sou · GPB329d1 · 2002-01-01 00:00:00 — I detta sammanhang vill vi också framhålla önskvärdheten av att de utrustningsbestämmelser som förs över från fordonskungörelsen och terrängtrafikkungörelsen till VVFS ges en placering och utformning som underlättar den praktiska hanteringen hos såväl allmänheten och fordonsbranschen som polis och åklagare. De utgör nämligen kärnan i vad som krävs beträffande fordons beskaffenhet och utrustning. Slutligen skall här pekas på att det finns en rik flora av äldre övergångsbestämmelser till de kungörelser som föreslås upphävda. De äldsta av dessa är intagna i kungörelsen (1972:605) om införande av ny vägtrafiklagstiftning. Därefter har tillkommit en lång rad övergångs- bestämmelser i anslutning till olika ändringar i författningarna. Eftersom de flesta gamla övergångsbestämmelser handlar om fordons beskaffenhet och utrustning bör , i samband med över- förandet av utrustningsbestämmelserna till VVFS, gå igenom dem för att undersöka vad som är aktuellt. I aktuella delar kan de eventuellt omvandlas till myndighetsföreskrifter. Utredningens förslag: De svenska definitionerna på fordons- området anpassas till EG:s definitioner. De görs dock vidare än EG- definitionerna så att de innefattar EG:s men täcker in även de nu gällande svenska begreppen. Ändringar föreslås av definitionerna av olika fordonskategorier i den tidigare föreslagna lagen om vägtrafikdefinitioner. Det nuvarande begreppet motorfordon byts ut mot begreppet vägmotorfordon. Vissa centrala begrepp definieras i inledningen till fordonsförordningen. Ett nytt begrepp motorfordon får sin särskilda betydelse i fråga om EG- typgodkännande av fordon. Detta begrepp jämte vissa andra viktiga begrepp som gäller förfarandet vid typgodkännande av fordon tas in i det särskilda kapitlet om EG-typgodkännande i fordons- förordningen. Utredningen har i uppdrag att analysera hur regelsystemet kan utformas på ett bättre sätt än för att stämma med det gällande EG-rättsliga regelverket. måste framtida EG-rättsliga harmoniseringar på ett smidigt sätt kunna genomföras i svensk rätt. 5.2Utgångspunkter för en översyn av fordonsdefinitionerna i svensk rätt föreslog i sitt betänkande (SOU 1998:12) att definitionerna i de olika vägtrafikförfattningarna skulle föras samman till en särskild författning. De övergripande definitionerna avseende 142 Definitioner i fordonsförfattningarna fordons- och viktbegrepp föreslogs tas in i en lag om vägtrafik- definitioner, medan övriga begrepp skulle tas in i en förordning. Förslagen innebär att fordonskungörelsens och terrängtrafik- kungörelsens definitioner lyfts ut och ersätts med en hänvisning till de nya författningarna. I uppdrag ingick dock inte att överväga själva formuleringen av definitionerna. I utredningsförslaget fördes definitionerna med mindre redaktionella justeringar över från gällande rätt och hänvisades till att en genomgång i materiellt hänseende borde ske i anslutning till en översyn på respektive författningsområde. Utredningens förslag ligger till grund för regeringens proposition 2000/01:95 Lag om vägtrafikregister, m.m. och där ett förslag till lag om vägtrafikdefinitioner ingår. I vårt uppdrag ligger nu att, i samband med en översyn av fordonsbestämmelserna, närmare analysera i vad mån det krävs att definitionerna av olika fordonsbegrepp justeras. I detta sammanhang måste en jämförelse göras med de definitioner som finns i olika EG- direktiv på fordonsområdet. Eftersom direktiven spelar en stor roll för de svenska bestämmelsernas innehåll och de dessutom ständigt ändras, är det viktigt att definitionerna så långt som möjligt stämmer överens, så att inte onödiga problem uppstår vid genomförandet av direktiven. Härutöver görs en redaktionell översyn av definitionerna. 5.2.2Fordonsdefinitioner i svensk rätt Följande fordonsdefinitioner återfinns i fordons- kungörelsen och terrängtrafikkungörelsen. Motorfordon som är försett med tre eller flera hjul eller medar eller med band och som ej är att anse som motorcykel eller moped. Bilar indelas i personbilar, lastbilar och bussar. Bil som är inrättad för befordran av fler än åtta personer utöver föraren, även om bilen dessutom är inrättad för Fordon som är avsett att drivas med tramp- eller vevanordning och ej är lekfordon Eldriven rullstol som förs av den åkande och är konstruerad för en hastighet av högst i Definitioner i fordonsförfattningarna 143 Eldrivet fordon med tramp- eller vevanordning om a. endast förstärker kraften från tramp- eller b. inte ger något krafttillskott vid hastigheter över c. har en nettoeffekt som inte överstiger . Fordon som är avsett att dras av moped klass II eller cykel och inte är sidvagn. dock inte som särskilt fordon. Släpkärra som är avsedd att vara styraxel för påhängsvagn och som är utrustad med kopplings- anordning (vändskiva) för påhängsvagn. Till bil, traktor, motorredskap eller terrängmotorfordon kopplat fordon som ej är släpfordon eller terrängsläp. Anordning på hjul, band, medar eller liknande som är inrättad för färd på marken och ej löper på skenor. indelas i motordrivna fordon, släpfordon, terrängsläp, efterfordon, sidvagnar, cyklar, hästfordon och övriga Bil som ej är att anse som personbil eller buss. indelas i lätta lastbilar och tunga lastbilar. Fordon som är avsett uteslutande för lek. Lastbil med totalvikt av högst . Motorcykel vars motor har en slagvolym av högst 125 kubikcentimeter och en effekt av högst . Terrängvagn med en tjänstevikt av högst . 144 Definitioner i fordonsförfattningarna Motorfordon som är konstruerat för en hastighet av högst 1. två eller tre hjul samt, om det drivs av en förbränningsmotor, denna har en slagvolym av högst 2. fyra hjul och en massa utan last som understiger 350 a) om det drivs av en förbränningsmotor med tändsystem, denna har en slagvolym av högst 50 b) om det är försett med någon annan typ av motor, denna har en maximal nettoeffekt av högst 4 kilo- Vid beräkningen av en mopeds massa skall i fråga om ett eldrivet fordon batterierna inte räknas in. in i klass I och II. Moped som inte tillhör klass II. Moped med pedaler som är konstruerad för en hastighet av högst och som har en motor vars effekt inte överstiger . Motorfordon på två hjul eller tre symmetriskt placerade hjul som är konstruerat för en hastighet överstigande eller, om det drivs av en förbränningsmotor, denna har en slagvolym överstigande Motorfordon på fyra hjul och med en massa utan last som är högst , eller om fordonet är inrättat för godsbefordran, och vars maximala nettoeffekt är högst , dock inte moped. beräkningen av en motorcykels massa skall i fråga om ett eldrivet fordon batterierna inte räknas in. Motorcyklar indelas i lätta och tunga motorcyklar. Fordon som för framdrivande är försett med motor, dock inte flygplan eller sådan eldriven rullstol eller sådant eldrivet fordon med tramp- eller vevanordning som är att anse som cykel. Motordrivna fordon indelas i motor- fordon, traktorer, motorredskap och terrängmotorfordon. Definitioner i fordonsförfattningarna 145 Motordrivet fordon som ej är terrängmotorfordon och 1. huvudsakligen för att självständigt användas till person- eller godsbefordran, eller 2. för annat ändamål än som anges under 1, om fordonet ej är att anse som traktor eller motorredskap. Motorfordon indelas i bilar, motorcyklar och mopeder. Motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen som arbetsredskap eller för kortare förflyttningar av gods. Motorredskap indelas i motorredskap klass I och motorredskap klass II. Motorredskap som är konstruerat för en högsta hastighet Motorredskap som är konstruerat för en hastighet av Bil som är inrättad huvudsakligen för befordran av personer, dock högst förare och åtta passagerare. Släpvagn som är inrättad för att genom tapp med vändskiva eller liknande anordning förenas med bil, traktor eller motorredskap och som är så utförd att chassiet eller karosseriet vilar direkt på det dragande Fordon som är inrättat för att kopplas vid sidan av tvåhjulig motorcykel (moped enligt TTK) eller cykel. Tillkopplad sidvagn anses dock ej som särskilt fordon. Fordon som är inrättat för koppling till bil, motorcykel, moped klass I, traktor eller motorredskap och avsett för person- eller godsbefordran eller för att bära anordning för drivande av dessa fordon. släpvagnar och släpslädar. Släpvagn med oledad dragstång där den statiskt vertikala last som överförs till dragfordonet inte överskrider 10 procent av släpvagnens totalvikt eller . 146 Definitioner i fordonsförfattningarna Släpfordon på medar. Släpfordon på hjul eller band. Terrängmotorfordon och terrängsläp. Motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen för att självständigt användas till person- eller godsbefordran i Terrängmotorfordon indelas i terrängvagnar och Terrängmotorfordon med en tjänstevikt av högst 400 Fordon som är inrättat för att dragas av terrängmotorfordon och ej är släpfordon (släpvagn i Terrängmotorfordon med en tjänstevikt över 400 Terrängvagnar indelas i lätta terrängvagnar och Motordrivet fordon med minst två hjulaxlar som är inrättat huvudsakligen för att dra annat fordon eller arbetsredskap och som är konstruerat för en hastighet av högst och endast med svårighet kan ändras till högre hastighet. En traktor får vara inrättad för transport av gods och för befordran av passagerare. Lastbil med en totalvikt över . Motorcykel vars motor har en slagvolym som överstiger eller en effekt som överstiger Terrängvagn med en tjänstevikt över . Fordon som i bilregistret är upptaget som utrycknings- Definitioner i fordonsförfattningarna 147 I en promemoria som kom in till lämnar förslag till åtgärder med anledning av anpassning av de nationella reglerna för motorredskap och terrängmotorfordon till EU:s (dåvarande) maskindirektiv (89/392/EEG). Förslaget syftar dels till att anpassa den svenska terminologin till EG:s, dels till att reglera de aktuella fordonens användning på väg. föreslår att ett nytt begrepp, mobil maskin, skall ersätta begreppen motorredskap och terrängmotorfordon. De mobila maskinerna föreslås delas in i tre grupper, terrängskoter, terrängvagn och övriga mobila maskiner. Övriga mobila maskiner delas in i fem klasser med avseende på konstruktiv hastighet och vikt. Klasserna avses få betydelse för bland annat registrering och väganvändning. Förslaget har ännu inte genomförts. I direktiven om typgodkännande av olika fordon (70/156/EEG, 74/150/EEG och 92/61/EEG) återfinns definitioner av fordons- kategorier såväl i olika artiklar som i bilagor. Nedan återges de olika definitionerna och därefter jämförs de med de svenska reglerna. Observera att det finns ytterligare definitioner som inte återges här (se bilaga II till rådets direktiv /156/EEG). Dessutom finns det ett antal andra begrepp som definieras i direktiven men som inte återges här. När hänvisning görs till maximal vikt i följande definitioner innebär detta tekniskt tillåten totalvikt inklusive last enligt tillverkarens uppgifter. Motorfordon som är avsett att användas på väg, oavsett om det är färdigbyggt eller ej, med minst fyra hjul och konstruerat för en maximihastighet över /h samt släpvagnar till sådana fordon, med undantag av spårbundna fordon, jordbruks- och skogsbrukstraktorer samt rörliga motorredskap (artikel 2 i direktiv /156/EEG). Motorfordon med minst fyra hjul, som används för personbefordran (bilaga II till direktiv /156/EEG). Fordon, som används för personbefordran, med högst åtta säten utöver förarsätet. Fordon, som används för personbefordran, med mer än åtta säten utöver förarsätet och en sammanlagd vikt som inte överstiger . 148 Definitioner i fordonsförfattningarna Fordon, som används för personbefordran, med mer än åtta säten utöver passagerarsätet och en sammanlagd vikt som överstiger . Motorfordon med minst fyra hjul, som används för godsbefordran (bilaga II till direktiv /156/EEG). Fordon som används för godsbefordran, med en sammanlagd vikt som inte överstiger . Fordon som används för godsbefordran, med en sammanlagd vikt som överstiger , men inte 12 Fordon, som används för godsbefordran, med en sammanlagd vikt som överstiger . För dragfordon som utformats för att sammankopplas med en påhängsvagn eller släpkärra skall den vikt som ligger till grund för klassificeringen vara dragfordonets vikt i körklart skick plus den vikt som motsvarar den största statiska vertikala belastning som påhängsvagnen eller släpkärran överför till dragfordonet samt, i tillämpliga fall, den största vikten av dragfordonets egen last. Släpvagnar (inklusive påhängsvagnar) (bilaga II till direktiv /156/EEG). Släpvagnar med en sammanlagd vikt som inte Släpvagnar med en sammanlagd vikt som överstiger Släpvagnar med en sammanlagd vikt som överstiger Släpvagnar med en sammanlagd vikt överstigande 10 För påhängsvagnar och släpkärror skall den vikt som ligger till grund för klassificeringen vara den statiska vertikala belastning som påhängsvagnens eller släpkärrans axel/axlar överför till marken då den kopplas till dragfordonet med maximal last. Kategori G Terrängfordon (bilaga II till direktiv /156/EEG). Fordon av kategori N1 med en största vikt på högst och fordon av kategori M skall anses vara terrängfordon om de har – minst en framaxel och minst en bakaxel som konstruerats för samtidig Definitioner i fordonsförfattningarna 149 drivning, inbegripet fordon som medger urkoppling av drivningen till en axel. –minst en differentialspärr eller minst en anordning med likartad funktion och kan köras uppför en 30-procentig lutning som beräknats för enskilt fordon. Dessutom måste de uppfylla minst fem av följande sex krav: –Främre infallsvinkeln måste vara . –Bakre infallsvinkeln måste vara . –Rampvinkeln måste vara . –Markfrigången under framaxeln måste vara . –Markfrigången under bakaxeln måste vara . –Markfrigången mellan axlarna måste vara . Fordon av kategori N1 med en största vikt på och fordon av kategorierna N2, M2 och M3 med en största vikt på högst skall anses som terrängfordon, om alla hjulen är konstruerade för samtidig drivning – inbegripet fordon som medger urkoppling av drivningen till en axel – eller om följande krav uppfylls: –Minst en framaxel och minst en bakaxel är konstruerade för samtidig drivning, inbegripet fordon som medger urkoppling av drivningen till en axel. –Det finns minst en differentialspärr eller minst en anordning med likartad funktion. –De kan köras uppför en 25-procentig lutning som beräknats för enskilt fordon. Fordon av kategori M3 med en största vikt på eller fordon av kategori N3 skall anses som terrängfordon om hjulen är konstruerade för samtidig drivning, inbegripet fordon som medger urkoppling av drivningen till en axel, eller om följande krav uppfylls: –Minst hälften av hjulen drivs. –Det finns minst en differentialspärr eller minst en anordning med –De kan köras uppför en 25-procentig lutning som beräknats för enskilt fordon. –Minst fyra av följande sex krav uppfylls: –Främre infallsvinkeln måste vara . –Bakre infallsvinkeln måste vara . –Rampvinkeln måste vara . –Markfrigången under framaxeln måste vara . –Markfrigången mellan axlarna måste vara . –Markfrigången under bakaxeln måste vara . Fordon av kategori N1 med en största vikt på högst och fordon av 150 Definitioner i fordonsförfattningarna kategori M1 måste vara i körklart skick, dvs. försedda med kylvätska, smörjmedel, bränsle, verktyg, reservhjul och förare som anses ha standardvikten . Andra fordon måste vara lastade med den tekniskt tillåtna största vikten enligt tillverkarens uppgift. Förmågan att klara uppförslutningar kontrolleras genom en enkel beräkning. I undantagsfall får dock det tekniska organet begära att ett fordon av den aktuella typen tillhandahålls för en verklig provning. Vid mätning av främre och bakre infallsvinklarna och rampvinkeln skall hänsyn inte tas till underkörningsskydd. Symbol G skall kombineras med antingen symbolen M eller N. Till exempel skall ett fordon av kategori N1 som lämpar sig för att användas i terräng betecknas N1G. Härmed avses ett fordon av kategori M, N eller O för transport av passagerare eller varor och för utförande av en särskild funktion för vilken särskilda karosseri- arrangemang eller särskild utrustning är nödvändig (bilaga II till direktiv /156/EEG). Innebär att ett fordon av kategori M1 avsett för ett särskilt ändamål konstruerat med boendemöjligheter vilket inbegriper minst följande utrustning: – sittplatser och bord – sovplatser som kan göras om av Denna utrustning skall vara ordentligt fastsatt i väggar, golv eller tak. kan dock vara konstruerat så att det lätt går att flytta. Fordon avsedda för skydd av passagerare eller varor som transporteras och som uppfyller krav på skottsäker Motorfordon av kategori M avsedda för transport av sjuka eller sårade med särskild utrustning för detta ändamål. Definitioner i fordonsförfattningarna 151 Motorfordon avsedda för transport av avlidna och som har särskild utrustning för detta ändamål. Härmed avses varje motorfordon som är försett med hjul eller band, med minst två axlar, vars huvuduppgift grundas på dess dragkraft och som är särskilt konstruerat att dra, skjuta, bära eller driva vissa redskap, maskiner eller släpvagnar avsedda för jord- Fordonet kan vara utrustat för transport av gods och passagerare (artikel 1 i direktiv 74/150/EEG). Direktivet (74/150/EEG) tillämpas endast på sådana traktorer som är försedda med luftfyllda däck och har två axlar och är konstruerade för en hastighet . Härmed avses två- eller trehjuliga fordon med en motor som, om den bygger på inre förbränning, har högst slagvolym och som är konstruerade för en högsta hastighet som inte överstiger (artikel 1.2 i direktiv 92/61/EEG). Härmed avses tvåhjuliga fordon, med eller utan sidvagn, som har en motor som, om den bygger på inre förbränning, har en slagvolym på över 50 kubikcentimeter eller är konstruerade för en maximihastighet (artikel 1.2 i direktiv /61/EEG). Härmed avses fordon med tre symmetriskt placerade hjul som har en motor som, om den bygger på inre förbränning, har en slagvolym på över 50 kubikcentimeter eller en högsta hastighet som överstiger (artikel 1.2 i direktiv 92/61/EEG). Direktivet (92/61/EEG) tillämpas även på fyrhjulingar med följande definitioner: – Lätta fyrhjuliga fordon med en massa utan last, exklusive batterier i fråga om eldrivna fordon, på under , som är konstruerade för en högsta hastighet som inte överstiger och vilkas motorer har en 152 Definitioner i fordonsförfattningarna slagvolym på högst i fråga om motorer med tändsystem eller en maximal nettoeffekt på högst för övriga motortyper. Sådana fordon skall jämställas med mopeder. – Fyrhjuliga fordon som inte motsvarar definitionen ovan, vars massa utan last, exklusive batterier i fråga om eldrivna fordon, är högst (för fordon inrättade för godsbefordran) och vars maximala nettomotoreffekt inte överstiger . Sådana fordon skall jämställas med trehjuliga motorcyklar (artikel 1.3 i direktiv /61/EEG). Även i rådets direktiv av om körkort (91/439/EEG) med minimikrav för utfärdande av körkort och i vissa andra direktiv finns det definitioner av olika fordonskategorier. I vissa fall hänvisas därvid till de definitioner som finns i typgodkännandedirektiven medan körkortsdirektivet i andra fall innehåller en egen definition. Denna avviker ibland från de definitioner som finns i typgodkännande- direktiven. Detta komplicerar givetvis arbetet med att få de svenska definitionerna att stämma överens med definitionerna i EG-direktiven. Vid översynen av definitionerna har vi haft som utgångspunkt dels att definitionerna bör vara desamma på hela trafik- och fordonsområdet, dels att de skall vara heltäckande, dvs. täcka in samtliga fordonstyper, dels att de skall stämma överens med EG:s direktiv på respektive område. EG-direktiven reglerar endast en del av fordonsområdet och till den del som ett område är oreglerat är oförhindrat att införa nationella regler. Eftersom direktiven inte ens är avsedda att vara heltäckande är inte heller deras indelning i fordonskategorier heltäckande. Flera fordonskategorier, som är oreglerade i direktiven, kräver dock reglering i nationell rätt. Detta förhållande medför vissa problem när det gäller att anpassa de svenska definitionerna till direktiven. Ett rent övertagande av EG-definitionerna skulle utestänga flera fordonskategorier. De svenska definitionerna måste i vissa fall även fortsättningsvis vara vidare än EG:s och reglera ett större område. Vi är emellertid oförhindrade att tillämpa EG:s tekniska regler på fler fordonskategorier än direktiven reglerar. Det viktiga är dock att Definitioner i fordonsförfattningarna 153 direktivens regler verkligen tillämpas på de fordon som regleras där. En slutsats som kan dras är alltså att de svenska definitionerna på fordonsområdet måste innefatta EG:s, men att EG-definitionerna inte kan föras över ordagrant från direktiven. 5.3.2Allmänna fordonsdefinitioner i vägtrafikförfattningarna Som framgår av föregående avsnitt är det väsentliga att de svenska definitionerna omfattar EG:s, så att de tekniska reglerna (som härrör från EG) verkligen tillämpas enligt direktiven. De svenska definitionerna får dock vara vidare och omfatta fler fordon. Det nationella systemet består av definitioner i flera nivåer. För att t.ex. komma fram till vad en lätt lastbil är måste man läsa definitionerna sex steg uppåt i hierarkin. Vi har övervägt att slopa vissa nivåer, bland annat fordon och motordrivet fordon. Vi har emellertid funnit att de alla fyller en funktion, både i den systematiska indelningen och i författningstexten. Ett slopande av någon nivå skulle leda till att författningstexten skulle tyngas av ett flertal uppräkningar av de fordonstyper som avses, i stället för, som , att ett samlingsbegrepp används. Ett undantag är dock begreppet terrängfordon som bör kunna tas bort, eftersom det kommer att sakna funktion när terrängtrafikkungörelsen och fordonskungörelsen arbetas samman, se vidare nedan. I det följande går vi igenom ett antal olika definitioner och anpassar dem till EG:s. moderniseras de rent språkligt och görs vissa andra, huvudsakligen redaktionella, ändringar. Fordon är det grundläggande begreppet i fordonsförfattningarna. Med fordon avses en anordning på hjul, band, medar eller liknande som är inrättad för färd på marken och inte löper på skenor. Begreppet är mycket vitt och omfattar alla de övriga kategorier som definieras i fordonskungörelsen och terrängtrafikkungörelsen. Om ordet huvudsakligen läggs till framför för färd på marken markeras att inte varje anordning som i och för sig kan framföras på marken utgör ett fordon i här åsyftad mening. Med fordon skall i stället avses 154 Definitioner i fordonsförfattningarna anordningar där huvudsyftet är att de skall föras på marken. Då kan undantaget för flygplan i definitionen av motordrivet fordon tas bort. Fordon: En anordning på hjul, band, medar eller liknande som är inrättad huvudsakligen för färd på marken och inte löper på skenor. Fordon delas in i motordrivna fordon, släpfordon, efterfordon, sidvagnar, cyklar, hästfordon och övriga fordon. Motordrivet fordon är det begrepp som särskiljer de fordon som drivs av motor från övriga fordon. Eftersom det i definitionen av fordon har angetts att anordningen skall vara inrättad huvudsakligen för färd på marken, kan som nämnts undantaget för flygplan utgå. Vi föreslår att motordrivna fordon delas in i vägmotorfordon (se nedan), traktorer, motorredskap och terrängmotorfordon. Motordrivet fordon: Ett fordon som för framdrivande är försett med en motor, dock inte en sådan eldriven rullstol eller ett sådant eldrivet fordon med en tramp- eller vevanordning som är att anse som en cykel. Motordrivna fordon delas in i vägmotorfordon, traktorer, motorredskap och terrängmotorfordon. Fordon på väg respektive i terräng Den nuvarande ordningen utgår från begreppen väg och terräng. Väg är definierad i positiva termer medan terräng är allt som inte är väg.