sou · GPB328d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Skälet till bestämmelsen är att det kan vara omöjligt att sätta ut uppgifter på det sätt som anges i första stycket när det gäller upp- tagningar som framställs utomlands, eftersom sådana upptagningar ofta redan är färdigproducerade när importören köper dem för import till Sve- rige och det i fråga om t.ex. cd-skivor och cd-rom-skivor kan vara omöjligt att föra in ytterligare uppgifter i innehållet efter att skivan är framställd och även att märka själva skivan med stämpel, etikett eller på annat sätt. Det måste noteras att skyldigheten att sätta ut uppgifter är en viktig del av ansvarssystemet i YGL. Den gör det möjligt att spåra någon som kan hål- las ansvarig för yttrandefrihetsbrott och uppgifterna har också betydelse för möjligheten att avgöra dels om en upptagning spritts till allmänheten och således faller in under grundlagsskyddet, dels när preskriptionstiden för yttrandefrihetsbrott börjar löpa. Skyldigheten att sätta ut uppgifter på importerade framställningar skall därför fullgöras på samma sätt som för framställningar som framställts i om detta är möjligt. Det är endast om det är omöjligt att göra detta som skyldigheten får fullgöras genom att uppgifterna i stället sätts ut på omslag eller liknande. I konsekvens med den föreslagna ändringen i 1 kap. 7 § andra stycket TF har ordet överföring ersatt radioprogram. Den skyldighet att spela in och bevara inspelningar av sända radiopro- gram som föreskrivs i denna paragraf är nödvändig för att möjliggöra ef- fektiv utredning och lagföring av yttrandefrihetsbrott. En sådan skyldighet måste därför även gälla överföringar enligt 1 kap. 9 § YGL och motsva- rande överföringar enligt 1 kap. 7 § andra stycket TF. När det gäller såda- na överföringar är det dock inte nödvändigt att varje överföring av infor- mation till en mottagare dokumenteras utan det är tillräckligt att det do- kumenteras vilken information som hålls tillgänglig. Detta kan åtminstone i datorsystem som är skilda från andra datorsystem göras genom s.k. loggning (jfr Ds Ju 1986:4 s. 101). Detta kan visserligen vara betungande och medföra kostnader men får anses nödvändigt för att det yttrandefrihetsrättsliga systemet skall fungera väl. Dokumentations- skyldigheten gäller oavsett om det är direktsändningar eller annat innehåll som tillhandahålls. Om det är direktsändningar måste de alltså spelas in och inspelningarna bevaras. Uppfyllandet av dokumentationsskyldigheten är inte en förutsättning för grundlagsskydd. Denna skyldighet är emellertid straffsanktionerad, se 9 §. Av tredje meningen framgår att när 1 kap. 7 § TF är tillämplig på sådant tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § YGL skall inspelningen bevaras från det att tillhandahållan- det inleddes. När det gäller överföringar som omfattas av 1 kap. 9 § YGL skall informationen bevaras från det att informationen inte längre tillhandahölls. Utgångspunkterna för beräkningen av bevarandeti- den sammanfaller med utgångspunkterna för preskriptionstiden för sådana överföringar (se 1 kap. 7 § andra stycket TF och 7 kap. 1 § andra stycket YGL). Bevarandetiden överensstämmer med preskriptionstiden och är alltså när 1 kap. 9 § YGL är tillämplig och när 1 kap. 7 § andra stycket TF är tillämplig. I kapitel 6 anges att frågan om överföringar som avses i 1 kap. 9 § YGL skall anses utgå från eller från utlandet skall avgöras med ut- gångspunkt i var den redaktionella verksamheten kan anses bedrivas och var det slutliga ställningstagandet beträffande publiceringen sker. Samma synsätt skall användas när det gäller frågan från vilken ort i sådana överföringar skall anses utgå. Ändringarna i denna lag träder i kraft som ändringarna i TF och YGL (punkt 1). Databasverksamhet som har grundlagsskydd enligt nu gällande 1 kap. 9 § YGL kommer enligt förslag alltjämt att ha grundlagsskydd. För sådan verksamhet innebär kommitténs förslag dels att en ny skyldighet att anmäla namn på databasen inträder enligt 3 kap. 18 § första stycket andra meningen, dels att den gällande skyldig- heten att bevara inspelningar av överföringar från sändningen förlängs till från det att informationen inte längre till- handahölls i fråga om sådant tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § YGL. Av punkt 2 följer att skyldigheten att anmäla namn såvitt gäller på- gående verksamhet får fullgöras efter ikraftträdandet. För annan verksamhet inträder skyldigheten så snart verksamheten startar. Beträffande tekniska upptagningar innebär ändringarna att skyldigheten att sätta ut uppgifter på importerade upptagningar får fullgöras genom att uppgifterna anbringas på fodral, omslag eller liknande föremål om det inte är möjligt att inta dem i själva den tekniska upptagningen eller anbringa dem på skivan, kassetten eller liknande föremål (4 kap. 2 § andra stycket). Denna ändring har samband med ändringen i 10 kap. 1 § första stycket tredje meningen YGL och den nya bestämmelsen i 10 kap. 3 § YGL. Vi- dare innebär ändringarna att upphävande sker av regeln i 5 kap. 8 § om att vissa videogram inte skall anses ha lämnats ut för spridning förrän plik- texemplar enligt pliktexemplarslagen lämnats. Upphävandet är en följd av ändringen i 7 kap. 1 § andra stycket tredje meningen YGL. De här angivna ändringarna i YGL skall enligt punkt 4 i övergångsbestämmelserna till den grundlagen endast tillämpas på tekniska upptagningar som ges ut här i landet efter att lagen trätt i kraft. Detsamma gäller de här angivna ändring- arna i tillämpningslagen. Detta framgår av punkterna 3 och 5 i övergångs- bestämmelserna. I punkt 4 anges att bestämmelsen i 5 kap. 3 § första stycket tredje me- ningen om tid för bevarande av inspelning av sådant tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § yttrandefrihetsgrundlagen tillämpas endast på innehåll som alltjämt finns i databasen när denna lag träder i kraft. Detta överens- stämmer med vad som enligt punkt 3 i övergångsbestämmelserna till YGL gäller för tillämpningen av den nya längre preskriptionstiden för yttrande- frihetsbrott vid tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § YGL. För innehåll som inte finns kvar i databasen när lagen träder i kraft gäller alltså alltjämt den kortare tiden . Det finns inte anledning att ge några särskilda övergångsbestämmelser för de slag av verksamhet som genom kommitténs förslag ges grundlags- skydd, dvs. direktsändning på begäran, print on demand-verksamhet och viss användning av push-teknik, utan de nya reglerna blir tillämpliga på sådan verksamhet vid ikraftträdandet. 13.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument Ändringen är en följd av ändringen i 1 kap. 7 § andra stycket TF som innebär att ordet överföringar har ersatt begreppen radioprogram och program. Ändringen träder i kraft som ändringarna i YGL, TF och tillämpningslagen. 13.5Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1994:729) med instruktion för Radio- och 1 och 2 §§ Se förslaget till 3 kap 19-24 §§ tillämpningslagen. Ändringen träder i kraft som ändringarna i YGL, TF och tillämpningslagen. 13.6Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1995:1386) med instruktion för Se förslaget till ändring av 2 kap. 2 § tillämpningslagen. Ändringen träder i kraft som ändringarna i YGL, TF och tillämpningslagen. Reservationer och särskilda yttranden 511 Reservation av , (), () och () Vi anser att brottskatalogen i TF bör utökas med brotten olaga hot, hot mot tjänsteman (inklusive hot mot väktare m.fl. enligt 17 kap. 5 § BrB), över- grepp i rättssak och brott mot medborgerlig frihet samt förbrott till dessa brott i den omfattning de är straffbara enligt . Grunden för vårt ställningstagande är främst att vi gör en annan bedömning än majori- teten i fråga om hur beaktansvärd risken är för att brott av det nämnda slaget kommer att begås i grundlagsskyddade medier. Det finns enligt vår uppfattning en inte obetydlig risk för att HD:s dom i Aftonbladsmålet tas till intäkt för att det är tillåtet att på t.ex. grundlagsskyddade hemsidor hota enskilda personer som uppfattas som meningsmotståndare, myndighetsfö- reträdare osv. Den utvidgning av databasregeln som kommittén föreslår kan öka denna risk och i praktiken leda till en avkriminalisering av hot- brott i fall som inte faller inom YGL:s tillämpningsområde och därmed kan åtalas enligt , men som enligt förslaget skall ligga inom detta och därmed inte kan åtalas om brottet inte är upptaget i TF:s brotts- katalog. Det ter sig vidare inkonsekvent att hets mot folkgrupp, som kan utgöras av hot som riktas mot en kategori av personer, ingår i TF:s brotts- katalog, medan hotbrott som gäller enskilda individer - och som kanske begås av liknande skäl som hets mot folkgrupp - faller utanför katalogen och är straffria, om de begås i grundlagsskyddade medieformer. Även om också vi anser att man skall vara försiktig med kriminalisering av yttran- den genom ändringar i TF och YGL, finns det enligt vår mening tillräck- ligt starka skäl att utvidga brottskatalogen med de hotbrott som ter sig ak- tuella i sammanhanget. Vi föreslår således att 7 kap. 4 § TF får följande lydelse1 (ändringar är kursiverade): Med beaktande av det i 1 kap. angivna syftet med en allmän tryckfrihet skall såsom tryckfrihetsbrott anses följande gärningar, om de begås genom tryckt skrift och är straffbara enligt lag: 1 Ändrad lydelse föreslås i SOU 2000:88, s. 21. 512 Reservationer och särskilda yttranden 1.högförräderi, förövat med uppsåt att riket eller del därav skall med våldsamma eller eljest lagstridiga medel eller med utländskt bi- stånd läggas under främmande makt eller bringas i beroende av sådan makt eller att del av riket skall sålunda lösryckas eller att åtgärd eller beslut av statschefen, regeringen, eller högsta domarmakten skall med utländskt bistånd framtvingas eller hindras, såframt gärning- en innebär fara för uppsåtets förverkligande; försök, förberedelse eller stämpling till sådant högförräderi; 2.krigsanstiftan, såframt fara för att riket skall invecklas i krig eller andra fientligheter framkallas med utländskt bistånd; 3.spioneri, varigenom någon för att gå främmande makt till handa obehörigen befordrar, lämnar eller röjer uppgift rörande försvarsverk, vapen, förråd, import, export, tillverkningssätt, underhandlingar, beslut, eller något förhållande i övrigt, vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för totalförsvaret eller eljest för rikets säkerhet, vare sig uppgiften är riktig eller ej; försök, förberedelse eller stämpling till sådant spioneri; 4.obehörig befattning med hemlig uppgift, varigenom någon utan syfte att gå främmande makt till handa obehörigen befordrar, lämnar eller röjer uppgift rörande något förhållande av hemlig natur, vars up- penbarande för främmande makt kan medföra men för rikets försvar eller för folkförsörjningen vid krig eller av krig föranledda utomor- dentliga förhållanden eller eljest för rikets säkerhet, vare sig uppgiften är riktig eller ej; försök eller förberedelse till sådan obehörig befattning med hemlig uppgift; stämpling till sådant brott, om detta är att anse som grovt, vid vil- ken bedömning särskilt skall beaktas om gärningen innefattade tillhan- dagående av främmande makt eller var av synnerligen farlig beskaffen- het med hänsyn till pågående krig eller rörde förhållande av stor bety- delse eller om den brottslige röjde vad som på grund av allmän eller enskild tjänst betrotts honom; 5.vårdslöshet med hemlig uppgift, varigenom någon av grov oakt- samhet begår gärning som avses under 4; 6.uppror, förövat med uppsåt att statsskicket skall med vapenmakt eller eljest med våldsamma medel omstörtas eller att åtgärd eller beslut av statschefen, regeringen, eller högsta domarmakten skall sålunda framtvingas eller hindras, såframt gärningen innebär fara för uppsåtets förverkligande; försök, förberedelse eller stämpling till sådant uppror; 7.landsförräderi eller landssvek, i vad därigenom, då riket är i krig eller eljest i lag meddelade bestämmelser om sådant brott äger tillämp- ning, någon missleder eller förråder dem som är verksamma för rikets Reservationer och särskilda yttranden 513 försvar eller förleder dem till myteri, trolöshet eller modlöshet, förråder egendom som är av betydelse för totalförsvaret eller begår annan lik- nande förrädisk gärning som är ägnad att medföra men för totalförsva- ret eller innefattar bistånd åt fienden; försök, förberedelse eller stämpling till sådant landsförräderi eller landssvek; 8.landsskadlig vårdslöshet, i vad därigenom någon av oaktsamhet begår gärning som avses under 7; 9.ryktesspridning till fara för rikets säkerhet, varigenom, då riket är ikrig eller eljest i lag meddelade bestämmelser om sådant brott äger tillämpning, någon sprider falska rykten eller andra osanna påståenden, som är ägnade att framkalla fara för rikets säkerhet, eller till främman- de makt framför eller låter framkomma sådana rykten eller påståenden eller bland krigsmän sprider falska rykten eller andra osanna påståen- den som är ägnade att framkalla trolöshet eller modlöshet; 10.uppvigling, varigenom någon uppmanar eller eljest söker förleda till brottslig gärning, svikande av medborgerlig skyldighet eller ohör- samhet mot myndighet eller åsidosättande av vad som åligger krigsman 11.hets mot folkgrupp, varigenom någon hotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med an- spelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbe- kännelse; 12.brott mot medborgerlig frihet, varigenom någon utövar olaga hot med uppsåt att påverka den allmänna åsiktsbildningen eller in- kräkta på handlingsfriheten inom politisk organisation eller yrkes- el- ler näringssammanslutning och därigenom sätter yttrande-, försam- lings- eller föreningsfriheten i fara; försök till sådant brott; 13.olaga våldsskildring, varigenom någon i bild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden sprids, om inte gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig; 14.förtal, varigenom någon utpekar annan såsom brottslig eller klandervärd i sitt levnadssätt eller eljest lämnar uppgift som är ägnad att utsätta denne för andras missaktning, och, om den förtalade är avli- den, gärningen är sårande för de efterlevande eller eljest kan anses kränka den frid, som bör tillkomma den avlidne, dock ej om det med hänsyn till omständigheterna var försvarligt att lämna uppgift i saken och han visar att uppgiften var sann eller att han hade skälig grund för den; 15.förolämpning, varigenom någon smädar annan genom kränkan- de tillmäle eller beskyllning eller genom annat skymfligt beteende mot honom; 514 Reservationer och särskilda yttranden 16.olaga hot2, varigenom någon hotar annan med brottslig gärning på ett sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom; 17.hot mot tjänsteman, varigenom någon med hot om våld förgri- per sig på annan i hans myndighetsutövning, i annan verksamhet, där samma skydd åtnjuts som är förenat med myndighetsutövning, eller vid biträde till åtgärd som omfattas av sådant skydd, för att tvinga honom till eller hindra honom från åtgärd däri eller hämnas för sådan åtgärd eller varigenom någon sålunda förgriper sig mot den som tidigare ut- övat sådan verksamhet eller biträtt därvid för vad denne däri gjort el- ler underlåtit; försök eller förberedelse till sådant hot mot tjänsteman, såvida ej brottet, om det fullbordats, skulle ha varit att anse som ringa; 18.övergrepp i rättssak, varigenom någon med hot om våld angri- per annan för att denne gjort anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett utsaga hos domstol eller annan myndig- het eller för att hindra annan från en sådan åtgärd eller varigenom någon med hot om gärning som medför lidande, skada eller olägenhet angriper annan för att denne avlagt vittnesmål eller annars avgett ut- saga vid förhör hos myndighet eller för att hindra honom från att avge en sådan utsaga. Som en följd av förslaget till utvidgning av brottskatalogen bör följande ändring göras i 7 kap. 1 § första stycket YGL (ändringar är kursiverade): Bestämmelserna i 9 kap. 1-4 §§ tryckfrihetsförordningen om tillsyn och åtal skall gälla också i fråga om radioprogram och tekniska upptagningar och i fråga om yttrandefrihetsmål. Justitiekanslern får överlämna åt allmän åklagare att vara åklagare i yttrandefrihetsmål om ansvar eller konfiske- ring på grund av olaga våldsskildring, hets mot folkgrupp, brott mot med- borgerlig frihet, olaga hot, hot mot tjänsteman eller övergrepp i rättssak. Rätten att väcka allmänt åtal får dock inte överlämnas när det gäller ytt- randefrihetsbrotten hets mot folkgrupp eller brott mot medborgerlig frihet. 2 Ändrad lydelse föreslås i SOU 2000:88 s. 22. Reservationer och särskilda yttranden 515 Reservation av () har haft att behandla frågan om hur yttrande- friheten kan utvidgas att gälla även relativt moderna kommunika- tionssätt som publicering på Internet. Till viss del handlar den frågan om huruvida vårt nuvarande teknikbaserade grundlagsskydd (med TF och YGL) kan modifieras så att de inlemmar nya media eller om ett mer all- mänt skydd av samma typ som art. 10 i för mänskliga fri- och rättigheter bör användas. Kommitténs uppfattning är att för de traditionella medierna fungerar dagens teknikbaserade yttrandefrihetsskydd tillfredsställande, och i de delar där ny teknik tas i bruk går reglerna att anpassa till de nya förhållan- dena. Det är även min mening att denna anpassning bör göras eftersom de traditionella medierna fortfarande inkluderar en stor del av samhäl- lets opinionsbildning och kulturella samtal. Vad som inte kan ha undgått någon är dock att det offentliga samtalet har förändrats så att icke-traditionella medier fått en mer självklar plats; opinionsbildande rörelser och enskilda utnyttjar den nyvunna friheten att enkelt sprida ord och tankar genom att publicera sig på Internet eller ge- nom att med ny teknik själva producera videofilm och musik. En växande del av det viktiga opinionsbildandet sker genom dessa kanaler, men för dessa nya medieformer passar dagens system med teknikbaserat yttrande- frihetsskydd dåligt, bl.a. eftersom det tar sikte på uteslutande masskom- munikation och bygger på principen om ensamansvar. De nya mediefor- merna lämnas därmed i princip utan yttrandefrihetsskydd. Rättegångar startas om yttranden som allmänheten uppfattar som del av opinionsbildning men där rättegången hålls utan den särskilda rättegångs- ordningen i TF och YGL därför att yttrandet inte skett på i TF eller YGL föreskrivet sätt. Ett exempel: I målet kring artiklarna i "Ekologisten", vilka gav instruktioner om hur man gör olika typer av vägmaskiner obrukbara, fälldes artikelförfattaren, av tingsrätten för uppvigling efter att rätten konstaterat att den svenska yttrandefriheten utanför TF och YGL tar stopp vid . (Målet har överklagats till hovrätten.) "Ekologisten" gavs ut som e-posttidning och web-tidning och är ett exem- pel på icke-traditionell media som sannolikt inte kommer att åtnjuta grundlagsskydd ens om denna kommittés förslag genomförs i sin helhet. En kommitté av det här slaget borde vidgat analysen till att på allvar in- 516 Reservationer och särskilda yttranden kludera nya medieformer och hur yttrandefrihet skall kunna gälla även vid rättsliga bedömningar av yttranden som faller utanför den allt mer otydliga gränsdragningen vad gäller yttrandefrihetsgrundlagens tillämplighet. Av det som kommittén föreslår vänder jag mig emot att grundlagsskydd åt databaser bara ges till dem som sökt och erhållit ett särskilt utgivnings- bevis. Jag anser att ett särskilt utgivningsbevis i onödan skulle begränsa yttrandefriheten för dem som publicerar yttranden på Internet. Den grundlagsskyddade yttrandefriheten bör i stället gälla dessa databaser be- roende på mindre ingripande kriterier som t.ex. utsättande av ursprungs- uppgifter liknande systemet med en stencilregel som finns i 1 kap. 5 § första stycket andra meningen TF. Reservationer och särskilda yttranden 517 Reservation av () Jag reserverar mig mot kommitténs överväganden och slutsatser i kapitel fem. Jag menar att kommittén borde lagt fram förslag som förstärkt indivi- ders yttrandefrihet. IT skapar helt nya möjligheter för människor att kom- municera och göra sin röst hörd, alltmer oberoende av etablerade media. Det är en positiv utveckling och det ligger i yttrandefrihetens anda att så- dana nya möjligheter bör tas till vara. Kommittén har, enligt min mening, gjort en orimligt snäv tolkning av uppdraget och därigenom helt undvikit flera centrala frågor inom yttrande- frihetens område som aktualiseras genom informationsteknikens utveck- ling. Särskilt allvarligt är detta i fråga om möjligheten att utsträcka yttran- defriheten till fler människor på fler arenor. Mot bakgrund av de intentioner som ligger bakom regeringsformens skrivningar om yttrandefrihet samt de nya möjligheter som öppnas genom informationsteknik menar jag att kommittén snarare än att ägna sig åt tek- niska justeringar, som även framgent kommer att vara teknikberoende, seriöst borde ha prövat möjligheten att skydda enskilda personers yttran- defrihet. Grundskälet är i all huvudsak demokratiskt. Under en lång följd av år har yttrandefrihet och offentlighet kommit under press genom olika åtgär- der. Det må vara EG-direktiv, vällovliga ambitioner eller en medveten strategi. Resultatet blir dock detsamma: Ett tynande offentligt samtal. Det är nu hög tid att vända denna utveckling genom att, med beslutsamhet, börja peka på åtgärder som kan stärka det offentliga samtalet i . Avgörande är självfallet en förstärkt yttrandefrihet och att nya möjligheter för enskilda att göra sig hörda tas till vara. Förutom stödet i regeringsformen ligger detta i linje med hur idén om yttrandefrihet vanligen uppfattas av människor utanför juristkretsar. Det är naturligtvis ingen slump att många av dem som drabbas t.ex. av person- uppgiftslagen menar att deras yttrandefrihet kränks och att eftersom vi har yttrandefrihet i , borde denna också vara tillämplig på hemsidor. Kommittén borde därför på allvar ha övervägt möjligheten att individu- alisera yttrandefriheten genom grundlagsförändringar och framfört förslag i denna riktning. Jag avstår från att i reservationen närmare ange hur detta skulle kunna ske, utan hänvisar till mitt särskilda yttrande för att skissera en sådan lösning. 518 Reservationer och särskilda yttranden Denna hållning innebär också att jag avvisar kommitténs hållning i fråga om utgivningsbevis för enskilda. Det finns minst två demokratiskäl för detta: kostnad och godkännande. kommer utgivningsbevis att kosta pengar. Jag är tveksam till en ordning där människor som känner att de har små ekonomiska marginaler ska tvingas överväga om de ska söka ett utgiv- ningsbevis till en kostnad av för att våga yttra sig på Internet. Ofta är det samma människor som i andra sammanhang har svårt att göra sig hörda. Jag är också över huvud taget tveksam till ett förfarande där enskildas yttrandefrihet ska göras avhängig av ett godkännande från någon myndig- hets sida. Detta är rimligt för det särskilda skydd och de privilegier som erbjuds medieföretag, men inte i fråga om enskildas yttrandefrihet. Kom- mittén noterar själv den förvirring som kan komma att uppstå i fråga om huruvida en webbsida är skyddad eller ej, vilket talar för en annan lösning. Det är också värt att framhålla att ett avslag ofelbart kommer att leda till en diskussion kring censur och godtycke i fråga om grunderna för att be- vilja utgivningsbevis. Reservationer och särskilda yttranden 519 Reservation av () Nya elektroniska kommunikationsformer, framför allt Internet, har på ett mycket påtagligt sätt vidgat den reella yttrandefriheten. Det är nu möjligt för praktiskt taget vem som helst att via Internet utan mellanhänder i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor (2 kap. 1 § regeringsformen) som andra med- borgare kan ta del av.