sou · GPB310d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Sammanfattningsvis kan man säga att samhällsutvecklingen och rättstillämpningen i de flesta av de övriga konventionsstaterna ännu inte har kommit dithän att registrerade partner inbegrips i begreppet makar. I sammanhanget bör dock också beaktas att en tanke bakom stadgande i artikel 6.1 kan ha varit att det inte skulle vara tillåtet för två personer att adoptera gemensamt om de inte lever i ett varaktigt parförhållande som är reglerat i lag, med alla de rättigheter och skyldigheter ett sådant förhållande medför. I har ett registrerat partnerskap samma rättsverkningar som ett äktenskap, med undantag av bl.a. vissa regler som rör föräldraskap. Svensk rätt kan därför sägas i princip likställa registrerade partner med makar. Det är därför inte uteslutet att man från svenskt håll med framgång skulle kunna hävda att registrerade partner inbegrips i begreppet makar. Den terminologi som används europeiska konvention om adoption av barn för att beskriva begreppet makar är inte den- samma som i . I och för sig saknas det anledning att anta att någon skillnad av innebörden avsetts. Däremot kan man konstatera att den franska versionen av europeiska konvention inte på samma sätt som i Haagkonven- tionen utesluter att man i sammanhanget likställer registrerade partner med makar. Med hänvisning till att en definition av begreppet makar saknas i konventionen och dess förarbeten samt registrerade partners ställ- ning i den svenska rättsordningen menar kommittén att det inte är uteslutet att man från svensk sida kan hävda att registrerade partner i detta sammanhang är att likställa med makar. I sådant fall lägger inte artikel 6.1 och – i fråga om styvbarnsadoption – artikel 10.2 hinder i vägen för att lagstifta om en möjlighet för registrerade partner att adoptera barn. Den omständigheten att syftet med konventionen är att de olika staternas adoptionslagstiftning skall harmoniseras innebär dock att man vid en tolkning av begreppet makar måste beakta även de andra konventionsstaternas inställning. Majoriteten av dessa stater har inget rättsligt institut som medför äktenskapsliknande bind- ningar mellan par av samma kön och deras rättsordningar erkänner inte heller registrerade partnerskap som ingåtts i ett annat land. Detta talar för att registrerade partner inte kan likställas med makar. Rätten att gå utöver konventionens minimistandard Även om man anser att registrerade partner inte omfattas av begreppet makar behöver det inte innebära att en bestämmelse som ger registrerade partner möjlighet att adoptera barn gemensamt strider mot konventionen. Konventionens artikel 16 ger nämligen varje konventionsstat rätt att införa regler som är mer förmånliga för adoptivbarnet. Alla adoptanter i prövas med utgångspunkt i att adoptio- nen skall vara förenlig med barnets bästa. Om ett par som ingått registrerat partnerskap befinns vara lämpliga som adoptivföräldrar, eller om det skulle vara till barnets bästa att bli styvbarnsadopterad inom ramen för ett registrerat partnerskap, är det inte uteslutet att detta skulle kunna vara ett sådant förhållande som – med utgångs- punkt i barnets bästa – ger en konventionsstat rätt att gå utöver den minimistandard som konventionen anger. Att artikel 16 skulle ta sikte på en utvidgning av kretsen adop- tanter enligt artikel 6.1, särskilt som där uttryckligen stadgas att barn enligt lag får adopteras endast (vår kursivering) av makar eller av en person, synes dock vara att föra resonemanget för långt. Kommittén ställer sig därför tveksam till en sådan lösning. Om man anser att konventionens artikel 6.1, och därmed också artikel 10.2, inte medger att man likställer registrerade partner med makar och att artikel 16 inte är tillämplig i dessa fall finns det en formell möjlighet att frånträda konventionen genom uppsägning. En uppsägning av konventionen träder i kraft efter den dag då generalsekreteraren mottagit tillkännagivandet av upp- sägningen (artikel 27.2–3). Det är också formellt möjligt att från- träda konventionen och återinträda med reservation mot artikel 6.1. En annan fråga är om något av dessa förfaranden är lämpliga. Det som talar mot att konventionen sägs upp är att det folk- rättsliga skyddet på området försvagas. Att säga upp en konvention för att kunna införa bestämmelser som annars skulle stå i strid med konventionen är något som sällan kan förordas, bl.a. därför att sådana förfaranden generellt riskerar att underminera det folkrätts- liga systemet och det internationella samarbetet. Det som talar för att konventionen skulle kunna sägas upp är att den är relativt gammal och att många av står utanför den. Som tidigare nämnts är konventionens syfte att skapa enhet- liga regler och enhetlig praxis för adoption av barn. hade redan innan tillträdet till konventionen en adoptionslagstiftning som i huvudsak stämde överens med konventionens bestämmelser och lagstiftningen kommer också efter den ändring som kommit- tén föreslår att göra det. Hänsynen till barnets bästa skulle därmed inte komma att äventyras. – Vidare var avsikten redan vid konven- tionens tillkomst att en enskild stat inte skulle vara tvungen att följa alla konventionens bestämmelser. Vid undertecknandet eller ratificeringen av konventionen får en stat reservera sig mot högst två av de obligatoriska bestämmelserna (artikel 25). har till exempel utnyttjat denna möjlighet genom att reservera sig mot just artikel 6.1, medan inte gjort någon sådan reservation. Om däremot ratificerat konventionen skulle sannolikt en sådan reservation gjorts. Det är knappast möjligt att slå fast vad som är en riktig tolkning av begreppet makar europeiska konvention om adoption av barn. Kommittén anser dock – med hänsyn till vad som sagts om konventionens syfte och betydelsen av andra konven- tionsstaters inställning – att registrerade partner inte kan anses omfattas av konventionens bestämmelser om makar i artiklarna 6.1 och 10.2. Under sådana förhållanden står kommitténs förslag i strid mot konvention om adoption av barn. I de flesta fall är det inte att rekommendera att en konvention sägs upp med anledning av att en stat önskar införa bestämmelser som står i strid mot denna. I detta fall menar kommittén dock att flera skäl talar för att ändå föreslå en sådan lösning. tillträdde konventionen strax efter dess tillkomst för . En stat kan reservera sig mot tillämpningen av två av de förpliktande artiklarna och det hade varit fullt möjligt för att vid undertecknandet eller tillträdet reservera sig mot de aktuella artiklarna i konventionen. Frågan var dock inte aktuell , varför det nuvarande läget knappast kunde förutses. Det kan inte vara rimligt att en stat skall vara bunden av en bestämmelse i en konvention , utan hänsyn tagen till den utveckling som rättsordningen undergår, särskilt med hänsyn tagen till att bestämmelsen inte är av sådant slag att den under alla förhållanden skall följas av alla konventionsstater. har en adoptionslagstiftning som beaktar barnets bästa och som innebär att adoptioner genomförs på ett etiskt godtagbart sätt. Adoptionsförfarandet står t.ex. under offentlig tillsyn och adoptanterna genomgår en noggrann prövning innan de medges ta emot ett barn för adoption. Den svenska lagstiftningen får därför sägas uppfylla de internationellt ställda kraven på ett godtagbart adoptionsförfarande. Kommitténs förslag ändrar inte på detta för- hållande. Ytterligare en faktor som talar för möjligheten att säga upp kon- ventionen är att den inte haft den genomslagskraft i som var tanken bakom den. Ett antal europeiska stater har valt att inte tillträda konventionen. Internationellt privat- och processrättsliga konsekvenser Kommittén har gett professorn i uppdrag att belysa de konsekvenser av internationellt privat- och process- rättslig natur som kommitténs förslag kan ge upphov till. Hennes promemoria i denna del har tagits in som bilaga 5 till betänkandet (del A). Behovet av stöd till barnen och deras föräldrar Det har inte framkommit något i den samlade forskningen som tyder på att homosexuella föräldrar eller deras barn är i behov av några särskilda stödinsatser. Däremot har kommittén funnit att de som i sin profession kan möta dessa familjer – t.ex. personal inom förskolan, skolan, och barnavården – i många fall saknar kunskap om såväl homosexuellt föräldraskap som homosex- ualitet generellt sett. Av de studier kommittén låtit genomföra framgår att denna brist på kunskap har medfört att många familjer av det offentliga blivit bemötta på ett förvirrande eller negativt sätt. Detta har i vissa fall lett till att de inte fått den hjälp de har varit i behov av. Kommittén anser därför att det är nödvändigt att det inom de olika offentliga instanserna satsas mer på att ta fram information om homosexualitet och homosexuella familjebild- ningar, som berörda handläggare kan ta del av. Effekter för den nordiska rättslikheten var först i med att införa en möjlighet för homo- sexuella par att registrera partnerskap . Denna möjlighet finns också i , , och på , . I har ett lagförslag om registrerat partnerskap lagts fram. införde en möjlighet för registrerade partner att adop- tera partnerns barn . införde en sådan möjlighet . I båda fallen är förutsättningen för att adoption skall beviljas att barnet inte tidigare är internationellt adopterat. Lagänd- ringarna i de båda länderna föregicks inte av någon utredning eller andra närmare förarbeten utan antogs, efter motionsförslag, i sam- band med att bestämmelserna rörande anknytningskraven för att partnerskap skulle få ingås ändrades. I och finns det ännu ingen möjlighet för homosexuella par att adoptera, vare sig gemensamt eller i form av styvbarnsadoption. I , och får endast kvinnor som är gifta eller lever i ett heterosexuellt samboförhållande tillgång till assiste- rad befruktning vid sjukhus. har ingen inseminationslag- stiftning, varför det är sjukhusen eller klinikerna själva som avgör vem som skall få tillgång till assisterad befruktning. 14 Kostnads- och konsekvensanalys Enligt 25 § socialtjänstlagen får en underårig inte utan socialnämn- dens med givande att tas emot för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör hans föräldrar eller någon annan som har vårdnaden om honom. Är det frågan om att ta emot ett barn med hemvist utomlands i syfte att adoptera det, skall medgi- vandet inhämtas innan barnet lämnar det land där det har sin hem- vist. När kommitténs förslag, om möjligheten för registrerade partner att adoptera barn gemensamt, träder i kraft är det möjligt att antalet adoptionsärenden hos socialnämnderna ökar något. bör dock denna ökning av antalet ärenden inte påverka socialnämndernas arbete i någon nämnvärd mån, utan det kan rymmas inom ramen för den nuvarande verksamheten. lämnar samhället bidrag med för varje adoption. I den mån antalet adoptioner, till följd av kommit- téns förslag, ökar kommer samhällets kostnader att öka i motsva- rande mån. Inför en styvbarnsadoption skall domstolen inhämta yttrande från socialnämnden, om barnet är . Även om ett barn lever i en styvfamilj är som regel de båda bio- logiska föräldrarna aktiva både som föräldrar och vårdnadshavare. Antalet styvbarnsadoptioner i heterosexuella parförhållanden upp- går endast till omkring ett hundratal . Möjligheten för registrerade partner att styvbarnsadoptera partnerns barn kommer inte att medföra att antalet sådana yttranden, som socialnämnden skall avge, blir så stort att det inte ryms inom ramen för den nuva- rande verksamheten. Möjligheten för lesbiska par att få tillgång till assisterad befrukt- ning vid allmänt sjukhus kommer sannolikt att innebära att fler par efterfrågar givarinsemination. Huruvida detta kommer att medföra ökade kostnader för samhället kan inte bedömas. Dels går det inte att närmare uppskatta hur många lesbiska par som kommer att vända sig till sjukvården för att få tillgång till insemination. Kom- mitténs undersökningar visar att många par – även om en möjlighet till assisterad befruktning vid sjukhus införs – kommer att välja att skaffa barn genom privat insemination. Dels går det inte att bedöma hur sjukvården kommer att fördela sina resurser. Enligt uppgift från var köerna för att få tillgång till givarinsemination årslånga. I den departementsprome- moria som gav ut (Behandling av ofrivillig barnlöshet, Ds 2000:51) föreslås att givarinsemination, efter tillstånd från , skall få utfö- ras även av andra än offentligt finansierade sjukhus. Möjligen kommer en sådan ordning att innebär att köerna kommer att kor- tas. Kommitténs förslag i denna del kommer inte att medföra ökade kostnader eller andra konsekvenser som behöver övervägas särskilt. 14.5Registrering av familjerättsliga förhållanden Att ett barn, enligt kommitténs förslag, kan ha två föräldrar av samma kön kan komma att innebära vissa svårigheter när det gäller olika former av registrering, om registren är uppbyggda enligt ett system som medger att ett barn endast har föräldrar av olika kön. första hand gäller detta folkbokföringen, men det kan även finnas andra register som detta får konsekvenser för. Målet för folkbokföringen är att för olika samhällsfunktioner till- handahålla fullständig och korrekt basinformation. Något som är viktigt i detta sammanhang är framställning av personbevis och andra registerutdrag. Några av de uppgifter som förs i folkbokföringssystemet är upp- gifter om en persons familjerättsliga samband, t.ex. uppgifter om make, barn, föräldrar och vårdnadshavare eller annan person som den registrerade har samband med inom folkbokföringen samt om sådana samband är grundade på adoption. Vem som är ett barns föräldrar finns antecknat i anslutning till uppgifterna om varje barn. De koder som används är bm (biologisk mor), bf (biologisk far), am (adoptivmor) och af (adop- tivfar), jämte personnummer. När det gäller barn som kommit till genom givarinsemination anges den make eller sambo som lämnat sitt samtycke till inseminationen som bf (biologisk far).1 Det finns i dagens system ingen möjlighet att registrera två för- äldrar av samma kön till ett barn och kostnaderna för att anpassa systemet till kommitténs förslag skulle bli betydande. Men folk- bokföringssystemet är under omarbetning och ett helt nytt system skall tas i bruk . Därmed kan hänsyn tas till de änd- ringar som kommittén föreslår redan vid framtagandet av systemet, varför extra kostnader inte kommer att uppstå. Även andra register än folkbokföringssystemet kan vara upp- byggda på sådant sätt att det inte är möjligt att hantera ordningen med två föräldrar av samma kön. Den tid som kommittén har haft till sitt förfogande har dock inte medgett en närmare undersökning av vilka register som kan komma att behöva anpassas till förslagen. 1 Att den sociala fadern på detta sätt anges som biologisk far i folkbokföringen kan starkt ifrågasättas. Att komma med förslag i denna del ligger dock utanför kommitténs uppdrag. De bestämmelser som kommittén har föreslagit syftar till att, i möjligaste mån, ta bort de skillnader som finns mellan heterosexuella par och homosexuella par i fråga om föräldrarättsliga bestämmelser. Dagens reglering utgår från att ett barn har två föräldrar av olika kön. Att föräldrarna är av olika kön gör det möjligt att skilja dem åt lagtekniskt eftersom de benämns olika: mor och far. Kommitténs förslag innebär att ett barn kan ha två rättsliga föräldrar av samma kön. Det problem som då uppkommer är hur man skall kunna särskilja föräldrarna åt. En särskiljning är i de flesta fall inte nödvändig eftersom många bestämmelser hänvisar till föräldrarna. Men i några fall måste man kunna skilja dem åt, t.ex. när det gäller bestämmelser rörande fastställande av föräldraskap och vissa bestämmelser rörande utbetalning av bidrag. En möjlighet skulle kunna vara att kalla den kvinna som inte fött barnet för medmor eller medmamma. Man skulle då få ett enkelt begrepp som skiljer de båda mammorna åt. Men avsikten med bestämmelserna är att det inte skall vara någon rättslig skillnad mellan kvinnorna, utan deras rättsliga ställning gentemot barnet och i övrigt skall vara exakt densamma. Inför man då ett begrepp som exempelvis medmamma antyder man att mammorna inte är helt jämställda i sitt föräldraskap. På det personliga planet skulle det också kunna uppfattas som om den ena av mammorna var mer mamma än den andra. I adoptionshänseende skulle vidare en sådan benämning knappast kunna användas. Vid styvbarnsadoption skulle man i och för sig kunna använda sig av termerna medmamma och medpappa, men inte när det gäller gemensam adoption. I dessa fall adopterar båda föräldrarna barnet och får genom adoptionen samma rättsliga ställning gentemot barnet och i övrigt. Kommittén har stannat för att båda föräldrarna i rättsligt hänseende skall benämnas på samma sätt och ett barn kommer härigenom att kunna ha två mödrar, två fäder eller en mor och en far. För att kunna särskilja de två mammorna åt när det gäller fastställande av moderskap har kommittén valt att benämna den födande kvinnans partner eller sambo som den som tillsammans med modern skall anses vara barnets mor. Kommittén är medveten om att bestämmelserna härigenom i många fall blir svårlästa. Men, med hänsyn till den utformning som bestämmelserna rörande faderskap har och kommitténs strävan att, i möjligaste mån, likställa hetero- och homosexuella par i rättsligt hänseende, ser ändå kommittén denna lösning som mest rimlig. När det gäller bestämmelserna rörande t.ex. utbetalning av bidrag föreslår kommittén att man skall särskilja samkönade föräldrar åt på så sätt att bidraget skall utbetalas till den äldsta av dem, om ingen anmälan görs om att den andra föräldern skall erhålla bidraget. Detta förslag motiveras enbart av praktiska skäl. 15.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap 3 kap. Rättsverkningar av registrerat partnerskap Ett registrerat partnerskap har samma rättsverkningar som ett äktenskap med de undantag som anges i 3–4 §§. Bestämmelsen har ändrats så till vida att bestämmelser rörande gemensamt föräldraskap (nuvarande 2 §) inte längre skall vara undantagna från tillämpning när det gäller registrerade partner. Det innebär att reglerna rörande adoption i 4 kap. föräldra- balken, möjligheten att gemensamt utses som särskilt förordnade vårdnadshavare i 6 kap. 10 a § och lagen (1984:1140) om insemination skall tillämpas även beträffande registrerade partner. För det fall det blir tillåtet att utföra befruktning utanför kroppen med en kvinnas egna ägg och donerad sperma, bör även lagen (1988:711) om befruktning utanför kroppen bli tillämplig för registrerade partner. 2 § Upphävd. 15.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor Första stycket p. 15 och 22 15. 22. lagen (1984:1140) om insemination1 Punkten 15 har ändrats så att i sin helhet är tillämplig på homosexuella sambor. Punkten 22 är ny. Bestämmelserna i inseminationslagen skall tillämpas även beträffande homosexuella sambor. 15.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1140) om insemination Insemination får utföras endast om kvinnan är gift eller sambo. För inseminationen krävs skriftligt samtycke av maken eller sambon. Bestämmelsen har redigerats språkligt, så till vida att begreppet sambo har införts, i stället för bor tillsammans under äkten- skapsliknande förhållanden. Genom ändringarna i lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap och i lagen (1987:813) om homosexuella sambor omfattar inseminationslagen numera även registrerade partner och homosexuella sambor. 1 Om befruktning utanför kroppen tillåts med en kvinnas ägg och donerad sperma, bör även lagen (1988:711) om befrukting utanför kroppen föras in i förteckningen. Om det i ett mål om faderskap eller moderskap till barn är nödvändigt att få ta del av de uppgifter som finns om en insemination, är den som är ansvarig för inseminationen eller annan som har tillgång till uppgifterna skyldig att på begäran av domstolen lämna ut dessa uppgifter. Bestämmelsen har anpassats för att omfatta även mål om moderskap. 15.4Förslaget till lag om ändring i (1949:381) 1 kap. Om faderskap till barn I andra fall än de som avses i 1 §, 1 a kap. 1 § eller har rätten meddelat förklaring enligt 2 § första stycket eller 1 a kap. 2 § första stycket, fastställs faderskapet genom bekräftelse eller dom. Ändringen är en anpassning till de nya bestämmelserna om moderskap i 1 a kap. FB. Om modern är registrerad partner skall även partnern, jämte modern, automatiskt anses som barnets mor. I sådant fall skall inte något faderskap för barnet fastställas. Däremot kan det bli aktuellt att fastställa faderskap om denna moderskapspresumtion hävts enligt 1 a kap. 2 § första stycket FB eller om modern inte är registrerad partner. 1 a kap. Om moderskap till barn Är vid ett barns födelse modern registrerad partner, skall även hennes partner anses som barnets mor, om inte annat följer av 2 §. Detsamma gäller, om modern är änka och barnet föds inom sådan tid efter partnerns död att det kan vara avlat . Bestämmelsen är ny. Bestämmelsen motsvarar 1 kap. 1 § FB. Om modern är registrerad partner får man förutsätta att paret valt att skaffa barnet gemensamt. Moderns partner skall därför, liksom en make i ett heterosexuellt förhållande, automatiskt anses vara förälder till barnet. För de fall där det ifrågasätts att paret skaffat barnet gemensamt skall det dock finnas en möjlighet att häva moderskaps- presumtionen (se 2 §). Rätten skall förklara att den kvinna som enligt 1 § tillsammans med modern skall anses som barnets mor inte är det, om 1.det är utrett att modern har haft samlag med en man då barnet kan vara avlat och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet avlats av denne, eller 2.det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats genom insemination och partnern inte samtyckt till denna. Vad som stadgas i 1 § om partnerns moderskap skall inte längre gälla, om 1.partnern skriftligen godkänner en mans bekräftelse av faderskapet till barnet, 2.i fråga om mannens bekräftelse bestämmelserna i 1 kap. 4 § iakttagits, 3.modern skriftligen godkänt mannens bekräftelse, och 4.barnet inte avlats genom en insemination som partnern samtyckt till. Bestämmelsen är ny. Bestämmelsen är en motsvarighet till 1 kap. 2 och 6 §§ FB, men har anpassats till de förhållanden som gäller för registrerade partner. Andra stycket har vidare redigerats språkligt i förhållande till 1 kap. 2 § FB. På sätt som motsvarar vad som gäller för heterosexuella par då det visas att modern haft samlag med en annan man än sin make, skall en kvinna som är registrerad partner kunna få moderskapet hävt om det visas att modern haft samlag med en man. En gift man kan få faderskapspresumtionen hävd om det på grund av barnets arvsanlag eller annan omständighet kan hållas för visst att mannen inte är barnets far. I ett lesbiskt förhållande kan moderns partner aldrig vara biologisk mor till barnet. Däremot skall moderskapet kunna hävas om barnet avlats genom en insemination som partnern inte samtyckt till. På samma sätt som gäller för heterosexuella par skall moder- skapet upphöra att gälla om partnern godkänner en mans faderskapsbekräftelse. En förutsättning för att moderskapet skall upphöra att gälla i dessa fall är dock att partnern inte samtyckt till inseminationen eller att det inte är sannolikt att barnet avlats genom en insemination som partnern samtyckt till. I andra fall än de som avses i 1 kap. 1 § eller i 1 § detta kapitel fastställs moderskap för moderns sambo genom bekräftelse eller dom, om barnet avlats genom insemination. Bestämmelsen är ny. Bestämmelsen motsvarar 1 kap. 3 och 6 §§ FB, men har anpassats till de förhållanden som gäller för homosexuella sambor. En skillnad består i att, medan grunden för fastställande av faderskap enligt 1 kap. 3 § FB är ett biologiskt faderskap, grunden för fastställandet av moderskapet i dessa fall är att barnet avlats genom en insemination som moderns sambo samtyckt till.