sou · GPB3100 · 2002-01-01 00:00:00 — En part skall få ha direktåtkomst till uppgifter i egna mål och ären- den vid domstolar och nämnder, om regeringen meddelar föreskrifter om det. Vi föreslår att parter inledningsvis ges rätt att genom direktåt- komst ta del av uppgifter om domstolarnas och nämndernas handlägg- ning och planering av parternas egna mål och ärenden. Direktåtkomsten kan möjligen utökas efter hand. Sökning efter uppgifter och handlingar I princip anser vi att sökning i en databas bör vara så fri som möjligt för att ett effektivt utnyttjande av nya system skall kunna åstadkommas. I vissa avseenden är det dock av integritetsskäl viktigt att det finns be- gränsningar. Vid sökning efter identitetsuppgifter, t.ex. för att få fram ett namn eller en adress, skall enligt våra förslag känsliga personupp- gifter inte få användas som sökbegrepp. Det bör däremot vara tillåtet att använda sådana uppgifter vid sökning på saken, dvs. beskrivningen av ett mål eller ärende, för att få information om intressanta avgöran- den. Vid sökning efter elektroniska handlingar får som sökbegrepp an- vändas endast uppgifter om datum när en handling kom in eller upprät- tades, diarienummer eller annan beteckning på en handling samt från vem handlingen har kommit in eller till vem den har expedierats. Man skall alltså inte genom fri sökning kunna identifiera en speciell hand- ling. Däremot bör det vara tillåtet att använda de verktyg som finns i datorsystem för att söka i en viss handling när den är identifierad. An- ledningen till att vi föreslår omfattande begränsningar vid sökning efter handlingar, är att det i mål- och ärendehanteringssystem kan samlas stora mängder känsliga uppgifter i elektroniska handlingar. Dessa mås- te därför omgärdas av särskilda begränsningar för att oönskade och integritetskänsliga sammanställningar skall kunna undvikas. Regeringen skall kunna föreskriva att andra sökbegrepp får använ- das efter att uppgifter eller handlingar har överlämnats till en arkiv- myndighet. Vi föreslår att det efter att ett mål eller ärende har avslutats skall vara möjligt att vid en arkivmyndighet söka efter uppgifter och handlingar utan begränsningar i fråga om sökbegrepp. På detta sätt underlättas framtida forskning utan att det innebär några stör- re integritetsrisker. Av integritetsskäl bör uppgifter och handlingar som huvudregel inte få bevaras utan tidsgräns. Vi anser att uppgifter och handlingar i ett mål eller ärende skall, beroende på mål- eller ärendetyp, gallras antingen två eller efter utgången av det kalenderår då målet eller ärendet avslutades. Uppgifter som behövs för återsökning av vägledande avgöranden och innehållet i avidentifierade domar och beslut får gallras , dock senast efter utgången av det kalenderår då målet eller ärendet avslutades. Det innebär att domstolar och nämnder får långtgående rättsliga möjligheter att upprätta egna rättsfallsdataba- ser. Genom direktåtkomst kan sådana databaser också göras tillgängli- ga för andra domstolar eller nämnder. Exempelvis kan tingsrätter ha direktåtkomst till hovrätternas rättsfallsdatabaser. Regeringen eller får föreskriva att uppgifter eller hand- lingar skall gallras eller bevaras. Det kommer alltså att finnas möjligheter till särreglering för det fall vissa uppgifter eller handlingar behöver bevaras . Användningen av elektronisk mål- och ärendehantering kommer att underlätta arbetet för domstolar och nämnder. finns det risk för att förfrågningar från myndigheter och enskilda att i elektronisk form få ta del av handlingar kan leda till att domstolar och nämnder får lägga tid på att göra olika sammanställningar av uppgifter. Vi anser därför att en domstol eller nämnd skall få ta ut avgifter för att lämna ut uppgifter eller handlingar ur en databas. Rätten för domstolarna och nämnderna att ta ut avgifter skall självfallet inte få innebära någon inskränkning i rätten för enskilda att enligt tryckfrihetsförordningen ta del av och mot fastställd avgift få kopia eller utskrift av en allmän handling. Avgifter skall inte heller tas ut vid utlämnade av uppgifter till en annan myndighet när utlämnandet följer av en skyldighet i lag eller förordning. Fysiska personer bör av integritetsskäl ha vissa grundläggande rättighe- ter som rör behandlingen av uppgifter om dem. Förutom de rättigheter som följer av personuppgiftslagen, dvs. om information, rättelse och skadestånd, anser vi att vissa beslut av domstolar och nämnder avseen- de deras behandling av personuppgifter bör kunna överklagas. Dessa rättigheter gäller inte för juridiska personer. Enligt personuppgiftslagen har en fysisk person rätt att utan särskild begäran få information från en personuppgiftsansvarig när uppgifter har samlats in från honom eller henne själv. En fysisk person har också rätt att efter särskild ansökan få fullständig information om vilken be- handling som vidtas beträffande honom eller henne. Dessa bestämmel- ser skall i huvudsak tillämpas även vid behandling av personuppgifter vid domstolar och nämnder. Enda undantaget görs för elektroniska handlingar i ett mål eller ärende som behandlas i en databas och som den enskilde har tagit del av. Sådana handlingar behöver inte skickas till den enskilde, utan det är tillräckligt om han eller hon får besked om att handlingarna behandlas i databasen. Om den enskilde begär det skall dock informationen omfatta även sådana handlingar. Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse och om skadestånd skall tillämpas vid behandling av personuppgifter vid domstolar och nämnder. Enskilda som anser att uppgifter om dem behandlas felaktigt av en domstol eller en nämnd, skall alltså kunna vända sig till domsto- len eller nämnden och kräva att felen åtgärdas samt begära skadestånd om de anser sig ha lidit skada av den felaktiga hanteringen. Även juri- diska personer kan naturligtvis vara berättigade till skadestånd enligt vanliga skadeståndsrättsliga principer, dock inte med stöd av bestäm- melserna i personuppgiftslagen. Domstolarnas och nämndernas beslut om rättelse och om informa- tion som skall lämnas efter begäran av en registrerad skall, med vissa undantag, kunna överklagas. Beslut av tingsrätter, hovrätter och läns- rätter skall överklagas till kammarrätt medan beslut av kammarrätter skall överklagas hos Regeringsrätten. Beslut av och Regeringsrätten skall inte få överklagas. Beslut av hyres- och arrende- nämnder skall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol och pröv- ningstillstånd skall krävas vid överklagande till kammarrätt. Inom svenskt rättsväsende gäller som huvudregel att vad som förekommer i domstol är offentligt. Det innebär att många uppgif- ter, som ofta kan vara mycket känsliga för enskilda, inte är föremål för någon form av sekretess vid domstolarna. Detta förhållande kan inne- bära problem från integritetssynpunkt när allt fler uppgifter samlas i stora datorsystem med omfattande sökmöjligheter. Vår målsättning har varit att konstruera en lagstiftning som innebär stora möjligheter för domstolar och nämnder att effektivt utnyttja da- torstöd i sina verksamheter, som enskildas integritet skyddas i tillräcklig grad utan att förändringar görs i sekretesslagen. Denna målsättning har varit viktig för oss vid bedömningen av flera frågor, som t.ex. hur elektroniska handlingar skall få behandlas, i vilken om- fattning direktåtkomst skall tillåtas och på vilka sätt möjligheterna att göra sammanställningar av information skall beskäras genom sökbe- gränsningar. Vi har också föreslagit flera integritetsskyddande in- skränkningar i dessa avseenden. Vi anser att våra författningsförslag lämnar ett stort utrymme för effektivitetshöjande åtgärder vad gäller informationshantering vid domstolarna och nämnderna, som enskildas integritets- intressen tillvaratas i tillräcklig grad. Enligt vår bedömning saknas det därför anledning att förändra de sekretessregler som gäller för domstolarna och nämnderna. De lagar och förordningar som vi föreslår bör kunna träda i kraft . skall de förordningar som reglerar be- handling av personuppgifter vid domstolarna och nämnderna upphöra att gälla. Bestämmelserna i de nya lagarna om grundläggande krav på behandling av personuppgifter samt behandling av känsliga personupp- gifter skall inte börja tillämpas förrän i fråga om viss pågående behandling av personuppgifter. De nya lagarnas bestämmelser om skadestånd skall tillämpas endast om den omständig- het som skadeståndsyrkandet hänför sig till har inträffat efter det att de nya lagarna har trätt i kraft. Våra förslag föranleder inga direkta kostnader i samband med den på- gående utbyggnaden av domstolarnas datorsystem. Domstolsväsendet tvingas inte heller till några kostnadskrävande åtgärder till följd av förslagen. Enligt vår bedömning är de förslag som lämnas i betänkan- det i stället på kostnadsbesparande för verksamheten vid allmänna domstolar, allmänna förvaltningsdomstolar samt hyres- och arrendenämnder, eftersom förslagen ger möjligheter till ökad effek- tivitet vid informationshanteringen. 1Förslag till lag om behandling av uppgifter vid allmänna domstolar Härigenom föreskrivs följande. 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter i de all- männa domstolarnas rättsskipande eller rättsvårdande verksamhet, om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om personuppgifter ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av uppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kri- terier. Bestämmelserna i 2, 5, 6 och 8 §§ samt 2 kap. gäller även vid behand- ling av uppgifter om juridiska personer och avlidna. I 2 kap. finns särskilda bestämmelser om behandling av uppgifter i en gemensam databas för de allmänna domstolarna. 2 § En person har inte rätt att motsätta sig behandling som är tillåten enligt denna lag. 3 § Om inte annat anges i 4 § eller 3 kap. gäller denna lag i stället för personuppgiftslagen (1998:204). 4 § När personuppgifter behandlas enligt denna lag eller enligt andra föreskrifter i det ämne som regleras i lagen gäller personuppgiftslagens (1998:204) bestämmelser om 1.definitioner i 3 §, 2.förhållandet till offentlighetsprincipen m.m. i 8 §, 3.grundläggande krav på behandling i 9 § med undantag för vad som sägs i första stycket i och tredje stycket, 4.säkerheten vid behandling i 30 32 §§, 5.överföring av personuppgifter till tredje land i 33–35 §§, 6.personuppgiftsombud, m.m. i 36 § andra stycket och 38 41 §§, 7.upplysningar till allmänheten om vissa behandlingar i 42 §, 8.tillsynsmyndighetens befogenheter i 43 och 47 §§, och 9.straff i 49 §. När personuppgifter behandlas på annat sätt än i databasen för allmän domstol enligt 2 kap. gäller även 22 § personuppgiftslagen. 5 § Uppgifter får behandlas i den rättsskipande eller rättsvårdande verksamheten om det behövs för 1.handläggning av mål och ärenden, 2.fullgörande av underrättelseskyldighet som följer av lag eller annan författning, 3.återsökning av vägledande avgöranden, eller 4.planering, uppföljning och utvärdering av verksamheten. 6 § En domstol är personuppgiftsansvarig för den behandling av person- uppgifter som domstolen utför eller som det åligger domstolen att utföra. Motsvarande ansvar gäller för behandling av uppgifter om juridiska personer och avlidna. Behandling av känsliga personuppgifter m.m. 7 § Känsliga personuppgifter enligt 13 § personuppgiftslagen (1998:204) får behandlas endast om uppgifterna har lämnats auto- matiserat i ett mål eller ärende eller behövs för de ändamål som anges i 5 § 1–3. När uppgifter behandlas i databasen för allmän domstol gäller i stället bestämmelserna i 2 kap. 3 och 4 §§. 8 § Uppgifter som behandlas automatiserat i ett mål eller ärende skall rensas eller gallras senast efter det att målet eller ärendet har avslutats om inte regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har meddelat föreskrifter om att uppgifter skall gallras eller bevaras. När uppgifter behandlas i databasen för allmän domstol gäller i stället bestämmelserna i 2 kap. 12-14 §§. Databasen för allmän domstol 1 § I den rättsskipande eller rättsvårdande verksamheten får det finnas en samling uppgifter och handlingar som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 1 kap. 5 § angiv- na ändamålen (databas för allmän domstol). 2 § I databasen får uppgifter behandlas om personer som omfattas av verksamhet enligt 1 kap. 5 § 1 och 2. 3 § För de ändamål som anges i 1 kap. 5 § får i databasen behandlas uppgifter om 1.en fysisk persons identitet, nationalitet och språk samt bosättning, telefonnummer och andra liknande uppgifter som behövs för kommunikation med personen, 2.en juridisk persons identitet, firmatecknare och andra företrädare samt säte, telefonnummer och andra liknande uppgifter som behövs för kommunikation med personen, 3.fysiska och juridiska personers ställning och koppling till andra personer i ett mål eller ärende, 4.målnummer, målkoder, saken (ärendemening) och andra uppgifter som beskriver ett mål eller ärende, 5.händelser och åtgärder i ett mål eller ärende, och 6.domstolens planering för handläggningen av ett mål eller ärende. Känsliga personuppgifter enligt 13 § personuppgiftslagen (1998:204) får behandlas endast i de fall som framgår av första stycket 1 samt vid angivande av saken enligt första stycket 4, om det är nödvändigt för att saken skall kunna återges på ett ändamålsenligt sätt. saken enligt första stycket 4 får inte uppgifter som avses i första stycket 1 och 2 behandlas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter som får behandlas i databasen enligt första stycket. 4 § En handling som har kommit in eller upprättats i ett mål eller ärende får behandlas i databasen. Känsliga personuppgifter enligt 13 § personuppgiftslagen (1998:204) i en upprättad handling får behandlas i databasen endast om uppgifterna behövs för de ändamål som anges i 1 kap. 5 § 1–3. Utlämnande av uppgifter på medium för automatiserad behandling 5 § Uppgifter och handlingar i databasen får lämnas ut till en myndighet på medium för automatiserad behandling om det behövs för de ändamål som anges i 1 kap. 5 § 1 och 2. I andra fall får uppgifter och handlingar lämnas ut på sådant medium endast om regeringen har meddelat före- skrifter om det. För utlämnande av uppgifter genom direktåtkomst gäller bestäm- melserna i 6–8 §§. 6 § En allmän domstol får ha direktåtkomst till uppgifter som avses i 3 § i andra domstolars mål och ärenden. Direktåtkomst till uppgifter som avses i 3 § första stycket 1–3 får dock förekomma endast i pågående mål och ärenden. 7 § får för framställning av statistik ha direktåtkomst till uppgifter som avses i 3 § första stycket 4–6, om enskilda personers identitet inte avslöjas. 8 § En part får ha direktåtkomst till uppgifter som avses i 3 § i egna mål och ärenden, om regeringen har meddelat föreskrifter om det. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter som får omfattas av direktåt- komst enligt första stycket. 9 § Vid sökning efter uppgifter som avses i 3 § första stycket 1 får uppgifter om nationalitet eller språk inte användas som sökbegrepp. Uppgifter som avses i 3 § första stycket 1 och 2 får inte användas som sökbegrepp tillsammans med uppgifter som avses i 3 § första stycket 4. En part som har direktåtkomst får vid sökning efter ett mål eller ärende använda endast mål- eller ärendenummer som sökbegrepp. 10 § Vid sökning efter handlingar som avses i 4 § första stycket får endast uppgifter som avses i 15 kap. 2 § första stycket 1–3 sekretess- lagen (1980:100) användas som sökbegrepp. 11 § Vad som anges i 9 och 10 §§ hindrar inte att regeringen meddelar föreskrifter om att andra sökbegrepp skall vara tillåtna efter att upp- gifterna eller handlingarna har överlämnats till en arkivmyndighet. 12 § Uppgifter och handlingar i ett tvistemål eller ett ärende skall gallras senast efter utgången av det kalenderår då målet eller ärendet avslutades. Uppgifter och handlingar i ett brottmål skall gallras senast efter utgången av det kalenderår då målet avslutades. 13 § Utan hinder av vad som anges i 12 § får uppgifter som avses i 3 § första stycket 4 gallras , dock senast efter utgången av det kalenderår då målet eller ärendet avslutades. Detsamma gäller innehållet i en dom eller ett beslut som är allmän och offentlig handling, om de uppgifter som behandlas kan hänföras till enskilda endast med hjälp av ett mål- eller ärendenummer. 14 § Vad som anges i 12 och 13 §§ hindrar inte att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om att uppgifter eller handlingar skall gallras eller bevaras. 15 § En domstol får ta ut avgifter för att lämna ut uppgifter och handlingar ur databasen enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen. Rätten att ta ut avgifter får inte innebära inskränkning i rätten att ta del av och mot fastställd avgift få kopia eller utskrift av en allmän handling enligt tryckfrihetsförordningen. 3 kap. Enskildas rättigheter Information till den registrerade 1 § Vid tillämpningen av denna lag gäller bestämmelserna om in- formation till den registrerade i 23 och 25–27 §§ personuppgiftslagen (1998:204), med den begränsning som anges i 2 §. 2 § Information som skall lämnas enligt 26 § personuppgiftslagen (1998:204) behöver inte omfatta uppgift i en handling som avses i 2 kap. 4 §, om den enskilde har tagit del av handlingens innehåll. Om den enskilde begär det skall dock informationen omfatta även uppgift i en sådan handling. Om informationen inte innehåller en handling som avses i första stycket, skall det av informationen framgå att handlingen behandlas i databasen. 3 § Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna lag eller anslutande författningar. 4 § En hovrätts eller tingsrätts beslut om rättelse och om information som skall lämnas enligt 26 § personuppgiftslagen (1998:204) får över- klagas hos kammarrätt. Beslut av får inte överklagas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelser i lagen om grundläggande krav på behandling av per- sonuppgifter samt behandling av känsliga personuppgifter skall inte börja tillämpas förrän i fråga om sådan behandling av personuppgifter som påbörjats före eller behandling som utförs för ett visst ändamål om behandling för ändamålet påbörjats före . 3.Bestämmelsen om skadestånd skall tillämpas endast om den omstän- dighet som yrkandet hänför sig till har inträffat efter det att lagen har trätt i kraft beträffande den aktuella behandlingen. I annat fall tillämpas äldre bestämmelser. 2Förslag till lag om behandling av uppgifter vid allmänna förvaltningsdomstolar Härigenom föreskrivs följande. 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter i de all- männa förvaltningsdomstolarnas rättsskipande eller rättsvårdande verksamhet, om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om personuppgifter ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av uppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Bestämmelserna i 2, 5, 6 och 8 §§ samt 2 kap. gäller även vid be- handling av uppgifter om juridiska personer och avlidna. I 2 kap. finns särskilda bestämmelser om behandling av uppgifter i en gemensam databas för de allmänna förvaltningsdomstolarna. 2 § En person har inte rätt att motsätta sig behandling som är tillåten enligt denna lag. 3 § Om inte annat anges i 4 § eller 3 kap. gäller denna lag i stället för personuppgiftslagen (1998:204). 4 § När personuppgifter behandlas enligt denna lag eller enligt andra föreskrifter i det ämne som regleras i lagen gäller personuppgiftslagens (1998:204) bestämmelser om 1.definitioner i 3 §, 2.förhållandet till offentlighetsprincipen m.m. i 8 §, 3.grundläggande krav på behandling i 9 § med undantag för vad som sägs i första stycket i och tredje stycket, 4.säkerheten vid behandling i 30 32 §§, 5.överföring av personuppgifter till tredje land i 33–35 §§, 6.personuppgiftsombud, m.m. i 36 § andra stycket och 38 41 §§, 7.upplysningar till allmänheten om vissa behandlingar i 42 §, 8.tillsynsmyndighetens befogenheter i 43 och 47 §§, och 9. straff i 49 §. När personuppgifter behandlas på annat sätt än i databasen för allmän förvaltningsdomstol enligt 2 kap. gäller även 22 § personuppgiftslagen. 5 § Uppgifter får behandlas i den rättsskipande eller rättsvårdande verksamheten om det behövs för 1.handläggning av mål, 2.fullgörande av underrättelseskyldighet som följer av lag eller annan författning, 3.återsökning av vägledande avgöranden, eller 4.planering, uppföljning och utvärdering av verksamheten. 6 § En domstol är personuppgiftsansvarig för den behandling av person- uppgifter som domstolen utför eller som det åligger domstolen att utföra. Motsvarande ansvar gäller för behandling av uppgifter om juridiska personer och avlidna. Behandling av känsliga personuppgifter m.m. 7 § Känsliga personuppgifter enligt 13 § personuppgiftslagen (1998:204) får behandlas endast om uppgifterna har lämnats auto- matiserat i ett mål eller behövs för de ändamål som anges i 5 § 1–3. När uppgifter behandlas i databasen för allmän förvaltningsdomstol gäller i stället bestämmelserna i 2 kap. 3 och 4 §§. 8 § Uppgifter som behandlas automatiserat i ett mål skall rensas eller gallras senast efter det att målet har avslutats om inte regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har meddelat föreskrifter om att uppgifter skall gallras eller bevaras. När uppgifter behandlas i databasen för allmän förvaltningsdomstol gäller i stället bestämmelserna i 2 kap. 12–14 §§. Databasen för allmän förvaltningsdomstol 1 § I den rättsskipande eller rättsvårdande verksamheten får det finnas en samling uppgifter och handlingar som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 1 kap. 5 § angiv- na ändamålen (databas för allmän förvaltningsdomstol). 2 § I databasen får uppgifter behandlas om personer som omfattas av verksamhet enligt 1 kap. 5 § 1 och 2. 3 § För de ändamål som anges i 1 kap. 5 § får i databasen behandlas uppgifter om 1.en fysisk persons identitet, nationalitet, språk, utfärdandeland för körkort samt bosättning, telefonnummer och andra liknande uppgifter som behövs för kommunikation med personen, 2.en juridisk persons identitet, firmatecknare och andra företrädare samt säte, telefonnummer och andra liknande uppgifter som behövs för kommunikation med personen, 3.fysiska och juridiska personers ställning och koppling till andra personer i ett mål, 4.målnummer, målkoder, saken (ärendemening) och andra uppgifter som beskriver ett mål, 5.händelser och åtgärder i ett mål, och 6.domstolens planering för handläggningen av ett mål. Känsliga personuppgifter enligt 13 § personuppgiftslagen (1998:204) får behandlas endast i de fall som framgår av första stycket 1 samt vid angivande av saken enligt första stycket 4, om det är nödvändigt för att saken skall kunna återges på ett ändamålsenligt sätt. Vid angivande av saken enligt första stycket 4 får inte uppgifter som avses i första stycket 1 och 2 behandlas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter som får behandlas i databasen enligt första stycket. 4 § En handling som har kommit in eller upprättats i ett mål får be- handlas i databasen. Känsliga personuppgifter enligt 13 § personuppgiftslagen (1998:204) i en upprättad handling får behandlas i databasen endast om uppgifterna behövs för de ändamål som anges i 1 kap. 5 § 1–3. Utlämnande av uppgifter på medium för automatiserad behandling 5 § Uppgifter och handlingar i databasen får lämnas ut till en myndighet på medium för automatiserad behandling om det behövs för det ändamål som anges i 1 kap. 5 § 1 och 2.