sou · GPB329d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Den föreslagna paragrafen är betydligt mer utförlig än den bestämmelse som finns i kungörelsen. Den föreslagna lydelsen stämmer bättre med lydelsen i den reviderade överenskommelsen och korresponderar med bestämmelserna om EG- typgodkännande och nationellt typgodkännande. Paragrafen kan sägas innebära ett skydd för tillverkaren att undvika återkallelse. Möjligheten till återkallelse av typgodkännandet regleras i fordonslagen (2 kap. Jämför 5 § kungörelsen 1960:167. Behandlas i textavsnitt 10. Jämför 55 § första stycket FK och 19 § TTK. Bestämmelsen är dock anpassad till det nya begreppet nationellt typgodkännande (se textavsnitt 10.3). EG-typgodkännande är obligatoriskt för att fordon av kategori M1, som har en inre förbränningsmotor, skall få registreras och tas i bruk. Detsamma gäller mopeder, motorcyklar och trehjuliga motorcyklar. Kravet på EG-typgodkännande regleras dels i 14 § BRK, som inte tillåter registrering av personbilar med mindre det finns ett intyg om överensstämmelse, dels i 55 § första stycket FK som utesluter typbesiktning (nationellt typgodkännande) i fråga om mopeder och motorcyklar. Den nu aktuella bestämmelsen utesluter inte nationellt typgod- kännande även om det krävs ett EG-typgodkännande för registrering och ibruktagande. Detta bör, på motsvarande sätt som görs i bilregisterkungörelsen beträffande personbil, regleras i den kommande förordningen om vägtrafikregister som en förutsättning för registrering. Däremot utesluts moped klass II från nationellt typgodkännande eftersom sådana mopeder inte är registreringspliktiga och således inte omfattas av den regleringen. Bestämmelsen möjliggör nationellt typgodkännande för tillfällig registrering på grunder motsvarande de som gäller för införande i exportvagnsförteckning. Detta är en ny bestämmelse som reglerar vilken myndighet som kan meddela nationella typgodkännanden. Dessutom anges att det krävs en ansökan innan typgodkännandet meddelas samt vem som kan göra en sådan ansökan. Begreppet tillverkare definieras i 1 kap. 4 §. Bestämmelsen är ny men bygger på 57 § FK. Den paragrafen gäller tillstånd till typbesiktning, medan den föreslagna paragrafen avser beslut om nationellt typgodkännande. De uppgifter som skall finnas i respektive beslut är dock desamma. Ny paragraf om inledande kontroll. Den ersätter bland annat kravet på tillstånd till typbesiktning och har en motsvarighet i kapitlet om EG- typgodkännande, 3 kap. 9 §. Bestämmelsen innebär en viss skärpning mot vad som gäller för att om möjligt uppnå en bättre sådan kontroll. Bestämmelsen bygger på artikel 10.1 och bilaga 10 till 70/156/EEG med ändringar. Jämför 55 § sista stycket och 58 § FK. Bestämmelserna har skrivits samman och formulerats om men innehållet är detsamma. I stället för typbesiktning har valts begreppet provning för att markera att det inte är fråga om en besiktningsform utan en godkännandeform. Jämför 55 § första stycket FK samt 19 § TTK. Eftersom EG- typgodkännande numera är obligatoriskt för bland annat mopeder och motorcyklar behöver inte någon uppdelning göras i olika fordonskategorier när det gäller att beskriva vad som skall ske vid provningen. Liksom för övriga kontrollformer används ordet kontrollera i stället för undersöka, för att skapa en enhetlig terminologi. Någon saklig skillnad är dock inte avsedd. Jämför 55 § andra och tredje styckena FK. Bestämmelsen har delats upp i punkter för att göra den mer överskådlig. Varje enskild fordonstyp behöver endast uppfylla de krav som enligt de angivna förordningarna gäller för respektive fordonskategori som den tillhör. Inskränkningarna vad gäller kravet på att visa asbestfrihet till tyngre fordon motiveras främst av att det i de lätta fordon som nämns i paragrafen i princip inte längre förekommer asbest. Det kan vidare noteras att vissa lätta fordon av samma typ kan vara registrerade antingen som personbil eller som lätt lastbil. Om dessa fordon inte skulle undantas från förfarandet med intyg om asbestfrihet skulle registreringen kunna bli ett sätt att gå runt intygskravet. För terrängskotrar gäller krav om s.k. CE-märkning (se och rådets direktiv /37/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om maskiner, dvs. maskindirektivet med ändring genom och rådets direktiv /79/EG). Ett krav om att visa asbestfrihet utöver de krav som gäller enligt de nämnda bestämmelserna torde stå i strid mot EG- regleringen enligt maskindirektivet för terrängskotrar. Jämför 62 § FK, 21 § TTK och (TSV:s) typbesiktningshandbok, avsnitt 11.9. tillämpas fortfarande i vissa delar. Det nuvarande kravet på tillstånd till typbesiktning har i första stycket ersatts med ett krav på innehav av ett nationellt typgodkännande. Andra stycket punkten 1 innehåller inget nytt i förhållande till vad som gäller . Punkten 2 är hämtad från . Eftersom bestämmelsen anses viktig och fortfarande tillämpas, är det rimligt att den författningsregleras på ett tydligt sätt. I texten talas om vad som kan hända efter det att ett nationellt typgodkännande har meddelats. För fordon som godkänts vid typbesiktning före ikraftträdandet av de föreslagna bestämmelserna om nationellt typgodkännande är datum för genomförd typbesiktning avgörande (jfr övergångsbestämmelserna punkten 4). Kontroll och återkallelse av typgodkännande m.m. Bestämmelsen är ny och ersätter tillsammans med 10 § nedan 61 § FK och 20 § TTK. En motsvarande bestämmelse avseende EG- typgodkännande finns i 3 kap. 19 §, som i sin tur bygger på artikel 10.2 i direktivet 70/156/EEG (i lydelse enligt direktivet 92/53/EEG). Om möjligt bör likalydande bestämmelser finnas för de olika formerna av typgodkännande bland annat av den anledningen att godkännande- myndigheten då i stor utsträckning kan tillämpa ett likartat förfarande. Bestämmelsen ersätter 61 § FK och 20 § TTK, jämför under 9 §. En motsvarande bestämmelse finns i 3 kap. 20 § avseende EG- typgodkända fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter, som i sin tur bygger på artikel 11.2 i direktivet 70/156/EEG (lydelse enligt direktivet 92/53/EEG), artikel 8.1 i direktivet 74/150/EEG och artikel 10.1 i direktivet 92/61/EEG. Behandlas i textavsnitt 11. Registreringsbesiktning regleras i 36–47 §§ FK. Den föreslagna paragrafen talar om syftet med denna besiktningsform som, liksom de följande formerna, är kopplade till de krav om beskaffenhet och utrustning som föreskrivs. Registreringsbesiktningen avser enstaka fordon, vilket innebär att fordon för vilka typintyg eller intyg om överensstämmelse har utfärdats inte omfattas (jfr 63 § FK). Det förutsätts att registreringsbestämmelserna anpassas till fordons- bestämmelserna och att , om det behövs, meddelar närmare föreskrifter om registreringsbesiktningens tillämpningsområde. Jämför 1 kap. 3 § andra stycket och kommentaren till den bestämmelsen. – Såsom framgår av textavsnitt 11.3.5 föreslås att även militära fordon som går över till civilt bruk skall registreringsbesiktigas. Eventuella författningsändringar som föranleds härav i t.ex. registrerings- bestämmelserna får övervägas under beredningen. Jämför 37 § första stycket FK. Enligt huvudregeln skall ett fordon vara registrerat för att få registreringsbesiktigas. I paragrafen görs undantag för sådana fordon som avses i 6 kap. 5 § förordningen om vägtrafik- register. Beträffande militära fordon märks att de är registrerade i det militära fordonsregistret och inte i vägtrafikregistret. Därmed anses de inte som registrerade fordon enligt definitionen av sådana fordon i förslaget till förordning om vägtrafikdefinitioner (SOU 1998:162). Även här krävs en anpassning, om militära fordon skall registreringsbesiktigas vid övergång till civilt bruk. Denna bestämmelse har av föreslagits tas in i fordonskungörelsen som en ny 36 a § (se SOU 1998:162 s. 148). Bestämmelsen avser ett ej registrerat fordon. Bestämmelsen är ny och har lagts till efter påpekande från . Den är avsedd att omfatta förfarandet när ett tidsbegränsat undantag från gällande föreskrifter om utrustningskrav har meddelats. Utrustningen skall efter tidsfristens utgång bytas mot den föreskrivna, men det saknas möjlighet för att tvinga in fordonet till en registreringsbesiktning, trots att detta är en naturlig följd av att dispensen går ut. Jämför 9 kap. 17 §. Jämför 43 § FK. Jämför 36 § första stycket FK. Huvuddelen av den paragrafen har tagits in i 2 kap. 6 § den föreslagna fordonslagen. Jämför 36 § femte och sjätte styckena FK. Vissa villkor m.m. för godkännande vid besiktningen Jämför 36 § andra–fjärde styckena FK. Se även textavsnitt 7.3.5 om vissa kontroller i samband med besiktning och kommentaren till 5 kap. 7 § ovan beträffande ändrade krav på fordonsägare att förete intyg om asbestfrihet. Jämför 39 § FK. Besiktning av ett ändrat fordon Under denna rubrik har samlats de bestämmelser som särskilt avser ändrade fordon. Det förtjänar dock nämnas att även de föregående bestämmelserna i förekommande fall tillämpas på sådana fordon. Jämför 38 § FK. I den föreslagna bestämmelsen har fordon med intyg om överensstämmelse, dvs. EG-typgodkända fordon, tagits med. Även sådana fordon skall alltså registreringsbesiktigas om de har ändrats. I 38 § tredje stycket FK nämns även traktorer, som ändrats från fotogendrift till bensindrift. Den bestämmelsen anses numera sakna praktisk betydelse och har därför mönstrats ut. Jämför 42 § FK. Bestämmelsen har ändrats redaktionellt så att den numera innehåller en hänvisning till 10 § i stället för en uppräkning av de fall som avses. Genom hänvisningen framgår det att bestämmelsen gäller även EG-typgodkända fordon, vilket inte kan utläsas av dagens lydelse. Motsvarar 45 § FK, som hänvisar till 83 § FK. Jämför också 9 kap. 13 §. Denna paragraf saknar motsvarighet i fordonskungörelsen. Den har kommit till som en följd av att registreringsbesiktningen föreslås skiljas från kontrollbesiktningen. Bestämmelsen reglerar den situationen att ett fordon som är taget i bruk underkänns vid en registreringsbesiktning. Besiktningsorganet skall då förelägga fordonsägaren att inom en månad ställa in fordonet till en ny registreringsbesiktning. Om föreläggandet inte följs inträder körförbud för fordonet. kan föreskriva att inställelsetiden skall förkortas när ett fordon har underkänts vid besiktning utan att däremellan ha godkänts. Om ett fordon som inte är taget i bruk underkänns vid registreringsbesiktningen räcker det att det i protokollet anges att en ny besiktning krävs. Detta bör regleras närmare i myndighetsföreskrifter. Bestämmelsen är ny och utformad utifrån 9 kap. 18 §, som gäller kontrollbesiktning. Jämför också 10 kap. 15 § som avser flygande inspektion och annan kontroll genom polisman. Det bör noteras att provkörning i samband med reparation inte tillåts enligt bestämmelsen. Anledningen till detta är bland annat påpekanden från polisen om att det skälet ofta anförs när fordon stoppas och att det då är svårt för polisen att bevisa att bestämmelsen missbrukas. Från har också pekats på att det för de fordonstyper där körförbud i praktiken meddelas inte behövs någon provkörning. Jämför också kommentaren till nämnda 9 kap. 18 §. Jämför 45 och 88 §§ FK och 9 kap. 19 §. Behandlas i textavsnitt 12. Jämför 49 § FK. Bestämmelsen är ny och motsvarar inledande paragrafer i övriga kapitel. Jämför 50 § FK. Den sista meningen är ny och saknar motsvarighet i dagens författningar. I praktiken har den bestämmelsen emellertid tillämpats även beträffande EG-typgodkända mopeder, varför tillägget kan ses som ett förtydligande av vad som redan gäller. Jämför även 6 kap. 10 §. Jämför 51 § FK. Jämför 52 § FK och den föreslagna 6 kap. 9 §. Jämför 53 § första stycket första meningen FK. Resterande del av den paragrafen förutsätts tas in i föreskrifter. Behandlas i textavsnitt 14. Jämför 70 § första stycket FK och 25 § första stycket TTK. Kravet i 25 § första stycket 2 TTK på lämplighetsbesiktning för att ett terrängmotorfordon skall få användas i uthyrningsrörelse har mönstrats ut. Enligt vad upplyst förekommer inte längre någon särskild kontroll med avseende på lämpligheten i det avseendet. Jämför 70 § andra stycket FK. Bestämmelsen är ny och motsvarar inledande paragrafer i övriga kapitel (jfr t.ex. 7 kap. 2 §). Jämför 73 § första stycket FK och 28 § första stycket TTK. Jämför 71 § andra stycket FK och 26 § andra stycket TTK. Denna bestämmelse tillämpas bland annat för oregistrerade traktorsläp som godkänns för personbefordran. En traktor med en skattevikt av högst anses som en jordbrukstraktor. En släpvagn som dras av en sådan traktor är inte registreringspliktig. Jämför 8 § BRK samt 20–22 §§ fordonsskattelagen (1988:327). Det kan anmärkas att uppgiften om en godkänd lämplighetsbesiktning bör föras in i vägtrafikregistret (bilregistret). En bestämmelse om detta kan behöva komplettera den föreslagna förordningen om vägtrafikregister (se SOU 1998:162) eller föreskrifter i samma ämne. Beträffande förslaget att det använda lämplighetsbeviset kan undvaras i andra fall än de som avses i paragrafen, se textavsnitt 14.2. Jämför 72 § första stycket FK och 27 § första stycket TTK. Skyldigheten att medföra lämplighetsbevis föreslås inskränkt i förhållande till vad som gäller , se textavsnitt 14.2. Besiktningspliktiga fordon och besiktningsintervaller Behandlas i textavsnitt 15. Observera att samtliga hänvisningar till utförda registreringsbesiktningar har tagits bort till följd av att registreringsbesiktningen inte längre innefattar någon kontroll- besiktning (se textavsnitt 11.3.1). Märk att den grundläggande bestämmelsen, som talar om syftet med kontrollbesiktning, har tagits in i den föreslagna fordonslagen (2 kap. 9 §). Jämför 74 § andra stycket FK och 29 § andra stycket TTK. Systemet med årlig kontrollbesiktning av fordon års modell har behållits som huvudprincip. I de följande paragraferna regleras besiktningsintervallerna för olika fordon, antingen med ettårs- eller tvåårsintervaller. För vissa fordon föreslås, till skillnad från vad som gäller , en viss skärpning genom krav på årlig periodisk kontrollbesiktning oavsett ålder. Det är då fråga om fordon som används på ett särskilt sätt, t.ex. vid utryckning, övningskörning eller yrkesmässig trafik. Dessa fordon tas upp i 8 §, se vidare kommentaren till den bestämmelsen. Vidare föreslås att registrerade bussar – oavsett ålder, vikt och användning – alltid skall ställas in till årlig kontrollbesiktning. Skälen för denna skärpning i förhållande till nuvarande bestämmelser är helt trafiksäkerhetsmässiga – användningen är så publik att årsmodellen inte bör styra besiktningskravet. Genom att kravet omfattar samtliga bussar fångas in såväl de som används i yrkesmässig trafik som de som används i föreningsverksamhet och liknande. För terrängfordonen behålls dagens system med besiktning utan hänsyn till ålder. Jämför i detta sammanhang punkt 6 i övergångs- bestämmelserna. Bestämmelsen motsvarar 78 § FK. Bestämmelsen motsvarar 77 § 1 FK och reglerar besiktningskravet för personbilar samt lätta lastbilar och bussar. Den nuvarande passusen om inte inställelsemånaden infaller från den månad fordonet godkänts vid en fullständig registreringsbesiktning har tagits bort, eftersom kontrollbesiktning och registreringsbesiktning har skilts åt. Jämför övergångsbestämmelserna, punkt 5. Jämför 77 § 2 FK. I bestämmelsen regleras det årliga besiktningskravet för tunga lastbilar, bussar och släpvagnar. Jämför 77 § 3 FK. I bestämmelsen regleras besiktningskravet för lätta släpvagnar och för motorcyklar. Jämför 77 § 4 FK. Den gällande bestämmelsens rekommendation om att kontrollbesiktning av motorredskap klass I bör ske i samband med annan obligatorisk kontroll har mönstrats ut, eftersom den numera saknar praktisk betydelse. Jämför 77 a § FK. Bestämmelsen mildrar besiktningskravet för vissa fordon, som enligt årsmodellbeteckningen är eller äldre. Jämför 75 § FK. Bestämmelsen reglerar kravet på årlig periodisk kontrollbesiktning för vissa fordon oavsett ålder. Det är fråga om fordon som används på ett särskilt sätt, s.k. kvalificerad användning (jfr under 1 §) och där kravet på årlig besiktning gör sig särskilt starkt gällande. I punkterna 2 och 3 har motorfordon bytts ut mot det nya begreppet vägmotorfordon. De tidigare punkterna 4 och 5 i 75 § FK motsvaras av punkten 4 i förslaget. Punkten 5 (den tidigare punkten 6) omfattar inte fordon som används uteslutande av statlig brandkår eller brandstyrka och är försett med beteckning därom. Förändringen medför att en samordning kan ske beträffande inställelsen för sådana bilar och släp till dem. Punkten 6 motsvarar den tidigare punkten 7 i 75 § FK. I punkten 7 (den tidigare punkten 8) har tillägget rörande användning i en uthyrningsrörelse tagits bort. Detta innebär inte någon ändring i sak. I punkten 8 (den tidigare punkten 9) tas upp alla lätta bussar (totalvikt av högst ). Jämför punkten 4, som innefattar bland annat lätta bussar som används i yrkesmässig trafik för personbefordran. Den kategori fordon som avses i punkten 8, dvs. lätta bussar, kan användas i förvärvssyfte även om det inte är fråga om yrkesmässig trafik och det strängare besiktningskravet är därför motiverat. Med yrkesmässig trafik avses när vissa fordon och förare mot betalning ställs till allmänhetens förfogande för transport av personer eller gods, jämför 1 kap. 1 § yrkestrafiklagen (1998:490). Andra stycket avser att fånga in de fordon för vilka användningssättet ändras till att bli kvalificerat. Om ett fordon exempelvis som nytt har tagits i bruk som en vanlig personbil (3 §) och det har gått den första gången togs i bruk och användningssättet ändras, bör det krävs en omedelbar kontroll- besiktning enligt 8 § i samband med förändringen. Ett sådant fordon skall besiktigas med ett års intervaller och detta bör vara uppfyllt innan det får användas som t.ex. en övningsbil i trafikskola. Jämför också 12 § BRK. Jämför 30 § TTK. För fordon som omfattas av denna bestämmelse finns inte någon viktgräns motsvarande den i 8 §. Utgångspunkten för tidsfristen är den dag då fordonet togs i bruk. Detta medför i praktiken inte någon större förändring jämfört med vad som gäller . Märk dock att kravet i 25 § TTK på lämplighets- besiktning för uthyrningsfordon tas bort, se 8 kap. 1 §. Bestämmelsens utformning medför att ett nytt fordon får användas innan besiktning skall ske, medan äldre fordon måste kontrollbesiktigas så snart de avses att användas på angivet sätt. Notera att det beträffande andra terrängfordon än de i paragrafen nämnda inte finns något krav på kontrollbesiktning. Jämför 82 § FK. I den föreslagna bestämmelsen har kravet på kontroll av taxameter mönstrats ut. Jämför 2 kap. 9 § förslaget till fordonslag och kommentaren till den paragrafen samt textavsnitt 15.3.5. Beträffande första stycket punkt b med hänvisning till bilavgas- förordningen (1991:1481) bör märkas att ny avgaslagstiftning förbereds (SOU 2000:12). Beträffande andra stycket och uttrycket brister som endast är av ringa betydelse jämför 2 kap. 9 § förslaget till fordonslag, som anger att kontrollbesiktning sker för att kontrollera att fordonet inte har försämrats i otillåten grad i fråga om föreskriven beskaffenhet och utrustning. Kontrollbesiktning efter föreläggande av Jämför 90 § FK och 31 § TTK. Sista meningen i de nuvarande paragraferna har tagits bort. Ett praktiskt exempel på tillämpningen av bestämmelsen är att ett annat nordiskt land rapporterar att ett svenskt fordon vid en flygande besiktning i det andra landet har uppvisat brister. Det förekommer också att förelägger fordonsägaren att låta besiktiga fordonet efter det att ett av polisen meddelat körförbud har överklagats till verket. Körförbud samt förelägganden i övrigt Jämför 85 § FK. Sista meningen i den paragrafens första stycke har slopats här eftersom detta framgår av 18 §. Jämför 83 § första stycket FK och motsvarande bestämmelse avseende registreringsbesiktning, 6 kap. 12 §. Jämför 84 § första stycket och 84 a § FK. De två nämnda bestämmel- serna i fordonskungörelsen har arbetats samman. Av bestämmelsens utformning framgår numera att ett föreläggande i vissa fall även kan avse alternativet provning vid en ackrediterad verkstad. har detta alternativ funnits utan att det har angetts i beslutet om föreläggande (se textavsnitt 15.3.4). Lydelsen har också förtydligats så att det klart framgår att det för tillämpning av alternativet provning vid verkstad gäller att samma ackrediterade verkstad både skall reparera och prova fordonet. Detta framgår endast av föreskrifter. Bestämmelsen i 84 a § första stycket andra meningen FK har lyfts ur paragrafen och återfinns i 18 §. Jämför 84 b § FK. Den nya bestämmelsen omfattar dock, till skillnad från den gamla, endast fall då något föreläggande inte har meddelats. Detta är en följd av den nya dispositionen av författningstexten. En provning enligt 15 § är helt frivillig i den meningen att det inte finns något föreläggande. Avsikten är endast att få bort uppgifterna om de enkla bristerna från registret. Om intyget av något skäl skulle underkännas medför det endast att de enkla bristerna står kvar i registret – precis som om fordonsägaren inte hade gjort någonting. Eftersom något föreläggande om besiktning inte har utfärdas kan effekten inte bli att körförbud inträder. Bestämmelsen motsvarar 84 a § första stycket sista meningen och 84 b § sista meningen FK. Denna och de närmast föregående paragraferna har formulerats så att gången i själva förfarandet framgår, nämligen att den ackrediterade verkstaden reparerar och provar fordonet och utfärdar ett intyg om detta. Intyget sänds till som prövar om intyget kan godtas och fordonet därmed godkännas. Jämför 87 § FK. Bestämmelsen har ändrats så att den inte längre avser flygande inspektion. Särskilda bestämmelser för sådan inspektion finns i 10 kap. Om körförbud har inträtt automatiskt därför att ett fordon inte har ställts in till registreringsbesiktning efter föreläggande, är det naturligt att ett sådant körförbud hävs endast om en registreringsbesiktning sker. En ny kontrollbesiktning skulle endast leda fram till ett nytt föreläggande om registreringsbesiktning. Jämför 83 § andra stycket, 84 § andra stycket och 84 a § första stycket andra meningen FK samt 6 kap. 14 § och 10 kap. 15 §. I bestämmelsen anges vad som generellt gäller för användandet av ett fordon som är belagt med körförbud. Både automatiskt inträdande körförbud och sådana som meddelats omfattas av bestämmelsen. Enligt 83 § andra stycket FK (körförbud meddelat för ett fordon som är så bristfälligt att det inte vidare kan användas utan uppenbar fara för trafiksäkerheten) får ett fordon trots körförbud användas vid provkörning i samband med reparation och för färd kortaste lämpliga väg från en plats där reparation har utförts till ett besiktningsorgan för besiktning. Vid ett sådant körförbud får också en släpvagn som är olastad dras till en reparationsverkstad med en hastighet av högst , om körförbudet beror på bristfällighet i bromssystemet. Enligt 84 § andra stycket FK (körförbud meddelat för ett fordon sedan ett föreläggande att avhjälpa brister inte har följts) får ett fordon trots körförbud användas, förutom för de körningar som avses i 83 § andra stycket, också för färd kortaste lämpliga väg till en reparationsverkstad för reparation. Enligt den nu aktuella paragrafen föreslås, efter påpekande från polisen och , att rätten att trots körförbud använda fordonet tas bort när det gäller provkörning i samband med reparation. Den rätt som finns enligt 83 § andra stycket FK att trots körförbud för färd kortaste lämpliga väg till en reparationsverkstad för reparation använda en släpvagn som är olastad och för vilken körförbudet beror på bristfällighet i bromssystemet har förts över till den nya bestämmelsen.