänt om socialförsäkringens administration, m.m. 99 kassor som är föremål för granskning skall själva granska ett statistiskt säkerställt urval av ärenden med hjälp av det kvalitetsbedömnings- instrument som RFV arbetat fram. RFV genomför en gransk- ning av ett begränsat urval för att säkerställa att bedömningarna är samordnade. Dessutom granskar RFV uppföljningsrapporter och andra dokument, som berörda kassor har utarbetat, samt gör intervjuer med kassapersonal på olika nivåer. Resultatet av RFV:s granskning avrap- porteras i Tillsynsrapporter till och i rapporter till regeringen. Tillsynsarbetet kommer att genomföras i sin nya form med start . För att genomföra sitt tillsynsprogram har RFV 1998 utfärdat före- skrifter om intern kontroll vid de allmänna försäkringskassorna (RFFS 1998:39). Enligt 1 § i föreskrifterna skall en försäkringskassa utföra intern kontroll i form av kvalitetssäkring och kvalitetskontroll samt redovisningskontroll och administrativ kontroll. Med kvalitetssäkring avses enligt paragrafen åtgärder för att säkerställa kvalitet i handlägg- ning, beslut och utbetalning av försäkrings- och bidragsärenden. Med kvalitetskontroll avses kontroll efter beslut och utbetalning av kvalitet i handläggning av försäkrings- och bidragsärenden. Enligt 2 § i föreskrif- terna skall en försäkringskassa vid kvalitetskontroll kontrollera minst det urval av ärenden som RFV maskinellt tillställer kassan. Resultatet av kvalitetskontrollen skall enligt 3 § redovisas genom inrapportering till RFV. Hur den föreskrivna kontrollen skall gå till har RFV närmare be- skrivit i RFV Rekommenderar 1998:13. Där anges bl.a. vilka ären- deslag som i allt fall bör kvalitetssäkras av sakkunnig, dvs. en handläg- gare (annan än den som handlagt ärendet) med försäkrings- och för- valtningsrättslig kompetens att avgöra om ärendet är korrekt handlagt eller inte. På motsvarande sätt anges hur kvalitetskontroll efter be- slut/utbetalning skall utföras. I ett särskilt avsnitt (4) finns ett antal s.k. förteckningar uppställda förmånsvis (avser 38 förmånsslag). För varje förtecknad förmån finns ett gemensamt kontrollmål, vilket är korrekt beslutsunderlag, rätt bedömning, rätt beslut och rätt utbetalning. Vidare beskrivs ett antal risker för att olika typer av felaktigheter kan uppstå. Riskerna varierar mellan förmånsslagen, men ett gemensamt riskmo- ment är att förvaltningslagens regler om dokumentation, utredning, kommunicering samt beslutsmotivering inte följs. Beträffande resultatet av RFV:s kontroll kan nämnas följande. Med en skrivelse till regeringen har RFV översänt en rapport, där verket beskriver delar av tillsynsprogrammet, hur tillsyns- arbetet bedrivits, de åtgärder som försäkringskassorna vidtagit för att förbättra tillämpningen och kvaliteten samt vilka slutsatser som kan dras av tillsynsresultatet. I rapporten nämns att den systematiska tillsy- 100 Allmänt om socialförsäkringens administration, m.m. nen har omfattat elva förmåner: arbetsskadeförsäkringen, vårdbidrag, tillfällig föräldrapenning, avslag/indragning/nedsättning av sjukpenning, familjebidrag till totalförsvarspliktiga, assistansersättning, handikappersättning, bostadstillägg till pensionärer, reglerna om till- lämplig lagstiftning, förhöjd tandvårdsersättning och underhållsstöd. Sammanlagt har 11 000 ärenden granskats. Arbetet har genomförts i samarbete med försäkringskassorna. RFV har också handlagt ca 500 enskilda tillsynsärenden . RFV:s tillsyn visar enligt rappor- ten att det finns brister i beslut och beslutsunderlag. Andelen felaktiga beslut varierar mellan de olika förmånerna och uppgår till mellan noll och . Resultatet överensstämmer väl med resultaten från försäkringskassornas kvalitetskontroll där andelen felaktiga beslut för samtliga förmåner uppgick till . Det finns enligt RFV brister i beslutsunderlagen i vart fjärde till femte ärende. Bristerna är ibland så omfattande att det inte går att av- göra om besluten är riktiga. Ett allvarligt problem med bristerna i be- slutsunderlagen är att RFV inte kan ta ställning till om försäkringen tillämpas likformigt. Ett område som har visat brister är försäk- ringskassornas tillämpning av förvaltningslagen. De tillsynsinsatser som RFV genomfört ger en ljusare bild . De kvalitetsbrister som RFV funnit i beslutsunderlagen visar dock att förvaltningslagens regler om dokumentation/utredning inte följs i tillräcklig omfattning. I de enskilda tillsynsärendena är det sällsynt att RFV uttalar allvarlig kritik mot kassornas handläggning. I nämnda skrivelse till regeringen framhåller RFV bl.a. att det finns indikationer på att försäkringskassornas åtgärder börjar ge resultat i form av förbättrad kvalitet i beslut och beslutsunderlag. RFV anser dock att kvalitetsfrågorna måste fokuseras ytterligare och att kassornas ledningar har ansvaret för att åtgärda de kvalitetsbrister som finns. RFV har granskat tillämpningen av regelverket samt kvaliteten i beslut och beslutsunderlag i försäkrings- och bidrags- ärenden vid i . Resultatet har redovisats i en granskningspromemoria . Granskningen har avsett föräldrapenning, underhållsstöd, arbetsskadelivränta, vårdbidrag, bidrag till arbetshjälpmedel och rätt till sjukpenning långa sjuk- fall. RFV har funnit att kvaliteten i beslut och beslutsunderlag överlag är bristfälliga.