sou · GPB310d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Föräldrapenning utges även i samband med föräldra- utbildning eller besök i förskoleverksamhet, i vilken barnet deltar. Föräldrapenning i samband med föräldrautbildning kan utges före barnets födelse. En förälder som inte har barnet i sin vård har rätt till föräldrapenning endast om särskilda skäl föreligger. Kravet på särskilda skäl gäller dock inte 1.en mor, som fött barn, till och med den tjugonionde dagen efter förlossningsdagen, 2.förälder som deltar i föräldrautbildning. Tillägg har gjorts i första stycket och andra stycket första punkten. Tilläggen är förtydligande av vad som gäller om föräldrarna är av En förälder har rätt till tillfällig föräldrapenning för vård av ett barn, som inte har fyllt , om föräldern behöver avstå från förvärvsarbete i samband med 1.sjukdom eller smitta hos barnet, 2.sjukdom eller smitta hos barnets ordinarie vårdare, 3.besök i samhällets förebyggande barnhälsovård, 4.vårdbehov som uppkommer till följd av att barnets andra förälder besöker läkare med ett annat barn till någon av föräldrarna, under förutsättning att sistnämnda barn omfattas av bestämmelserna om tillfällig föräldrapenning. För vård av ett barn vars levnadsålder understiger utges tillfällig föräldrapenning enligt första stycket endast om tillsynen av barnet är stadigvarande ordnad eller om barnet vårdas på sjukhus. För vård av ett barn som är äldre än som sagts utges tillfällig föräldrapenning enligt första stycket inte för tid under vilken annars föräldrapenning skulle ha uppburits; undantag gäller dock om barnet vårdas på sjukhus. Med vård på sjukhus jämställs tillfällig vård i övergångs- boende för barn som omfattas av 1 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. En förälder till barn som omfattas av 1 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade har rätt till tillfällig föräldrapenning från barnets födelse till dess att det fyller även när föräldern avstår från förvärvsarbete i samband med föräldrautbildning, besök i barnets skola eller besök i förskole- verksamhet eller skolbarnsomsorg i vilken barnet deltar (kontaktdagar). Rätt till tillfällig föräldrapenning tillkommer även en far eller den som enligt 1 a kap. skall anses som mor till barnet om han eller hon avstår från förvärvsarbete i samband med barns födelse för att närvara vid förlossningen, biträda i hemmet eller vårda barn. Motsvarande gäller i tillämpliga delar för en förälder vid adoption av barn, om barnet inte fyllt . Som adoption anses även att någon tar emot ett barn i avsikt att adoptera det. I femte stycket har tillägg gjorts, som följdändring till bestäm- melserna om moderskap och gemensamt föräldraskap för registrerade partner vid adoption. 15.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag Rätten att uppbära allmänt barnbidrag för ett barn tillkommer, där barnet står under föräldrarnas gemensamma vårdnad, barnets moder eller, om föräldrarna gjort anmälan härom till allmän försäkringskassa, barnets fader. Är den förälder som uppbär bidrag enligt vad nu har sagts till följd av frånvaro, sjukdom eller annan orsak förhindrad att deltaga i vårdnaden, skall rätten att uppbära bidraget i stället tillkomma den andra föräldern. Om föräldrarna gemensamt har vårdnaden om ett barn men barnet varaktigt bor tillsammans med endast en av dem, tillkommer rätten att uppbära allmänt barnbidrag efter anmälan den förälder som barnet bor hos. Står barnet ej under föräldrarnas gemensamma vårdnad, tillkommer rätten att uppbära bidraget den som har vårdnaden om barnet. Har två särskilt förordnade vårdnadshavare utsetts att utöva vårdnaden gemensamt, skall vad som har sagts om barnets fader och moder i stället gälla den manlige respektive den kvinnliga vårdnadshavaren. Om föräldrarna eller vårdnadshavarna är av samma kön tillkommer rätten att uppbära barnbidrag den äldste av dem eller, om de gjort anmälan om det, den andre. Allmänt barnbidrag lämnas endast om bidragsmottagaren är bosatt i . I fråga om rätten att uppbära allmänt barnbidrag likställs med föräldrar de, som med socialnämndens tillstånd har tagit emot ett utländskt barn för vård och fostran i syfte att adoptera det. Allmän försäkringskassa får på framställning av socialnämnd förordna att allmänt barnbidrag för barn, som genom socialnämndens försorg placerats i enskilt hem, skall uppbäras av den som fostrar barnet. Har barnet placerats i enskilt hem av annan än socialnämnd, får sådant förordnande meddelas på framställning av den som enligt första stycket uppbär bidraget. Ett tillägg har gjorts i första stycket för att klargöra vad som skall gälla om föräldrarna är av samma kön. Rätten att uppbära bidrag tillkommer den äldste av föräldrarna, om de inte anmäler att den andre skall uppbära bidraget. Rätten att uppbära flerbarnstillägget tillkommer den som uppbär allmänt barnbidrag för de barn som flerbarnstillägget avser. Om barnbidrag har slutat utges för alla de barn som flerbarnstillägget avser, tillkommer rätten att uppbära flerbarnstillägget barnens vårdnadshavare. Om alla barn som berättigar till flerbarnstillägget är myndiga, eller om barnen saknar vårdnadshavare, tillkommer rätten den eller de föräldrar som barnen stadigvarande sammanbor med. Skulle enligt första stycket två personer kunna uppbära flerbarnstillägget, betalas detta till kvinnan eller, om de gör anmälan härom, till mannen. Är personerna av samma kön betalas flerbarnstillägget till den äldste av dem eller, om de gör anmälan om det, till den andre. Ett tillägg har gjorts i andra stycket för att klargöra vad som skall gälla om de personer som har rätt att uppbära flerbarnstillägg är av samma kön. Rätten att uppbära bidrag tillkommer den äldste av dem, om de inte anmäler att den andre skall uppbära bidraget. 15.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd Ett barn har inte rätt till underhållsstöd, om 1.barnets mor är boförälder och hon uppenbarligen utan giltigt skäl låter bli att vidta eller medverka till åtgärder för att få faderskapet eller moderskapet till barnet fastställt, 2.det finns anledning anta att, om det finns en bidragsskyldig förälder, denne i rätt ordning betalar underhåll som inte är lägre än det belopp som enligt denna lag skulle betalas ut i underhållsstöd till barnet, 3.det är uppenbart att den bidragsskyldige föräldern på något annat sätt ser till att barnet får motsvarande underhåll, 4.boföräldern trots föreläggande enligt 31 § första stycket utan giltigt skäl låter bli att vidta eller medverka till de åtgärder som begärs, eller 5.barnet har rätt till barnpension efter en bidragsskyldig förälder på grund av 8 kap. 2 § eller 14 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Ett tillägg har gjorts i första punkten. Ändringen innebär att bestämmelsen skall tillämpas även i de fall moderskap enligt 1 a kap. FB för ett barn skall fastställas och den kvinna som fött barnet utan giltigt skäl underlåter att medverka till att ett sådant moderskap blir utrett och fastställt. Underhållsstödet betalas ut till boföräldern. Har två särskilt förordnade vårdnadshavare utsetts att utöva vårdnaden gemensamt, utbetalas underhållsstödet till den kvinnliga vårdnadshavaren eller, om vårdnadshavarna begär det, till den manlige vårdnadshavaren. Är vårdnadshavarna av samma kön betalas underhållsstödet ut till den äldsta av dem eller, om de begär det, till den andra. Förlängt underhållsstöd betalas ut till den studerande. Om det finns synnerliga skäl, får underhållsstödet på framställan av socialnämnden betalas ut till någon annan lämplig person eller till nämnden att användas för barnets bästa. Ett tillägg har gjorts i första stycket för att klargöra vad som skall gälla om föräldrarna är av samma kön. Rätten att uppbära bidrag tillkommer den äldste av föräldrarna, om de inte anmäler att den andre skall uppbära bidraget. Har enligt 15 § beslutat om underhållsstöd för tid till dess slutligt beslut kan fattas, fastställs återbetalningsskyldighet för den bidragsskyldige . Om underhållsstöd har lämnats till ett barn och pågår det ett mål om fastställande av faderskap till barnet, får den man som är instämd åläggas återbetalningsskyldighet, om det finns sannolika skäl för att han är far till barnet. Beslut om återbetalningsskyldighet får dock inte meddelas, om flera män är instämda i målet. Detsamma skall gälla den kvinna som är instämd i ett mål om moderskap. Bestäms den slutliga återbetalningsskyldigheten till ett lägre belopp än vad som har betalats enligt första eller andra stycket, skall skillnaden betalas ut till den bidragsskyldige. Bestäms den slutliga återbetalnings- skyldigheten till ett högre belopp, skall den bidragsskyldige betala in skillnaden till . Har återbetalningsskyldigheten fastställts slutligt för en man och frias han senare från faderskapet till barnet, har han rätt att få tillbaka vad han har betalat jämte ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från varje betalningsdag. Detsamma skall gälla om återbetalningsskyldigheten fastställts slutligt för en kvinna och hon senare frias från moderskapet till barnet. Tillägg har gjorts i andra och fjärde stycket. Ändringen innebär att bestämmelserna skall tillämpas även när det gäller moderskap. 15.12Förslaget till lag om ändring i namnlagen (1982:670) Barn till föräldrar med gemensamt efternamn förvärvar vid födelsen det namnet. Har föräldrarna olika efternamn när barnet föds och har de tidigare ett eller flera gemensamma barn som står under deras vårdnad, förvärvar barnet vid födelsen det efternamn som det senast födda syskonet bär. Har föräldrarna olika efternamn när barnet föds och är andra stycket inte tillämpligt, anses barnet vid födelsen ha förvärvat det av föräldrarnas efternamn som anmäls till skattemyndig- heten efter födelsen. Anmälan kan i stället avse ett namn som någon av föräldrarna senast har burit som ogift. Görs inte någon anmälan i fall som har sagts, anses barnet vid födelsen ha förvärvat moderns efternamn. Fastställs inte efter födelsen vem som skall anses som barnets far eller vem som tillsammans med modern skall anses som barnets mor, anses barnet vid födelsen ha förvärvat moderns efternamn. Ändringen i fjärde stycket är en anpassning till bestämmelserna om moderskap. Hänvisningen till modern i fjärde stycket sista avsnittet avser den kvinna som fött barnet. Den som adopteras av makar med gemensamt efternamn förvärvar genom adoptionen det namnet. Har adoptivföräldrarna olika efternamn och har de tidigare ett eller flera gemensamma barn som står under deras vårdnad, förvärvar adoptivbarnet genom adoptionen det efternamn som adoptivföräldrarnas senast födda barn bär. Den som adopteras av makar med gemensamt efternamn förvärvar genom adoptionen det namnet. Har adoptivföräldrarna olika efternamn och har de tidigare ett eller flera gemensamma barn som står under deras vårdnad, förvärvar adoptivbarnet genom adoptionen det efternamn som adoptivföräldrarnas senast födda barn bär. Har adoptivföräldrarna olika efternamn och är andra stycket inte tillämpligt, förvärvar adoptivbarnet genom adoptionen det av adoptivföräldrarnas efternamn som dessa anmäler i adoptionsärendet. Anmälan kan i stället avse ett namn som någon av adoptivföräldrarna senast har burit som ogift. Görs inte någon anmälan i fall som har sagts, förvärvar adoptiv- barnet genom adoptionen adoptivmoderns efternamn eller, om föräldrarna är av samma kön, det efternamn som den äldsta av adoptivföräldrarnas bär. Ett tillägg har gjorts i fjärde stycket för att klargöra vad som skall gälla om föräldrarna inte har samma efternamn och är av samma kön. Om ingen anmälan görs om vilket efternamn adoptivbarnet skall förvärva, förvärvar barnet den äldste av föräldrarnas efter- namn. 15.13Förslaget till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481) En person skall folkbokföras på den fastighet och i den territoriella församling där han enligt 7–13 §§ är att anse som bosatt. En person som är bosatt på en fastighet som innehåller flera bostadslägenheter skall folkbokföras också på lägenhet. Med bostadslägenhet avses lägenhet som är registrerad i lägenhetsregistret enligt lagen (1995:1537) om lägenhets- register. Ett nyfött barn folkbokförs i den församling där modern är folkbokförd eller, om modern inte är folkbokförd, i den församling där fadern eller den kvinna som enligt 1 a kap. tillsammans med modern skall anses som mor till barnet är folkbokförd (födelsehemort). Undantag från första stycket anges i 14–16 §§. Ett tillägg har gjorts i tredje stycket. Bestämmelsen är en anpassning till bestämmelserna om moderskap. Reservationer och särskilda yttranden Reservation från , ledamot (m) Frågan om registrerade partner skall ges rätt att prövas som adop- tivföräldrar måste avgöras med utgångspunkt i adoptivbarns speci- ella behov och barnens bästa. Gemensamt för alla adoptivbarn är att de tidigt separerats från sina biologiska föräldrar, vilket undantagslöst är ett trauma. Detta påverkar förmågan att bygga nära relationer senare i livet. Adoptiv- barn kan både ha behov av och en skräck för nära relatio- ner. Det påverkar och formar också barnens trygghetskänsla. Det finns också uppgifter om att utvecklingen av sexualiteten kan kom- pliceras. Adoptionen är inte bara en enstaka händelse i barndomen, utan en process som pågår hela livet. Adoptivbarnets identitetsbyggande är mer komplicerat än andra barns. Man har fler svårare och annorlunda frågor och faktorer att hantera. Livsuppgiften blir större. Man skall få ihop känslan av att vara svensk, med vetskapen om att vara utländsk. Man skall få ihop sin familj, med vetskapen om att det funnits – och kanske fortfarande finns – en annan. Man skall fundera över det egna livet i , och det som kunde ha blivit i ett annat land. Att situationen för internationella adoptivbarn kan vara svår att hantera indikeras av att de är överrepresenterade som patienter inom barn- och ungdomspsykiatrin. Enligt olika undersökningar är ungefär dubbelt så många adoptivbarn patienter där som det borde vara fråga om, sett till hur många adoptivbarn det finns. Kunskapen om adoptioner och adoptivbarns utveckling är ännu ofullständig. Det behövs mer forskning om adoptivbarns utveck- ling och om hur det gått för de adoptivbarn som kommit till . Det saknas studier om viktiga delområden som familje- Reservationer och särskilda yttranden bildning och utveckling av den sexuella identiteten. Det saknas i huvudsak också longitudinella studier om hur barnens liv och situ- ation ser ut . Utredningens undersökningar visar att homosexuellas föräldrar omvårdnadsmässigt är lika goda föräldrar som heterosexuella för- äldrar. Det är ett väsentligt resultat av kommitténs arbete. Föräld- rarnas homosexualitet är dock något som barnen måste förhålla sig till, en extra livsuppgift att hantera, men i de allra flesta fall klarar barnen att hantera uppgiften på ett bra sätt. Men identitetsutveck- lingen kompliceras. Vad gäller adopterade i homosexuella familjer saknas helt forsk- ning. Utredningen har inte lyckats få fram någon kunskap alls på området. Det saknas också internationell forskning på området. Utredningen pekar på att det i vissa av delstater kan före- komma – om än sällan – att homosexuella tillåts adoptera. Det gör att man kan förvänta sig att det kommer att komma forskning, som stärker kunskapsläget på området. Det är alltså möjligt att invänta ny kunskap, för att något senare kunna ta ställning till frågan om huruvida registrerade partners skall få prövas som adoptivföräldrar på en betydligt stabilare kunskapsgrund. Eftersom tillräcklig kunskap saknas om adopterade i allmänhet och om adopterade i homosexuella familjer i synnerhet vet ingen hur stora adoptivbarns marginaler är. Klarar adopterade ännu en livsuppgift att förhålla sig till? Klarar barnen det som barnpsykolo- gerna kallar adderade riskfaktorer? Eller blir ett redan komplicerat identitetsbyggande ytterligare mer komplicerat? Blir den nya upp- giften faktorn som gör att den samlade livsuppgiften blir för svår att hantera? Majoriteten i kommittén är inte beredd att invänta ny kunskap om adopterade och adopterade i homosexuella familjer. Frågan är därför hur stora effekter för de internationella adoptivbarnen man är beredd att acceptera för att snabbt skall kunna införa ny lagstiftning? Att kommittén inte ens resonerar om detta i betän- kandet är direkt anmärkningsvärt sett i ett barnperspektiv. Istället avfärdas de risker som bl.a. kommitténs barnexperter påpekat kan existera. Kommittén gör anspråk på att kunna väga samman forskningen om biologiska barn i homosexuella familjer och forskningen om internationella adoptivbarn, till en bild av hur det skulle gå för internationella adoptivbarn i homosexuella familjer. Forskningen inom båda dessa områden har brister i metod och omfattning. Reservationer och särskilda yttranden den avgörande frågan är om en dylik sammanvägning alls seriöst går att göra. Den sammanvägning av forskningen som kommitténs majori- tet gör är rätteligen att betrakta som en ren gissning. Kommittén har inte redovisat några som helst vetenskapliga utsagor som stöder att forskningen går att använda eller tolkas på det sätt som kom- mittén gör. Därmed kan barnperspektivet knappast anses vara till- godosett. Barnens bästa skall vara grunden för de beslut vi fattar. När kun- skap saknas är det inte möjligt att avgöra om möjligheten till inter- nationell adoption för registrerade partners skulle vara barnens bästa. Det finns i ett barnperspektiv ingen anledning att hasta fram en lagändring i . Vi kan avvakta ny forskning om adoptiv- barn och barn som adopterats i homosexuella familjer. När sådan forskning kommer kan ställning tas på en kunskapsgrund. I avvak- tan på detta är jag inte beredd att stödja en lagändring som ger registrerade partners rätt att prövas som internationella adoptivföräldrar. Närståendeadoptioner bör tillåtas för registrerade partners. För dessa barn är det biologiska ursprunget klart, med allt vad det innebär av klarhet som förutsättning för identitetsbyggandet. Barnen lever i många fall innan adoptionen i samma familje- konstellation som efter adoptionen. Närståendeadoption blir ett sätt att ge barn med en förälder två föräldrar. I andra situationer kan det vara ett sätt att ge ett barn två fungerande föräldrar. I andra fall blir närståendeadoption ett sätt att ge barnet tryggare långsiktiga villkor i form av två juridiska föräldrar. Insemination vid allmänt sjukhus bör tillåtas också för lesbiska kvinnor som lever i registrerade partnerskap, eller som varaktigt sammanbor. Denna möjlighet skulle stärka barnets möjlighet att få kännedom om sitt biologiska ursprung, samt minska riskerna för både mammor och barn. När det gäller frågan om fastställande av rättsligt föräldraskap vid insemination av lesbiska kvinnor har dock kommittén inte fullgjort sin uppgift. Regeringen bör därför se över frågan inom , eller i särskild utredning. Reservationer och särskilda yttranden Vuxna har inte rätt till barn – men barn har rätt till goda uppväxt- villkor. Adoption är ett löfte som staten ger ett barn. Det är ett löfte inte bara om ett bättre liv, utan om bästa tänkbara förutsättningar för det berörda barnet. Denna utgångspunkt gör att adoptioner måste hanteras med stor ödmjukhet och försiktighet. Det unika vid adoption är att staten officiellt välsignar ett föräld- raskap och slår fast att en viss familjesituation är den bästa tänkbara för ett visst barn. Staten ikläder sig ett stort ansvar när den avgör ett barns framtida livsöde. Frågan om registrerade partner skall ges rätten att prövas som adoptivföräldrar måste avgöras med utgångspunkt i adoptivbarnens speciella behov och barnens bästa. Fortsättningsvis används ordet adoption i huvudsak synonymt med internationell adoption, eftersom inhemska adoptioner är mycket ovanliga. Varje adoption börjar med en tragedi för barnet. Gemensamt för alla adoptivbarn är ju att de tidigt separeras från sina biologiska föräldrar, vilket undantagslöst är ett trauma. Det är dramatiskt för ett barn att byta land, kultur, språk och omgivning. Adoption är en av de största och mest svårförklarliga förändringar som ett litet barn kan genomgå. Via barnhem, sjukhus, fosterföräldrar eller lokala myndigheter kommer barnen småningom – och i varierande åldrar – till nya familjer i främmande länder. Där väntar i de allra flesta fall väl utvalda och starkt motiverade familjer på barnen. Internationella adoptivbarn har en speciell situation och speciella behov. har ett ansvar att erkänna och söka kunskap om adoptivbarns speciella behov för att på ett bra sätt kunna förstå och stödja barnen. Reservationer och särskilda yttranden var synen på internationella adoptioner välvillig, men kanske också naiv. Tron att adoption var ett sätt att hjälpa både barn och blivande föräldrar var stark. Det förekom att par adopterade av ideella motiv. Få problem diskuterades. De första föräldragenerationerna fick ganska oförberedda på internationella adoptivbarns speciella behov ta emot adoptivbarn. Det fanns få invandrare i och internationella adoptivbarn med annorlunda utseende betraktades nästan som ett exotiskt inslag i gatubilden där de bodde. kan det konstateras att de första internationella adoptio- nerna var något av ett socialt experiment, om än med de bästa ambitioner. Forskningen, diskussionen och medvetenheten om adoptivbarns speciella situation och behov har kommit först i efterhand. Ett exempel ger den medicinska behandlingen av de första gene- rationernas adoptivbarn. Många barn som kom var sjuka i infektio- ner och svaga av undernäring. Sjukvården inriktades på att snabbt bota sjukdomarna och få upp vikten. Det finns uppgifter om att resultatet av den goda ambitionen blev att barnen först utsattes för undernäring och därefter för övergödning, vilket i sin tur kunde resultera i att barn kom för tidigt i puberteten och att kropps- längdstillväxten stannade av för . I takt med att kunskapen ökat har vi lärt oss att hantera detta och andra problem. Gemensamt för alla adoptivbarn är att de tidigt separerats från sina biologiska föräldrar. De har genomgått ett antal separationer redan innan de kommer till . har detta skett ansvarsfullt genom att barnet överlämnats till ett barnhem, sjukhus eller fosterfamilj. har barnen kommit till barnhem som hittebarn eller gatubarn och i vissa speciella fall efter tvångsomhändertagan- den eller andra trauman. Barnen kan sedan ha bott på flera avdelningar, på flera barnhem under kortare eller innan de kommer till sin nya familj. Detta har stor betydelse för barnens utveckling eftersom det lilla barnet varje gång det sökt knyta an till och bygga en nära relation till någon vuxen snabbt separerats från denne. kanske det lilla barnet inte ens haft någon vuxen att Reservationer och särskilda yttranden Barnen kan under långa perioder helt ha saknat kroppskontakt. Detta påverkar förmågan att bygga nära relationer senare i livet. Det påverkar och formar också barnets trygghetskänsla. Vissa barn ger helt enkelt upp försöken att knyta an till vuxna. I avsaknad av tillräckliga språkkunskaper och förmåga att kom- municera om sina känslor inför den enorma förändring som adop- tionen innebär kan lite äldre barn efter ankomsten till adoptivfa- miljen uppvisa olika symptom på psykiska anpassningsproblem. Barnets ålder vid adoptionen spelar stor roll. För de flesta barn går den inledande och riktigt jobbiga fasen över. Men ju äldre bar- net är när det kommer till adoptivfamiljen, ju svårare verkar över- gången och risken för senare komplikationer vara. 18 månader ver- kar vara något av en vattendelare. Också kliniska erfarenheter tyder på att hög ålder vid adoptionen är en riskfaktor. Barnets tidiga erfarenheter försvinner inte, utan ligger kvar och kan göra sig påminda senare i livet. Det gäller för alla barn. Frågorna om utseende, annorlundaskap, identitet och biologiskt ursprung kommer att finnas där och de måste kunna hanteras både av barnet och omgivningen.