sou · GPB339 · 2002-01-01 00:00:00 — Brottsgrup- pen utmärks av en extremt låg andel lagföringar. Antalet anmälningar – 1999 uppgår till sammanlagt 1545. Det sam- manlagda antalet lagföringar uppgår endast till 19, vilket utgör en dryg procent av antalet anmälningar . De undersökningar som har gjorts i om upplevd diskrimine- ring tyder på att anmälningsbenägenheten när det gäller olaga diskrimi- nering är låg (, Invandrare om diskriminering I-IV, 1995- 1999). Det betyder att mörkertalet skulle kunna vara förhållandevis stort och således det faktiska antalet brott betydligt fler än som av- speglas i statistiken. 80 Handläggningen av mål om olaga diskriminering diskriminering 1990 – 2000. Anmälda och uppklarade brott samt lagföringar Uppgifterna i tabell 1 har erhållits från (). Upp- giften om antalet anmälda brott är preliminär. Att vissa uppgifter saknas i tabellen beror på att statistiken i dessa delar vid tryck- ningen av denna utredning inte var färdigställd på BRÅ. I förhållande till den del av de anmälda brotten som anges som uppkla- rade i den officiella statistiken kan andelen lagföringar tyckas särskilt anmärkningsvärd. I statistiken redovisas emellertid brott som uppklara- de inte bara om åtal har väckts, strafföreläggande utfärdats eller om åtalsunderlåtelse meddelats, utan också om den anmälda gärningen inte bedömts vara brott, den misstänkte inte varit straffmyndig () och om det, utan att någon person skäligen har misstänkts, inte kan styrkas att ett brott har begåtts. Med uppklarade brott avses således att brotten fått ett polisiärt klarläggande. Anmälda brott betecknas som ouppklarade om åklagare eller polis beslutat att lägga ned utredningen på grund av att det inte finns någon misstänkt person och om spaningsuppslag saknas eller om spaning inte lett till något resultat. Brott betecknas också som ouppklarade om åkla- gare beslutat att lägga ned förundersökningen på grund av att det visats att den tidigare skäligen misstänkte är oskyldig eller om det inte kunnat styrkas att han eller hon begått brottet. Med lagföring avses domar i tingsrätt, godkända strafförelägganden och åtalsunderlåtelser. 14 Personblad upprättas när det finns en skäligen misstänkt. Handläggningen av mål om olaga diskriminering 81 Samtliga lagföringar för olaga diskriminering avser böter genom dom eller strafföreläggande. En studie av anmälningar – 1999. För att kunna belysa orsakerna till den låga andelen lagföringar har vi begärt att få och fått del av anmälningar av olaga diskriminering . Vi har fått anmälningar från samtliga länspolis- myndigheter, utom i , där det inte finns några anmälningar registrerade , och i län, som har registrerade anmälningar, men som valt att inte medverka i studien. Med biträde av () har vi studerat anmälningarna , sammanlagt 1194. Av tidsskäl har vi valt att inte ta med anmälningarna under peri- oden – 1992 i studien. Antalet anmälningar av olaga diskriminering i den officiella krimi- nalstatistiken uppgår - 1999 till 1358. Bortfallet av anmälningar uppgår således till 164 eller . läns andel av bortfallet torde ligga någonstans mellan 14 och 20 pro- cent. (– 1999 hade län sammanlagt 24 anmälningar av olaga diskriminering enligt den officiella kriminalsta- tistiken.) Även om de studerade anmälningarna således inte omfattar det to- tala antalet anmälningar – 1999 torde de utgöra ett tillräck- ligt antal för att ge en förhållandevis god uppfattning om brottslighe- tens karaktär och utveckling.15 Resultaten av studien redovisas i det följande. Det statistiska mate- rialet har tagits fram och sammanställts i samarbete med BRÅ.3 Slut- satserna är utredarens egna. Geografisk fördelning och utveckling Som framgår av nedanstående tabeller (2 och 3) har storstadslänen den största andelen anmälningar av olaga diskriminering – 1999, sammanlagt 927 fall eller av fallen. svarar för 554 fall eller av anmälningarna, för och län för . Fördelningen av de anmälda brotten för perioden – 1999 per 100 000 invånare visar att storstadslänen har den största frekvensen av 15 De procenttal, som anges i detta avsnitt, har avrundats till heltal. 3 BRÅ:s opublicerade TABELL PM – (2001). 82 Handläggningen av mål om olaga diskriminering dessa brott, har 31 brott per 100 000 invånare, och län 14 brott vardera. Övriga län har en fre- kvens av 0-11 anmälningar per 100 000 invånare. Beräkningarna base- ras ackumulerade anmälningar (och antalet invånare enligt befolkningsstatistik för ). De anmälda brotten är få i flertalet län varje enskilt år. Det finns en- dast en registrerad anmälan i och inga an- mälningar registrerade i . Om anmälningarna av restaurangrelaterade diskrimineringsfall un- der perioden – 1999 relateras till folkmängden uppgår antalet an- mälda brott per 100 000 invånare () till 20 i , 7 i och 8 i län. och ha- de inga registrerade restaurangfall . När det gäller utvecklingen av samtliga anmälningar av olaga dis- kriminering – 1999 kan det, vad beträffar stor- stadslänen, konstateras att län har haft den kraftigaste ökningen, från 1 anmälan till 58 anmälningar . Därefter kommer , från 15 anmälningar till 1999, och , från 1993 till 1999. Handläggningen av mål om olaga diskriminering 83 2 Anmälningar av olaga diskriminering länsvis – 1999, antal, andel och antal brott per 100 000 invånare4 5 Antal (n) Andel (%) Antal (n) /100.000 inv. (Procenttalen i tabellen har avrundats till heltal.) 4Polismyndigheten i län deltar inte i undersökningen. 5Antalet brott har relaterats till befolkningstalet i . 84 Handläggningen av mål om olaga diskriminering Tabell 3 Utvecklingen av antalet anmälningar av olaga diskriminering länsvis – 1999 Enligt straffbestämmelsen om olaga diskriminering i 16 kap. 9 § brotts- balken är diskrimineringsgrunderna ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse och homosexuell läggning. På grundval av anmälningar, förhörs- och förundersökningsproto- koll har en grov fördelning av de där åberopade diskrimineringsgrun- derna gjorts efter de i lagstiftningen angivna grunderna. Av nedanstå- ende tabeller (4 och 5) framgår resultatet av denna fördelning under pe- rioden – 1999 och grundernas procentuella fördelning årsvis. Handläggningen av mål om olaga diskriminering 85 Tabell 4 Åberopad diskrimineringsgrund enligt anmälningarna av ola- ga diskriminering m.m. 1993 – 1999, antal och andel Antal (n) Andel (%) Ras, hudfärg, nationellt eller (Procenttalen har avrundats till heltal.) Tabell 5 De i anmälningarna av olaga diskriminering m.m. 1993 – 1999 åberopade diskrimineringsgrunderna, andel (%) och sammanlagt antal anmälningar Ras, hudfärg, nationellt Andel (%) Antal (n) (Siffrorna i tabellen har avrundats till heltal, varför summeringen av andelarna årsvis inte alltid blir 100.) Av samtliga diskrimineringsgrunder är kategorin Ras, hudfärg, natio- nellt eller etniskt ursprung den klart dominerande. Någon av dessa diskrimineringsgrunder har åberopats i 1049 fall eller av fallen – 1999. I flertalet av dessa fall är det när- mast fråga om nationellt eller etniskt ursprung, drygt 700 fall. Ras förekommer ytterligt sällan som uttrycklig diskrimineringsgrund. Anmälningar av diskriminering på grund av sexuell läggning och trosbekännelse förekommer . Sexuell läggning har åberopats i 22 fall och trosbekännelse i 17 fall . Av de 22 fallen där sexuell läggning åberopats avses homosexuell läggning i 16 fall. I övriga fall har målsägandena bland annat angett att 86 Handläggningen av mål om olaga diskriminering den anmälda diskrimineringen berott på att de är transsexuella eller transvestiter. I ett fall har heterosexualitet angetts. De tre sistnämnda grunderna omfattas inte av diskrimineringsskyddet i straffbestämmel- sen om olaga diskriminering. De 17 fallen där trosbekännelse har åberopats är en heterogen grupp. Där åberopas bland annat såväl muslimsk och judisk religion som djävulsdyrkan och förvägrad kyrklig begravning av anhörig i en- lighet med egna önskemål. De fall som betecknas som Övrigt i tabell 4 (och 5) avser enbart grunder som inte omfattas av straffbestämmelsen om olaga diskrimine- ring. Genomsnittligt uppgår deras andel av samtliga anmälningar till . I dessa fall har bland annat åberopats ålder, kön, funktionshin- der, att målsäganden är alkohol- eller narkotikamissbrukare, att han el- ler hon är kriminell eller att målsäganden tillhör politisk grupp, mc- gäng eller skinheadsgrupp. Funktionshinder har åberopats i 21 fall. Samtliga åberopade diskrimineringsgrunders andel av det totala an- talet fall har, som framgår av tabell 5, fluktuerat något över perioden. Vilka anmäls för olaga diskriminering? Enligt straffbestämmelsen om olaga diskriminering består den brottsli- ga gärningen i att en näringsidkare uppsåtligen missgynnar en person genom att behandla honom eller henne mindre förmånligt än andra. Med näringsidkare avses varje fysisk eller juridisk person som yrkes- mässigt bedriver verksamhet av ekonomisk art. Verksamheten behöver inte vara inriktad på vinst och den behöver inte vara stadigvarande. Be- stämmelsen omfattar också den som yrkesmässigt tillhandahåller all- mänheten fastigheter eller yrkesmässigt bjuder ut hyres- och bostads- rätter. Vidare omfattas de som handlar på en näringsidkares vägnar, till exempel anställda i restaurang eller i butik, och de som är anställda i allmän tjänst eller innehar ett allmänt uppdrag, till exempel statligt el- ler kommunalt anställda eller personer med uppdrag från statlig eller arbetsgivare. Dessutom omfattas anordnare av allmänna sammankomster, till exempel demonstrationer, teater- och biografföre- ställningar och konserter, och offentliga tillställningar, till exempel id- rottstävlingar, danstillställningar och tivolinöjen. Detsamma gäller medhjälpare till sådana anordnare. Av nedanstående tabell (6) framgår hur de anmälda fallen av olaga diskriminering fördelar sig på olika verksamheter. Handläggningen av mål om olaga diskriminering 87 Verksamheter där olaga diskriminering uppges ha ägt rum enligt anmälningarna - 1999, antal och andel Antal (n) Andel (%) Restaurang, nattklubb m.fl. (Procenttalen i tabellen har avrundats till heltal, varför summeringen av ande- larna inte blir 100.) Som framgår av tabellen har restauranger och andra etablissemang in- om nöjesbranschen en starkt framträdande plats i fråga om anmälningar av olaga diskriminering. Mer än anmälda diskrimine- ringsfall – 1999 har ägt rum där, sammanlagt av fallen. Den övervägande delen fall avser restau- ranger. Ett mindre antal restauranger i storstadslänen, i storleksord- ningen 5 – 15, återkommer åtskilliga gånger. Så till exempel står en och samma restaurang i län för 30 av de 84 anmälda fallen i denna kategori där. sjönk dock andelen anmälningar mot re- staurangbranschen från . utgjorde andelen , den lägsta andelen . Därnäst i storleksordning, om än ganska långt efter, kommer katego- rien Offentlig verksamhet med 160 fall eller av det totala antalet anmälningar – 1999. Denna kategori, som är mycket heterogen, omfattar bland annat utbildningsverksamhet, so- cialtjänsten, rättsväsendet, tullen, barnomsorgen, försäkringskassor, ar- betsförmedlingar och sjukvården. I kategorin ingår även parkerings- övervakning, (såväl som privatiserad) Anmälningarna mot polis uppgår till sammanlagt 20. I kategorin Bostadsföretag m.fl. ingår också offentligt ägda bo- stadsföretag, bostadsrättsföreningar och mäklare. Antalet anmälningar uppgår till . Antalet anmälningar i kategorin Affärer och varuhus uppgår un- der perioden till av samtliga anmälningar. 88 Handläggningen av mål om olaga diskriminering Antalet anmälningar i kategorin Kommunikationsföretag, som omfattar olika typer av kommunikationsföretag och färdmedel, även offentligt ägda, uppgår till sammanlagt av samtliga anmälningar . Kategorin Vaktbolag omfattar, förutom vaktbolag, butikskontrol- lanter, väktare och ordningsvakter. Ordningsvakter, väktare och andra som sköter inpasseringskontroll vid restauranger (och liknande etablis- semang) ingår inte i denna kategori utan i restaurangkategorin. Antalet anmälningar i kategorin uppgår till . Kategorin Övrigt omfattar bland annat massmedier, post och bank, resebyråer, gym och idrottsanläggningar, kursgårdar, camping- anläggning och hantverkare. Antalet anmälningar 1999 uppgår till sammanlagt av samtliga anmäl- ningar. Vilka diskrimineras enligt anmälningarna? Det stora flertalet som har anmält att de blivit utsatta för diskriminering är män, – 1999. Kvinnornas antal är . Mer än hälften, 835 män och kvinnor, eller av dem som anmäler olaga diskriminering är och av dem som anmäler är i åldersgruppen 26 – (544 personer) och från 7 – (1167 personer). Endast 18 personer eller 1 pro- cent finns i åldersgruppen 7 – och endast 43 personer eller 3 pro- cent är . Den yngsta ålderskategorin, 7 – , står för sammanlagt 16 av anmälningarna. Sju av anmälningarna riktas mot skolor, i fyra fall har resa med buss eller annat kommunikationsmedel förvägrats enligt an- mälan och i tre fall grundas anmälan på omständigheter i samband med ett gripande på grund av misstanke om brott. I de restaurangrelaterade fallen är männens andel (710) och kvinnornas 12 (92). I dessa fall är (579 män och kvinnor) av dem som anmält diskriminering under , av dem (378 män och kvinnor) i åldersgruppen 26 – och (737 män och kvinnor) i åldern . Endast 10 personer eller en procent är . Den genomsnittlige restaurangbesökaren som anmäler olaga diskri- minering är således något yngre än den genomsnittlige målsäganden generellt sett. Handläggningen av mål om olaga diskriminering 89 Geografiskt eller etniskt ursprung Uppgifterna i nedanstående tabell (7) grundar sig på bedömningar, som gjorts utifrån anmälningar, förhörs- och förundersökningsprotokoll. De kan således inte göra anspråk på att ge en helt rättvisande bild av mål- sägandenas geografiska eller etniska ursprung. Den torde dock kunna ge en indikation på vilka grupper som är särskilt utsatta för olaga dis- kriminering. Tabell 7 Målsägandenas geografiska eller etniska ursprung enligt en bedömning utifrån bl.a. anmälningarna av olaga diskriminering 1993 - 1999, antal och andel Geografiskt eller etniskt ursprung Antal (n) Andel (%) Assyriskt, turkiskt, kurdiskt Syd- , central- eller östeuropeiskt9 Nordiskt, nordeuropeiskt och nord- (Procenttalen i tabellen har avrundats till heltal, varför summeringen av ande- larna inte blir 100.) Uppgifterna i tabell 7 tyder på att ungefär hälften (541) av målsägan- dena har sitt ursprung i eller har ett afrikanskt ur- 6I denna kategori ingår inte , , och . 7I kategorin ingår bl.a. , , , Förenade Arabemiratet och samt , , och ., 8I kategorin ingår bl.a. , , , , , Indonesi- en, , och . 9I kategorin ingår de baltiska staterna och de övriga stater som omfattades av f.d. . 10I kategorin ingår . 11Personer med romskt ursprung kan också ingå i andra kategorier, om t.ex. natio- nalitet angetts i anmälan. 90 Handläggningen av mål om olaga diskriminering sprung, (308 personer) respektive (233 perso- ner). I kategorin är arabstaterna i majoritet. Kate- gorin Utländskt ospecificerat, som utgör (200 personer), omfattar målsäganden som i anmälningarna eller förhörs- eller förun- dersökningsprotokoll angivits till exempel vara invandrare eller ha mörk hudfärg. I 96 fall eller av fallen har det angivits eller framgått att målsäganden är svensk. För att i någon mån ge en uppfattning om olika målsägandekatego- riers eventuella över- eller underrepresentation i de anmälda olaga dis- krimineringsfallen återges nedan i tabell 8 några uppgifter om olika kategoriers andel i befolkningen i enligt den officiella statisti- ken. Tabell 8 Befolkningen i , andel utrikes födda och föd- da i med minst en utrikesfödd förälder, efter natio- nellt/geografiskt ursprung Nationellt/geografiskt ursprung Andel (%) Total (%) (Procenttalen i tabellen har avrundats till heltal, varför summeringen av ande- larna inte blir 100 och att tal under 0,5 anges som 0.) Handläggningen av mål om olaga diskriminering 91 Som nämnts tyder uppgifterna i tabell 7 på att omkring hälften av dem som har anmält olaga diskriminering har sitt ursprung i Mellersta Ös- tern eller har ett afrikanskt ursprung. En bedömning på grundval av uppgifterna i tabell 8 talar för att de är överrepresenterade i förhållande till sin andel i befolkningen. Indikationerna på dessa gruppers särskilda utsatthet för olaga dis- kriminering ligger i linje med resultaten i de tidigare nämnda under- sökningarna av rapporterad (upplevd) diskriminering i olika befolk- ningskategorier i . Enligt dessa rapporterar afrikaner störst ut- satthet för diskriminering och araber näst störst utsatthet (, In- vandrare om diskriminering I – IV, 1995 1996, 1997 och 1999)12 I de restaurangrelaterade fallen tyder resultaten på att de personer som bedömts ha ett afrikanskt ursprung svarar för den största andelen, (182), och således större än den andel de svarar för som be- dömts ha sitt ursprung i . Det motsatta förhållandet bedöms föreligga, som framgått, när det gäller den geografiska/etniska fördelningen för samtliga anmälningar. I övrigt fördelar sig målsägan- denas bedömda ursprung på i princip samma sätt som för samtliga an- mälningar. Diskrimineringsbrottens fördelning i tiden De anmälda olaga diskrimineringsbrotten – 1999 fördelar sig relativt jämnt över årets månader, med en liten övervikt för månaderna september – mars jämfört med . Andelen fluktuerar mellan (april) och (januari). En stor del av de anmälda brotten inträffar under fredags- och lör- dagsdygnen, - 1999. Reste- rande brott fördelar sig ganska jämnt över veckans övriga dagar. Inom restaurangbranschen har de flesta anmälda diskriminerings- brotten , 208 fall (eller av fallen), inträffat . har 153 fall () inträffat, 89 () och 59 (). , och mån- dagar är motsvarande antal 53 (), 40 () respektive 35 (). 12 I Langes undersökningar utgör : , , För. Arabemi- raten, , , , , , , , Saudi- , och . representeras av det engelskspråkiga jämte och (dvs.förutom de nämnda länderna , , , , , , , , , och . 92 Handläggningen av mål om olaga diskriminering Omkring hälften av samtliga anmälda diskrimineringsbrott äger rum . in- träffar av de anmälda brotten. De anmälda brotten inträffar således främst och nätter och oftast under veckoslut. En förklaring till detta är dominansen av anmälda brott inom nöjesbranschen, främst i restaurangvärlden. Där har av brotten inträffat mellan och . Det utmärkande för den diskriminerande handlingen är, oavsett var den tilldrar sig, att den upplevs som i hög grad kränkande. Den vanligaste händelsen av samtliga händelser – 1999 enligt anmälningarna och övrigt tillgängligt material är att målsäganden vägrats tillträde till eller blivit avhyst eller avvisad från en restaurang eller annat nöjesetablissemang, 614 fall eller av samtliga fall. Flertalet av dessa fall, 529 (), har gällt vägrat tillträde. I 85 fall har målsäganden blivit avhyst eller avvisad. (I de öv- riga restaurangfallen (29 eller ) har målsäganden uppgivit att han eller hon blivit nekad att beställa dryck/mat eller i övrigt illa bemött. Ett fåtal fall gäller diskriminering i restaurangarbete eller vid anställ- ningsförfarande.) Övriga kategorier av händelser är avsevärt mindre (under eller om- kring av samtliga). När det gäller kategorin Offentlig verksam- het kan den diskriminerande handlingen enligt anmälningarna och öv- rigt tillgängligt material avse handläggningen av ett ärende, behand- lingen i utbildningssammanhang, ett kränkande bemötande eller vägrad tjänst eller service. Inom kategorin Bostadsföretag m.fl. utgörs den diskriminerande handlingen enligt anmälningarna och övrigt tillgängligt material av att målsäganden över huvud taget inte blir erbjuden bostad trots plats i bo- stadskö eller ingiven intresseanmälan, att målsäganden vägrats att överta eller förlänga hyreskontrakt, vägrats köp av bostadsrätt eller vägrats byte av bostad. När det gäller kategorin Affärer och varuhus är det ofta fråga om att målsäganden blivit avvisad från affären, nekad inträde till den eller vägrad köp av varor eller tjänst. Inom kategorin Kommunikationsföretag utgörs ofta den diskrimi- nerande handlingen enligt anmälningarna och övrigt tillgängligt mate- rial av vägrad resa med taxi eller annat färdmedel. Handläggningen av mål om olaga diskriminering 93 När det slutligen gäller kategorin Vaktbolag utgörs den diskrimi- nerande handlingen enligt anmälningarna och övrigt tillgängligt mate- rial av behandlingen i samband med ett frihetsberövande, kränkande bemötande eller särbehandling eller avvisning från eller nekat tillträde till en plats. Ytterligare om skälen till den anmälda diskrimineringen i restaurangbranschen Uppgivet skäl till diskrimineringen enligt målsäganden När det gäller restaurangfallen är det i av fallen målsägandens uppfattning att anledningen till den diskriminerande handlingen är hans (eller hennes) utländska eller etniska ursprung eller hudfärg. I av fallen uppges sexuell läggning vara an- ledningen och i inget fall religiös tillhörighet. I en femtedel (146) av de totalt 644 restaurangfallen framgår inte av anmälningarna om målsäganden fått något skäl till den diskriminerande handlingen. I övrigt fördelar sig de skäl som målsäganden uppgivit sig ha fått på följande sätt. I av fallen (183 fall) uppger målsägandena att det skäl han (eller hon) fått till diskrimineringen är att de inte är medlemmar, inte är (igenkända) stamgäster, inte fått inbjudan, inte beställt bord el- ler att det är fullt. Att det är fullt uppges enligt anmälningar och övrigt tillgängligt material ofta tillsammans med de övriga nämnda skälen, kanske för att understryka att det inte är någon idé för målsäganden att argumentera mot företrädaren för restaurangen (eller det nöjesetablis- semang som det är fråga om). I av fallen (114 fall) uppger målsäganden att det påståtts att han (eller hon) varit berusad eller påverkad av alkohol eller andra droger, haft en otrevlig attityd, varit bråkig eller uppträtt på ett störande sätt. Ett otrevligt, bråkigt eller störande uppträdande anges ofta först sedan målsäganden kommit i diskussion med till exempel en restau- rangvakt om ett annat uppgivet skäl, till exempel berusning. I 76 av dessa fall () uppger målsäganden att han (eller hon) ne- kats inträde eller avvisats med hänvisning till att han (eller hon) skulle vara berusad eller påverkad av alkohol eller av något annat berus- ningsmedel. I flera av fallen () har dock polis som tagit upp an- mälan (i nära anslutning till händelsen) angett att målsäganden inte på något sätt verkat påverkad av alkohol eller andra berusningsmedel. I av fallen (72 fall) har enligt målsäganden skälet varit olämplig klädsel eller stil eller att han (eller hon) tillhört fel ålderskate- 94 Handläggningen av mål om olaga diskriminering gori (för ung avses som regel, i något fall har dock målsäganden ansetts för gammal). I av fallen (69 fall) har etablissemanget i fråga enligt målsäganden hänvisat till målsägandens utländska eller etniska ur- sprung eller hudfärg. I dessa fall har hänvisningen enligt anmälningar- na och övrigt tillgängligt material ofta gjorts i ilska eller irritation eller som svar på tal efter att målsäganden själv frågat om (eller påstått att) det är det etniska ursprunget eller hudfärgen som är anledning till att han (eller hon) blir särbehandlad. I av fallen (60 fall) har enligt målsägandena åberopats att de är portade på grund av att de själva eller deras vänner eller perso- ner med samma utländska eller etniska ursprung har uppträtt olämpligt på ifrågavarande nöjesetablissemang eller någon annanstans. I fem av fallen har det hänvisats till målsägandens egen eller hans vän- ners kriminalitet och i något fall till att han (eller hon) själv skulle ha sålt narkotika på restaurangen i fråga.