sou · GPB388 · 2002-01-01 00:00:00 — En ledamot som inte har förordnats för en hel lagrådsperiod får vara ledig enligt vad Lagrådets ledamöter bestämmer. Ledigheten för lagrådsledamöterna regleras i 15 § lag- rådslagen. Enligt denna paragraf är ledamot av Lagrådet berättigad till tre månaders ledighet på tid som Lagrådets ledamöter bestäm- mer. En ledamot som påbörjat sin tjänstgöring under pågående lagråds- period eller som förordnats att delta i behandlingen av visst ärende er- håller ledighet enligt vad Lagrådets ledamöter bestämmer, dock ej mer än . I den allmänna motiveringen (avsnitt 11.5) har slagits fast att ett riktmärke bör vara att samma ordning skall gälla för lagrådsledamöter- na som för justitieråden och regeringsråden när dessa tjänstgör i dom- stol. En redogörelse för hur dessa ledamöters ledighet regleras och gestaltar sig har lämnats i avsnitt 11.4. I praktiken innebär detta att arbetet för en lagrådsledamot som förordnats för en hel lag- rådsperiod skall fortgå minst . Lagrådsledamöterna skall erhålla semester och därutöver sådan ledighet som möjliggörs se- dan tjänstgöringskravet uppfyllts. Arbetssituationen styr följaktligen i viss mån längden av den totala ledigheten. Det kan förväntas att lag- rådsledamöterna även i fortsättningen kommer att förlägga större delen av ledigheten till sommarmånaderna, då för övrigt antalet lagråds- remisser som kommer in för granskning erfarenhetsmässigt är lågt. Utgångspunkten är dock att granskningsarbetet skall kunna utföras under alla tidpunkter av året, varför ett tillräckligt antal ledamöter alltid måste kunna sammankallas för att behandla brådskande lagstiftnings- ärenden. Som nämnts i anslutning till 10 § kan lagrådsledamöterna själva bestämma vilka ledamöter som med kort varsel måste avbryta sin ledighet för att inställa sig för tjänstgöring. Bedömningen av om ett laggranskningsärende kräver omedelbar behandling måste naturligtvis göras av , varför det får förutsättas att kontakterna mellan Lagrådet och upprätthålls även under peri- oder som traditionellt ägnas åt ledighet. Det ankommer i övrigt på att tillföra Lagrådet ett sådant planeringsunderlag att lagrådsledamöterna kan överblicka och fördela inkommande ärenden före stundande ledighet. I likhet med vad som gällt tidigare skall en ledamot som tjänstgör än en hel lagrådsperiod åtnjuta ledighet enligt vad Lag- rådets ledamöter bestämmer. Arbetsbördan kan innebära att somliga inte kan erhålla ledighet de är förordnade att tjänstgöra i Lagrådet. De justitieråd och regeringsråd som drabbas härav lär emel- lertid kompenseras av den domstol de tillhör sedan de återgått till den dömande verksamheten (jfr prop. 1978/79:195 s. 74). 27 § eller Regeringsrätten skall vara administra- tiv värdmyndighet för Lagrådet. Regeringen bestämmer vilken av domstolarna som skall vara värdmyndighet. Paragrafen saknar motsvarighet i nuvarande lagstiftning. är, såsom angetts i avsnitt 14.1, värdmyndighet för Lagrådet; någon ändring därvidlag åsyftas inte med bestämmelsen. I stället är syftet att i lag anknyta Lagrådet till värd- myndigheten, varvid det bör ankomma på regeringen att fördela an- svaret, förslagsvis i en instruktion eller i regleringsbrev. Någon annan fördelning av arbetsuppgifterna än vad som förekommer nödvändiggörs inte av förslaget. Angående stöd till Lagrådet i form av en revisionssekreterare och en regeringsrättssekreterare hänvisas till avsnitt 14.2 i den allmänna moti- veringen. Denna lag träder i kraft , då lagen (1979:368) om Lagrådet skall upphöra att gälla. 2.Den lagrådsperiod som inleddes vid början av Högsta dom- stolens höstsession upphör . 3.Bestämmelserna i 2–11 §§ i den nya lagen tillämpas redan fö- re ikraftträdandet när det gäller beslut som avses i de paragrafer- na och som gäller den lagrådsperiod som inleds vid ikraftträdan- det. Ikraftträdandet av den föreslagna ändringen av 8 kap. 18 § rege- ringsformen, på vilken lagförslaget bygger, har angetts till den 1 janu- Den nya lagrådslagen föreslås därför träda i kraft i anslut- ning till detta datum. Detta innebär att den lagrådsperiod som inleddes vid början av Högsta domstolens höstession förkortas jämfört med vad som förutsattes vid lagrådsperiodens inledande. Om behandlingen av ett ärende inte har avslutats vid lagrådsperi- odens utgång , skall de ledamöter som har deltagit i behandlingen tjänstgöra på den lagrådsavdelning där de placerats till dess ärendet har blivit slutligt handlagt. Detta får anses gälla utan ut- trycklig föreskrift. Litteratur om Lagrådet 147 Utredningen redovisar nedan viss nyare litteratur som berör Lagrådet, dess uppgifter och ställning. Förteckningen gör inte anspråk på att vara fullständig. Därtill hänför sig litteraturen i många fall till frågor som inte har varit föremål för utredningens ställningstaganden. – Listan över betänkanden och riksdagstryck från senare år kan tjäna som väg- ledning för vidare studier av Lagrådet och dess verksamhet. , , Medborgarrätten och regeringsformen. De- batten om grundläggande fri- och rättigheter i regeringsformen , 1987, s. 256 ff. , , Lagrådet, rättsstaten och demokratin , 1993. , , Lagrådet, rättsstaten och demokratin i Po- litik och Juridik. Grundlagen inför 2000-talet, 1999, s. 37–57. , , författning efter EU-anslutningen, 2000, s. 236 ff. , , Om lagrådsgranskningens gränser i FT 1984 s. 188–212. , , Lagrådet och domstolarna i Politik och Juridik. Grundlagen inför 2000-talet, 1999, s. 59–67. , – Stjernquist, , Grundlagarna, 1980, s. 302 ff. , – Stjernquist, , Vår författning, 12 uppl. Lavin, , Lagrådet och den offentliga rätten 1999–2001, 2001. Nergelius, , Konstitutionellt rättighetsskydd. Svensk rätt i ett komparativt perspektiv, 1996, särskilt s. 34 ff, s. 619 ff och s. 714 ff. Nergelius, , Domstolarna, grundlagen och rättighetsskyddet – några reflektioner kring de senaste årens debatt och praxis i SvJT 1997 s. 426–457, särskilt s. 447 ff. Nergelius, , Problemet lagrådet – oberoende granskningsin- stans eller regeringens förlängda arm? i SvJT 1997 s. 562–572. Nergelius, , Fler frågetecken kring Lagrådets roll i SvJT 1998 s. 257–271. 148 Litteratur om Lagrådet Forskardag anordnad av Juridiska fakul- teten i (utgiven av ), 1987. : Granskning eller prövning? – Högsta dom- stolen som normbildare. Några rättshistoriska synpunkter, s. 13–31. , Lagrådet i det konstitutionella reformarbetet, s. 32–54. , Lagrådets verksamhet, s. 55–61. , Lagrådets makt över lagstiftningen, s. 62–69. Debatt: Lagrådet – en rättssäkerhetens bastion eller en politisk tummelplats, eller vad? (inlägg av , , , , , , , Bo Westerhult och ), s. 71–109. , , Lagrådsintryck i SvJT 1980 s. 129–139. , – Ragnemalm, Hans, grundlagar, 1980, s. 204 ff. , , Om lagrådet som rättssäkerhetsgaranti, 1984. Sterzel, , Lagrådet och engångsskatten i Om våra rättigheter Antologi utgiven av Rättsfonden, 1987, s. 111–127. , , Normgivningsmakten enligt rege- ringsform, 3 uppl. 1999, s. 201 ff. Warnling-Nerep, , : Kan vi lita på lag- stiftaren och på lagrådet? i JT 1997–98 s. 286–297. Vängby, , Lagrådet, grundlagarna, och EG-rätten i till , 1999, s. 449–462. 1964:40, KU 1964:19 och 1965:19, rskr. 1965:162 (Lagrådet be- reds tillfälle att vid behov arbeta på två avdelningar. Möjligheter införs att ersätta ett av justitieråden på avdelning med annan lagfaren, skicklig och oväldig person.) 1965:27, 1LU 16, rskr. 157 (Ny lagrådslag.) 1968:15, 1LU 14, rskr. 78 (Inrättande av en tredje avdelning möjliggörs.) 1970:24, KU 20, prot. I:11 och II:11, KU 1971:6, rskr. 10 (Lagrådsgranskningen görs fakultativ.) SOU 1972:15 och 1972:16. 1973:90, KU 1973:26 och 1974:8, rskr. 1974:19 (Ny regerings- form och ny riksdagsordning. tillåts inhämta yttrande från Lagrådet.) Litteratur om Lagrådet 149 1974:35, KU 1974:21, rskr. 1974:160 (Följdlagstiftning till den nya regeringsformen.) Lagrådets ställning och uppgifter. Ds Ju 1977:10. (Ingår även i SOU 1978:34.) Förstärkt skydd för fri- och rättigheter. 1978/79:195, KU 39, rskr. 359, KU 1979/80:1, rskr. 2 (i regeringsformen om att lagrådsyttranden bör inhämtas över lagförslag på vissa angivna områden. Inriktningen av lagrådsgranskningen preci- seras. Ny lagrådslag.) 1995/96:116, 1995/96:JuU16, rskr. 1995/96:173 (Uttalanden om Lagrådets arbetsförhållanden.) Översyn av de administrativa reglerna om En särskild utredare skall se över de administrativa reglerna om Lag- rådets verksamhet och lämna förslag till de författningsändringar som behövs. -om lagrådsperioden bör förkortas från två till , -hur lagrådsperioden bäst skall förläggas, -hur ledigheten för ledamöter av Lagrådet skall regleras, -om det finns behov av att skapa uttryckliga förutsättningar för att få ärendengranskade av Lagrådet året om, -om den förändrade dimensioneringen av de högsta domstolarna och de ändrade reglerna om domförhet där skall avspegla sig i ändrade regler om antal avdelningar och ledamöter i Lagrådet, -vilka som skall kunna vara ledamöter i Lagrådet och hur många pe- rioder i följd ledamöterna skall kunna arbeta där, -om mer än en ledamot som inte är justitie- eller regeringsråd skall kunna tjänstgöra på samma avdelning, -om justitie- och regeringsråd skall ges utökade möjligheter att ar- beta i sina domstolar under pågående lagrådsperiod, -vad som skall gälla vid förhinder för ledamöter i Lagrådet, -om administrationen av Lagrådet och dess verksamhet kan skötas effektivare. I samtliga fall skall utredaren dels ta ställning till vilket behov av för- ändringar som finns, dels lämna förslag till de eventuella författnings- ändringar som krävs. Om utredaren väljer att föreslå förändringar i den befintliga lagen (1979:368) om Lagrådet, skall lagen också ses över språkligt och redaktionellt. Lagrådsgranskningen är en viktig del av lagstiftningsarbetet och tilldrar sig stort intresse både juridiskt och politiskt. Flera av de frågor som är förbundna med Lagrådets ställning som sådan, med området för lag- rådsgranskningen och med ledamöternas konkreta arbetsförhållanden aktualiseras därför återkommande såväl i den juridiska som i den all- mänpolitiska debatten. Lagen (1979:368) om Lagrådet har i oförändrat skick gett de admi- nistrativa och organisatoriska ramarna för Lagrådets verksamhet . har flera olika typer av föränd- ringar inträtt som direkt eller indirekt påverkat förutsättningarna för Lagrådets arbete. Bland annat har omkringliggande regelverk föränd- rats. Reglerna om Högsta domstolens och Regeringsrättens samman- sättning liksom reglerna om domförheten vid dessa domstolar har t.ex. genomgått betydande förändringar. Vidare kan en viss ökning av Lag- rådets arbetsbörda urskiljas över den senaste tioårsperioden. remitterades 62 lagstiftningsärenden till Lagrådet. var motsvarande siffra 107, vilket delvis kan förklaras av att det året var valår, något som brukar medföra toppar i lagstiftningsarbetet. Ock- så inför den svenska anslutningen till EU var antalet remisser till Lag- rådet högt, 105 lagförslag remitterades . Ett annat mått på Lagrådets arbetsbörda är hur många veckor som avdelningar av Lagrådet har tjänstgjort. Någon sådan undersökning har inte genom- förts, men det allmänna intrycket är ändå att Lagrådets arbetsbörda - även ur ett sådant perspektiv - har ökat. Det ökande internationella samarbetet - och medlemskapet i EU i synnerhet - har också medfört nya tekniskt komplicerade frågor där regeringen behöver inhämta Lag- rådets ställningstaganden. Det har därför sammanfattningsvis, såväl med hänsyn till rättsutvecklingen som till förändringarna i samhället i övrigt, blivit dags för en översyn av de administrativa regler som styr Lagrådet och dess verksamhet. Kort om några av de regler som styr Lagrådets verksamhet Reglerna om Lagrådet och dess verksamhet finns dels i 8 kap. 18 § re- geringsformen, dels i lagen (1979:368) om Lagrådet. I regeringsformen föreskrivs att det skall finnas ett lagråd för att avge yttrande över lag- förslag och att domare från och Regeringsrätten skall ingå i Lagrådet. Yttrande från Lagrådet inhämtas av regeringen eller också av ett riksdagsutskott enligt vad som närmare anges i riksdags- ordningen. I regeringsformen anges vidare vilka lagförslag som bör granskas av Lagrådet och vad granskningen skall avse. att närmare bestämmelser om Lagrådets tjänstgöring och sammansätt- ning meddelas i lag. Lagen (1979:368) om Lagrådet reglerar samtliga administrativa och organisatoriska frågor som rör Lagrådet och dess verksamhet. Lagen, som styr Lagrådets konkreta arbetsförhållanden, är förhållandevis de- taljerad och ger inte utrymme för andra lösningar än de angivna. De grundläggande reglerna är följande. Om ingenting annat anges, gäller paragrafhänvisningarna lagen om Lagrådet. Det är regeringen som med hänsyn till den väntade arbetsbördan be- stämmer hur många avdelningar av Lagrådet som skall tjänstgöra , (1 §). En lagrådsperiod löper med början från och med Högsta domstolens höstsession år med udda slutsiffra, (6 §). Det grundbeslut som fattas av regeringen kan sedan ändras och kompletteras på olika sätt under den löpande lagrådsperioden, till ex- empel med beslut om extra avdelning inför arbetstoppar. I Lagrådet tjänstgör justitieråd och regeringsråd, vid behov kan även annan person tjänstgöra, (2 §). Det är regeringen som bestämmer hur många justitie- och regeringsråd som skall tjänstgöra och hur dessa skall fördelas på avdelningarna, (4 §). Domstolarna själva beslutar sedan vilka domare som skall tjänstgöra i Lagrådet. Andra ledamöter än justitieråd eller re- geringsråd utses av regeringen som också bestämmer på vilken avdel- ning vederbörande skall arbeta, (5 §). Lagrådets konkreta arbetsförhållanden styrs av lagen (1979:368) om Lagrådet. Regleringen är detaljerad och lämnar inte något utrymme för alternativa lösningar. Nedan följer en genomgång av de centrala be- stämmelser i lagen som utredaren skall se över. De hänvisningar till lagtext som görs avser lagen om Lagrådet, om inte något annat anges. Huvudregeln är att lagrådsperioden är . Det innebär bl.a. att Lagrådet besätts och ledamöter utses för en period av . Perioden löper från Högsta domstolens höstsession med udda slutsiffra, (6 §). Innevarande lagrådsperiod löper ut , då också nästa period inträder. Utredaren skall undersöka om mandatperioden bör för- kortas till . Skulle det vara lättare för och Rege- ringsrätten att avstå från sina domare i taget? Skulle det vara lät- tare för en ledamot som inte är ordinarie domare att binda upp sig än för två? Skulle en kortare lagrådsperiod kunna medföra förde- lar också i andra avseenden, exempelvis beträffande de betänkligheter som den som fyllt kan ha mot att åta sig ett tvåårigt leda- motskap, (jämför 7 § andra stycket)? När det gäller lagrådsperiodens förläggning skall utredaren undersöka om det finns anledning att låta perioden löpa på annat sätt än från Hög- sta domstolens första höstsession. Budgetåret löper numera kalender- årsvis. Skulle det vara fördelaktigt om också lagrådsperioden löpte ka- lenderårsvis? Kan alternativt vårsessionen vara lämplig att utgå ifrån? Utredaren skall i detta sammanhang kartlägga och beakta sambandet mellan arbetsperioder och så kallade stoppdagar och Lag- rådets arbete. Med stoppdag avses den dag en proposition senast skall vara lämnad till för att vara färdigbehandlad vid en viss tid- punkt. En ledamot av Lagrådet har rätt till tre månaders ledighet på tid som Lagrådet bestämmer, (15 §). Detta har i praktiken inneburit ett längre sommaruppehåll, vanligtvis cirka och alltså något längre än en vanlig semesterperiod. Dessa förhållanden har ifrågasatts, bl.a. i motioner till . Det kan nämnas att () senast i sitt av godkända betänkande Frågor om styrel- seskick och demokrati, (bet. 1999/2000:KU2), behandlat en motion av (), (mot. 1998/99:K229), med yrkande att reglerna för Lagrådets arbete ändras så att viktiga reformer inte riskerar att förse- nas. KU säger i betänkandet att lagstiftningsprocessen inte får göras be- roende av bestämmelserna om Lagrådets ledighet, men framhåller att Lagrådet med beaktande av detta bestämmer hur det skall organisera sitt arbete. Något behov av att ändra bestämmelserna om ledigheten finns därför inte enligt KU. Även om inte har riktat någon kritik mot bestämmelserna om ledigheten och även om man i viss mån kan hävda att det i prakti- ken redan finns en beredskap för åretruntgranskning, ingår det i utreda- rens uppdrag att undersöka om bestämmelserna om Lagrådets ledighet bör regleras på ett annat sätt än som sker . Här skall ut- redaren bl.a. jämföra med förhållandena för domarna i de högsta dom- stolarna och ta ställning till om bestämmelserna om antalet arbets- veckor bör regleras på ett likartat sätt när det gäller ledamöterna i . Utredaren skall också ta ställning till i vilken mån det finns anledning att utreda frågan om det finns något behov av att skapa uttal- ade förutsättningar för att få ett ärende granskat av Lagrådet året om. Avdelningarnas antal och sammansättning Lagrådet skall bestå av minst en och högst fyra avdelningar och rege- ringen bestämmer med hänsyn till Lagrådets arbetsbörda om det skall bestå av mer än en avdelning, (1 §). Den bestämmelsen innefattar också rätt för regeringen att vid behov dra in en avdelning (prop. 1978/79:195 s. 74). I Lagrådet tjänstgör justitieråd och regeringsråd, 8 kap. 18 § re- geringsformen och 2 § lagen (1979:368) om Lagrådet. Fler än samman- lagt nio justitie- och regeringsråd får inte tas i anspråk för tjänstgöring i Lagrådet. Vid behov kan även annan lagfaren person för- ordnas att tjänstgöra. I praktiken har i första hand pensionerade justitie- och regeringsråd kommit i fråga för ett sådant förordnande. Normalt arbetar Lagrådet på två avdelningar. brukar en tredje avdelning kallas in under de mest arbetstyngda veck- orna. Att en fjärde avdelning tillsätts är ovanligt. Eftersom flertalet av Lagrådets ledamöter hämtas från och Regerings- rätten reduceras de båda domstolarnas arbetskapacitet genom varje lag- rådsavdelning som tillkallas. Regeln att fler än fyra avdelningar inte får inrättas syftar till att garantera den dömande verksamheten. En lagrådsavdelning består av tre ledamöter. Om det finns särskilda skäl får regeringen bestämma att en avdelning skall bestå av fyra leda- möter vid behandling av ett visst ärende, (3 §). Att detta förekommer är mycket ovanligt. På en avdelning skall både justitie- och regeringsråd tjänstgöra, jämför 8 kap. 18 § regeringsformen. Nuvarande regler ger därför i normalfallet inte utrymme för att fler än en ledamot som inte är domare i eller Regeringsrätten tjänstgör på en avdelning. Ändrad dimensionering av och Regeringsrätten Lagrådets verksamhet påverkas även av reglerna om Högsta domstol- ens och Regeringsrättens sammansättning och av domförhetsreglerna för dessa domstolar. består av sexton justitieråd eller det högre antal som behövs, arton justitieråd, 3 kap. 4 § . Regeringsrätten består av fjorton regeringsråd eller det högre antal som behövs, sjutton regeringsråd, 3 § la- gen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. När Lagrådet in- rättades 1909 och övertog Högsta domstolens laggranskningsuppgift ökades antalet justitieråd i till tjugofyra. inrättades Regeringsrätten, som övertog de förvaltningsärenden som ti- digare avgjorts av . Vid tillkomsten av lag- rådslag skulle utgöras av tjugotvå justitieråd eller det högre antal som av särskilda skäl behövdes. Minimiantalet regeringsråd i Regeringsrätten skulle vara arton. justitieråd och regeringsråd har därefter genom lagändringar minskats ytterligare 1994 (prop. 1993/94:190, bet. 1993/94:JuU30, rskr. 1993/94:377) och 1996 (prop. 1995/96:116, bet. 1995/96:JuU16, rskr. 1995/96:173). Den senaste ändringen 1996 genomfördes på initiativ från och Regeringsrätten. Då utformades nuvarande regler. Det har varit möjligt att minska antalet domare i våra högsta dom- stolar även om måltillströmningen inte har minskat. Detta får tillskrivas bl.a. ändringen av domförhetsreglerna, kanske främst möjligheterna till enmansprövning i vissa ärenden. De gällande domförhetsreglerna hän- för sig huvudsakligen till reformer (prop. 1980/81:154, bet. 1981/82:JuU10, rskr. 1981/82:44), 1989 (prop. 1988/89:78, bet. 1988/89:JuU20, rskr. 1988/89:260) och (prop. 1995/96:116, bet. 1995/96:JuU16, rskr. De två första re- formerna syftade huvudsakligen till att öka utrymmet för en avdelning att avgöra vissa frågor med en, två eller tre ledamöter. Detta gällde frå- gor som typiskt sett var av enklare beskaffenhet. Vid ändring- ar, då minimiantalet justitieråd minskades från tjugo till sexton, utöka- des ytterligare det antal frågor där kan avgöra frågor med en ledamot. Lagrådets dimensionering och sammansättning Utredaren skall undersöka om den förändrade dimensioneringen av de högsta domstolarna och de ändrade reglerna om domförhet där på nå- got sätt bör avspegla sig i ändrade regler om Lagrådets antal avdelning- ar och sammansättning. Det är naturligtvis viktigt att - som framhölls vid ändringar av antalet ledamöter i och Regeringsrätten - på bästa sätt hushålla med dessa domstolars resurser så att inte fler domare tas i anspråk för arbete i Lagrådet än vad som oundgängligen krävs med hänsyn till lagstiftningarbetet (prop. 1995/96:116 s. 13). Utredaren skall i denna del ta ställning till följande frågor. –Hur många justitieråd och regeringsråd skall totalt och få tas i anspråk för tjänstgöring i Lagrådet? Bör man gå ned från maximiantalet nio till förslagsvis sex råd? Utredaren skall under- söka om det efter den förändrade dimensioneringen av de högsta in- stanserna är möjligt eller lämpligt att ta nio justitie- och regerings- råd i anspråk för arbete i Lagrådet. Den här frågeställ- ningen hänger samman med hur många avdelningar som Lagrådet maximalt skall kunna arbeta i och om det även i fortsättningen skall vara en bred bas av aktiva domare i de högsta instanserna som tjänstgör i Lagrådet. –Hur många ledamöter skall arbeta i ett lagråd? Även om nuvarande modell med tre ledamöter fungerar väl och tre personer utgör en bra diskussionsgrupp kan det finnas skäl att dröja vid den frågan. Finns det anledning att frångå nuvarande huvudregel om tre ledamöter, generellt eller i vissa fall, och bör möjligheterna att förordna en fjärde ledamot finnas kvar? –Bör fler ledamöter som inte är justitieråd eller regeringsråd kunna tjänstgöra på samma avdelning? Bör exempelvis två av tre ledamö- ter kunna vara pensionerade justitie- eller regeringsråd? Här måste reglerna om Lagrådets sammansättning i 8 kap. 18 § regeringsform- en beaktas. Om fler ledamöter som inte är ordinarie domare skall kunna arbeta på samma avdelning, hur bör i så fall dessa ledamöter utses? –Vilka skall kunna tjänstgöra i Lagrådet? Utredaren skall ta ställning till om reglerna bör ändras i syfte att göra det lättare att utse leda- möter som inte är eller har varit domare i de högsta domstolarna, t.ex. framstående rättsvetenskapsmän. Stommen i Lagrådet utgörs av aktiva justitie- och regeringsråd. Anknytningen till de högsta dömande instanserna tillförsäkrar kvalitet och neutralitet. En värde- full tillgång utgör de pensionerade justitie- och regeringsråd som ställer upp för ledamotskap under längre eller kortare perioder. Även om det i praktiken är svårt för en rättsvetenskapsman att fri- göra sig skulle det förmodligen vara av stort värde för det framtida lagstiftningsarbetet med deltagande från en rätts- vetenskapsman när större remisser - t.ex. en ny balk - granskas av Lagrådet. –Hur många lagrådsperioder i följd skall ledamöterna i maximalt kunna arbeta där? Ett justitieråd eller regeringsråd kan inte utan särskilda skäl arbeta i följd i Lagrådet än en hel lagrådsperiod, (7 §). Det måste sedan gå ytterligare en lag- rådsperiod innan vederbörande på nytt kan förordnas att tjänstgöra i Lagrådet. Någon motsvarande bestämmelse för de ledamöter som inte är justitieråd eller regeringsråd finns inte.