sou · GPB367 · 2002-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera och överväga ändringar av vissa be- stämmelser som berör enskilda vägar. Generaldirektören förordnades som särskild utredare . Till sekreterare förordnades numera kanslirådet och från kammarrättsassessorn . departements- sekreteraren har biträtt utredningen under olika perioder. Till experter att biträda utredaren förordnades avdelningschef , marknadschef , departementssekreteraren kom- munikationsexpert , advokat och civil- ingenjör . Departementssekreteraren förordnades som expert . Utredningen antog namnet Bidrag och regler för enskilda vägar- BREV och påbörjade sitt arbete . skrev utredningen till regeringen med ett förslag om stimulansbidrag för omprövningsförrättningar. begärde utredningen förlängning av utredningsuppdraget till . beslutade regeringen om tilläggsdirektiv för utredningen med ändring av redovisningstidpunkten till . Mitt uppdrag är slutfört och jag får härmed överlämna be- tänkandet SOU 2001:67 Enskild eller allmän väg? Förslag till lag om ändring i väglagen (1971:948) ................. 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (1997:620) om upphävande av lagen (1939:608) om enskilda vägar ............. 1.3Förslag till förordning om ändring i vägkungörelsen (1971:954)................................................................................ 1.4Förslag till förordning om ändring av förordning (1989:891) om statsbidrag till enskild väghållning ............... 1.5Förslag till förordning om ändring av förordning (1997:263) om länsplaner för regional 1.6Förslag till förordning om ändring av förordning (1988:1017) om statsbidrag till vissa regionala Arbetets uppläggning m.m.......................................... Viktigare slutsatser och förslag .............................................. Definitioner och metoder....................................................... Valet av väghållare ..................................................... Konsekvenser av förslagen..................................................... Gränsen mellan allmän och enskild väg........................ Förslag i detalj......................................................................... Konsekvenser av förslagen..................................................... Behovet av förändringar av bidrag och regler för Konsekvenser av förslagen..................................................... Statsbidrag till enskild väghållning .............................. Konsekvenser av förslagen..................................................... Valet av ansvarig för färjeverksamhet ........................... Gränsdragning mellan allmän och enskild färja ............. Behov av förändringar av bidrag och regler för färjor...... Ansvaret för broar ...................................................... Anslagstekniska och administrativa frågor .................... Konsekvenser av förslagen ..................................................... Bidrag till omprövningsförrättningar ............................ Förslaget i detalj ...................................................................... Konsekvenser av förslaget ...................................................... Uppföljning av förslaget......................................................... Regelverk för omprövning, hantering av sovande Konsekvenser för små företag m.m.............................. Förslag till lag om ändring i väglagen (1971:948)................. Förslag till lag om ändring i lagen om upphävande av lagen om enskilda vägar .......................................................... Erfarenheter visar att drift och underhåll av enskilda vägar kostar mindre än drift och underhåll av motsvarande låg- trafikerade allmänna vägar. Det betyder att det är samhälls- ekonomiskt effektivt att överlåta ansvaret för drift och underhåll av vissa delar av det lågtrafikerade allmänna vägnätet på enskilda väghållare. Redan nu är enskilda fastighetsägare väghållare för en stor del av det lågtrafikerade vägnätet. Jag har analyserat den nuvarande gränsen mellan allmän och enskild väghållning och kan konstatera denna gräns varierar mellan olika delar av landet. Den samhällsekonomiska vinst som kan uppnås genom att föra över allmänna vägar till enskilda bör tas tillvara. Det finns hinder mot att ta tillvara denna samhällsekonomiska vinst. Det största hindret är den misstänksamhet som finns mot att statsbidrag skall bli bestående och inte urholkas. För att underlätta att allmänna vägar blir enskilda bör ett antal åtgärder vidtas. Bestämmelserna om allmän och enskild väg bör moderniseras. Det frigjorda budgetutrymmet bör användas för det lågtrafikerade vägnätet. Statsbidragsbestämmelserna bör göras mer begriplig. De risker som de enskilda väghållarna får bära bör be- gränsas. Handläggningen av indragningsärenden bör kunna sam- ordnas bättre inom . Jag lämnar ett antal förslag för att uppnå detta. Mina förslag innebär en samhällsekonomisk vinst på . Fastighetsägarkollektivet kommer att belastas med ytterliggare och anspråken på anslag minskar med vid nuvarande bidrags- och kostnadsnivå. Jag har haft till uppdrag att analysera och överväga ändringar av vissa bestämmelser som rör enskilda vägar. Vägnätet består av ca 9 statliga vägar, 3 kom- munala gator och vägar och enskilda vägar. Av de enskilda vägarna får ca 7 statsbidrag. En stor del av det enskilda vägnätet utan statsbidrag utgörs av skogsbilvägar, (). Många av dessa är inte öppna för allmän motorfor- donstrafik. Statsbidraget till enskild väghållning kan ses som en ersättning för att vägarna hålls öppna för främmande trafik/genomfartstrafik och därmed utgör en del av det totala vägsystemet. Analyser visar att drift och underhåll av enskilda vägar kostar mindre än drift och underhåll av motsvarande lågtrafikerade all- männa vägar, även om hänsyn tas till fastighetsägarnas obetalda arbete och egna ekonomiska insatser. Denna skillnad i kostnader kan förklaras av att väghållningsstandarden lättare anpassas till de lokala behoven vid enskild väghållning. De nuvarande reglerna för beslut om enskild väg skall bli allmän skiljer sig från motsvarande regler för beslut om en allmän väg skall bli enskild. Detta har medfört oförklarliga skillnader mellan när en väg är allmän och när den är enskild. Motsvarande förhållanden gäller skillnaden mellan allmän och enskild färja. En översyn av reglerna för enskilda vägar måste utgå från en bättre och klarare definition på vad som är allmän väg eller enskild väg. Vidare bör målen för statsbidragen till enskild väghållning klar- göras för att säkerställa ett långsiktigt agerande vad beträffar fördelningen av väghållaransvaret mellan staten och enskilda på det lokala lågtrafikerade vägnätet.De författningar som ligger till grund för bedömning om en väg skall vara allmän eller enskild bör ändras så att de tydligare anger villkoren för om en väg skall vara allmän eller enskild. Jag föreslår att väglagen bör ange likartade villkor för när en allmän väg skall bli enskild och när en enskild väg skall bli allmän. De principiella reglerna skall preciseras i vägkungörelsen. lag om ändring i väglagen (1971:948) Härigenom föreskrivs i fråga om väglagen (1971:948) dels att 21, 24, 25, 25A och 29 §§ skall ha följande lydelse, Enskild väg får förändras till allmän, om vägen behövs för allmän samfärdsel eller annars är av synnerlig betydelse för det allmänna. En enskild väg får förändras till allmän om vägen behövs för allmän samfärdsel. Särskild vinterväg över mark som är täckt av snö eller is eller över vatten som är täckt av is får inrättas som allmän väg, om vägen behövs för allmän sam- färdsel eller annars kan antagas få synnerlig betydelse för det allmänna. En särskild vinterväg över vatten som är täckt av is får inrättas som allmän väg, om vägen behövs för allmän sam- färdsel. En väg får dras in, om den efter tillkomsten av ny väg eller av något annat skäl inte längre behövs för det allmänna och åtgärden medför endast ringa olägenhet för bygden. En väg får dras in, om den efter tillkomsten av ny väg eller av något annat skäl har mist sin betydelse för den allmänna samfärdseln. Bestämmelserna i 22 § till- lämpas på ett ärende om indrag- lämpas på ett ärende om indrag- ning av allmän väg. ning av allmän väg. när en väg skall dras in skall när en väg skall dras in skall (1973:1149). (1973:1149). Lag (1980:265) Lag (1980:265) sådan förrättning visa att för- statsbidrag skäligen skall kunna tålas av de blivande delägarna. Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer att statsbidrag lämnas. Närmare föreskrifter om be- Regeringen kan bestämma att Regeringen får bestämma att avgift får tas ut för begagnande avgift får tas ut för begagnande myndighet som regeringen be- stämmer får bestämma att avgift får tas ut på allmän färjled. Närmare föreskrifter om sådana avgifter meddelas av regeringen. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1997:620) om upphävande av lagen (1939:608) om enskilda vägar Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:620) om upp- hävande av lagen (1939:608) om enskilda vägar att 2 och 9 §§ skall ha följande lydelse, Vägar och andra anläggningar som omfattas av en samfällighets väghållning enligt lagen (1939:608) om enskilda vägar eller mot- svarande äldre bestämmelser skall anses utgöra en gemensamhets- anläggning bildad vid förrättning enligt anläggningslagen (1973:1149). Som deltagande fastigheter skall anses de fastigheter som ingick i samfälligheten vid utgången av . I fråga om samfälligheter I fråga om samfälligheter som som avses i första stycket avses i första stycket skall dock om beräkning av andelstal i av andelstal i lagen om enskilda lagen om enskilda vägar gälla vägar gälla till dess nya grunder till dess nya grunder för för- har fastställts enligt anlägg- har fastställts enligt anlägg- utgör grund för andelstalen skall nya grunder fastställas med ver- verkan senast från och med kan senast från och med den En vägsamfällighet eller vägförening som har bildats enligt lagen (1939:608) om enskilda vägar eller motsvarande äldre bestämmelser och som kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter skall efter utgången av anses som samfällighetsförening enligt lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter. Stadgar som har fastställts för samfälligheten eller föreningen får fortfarande tillämpas i den mån de inte strider mot lagen om förvaltning av samfälligheter. Samfälligheten får behålla den firma den har vid utgången av . I fråga om vägsamfällighet som har bildats enligt äldre be- stämmelser och som inte kan förvärva rättigheter eller ikläda sig skyldigheter gäller efter utgången av bestämmelserna om delägarförvaltning i lagen om förvaltning av samfälligheter. En vägsamfällighet som senast vid utgången av i laga ordning har antagit stadgar som inte blivit fastställda, får på an- sökan av dess styrelse registreras som samfällighetsförening. Stad- garna får därefter tillämpas i den mån de inte strider mot lagen om förvaltning av samfälligheter. Om en vägförening enligt första stycket har upphört med sin verksamhet och om det är uppen- bart att den gemensamhets- anläggning som föreningen har förvaltat inte längre uppfyller villkoren för inrättande av gemensamhetsanläggning enligt anläggningslagen (1973:1149) får lantmäterimyndigheten på be- gäran av kommunen besluta att anläggningsbeslutet avseende gemensamhetsanläggningen upp- hävs. När lantmäterimyndigheten har fattat beslut enligt fjärde stycket skall meddelande om detta inom sändas till någon eller några fastighetsägare inom vägföreningens område och kungörelse införas i ortstidning. Om det efter meddelandet och kungörelsen framförs yrkande om att gemen- samhetsanläggningen skall bestå är lantmäterimyndighetens beslut inte längre gällande. Om något sådant yrkande inte framförs får anläggningsbeslutet avseende gemensamhetsanläggningen av- föras ur fastighetsregistrets all- männa del och samfällighets- föreningen avföras ur samfällig- hetsföreningsregistret. Föreningen är därmed upplöst. Denna lag träder i kraft . förordning om ändring i vägkungörelsen (1971:954) Regeringen föreskriver i fråga om vägkungörelsen (1971:954) dels att 44 § skall ha följande lydelse, dels att det i vägkungörelsen skall införas fem nya bestämmelser, 60 64 §§, samt närmast före 60 § en ny rubrik av följande lydelse. 44 § Bestämmelserna i 39 43 §§ gäller i tillämpliga delar i fråga om ärenden om förklaring att en gata även skall vara allmän väg, ärenden om inrättande av särskild vinterväg och ärenden om indragning av allmän väg. Vid utredning av en fråga om indragning av allmän väg skall väghållningsmyndigheten alltid ge fastighetsägare och andra, som kan ha ett väsentligt intresse i saken, tillfälle att yttra sig. Innan en väg dras in skall den som avser att ta över väghållningen efter indragningen ha skälig tid på sig att ordna väghållningen. Förordning (1991:1802) Utredningen enligt andra stycket skall visa de ekonomiska konsekvenserna för de som av- ser ta över väghållningen. Denna utredning skall även innehålla en bedömning av statsbidragens storlek de kommande fem åren. 60 § En vägs betydelse för allmän samfärdsel, enligt väglagen (1971:948), avgörs av trafikens mängd och dess sammansättning på vägen. Om trafiken överstiger 125 fordon per årsmedeldygn på landsbygd och i tätort eller 50 fordon per årsmedeldygn i glesbygd är vägen av betydelse för den allmänna samfärdseln. 61 § En väg skall för att ha betydelse för den allmänna sam- färdseln vara av viss längd, som inte anses som ringa. Ett kortare vägavsnitt har betydelse för allmän samfärdsel om avsnittet ingår som en del i vägsystemet. 62 § En väg som har större trafikmängd än vad som anges i 60 § men är av ringa längd och leder till ett område med ett fåtal fastigheter med särskilt stor trafikalstrande kommersiell verksam- het är inte av betydelse för den allmänna samfärdseln. 63 § Om en väg har mindre trafikmängd än vad som anges i 60 § men uppfyller något av följande villkor skall vägen anses ha betydelse för den allmänna samfärdseln: 1.den främmande trafiken/genomfartstrafiken överstiger 60 fordon (25 fordon i glesbygd) 2.den tunga främmande trafiken/genomfartstrafiken i form av antalet fordon med en totalvikt större än överstiger 30 fordon (10 fordon i glesbygd) 3.antalet bussar i linjetrafik överstiger 8 (3 i glesbygd) 65 § Bestämmelserna i 60–63 §§ skall avse en tidsperiod om . De i 60–63 §§ angivna värdena skall därvid utgöra riktvärden. förordning om ändring av förordning (1989:891) om statsbidrag till enskild väghållning Regeringen föreskriver i fråga om förordningen (1989:91) om statsbidrag till enskild väghållning 2, 3b, 5, 6, 12, 17, 17a, 29 och 30 §§ skall ha följande lydelse. Bidrag lämnas för enskilda vägar som inte är av obetydlig längd och som tillgodoser ett kommunikationsbehov för de fast boende, näringslivet eller det rörliga friluftslivet. Bidrag lämnas också för vägar som är av väsentlig betydelse som genomfartsvägar eller som upp- samlingsvägar för fritidsbebyg- gelse. Bidrag lämnas för enskilda vägar som inte är av obetydlig längd och som tillgodoser ett kommunikationsbehov för de fast boende, näringslivet eller det rörliga friluftslivet. Bidrag lämnas också för vägar som är av väsentlig betydelse som genomfartsvägar. Bidrag lämnas inte till vägar inom områden med detaljplan enligt (1987:10) om inte vägen är av väsentlig betydelse som genomfartsväg. byggande prövas av länsstyrel- byggande prövas av länsstyrel- sen efter skriftlig ansökan. sen efter skriftlig ansökan. Frågor om driftbidrag prövas Frågor om driftbidrag prövas Bidragen betalas ut av Väg- Bidragen betalas ut av Väg- skriftlig ansökan meddela för- handsbesked i fråga om stats- bidrag kan lämnas. grundval av inkomna ansök- grundval av inkomna ansök- ningar om byggnadsbidrag upp- ningar om byggnadsbidrag upp- rätta och fastställa en plan för rätta och fastställa en plan för vägar inom länet för sådana vägar inom länet för sådana vägar för vilka statsbidrag kan vägar för vilka statsbidrag kan lämnas enligt denna förordning. lämnas enligt denna förordning. Planen skall ligga till grund Planen skall ligga till grund för fördelning av medel och för fördelning av medel och Denna plan skall ingå som en del i länsplanen för regional Byggnadsbidrag lämnas i mån Byggnadsbidrag lämnas i mån av tillgång på medel med högst av tillgång på medel med högst det finns särskilda skäl får det finns särskilda skäl får bidrag får lämnas med högst bidrag får lämnas med upp till Om det i totalförsvarets in- Om det i totalförsvarets in- tresse föreskrivits en viss åtgärd tresse föreskrivits en viss åtgärd i fråga om ett vägobjekt, skall i fråga om ett vägobjekt, skall Byggnadsbidrag till färjled lämnas i mån av tillgång på medel med högst av kostnaderna. Om det finns särskilda skäl får bestämma att bidrag får lämnas av byggnadskostnaderna. Årliga driftbidrag får lämnas Årliga driftbidrag får lämnas med högst följande procent av med högst följande procent av kostnaderna för driften, näm- kostnaderna för driften, näm- procent till vägar som till- behov för fast boende utanför väsentlig betydelse för närings- livet eller det rörliga friluftslivet området eller är av väsentlig Om det finns sär- skilda skäl får region det rörliga friluftslivet 70 pro- bestämma att får lämnas med till övriga vägar 40 pro- derna för driften. (Förordning 1997:685) Vid fastställandet av drift- Vid fastställandet av drift- bidrag till en färjled skall Väg- bidrag till färjled skall Väg- verkets region utöver vad som verkets region utöver vad som anges i 2 § även beakta väghålla- anges i 2 § även beakta väg- kostnaderna med hjälp av av- kostnaderna med hjälp av av- gifter från trafikanterna. gifter från trafikanterna. överskrida de årliga kostna- (1986:223) finns bestämmelser förordning om ändring av förordning (1997:263) om länsplaner för regional transportinfrastruktur Regeringen föreskriver att 3 § förordning (1997:263) om läns- planer för regional transportinfrastruktur skall ha följande lydelse. 3 § Länsplanen skall avse 1.statliga vägar som inte ingår i det nationellastamvägnätet, 2.spåranläggningar som är länsjärnvägar, och andra anläggningar för den regionala tågtrafiken, 3.sådana anläggningar m.m. för vilka statsbidrag kan lämnas enligt 2 § förordningen (1988:1017) om statsbidrag till vissa regionala kollektivtrafikanläggningar m.m., 4.andra icke statligt finansierade anläggningar av betydelse för det regionala transportsystemet som bör redovisas i planen. 5.bidrag till byggande av enskilda vägar för vilka stats- bidrag kan lämnas enligt 12 § förordning (1989:891) om stats- bidrag till enskild väghållning. Om särskilda skäl får länssty- relse besluta att bidrag kan lämnas även till väg som ej upp- bär statsbidrag till drift. förordning om ändring av förordning (1988:1017) om statsbidrag till vissa regionala kollektivtrafik- anläggningar m.m. Regeringen föreskriver att 1 § förordning (1988:1017) om statsbidrag till vissa regionala kollektivtrafikanläggningar m.m. skall ha följande lydelse. 1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag 1.till trafikhuvudmän enligt lagen (1997:734) om ansvar för viss kollektiv persontrafik för investeringar i regionala kollektiv- trafikanläggningar och i fartyg för regional kollektiv person- och godstrafik, 2.till trafikhuvudmän för åtgärder som ökar tillgängligheten för funktionshindrade resenärer utöver vad som följer av de före- skrifter om handikappanpassning som har meddelat med stöd av 4 § förordningen (1980:398) om handikappanpassad kollektivtrafik eller de krav i fråga om tillgänglighet som kan ställas med stöd av (1987:10), 3.till kommuner för byggande av flygplatsanläggning med annan huvudman än staten, 4.till kommuner för bärighetshöjande åtgärder på kommunala vägar och gator, 5.till kommuner för åtgärder för förbättrad miljö och trafik- säkerhet på kommunala vägar och gator i den mån dessa åtgärder går utöver vad som omfattas av gällande kommunalt ansvar i dessa hänseenden. Förordning (1997:744). 6.till enskilda väghållare för åtgärder för förbättrad miljö och trafiksäkerhet på enskilda vägar. 2 Arbetets uppläggning m.m. Utredningen om Bidrag och Regler för Enskilda vägar har haft till uppdrag att se över reglerna för statsbidrag till enskild väghållning samt gränsen mellan allmän och enskild väg. Utredningsdirektivet (Dir. 1999:93) finns i bilaga 1. I tilläggsdirektiv (Dir 2000:109) ändrades tiden för uppdragets slutredovisning från den 31 decem- ber 2000 till . Nedan följer en sammanfattning av upp- draget. En särskild utredare skall tillkallas med uppdrag att analysera och överväga ändringar av vissa bestämmelser som berör enskilda vägar. klargöra målen för statsbidrag till enskilda vägar, analysera i vilken omfattning gällande bestämmelser om stats- bidrag till enskilda vägar och deras tillämpning bidrar till att uppfylla målen och föreslå de regler och övriga förändringar som kan behövas, överväga hur måluppfyllelsen skall följas upp och föreslå lämp- liga mått och indikatorer, överväga behovet av att ändra bestämmelser som rör gräns- dragningen mellan allmänna och enskilda vägar och föreslå de regler och övriga förändringar som kan behövas, överväga om borde få möjlighet att upprätta före- skrifter för tillämpningen av väglagen och vägkungörelsen i dessa delar, analysera i vilken utsträckning den bestämmelse i lagen (1997:620) om upphävande av lagen om enskilda vägar som gäller obligatorisk omprövning av andelstal medför att väg- föreningar eller enskilda fastighetsägare åsamkas onödiga för- rättningskostnader och överväga behovet av åtgärder för att mildra de eventuella negativa konsekvenserna av denna bestäm- melse för de berörda. Utredaren skall därvid föreslå de för- ändringar som kan behövas. Om utredaren under sitt arbete uppmärksammar problem som ligger utanför det egentliga uppdraget, är utredaren oförhindrad att lämna förslag till lösning även av dessa. Under det år som utredningsarbetet pågått har jag utnyttjat olika former för hjälp med insamlande, bearbetning och analys av underlag samt utarbetande av förslag. Jag har haft regelbundna sammanträden med experterna där förslag, analyser har diskuterats. En första deluppgift var att pröva vad som kunde göras åt de så kallade omprövningsförrättningarna I en skrivelse till regeringen föreslog jag att ett stimulansbidrag skulle införas. Mitt förslag genomfördes. Jag har presenterat mina preliminära förslag på en hemsida som ingår i gemensamma portal för utredningar som skapades . Vid frågor från kommuner, myn- digheter och media har vi kunnat hänvisa till denna hemsida. Under arbetet gång har jag haft kontakter med olika intressenter för att pröva mina preliminära förslag och inhämta synpunkter. Exempel på sådana är kontakter med företrädare för , , , , riks- dagspartierna och . Tillsammans med väghållning ordnade vi ett seminarium där mina preliminära förslag diskuterades. Jag har haft diskussioner med företrädare för om hur glesbygdens särskilda behov skall kunna tas till vara. Tillsammans med genomfördes ett seminarium med verkets ansvariga handläggare för förändringsärenden där den tänkta handläggningsgången och kriterier för förändringsärenden diskuterades. har analyserat och redovisat olika frågeställningar under utredningsarbetet. Vi har genomfört en resa med besök i och för att studera inhämta synpunkter på olika färjetrafik- lösningar som finns representerade där. 3.1Viktigare slutsatser och förslag ·Syftet med förslagen i denna utredning är att främja en samhällsekonomisk och rationell väghållning. ·Den samhällsekonomiska vinsten av att överföra delar av det lågtrafikerade vägnätet till enskild väghållning bör tas tillvara och användas för bättre väghållning på detta vägnät.