sou · GPB345d1 · 2002-01-01 00:00:00 — N av skollagen m.m. ges i uppdrag att överväga en författningsändring. I det har jag berört frågan om behörighetskrav för anställ- ning som karriärvägledare. Nuvarande 2 kap 6 § skollagen lyder: För att få anställas utan tidsbegränsning för studie- och yrkesori- entering i det offentliga skolväsendet skall den sökande ha en utbildning avsedd för sådan verksamhet. Den som inte uppfyller dessa krav får anställas för studie- och yrkesorientering för högst i sänder. Strikt krav på avlagd yrkesexamen för anställning som karriär- vägledare finns således inte . Under mitt utredningsarbete har jag noterat att dels antalet tjänster som vägledare i skolväsendet minskat drastiskt till följd av budgetnedskärningar, dels befintliga tjänster i allt högre grad besätts med obehöriga vägledare. Av de obehöriga utgörs en del av personer som lämnat studierna till studie- och yrkesvägledare utan avlagd examen och som därmed besitter viss kompetens, medan många av dem som uppehåller tjänst som vägledare helt saknar bakgrund och erfarenhet i yrket. Jag ser det som en stor nackdel för karriärvägledningen , med det stora ansvar som förväntas läggas på karriärvägledarna i samband med bl.a. det livslånga lärandet, att man inte vid rekryte- ringen till tjänster ställer krav på adekvat utbildning hos de sökande. Jag förutser även att framtidens karriärvägledare skall ha ansvar för handledning av övriga personalgrupper inom olika verk- samheter. Bristande kompetens, särskilt i vägledarutbildningens karaktärs- ämnen som exempelvis samtal, kommer att vara till men för verk- samheten då det motverkar såväl kvaliteten i vägledningen som kontinuiteten i det dagliga arbetet. Jag har tidigare även framhållit önskvärdheten av hög professio- nalitet och högre status inom karriärvägledarkåren för att tillför- säkra individen bästa möjliga utgångsläge i valsituationerna. Ett undergrävande av kompetens- och yrkeskrav vore till skada för utvecklingen på området som enligt all vittnesbörd kommer att medföra krav på stor flexibilitet och återkommande kompetens- utveckling för fullföljandet av vägledningsuppdraget i de nya miljöer jag har beskrivit. Ett stärkande av vägledarens roll och status främjas bäst genom högt ställda krav från arbetsgivaren, oavsett denne är skolväsendet eller annan uppdragsgivare. Särskilt inom skolväsendet måste den kompetens karriärväg- ledaren besitter ställas i relation till övriga personalgruppers, såsom lärare och elevvårdande personal. En ickebehörig eller kortutbildad karriärvägledare torde få svårt att hävda sig gentemot personal- grupper med en utbildning omfattande minst 140 högskolepoäng. En organisatorisk enhet - en plattform – skapas där så bedöms lämpligt. Denna plattform utgör den organisatoriska hem- visten för kommunens offentligt anställda karriärvägledare. Den kommunala plattformen skall vara oberoende och neutral i förhål- lande till arbetsgivare, arbetsliv och utbildningsanordnare. Jag har i det ovanstående redovisat vilket ansvar som bör åvila kommunerna vad avser tillhandahållandet av karriärvägledning för invånarna samt föreslagit en tydligare markering av detta genom införandet av lagstiftad skyldighet att tillgodose alla kommun- invånares behov av karriärvägledning. I syfte att underlätta tillgången till karriärvägledning för med- borgarna på det sätt jag beskrivit föreslås en samordnad organisation för skilda slag av karriärvägledning. En sådan sam- verkan mellan exempelvis skolans och arbetsförmedlingens väg- ledare samt andra informationstjänster finns redan etablerad i olika utformning i vissa kommuner. Några av dessa verksamheter har jag valt att kortfattat redovisa i bilaga 2, Goda exempel. De projekt som presenteras där är ingalunda heltäckande för riket, men torde kunna ge en god bild av olika möjligheter att utforma en samverkan inom karriärvägledningsområdet utgående från de lokala förutsättningarna. Även erfarenheter från internationella studier pekar mot ekonomiska och individrelaterade fördelar med en sam- lande, organisatorisk enhet för olika vägledningsinsatser. Lokala stödstrukturer för samverkan mellan kommun och arbetsliv diskuteras i flera aktuella sammanhang. Tankarna tas upp i exempelvis departementspromemorian Samverkan mellan skola och arbetsliv (Ds 2000:62) där olika konstruktioner för samverkan mellan skolan och arbetslivet i kommunen behandlas. Samverkan kring planering, utvärdering och kompetensutveckling bör kunna ske inom ramen för lokala utvecklingsråd eller arbetslivsråd. Många samverkansformer bygger på frivillighet och ömsesidig nytta. För skolans verksamhet finns dock föreskrifter om kommunens åtaganden. Således gäller att varje kommun skall upprätta en skriftlig kvalitetsredovisning som ett led i den kontinuerliga upp- följningen och utvärderingen av skolplanen respektive arbets- planen. Enligt lägesbedömning efterlevs denna förordning (1997:702) anmärkningsvärt dåligt. Tankarna på utveckling av en plattform finns även i ovan nämnda departementspromemoria som en möjlighet för skapande av kvali- tetsförbättrande insatser för utveckling och stöd för skolorna i bruket av Internet i undervisningen. Modellen med plattforms- konstruktioner torde vara tillämpbar i alla sammanhang där man önskar stödja samverkan mellan olika myndigheter, organisationer, intresseinriktningar och enskilda yrkesutövare med likartade upp- drag, men olika målgrupper. Jag tänker här på de fördelar verk- samma karriärvägledare kan dra av att utifrån en gemensam bas för sin verksamhet arbeta tillsammans med andra grupper i den kom- munala administrationen. Erfarenhetsutbyte med olika företrädare för andra arbetsgivare, samordning av vissa resurser och gemen- samma intressen av kompetensutveckling med likartat innehåll underlättas om samordning kan ske i en organisatoriskt samman- hållen miljö. För den enskilda individen som söker vägledning inom områdena utbildning och/eller arbetsmarknad förefaller fördelarna vara uppenbara om endast en instans behöver uppsökas och eventuell vidareslussning till annan funktionär kan ske på platsen. Mångsidig assistens att finna rätt information ges på platsen och möjligheterna att finna en oberoende och neutral karriärvägledare är stora. Det kan ibland vara en fördel att inte vara bunden till en given, anvisad karriärvägledare i exempelvis den egna skolan, utan ha friheten att uppsöka den man själv föredrar att diskutera sina val med. kan en karriärportfölj vara till stor hjälp som underlag för karriärvägledning. Inrättandet av kommunala plattformar för karriärvägledning måste naturligtvis bygga på frivillighet, men min bedömning är att fördelarna oftast torde vara större än nackdelarna och att alltfler kommuner kommer att välja en sådan lösning. Intressenter i en plattform kan vara kommun, arbetsförmedling, grund- och gymnasieskolor, , komvux, vårdskolor, fristående skolor, folkhögskolor, Kvalificerad yrkesutbildning (KY), studieförbund, universitet/högskola, CSN, näringsliv, försäkringskassa och fackliga organisationer. Den verksamhet som kan bedrivas inom ramen för den kommu- nala plattformen kommer att variera allt efter lokala behov och för- utsättningar. Merparten av uppgifterna kommer att vara av samma karaktär som beskrivits i kapitel 5 under avsnittet om karriärväg- ledarens ansvarsområde. Därutöver kan vissa övergripande upp- gifter av beslutskaraktär vara lämpade att föra till plattformen. Några exempel på verksamheter som kan rymmas inom ramen för den kommunala plattformens verksamhet återfinns nedan. Ansvar för genomförande av verksamheten i enlighet med kom- munalt antagen plan för karriärvägledning; administration i anslut- ning till urval till studier och intagning; ansvar för samordnad kompetensutveckling mellan karriärvägledare inom kommun och arbetsförmedling; arrangemang rörande informationsaktiviteter och mässor inom områdena utbildning och arbetsmarknad; sam- ordning av statistiska uppgifter för SCB, m.fl.; ansvar för uppföljning och utvärdering av vägledning; kontakter med CSN vad gäller sammanställningar och uppfölj- ningar; ansvar för karriärvägledning per distans och information via IT; ansvar för metodutveckling och samverkan med väglednings- centrum i andra kommuner; ansvar för innehåll i hemsida med information om studiemöjligheter för boende i kommunen; resurs i kommunala/regionala projekt inom utbildnings- och arbetsmark- nadsområdet samt karriärvägledning för distansstuderande. Samarbete och samverkan på plattformen bör kunna ske oberoende av huvudmannaskap för de olika anställda inom kom- munen. Jag vill också understryka vikten av att genom uppsökande aktiviteter nå inte bara skolväsendet utan även anställda och arbetsgivare i kommunen med information om karriärvägledning och möjligheter till kompetensutveckling. som bedriver olika former av distansstudier utgör en grupp som är i behov av såväl stöd som karriärvägledning . I den mån kommuner finner det lämpligt bör regional samverkan med fördel kunna tillämpas. I det har jag pekat på några sådana, redan existerande, samverkansformer. Framför allt torde det gälla glesbygd med mindre underlag för olika karriärvägled- ningsinsatser. Jag har noterat att lösningar med mobila informa- tionscentrum redan förekommer i likhet med biblioteksbussar. Exempelvis finns i glest befolkade områden en karriär- vägledningsbuss. N en sammanhållande organisation – ett nationellt centrum för karriärvägledning med särskild inriktning på internationella frågor – skapas med sikte på att träda i funktion N en arbetsgrupp tillsätts för att förbereda inrättandet av ett sådant centrum N gruppens arbete skall bedrivas parallellt med den föreslagna och i samråd med denna. Enligt utredningsdirektivet skall jag beakta konsekvenser av inter- nationella erfarenheter och överenskommelser. Vidare skall jag belysa behov av nationella insatser för att stödja vägledningen och inhämta internationella erfarenheter inom området. Redovisning av dessa delar av uppdraget återfinns i huvudsak i de delar av betänkandet där de lämpligast hör hemma. Vissa uppgifter har jag dock valt att behandla i detta avsnitt, då de lämpar sig för att inordnas under förslag om en nationell, sammanhållande funktion. har överlämnat en skrivelse rörande inrättandet av ett Nationellt Råd för Vägledningsfrågor för beaktande i utredningsarbetet. Skrivelsen, Ett Nationellt Råd för Vägledning, ställd till Utbild- ningsdepartementet (dnr U1999/1441/V) från , Lärarför- bundet, ST-AMS, , Lärarnas Riksför- bund och SACO-AMV innehåller i korthet följande förslag. De fackliga organisationer som organiserar studie- och yrkes- vägledare inom utbildningsväsendet och , företrädare för syv-utbildningarna samt föreslår att ett Nationellt Råd för Vägledning inrättas i . Sådana råd finns i vissa andra länder, bl.a. och Neder- länderna. Detta råd bör bygga på en bred förankring på alla nivåer samt fungera som ett rådgivande organ till ansvariga departement. Huvudmålet bör vara att främja vägledningens kvalitet. Det Nationella Rådets övergripande uppgift bör vara att utarbeta, förankra och efter behov revidera en policy för vägledning i . De konkreta uppgifterna för rådet skulle vara bl.a. att samordna ett rådgivande nätverk, påverka beslutsfattare på olika nivåer samt utöva kvalitetskontroll och kvalitetsutveckling över vägledningsverksamheten och det informationsmaterial som finns. Vidare bör rådet samordna fortbildningsinsatser och stimulera till forskning och utvecklingsarbete kring studie- och yrkesvägledning. Slutligen bör rådet fungera som kanal för internationellt utbyte och vara instans för bedömning av etiska frågor. Sammansättning av rådet föreslås vara företrädare för berörda myndigheter, arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer, berörda centrala och regionala organisationer, lokala berörda verksamheter samt enskilda personer med kunskap om och erfarenhet av studie- och yrkesvägledning. De frågor som lyfts fram i skrivelsen har stor relevans för den framtida karriärvägledningen och förtjänar att tillgodoses på lämp- ligaste sätt. I mina tidigare resonemang har jag pekat på att funk- tionen karriärvägledning behöver lyftas fram och utvecklas, inte minst i perspektivet av det livslånga lärandet. Jag kan också konstatera att det för att möta individens behov av karriärvägled- ning behövs samordning av verksamheter på alla plan, således även på nationell nivå. Ansvaret för många konkreta uppgifter av nationell karaktär ligger inom flera olika myndigheters ansvarsområden. Karriärväg- ledningen får ofta en undanskymd placering vid sidan av de stora myndigheternas kärnverksamheter. Jag delar de fackliga organisationernas uppfattning att det är angeläget med en kvalitetshöjning och utveckling av vägledningen i . Den snabba förändringstakten och den ökande internatio- naliseringen ställer krav på att karriärvägledningsfrågor ges mer uppmärksamhet i myndigheternas verksamhet. Sammantaget med de erfarenheter jag gjort under mitt utred- ningsarbete bör förslagen i skrivelsen till stor del kunna tillgodoses inom ramen för mina förslag till åtgärder för att främja karriärväg- ledningen som jag redogör för. Detta gäller exempelvis kvalitets- främjande åtgärder, kvalitetskontroll, kompetensutvecklings- insatser och stimulerande av forskning och utvecklingsarbete. Många av dessa frågor är redan angelägenheter för olika myndig- heter, medan andra, som exempelvis utformande av etiska rikt- linjer, är uppgifter för intresseföreningar. Stöd för frågorna skulle mycket väl kunna ges inom ramen för en sammanhållande organi- sation. Under mitt utredningsarbete har jag studerat organisationen av sammanhållande organ för karriärvägledningsfrågor, bl.a. interna- sådana, i och . Jag har funnit att en sam- manhållen organisation i många fall när det exempelvis gäller inter- nationellt samarbete på vägledningsområdet, kan ha en gynnsam inverkan på arbetet och ge respektive nation en starkare ställning genom att redan i det egna hemlandet ha en gemensam huvudman för frågorna. I båda länderna har organisationerna även andra arbetsuppgifter än de renodlat internationellt sammanhållande. har enligt lag, Bekendtgørelse af lov om uddannelses- og erhververvsvejledning, (ursprungligen ) ett råd för studie- och yrkesvägledning, R.U.E., med uppgift att bidra till utveckling och samordning av vägledningsinsatser. I rådets uppdrag ingår bl.a. att bidra med analyser på vägledningsområdet, främja utbildningen av vägledare, forskning och försöksverksamhet samt att framställa och distribuera vägledningsmaterial. Denna centrala form av samordning kompletterar modellen för regional samverkan för vägledningsinsatserna. Bland de internationella uppdrag R.U.E. ansvarar för kan nämnas funktionen som Nationellt Resurscentrum för Vägledning inom ramen för EU-programmet , EU-projekt som ESTIA, On the Move och sektorsprogram för och . Vidare ansvarar man för internationell information via nätet, inter- nationella kurser, besöksprogram som Academia samt enskilda studiebesök. redovisar, i sin verksamhet som nationellt resurscentrum, i de senaste årsrapporterna ett ständigt stigande antal förfrågningar från danska vägledare rörande information om specifika förhål- landen kring utbildning och vägledning i andra länder. Det fram- hålls att andra länders resurscentrum i dessa sammanhang utgör viktiga informationskällor. Förutom sin egen hemsida med bl.a. information om publikatio- ner och administration av den egna delen av ansvarar R.U.E. Databasen innehåller information om offentlig utbildning för vuxna och har utvecklats i samarbete mellan , , och R.U.E. En stor mängd information om olika utbildningsanordnares kursutbud samlas in och redigeras löpande. Ständig vidareutveckling av databasen pågår och de besökssiffror som redovisats uppgår till uppemot 12 000 träffar per dag. Ett nära samarbete mellan arbetsförvaltningen och utbildningsför- valtningen äger rum genom att arbetskraftsbyråernas service till studerande ofta planeras i samarbete med läroanstalterna i regionen. Såväl lokala som regionala skillnader förekommer i utformningen av vägledningssamarbetet. I skolornas studiehand- ledning har samarbetet med arbetskraftsbyråernas yrkes- och utbildningsinformationstjänster fått allt större betydelse. Arbets- kraftsbyråernas arbetsförmedlingsservice och information till ungdomarna blir aktuella när de unga nyutexaminerade söker sig ut på arbetsmarknaden. Ett nätverkssamarbete sker mellan läroanstalter och arbetskraftsbyråer i slutfasen av studierna. En av arbetsministeriet tillsatt skolsamarbetsgrupp koordinerar samarbetsfrågor gällande elevhandledning och arbetskraftsservice för ungdomar på riksnivå. Arbetsgruppen behandlar och ger förslag till åtgärder för utbildnings- och arbetskraftsförvaltningen bl.a. om hur vägledningstjänsterna för unga borde ordnas, om utbildnings- och sysselsättningsfrågor för ungdomar samt utvecklandet av utbildnings- och arbetslivsinformation som stöd för väglednings- arbetet. Ett särskilt centrum, Centret för internationellt personutbyte, CIMO, befrämjar internationell växelverkan och personutbyte inom utbildning, arbetsliv och bland ungdomar. I CIMO ingår också Nationellt Centrum för , dvs. resurscentrum i inom ramen för . Utöver bidragen från erhåller CIMO ekonomiskt stöd från både undervisnings- och arbetsmini- steriet. CIMO bedriver nätverkssamarbete med vägledande och råd- givande organisationer vid arbets- och utbildningsförvaltningarna. Samarbetet omfattar även de professionella vägledargrupperna vid dessa organisationer. Dit räkans bl.a. studiehandledare, tutorer, yrkesvalspsykologer, euro-rådgivare, tjänstemän vid utbildnings- och yrkesinformationstjänster samt vid väglednings- och rekryte- ringstjänster vid läroanstalter på högskolenivå. Andra tjänster som tillhandahålls av CIMO är skräddarsydd utbildning, produktion av tryckt och digitalt informationsmaterial avsett för det internationella utbildningssamarbetet samt utnytt- jande av informationsteknologi i väglednings- och rådgivnings- service. Alla åtgärderna bidrar till att stödja de olika vägledargrup- pernas arbete och främja deras färdigheter i att betjäna kunderna i frågor som gäller internationell rörlighet. CIMO medverkar även som partner och koordinator i multina- väglednings- och rådgivningsprojekt samt stöder olika vägledningsinstansers deltagande i projektsamarbete inom EU. De slutsatser jag kan dra från de organisationsmodeller som valts i och är positiva. Många uppgifter motsvarande dem som där lagts på respektive organ skulle med fördel kunna samordnas även i . Vissa åtaganden, som framställning av tryckt informationsmaterial och läromedel, bör dock inte i ingå i en dylik organisations uppdrag. Enligt min bedömning är det främst förslaget om en samordning av internationella vägledningsfrågor som bäst lämpar sig för att hanteras inom ramen för en sammanhållande organisation av rådskaraktär. sorterar dessa under ett stort antal myndigheter och organisationer beroende på inriktning och huvudmannaskap. Utbildnings- och arbetsmarknadsområdena har ofta i internationella vägledningssammanhang samverkande uppdrag, vilka inte alltid har sin administrativa motsvarighet på nationellt plan. Jag kan peka på exempelvis det samarbete som äger rum inom EU kring uppbyggnaden av en, för de två sektorerna gemensam, databas avsedd att utnyttjas för vägledningsinforma- tion. En klar ansvarsfördelning mellan nationella myndigheter finns inte alltid i dessa frågor och jag skulle här förorda en samlad orga- nisation med ett övergripande ansvar nationellt. I mitt utredningsuppdrag ingår även att överväga möjligheterna till samordning mellan ett nationellt IT-baserat informationssystem och det resurscentrum för vägledning som inrättats inom ramen för och som har sin organisatoriska hemvist vid Internationella programkontoret. Resurscentrums uppdrag och verksamhet har beskrivits i avsnitt 2.4.6. Vid de två nordiska centrum jag studerat finns resurscentrum inordnat i organisatio- nen och är därmed delvis samordnat med nationella och internatio- nella IT-baserade informationssystem. Dessa kopplingar på natio- nell nivå bedömer jag som värdefulla och funktionella. Enligt min uppfattning skulle även vinna fördelar genom att samman- föra dessa aktiviteter inom en gemensam funktion, ett nationellt centrum för vägledningsfrågor. Jag har under mitt utredningsarbete konsulterat olika företrädare för vägledarkåren, dess intresseförening, företrädare för myndig- heter med vägledningsuppgifter och –ansvar, dvs. personer med behov av att utnyttja de tjänster som skall tillhandahållas av resurs- centrum. Under arbetet har jag även på utredningens egen hemsida givit möjlighet för läsarna att lämna sina synpunkter på verksam- heten vid resurscentrum vad avser bl.a. utnyttjandegraden av tjänsten. De reaktioner jag fått har varit samstämmiga. Verksam- heten, som inte utnyttjas i någon högre grad, anses av utövande vägledare sakna förankring inom kåren i landet och har i mycket liten omfattning sökt samarbete med denna. Rollen som ett centrum är otydlig och saknar egen marknadsföring och strategi. Det anses att existerande nätverk och befintlig kompetens på området inte tas tillvara. En omorganisation av verksamheten och placering i anslutning till en organisation som har en tydligare förankring inom studie- och yrkesvägledning skulle vara att föredra. Detta skulle ge resurscentrum bättre möjlighet att upp- träda under egen profil och ge det en tydligare framtoning. Jag har tagit fasta på de synpunkter som framförts om verksam- heten i dess nuvarande form och har övervägt olika möjliga organi- satoriska tillhörigheter. Min utgångspunkt har varit att resurs- centrum som en nationellt och internationellt viktig funktion för vägledningstjänster bör stärkas i sin roll. Den kontinuerliga utbyggnad av nätverksarbetet som pågår, det ökande internationella samarbetet inom vägledningsområdet som jag tidigare pekat på samt vägledningens växande betydelse i samband med det livslånga lärandet måste beaktas i dessa sammanhang. Min strävan är, som tidigare framhållits, att stärka karriärvägledningens roll som en professionell uppgift och att underlätta samarbete mellan olika företrädare för vägledningsfrågor. Genom sin karaktär av ett huvudsakligen IT-baserat europeiskt vägledningssamarbete skulle resurscentrum ha en naturlig anknyt- ning till det gemensamma IT-baserade system som jag beskrivit i kapitel 6. En samordning av de två verksamheterna skulle falla sig naturlig. Samverkan kommer då att kunna ske med de nuvarande större aktörernas nätverksbaserade vägledningsinsatser. Mot en inplacering av resurscentrum i någon nuvarande större myndighets- struktur talar det faktum att verksamheten i sin relativa litenhet skulle ha svårt att få den genomslagskraft och uppmärksamhet den förtjänar. 7.4.3Mitt förslag om inrättande av ett nationellt centrum Då jag nu föreslår att en sammanhållande organisation – ett natio- nellt centrum för vägledning – skall skapas bör resurscentrum för vägledning inom ingå som en del i denna. Jag bedömer att en sådan organisation kan skapas redan innan ett slutgiltigt förslag om en gemensam vägledningsportal för IT-baserad karriärvägledning föreligger. Därmed skulle även frågan om vem som skall ansvara för underhåll och drift av den rade vägledningen vara förberedd i så måtto att en naturlig, organi- satorisk hemvist redan finns etablerad. Jag har valt att föreslå beteckningen nationellt centrum för den sammanhållande organisationen eftersom ordet i sig är internatio- nellt gångbart och resurscentrum redan är ett etablerat begrepp. Flera av de uppgifter som föreslås ligga under ett Nationellt Råd enligt skrivelsen från de fackliga organisationerna skulle kunna inrymmas i ett nationellt centrums uppgifter. Jag avser här upp- gifter som samverkan i rådgivande nätverk, främjandeåtgärder för kompetensutveckling av karriärvägledare, specialinriktad kvalitets- utveckling inom området, stimulansåtgärder för utvecklingsarbete och forskning .