sou · GPB310d3 · 2002-01-01 00:00:00 — Detta genererar en viktig fråga rörande betydelsen av tidpunkten för när man berättar om sina upplevelser och erfarenheter från barndomen och hur det inverkar på den livshistoria som skapas i intervjusituationen. Att berätta om sitt liv här-och-nu skiljer sig från det rekonstruerande som görs av barndomen när informanten ser tillbaka på vad som varit och med hjälp av minnesbilder och hågkomster skapar en berättelse. Flera av de unga vuxna, liksom de äldre i tonårsgruppen, beskriver problem med öppenhet som ett övergående fenomen. I flera av de unga vuxnas intervjuer återfanns t.ex. kommentarer om snabbt övergå- ende problem att som tonåring ställas inför sin förälders homosex- ualitet. förmedlar tonåringarna en stark bild av problem vad gäller öppenhet i ett pågående vardagsliv. Detta antyder emel- lertid betydelsen av att uppmärksamma frågan om öppenhet i ter- mer av en process där förälderns homosexualitet ges olika bety- delse beroende av ens ålder och andra livsomständigheter, och att det går att urskilja en förändring som går mot en större öppenhet. Den process som går att urskilja i det empiriska materialet påminner om vad som skildras i s.k. komma-ut-berättelser (, 1994, s. 210–214; , 1998, s. 67–69; , 1991, s. 15). Komma-ut är en etablerad beteckning för homosex- uellt identitetsskapande som avser att beteckna den komplexa pro- cess som består av dels insikt om och accepterande av ens homo- sexualitet dels sättet att hantera ens homosexualitet i relation till den sociala omgivningen. Att komma ut-processen också kan urskiljas i anhörigas reaktioner har påvisats i tidigare forskning på området (Strommen, 1993). I föreliggande studie rör det sig inte om insikt om och öppenhet med egna homosexuella känslor utan om ens föräldrars homosexualitet. Det handlar om barns sätt att ge betydelse åt förälderns eller föräldrarnas homosexualitet. Här åter- finner vi berättelser som å ena sidan klarlägger vad barn kan upp- leva, både i positiva och negativa termer, å andra sidan berättelser som antyder att dessa erfarenheter och upplevelser också förändras , ett skeende som är fruktbart att analysera i processtermer. Detta utgör utgångspunkt för hur analysen av en rad döttrars och söners personliga berättelser om homosexuella föräldrar skall pre- senteras. I följande två avsnitt kommer först barnets/ungdomens första (ibland plötsliga) eller växande insikt om förälderns homo- sexualitet att diskuteras. I nästa avsnitt är det barnets/ungdomens sätt att fortsättningsvis hantera denna insikt/information gentemot omgivningen som står i centrum för ett resonemang. Att förmedla dessa unga informanters erfarenheter och upple- velser utifrån ett processperspektiv har visat sig fördelaktigt ur flera synvinklar. Det bidrar till att framhäva och tydliggöra den variationsrikedom som återfinns i intervjumaterialet som gäller både skillnader när individers livshistorier jämförs sinsemellan och de skillnader i upplevelser som visar sig i en individs livshistoria . Valet att låta processen bli central i presentationen av materialet innebär emellertid inte att kategoriseringen i tre grupper bortses ifrån. I den fortsatta texten kommer denna uppdelning som genomförts mot bakgrund av informanternas berättelser om upple- velser av föräldrarnas homosexualitet att kvarstå. Det är motiverat av följande skäl. Kategoriseringen anger på ett tydligt sätt att ungefär hälften av informanterna berättar om homosexualitet, den homosexuella föräldern och hennes/hans partner som något posi- tivt, viktigt och oproblematiskt. Detta kommer att redovisas mer ingående i avsnittet som följer nedan, under rubriken som en naturlig grej. I föreliggande rapport ges emellertid ett pro- portionellt sett större utrymme åt att diskutera och resonera kring problem och svårigheter som informanterna beskriver. Anledningen till detta är att analysen av dessa beskrivningar bidrar till att på ett fruktbart sätt belysa en rad viktigt frågor som är av betydelse sett i relation till studiens primära syfte. Mötet med föräldrars homosexualitet I följande avsnitt skall barnets insikt om och möte med förälderns (föräldrarnas) homosexualitet behandlas. Det går att urskilja två olika sätt att beskriva insikten om och mötet med föräldrarnas homosexualitet. Här finns informanter som berättar om en specifik tidpunkt när de kommer till insikt om förälderns eller föräldrarnas homosexualitet. Det kunde röra sig om ett samtal där mamma eller pappa öppet presenterade sin partner, eller en situation där barnet själv förstod vad för relation föräldern hade med sin partner av samma kön. Andra berättar om hur förälderns homosexualitet aldrig framstod som en överraskning, utan hur detta alltid varit något självklart. Detta sätt att beskriva mötet med förälderns homosexualitet är den vanligaste beskrivningen bland dessa infor- manter. Det karaktäriseras av att det inte finns någon specifik punkt eller kritisk händelse som varit avgörande utan uttryck som naturligt och självklart återkommer i detta berättande. kar användandet av dessa termer som ett sätt att lyfta fram föräl- derns homosexuella relation som något odramatiskt och vanligt, i betydelsen händelser som ingår som del i det vardagliga livet. Det blev som en naturlig grej Under den här rubriken presenteras analysen av framförallt 14 av de 31 intervjuerna. Det handlar om 9 intervjuer med unga vuxna och fem tonårsintervjuer. Detta innebär att i knappt hälften av det totala antalet intervjuer återfinns beskrivningar av förälderns eller föräldrarnas homosexualitet som något vanligt, naturligt och självklart med informanternas egna ord. Det följs också av beskrivningar av positivt laddade relationer med både föräldrar och deras partners. I de berättelser där informanterna framställer förälderns eller föräldrarnas homosexualitet som något naturligt och självklart återfinns alltså i vissa fall angivelser av en specifik händelse som informanten framhäver som den tidpunkt då han eller hon för- stod hur saker och ting hängde ihop. , , berättar om när mamman och hennes partner flyttade ihop i ett stort hus. , ett av fyra barn som bodde med sin mor, springer runt med sin syster och undersöker det nya huset. Här inträffar en händelse som får dem att förstå att mammans och hennes partners relation är en kärleksrelation. Så sprang vi runt och jagade i huset och så sprang vi in där //i sovrum- met// AHAA.. här står bara en säng och då tittade vi på varann.. och liksom menade på att.. ja det måste va det här //.. // kan vart i 5 minu- ter sen var det inget mer med det.. sen sprang vi vidare.. så märkvärdi- gare än så var det inte. Detta korta narrativ antyder hur syskonens konkreta upptäckt av att mamman och hennes partner delar inte bara sovrum utan säng bidrar till en fördjupad förståelse av relationens karaktär. Att dela både sovrum och säng implicerade att mamman delade säng med sina nya partner istället för som tidigare med barnens pappa. minns detta som en händelse som han sedan inte reflekterade över i ett längre perspektiv utan därefter fortsatte livet som vanligt. Dessa upptäckter eller plötsliga insikter hör som sagt till undantagen i den grupp av informanter som talar om föräldrarnas homosexualitet som något självklart och naturligt. snarare en rad försök att återge en känsla av att det faktum att för- äldrarna, eller en av föräldrarna, levde i en homosexuell relation flöt in ett pågående vardagsliv. Det går inte att urskilja en specifik punkt eller kritisk händelse som bidrar till en plötslig insikt eller förståelse vad gäller familjesituationen. , , säger angående sin uppväxt med mamman och hennes partner att man hade ju lärt sig att det var naturligt. , , beskriver sitt familjeliv som att det har liksom flutit på som i en normal familj. , , säger att hennes familj är vanlig och att en lesbisk mamma är inget särskilt. Ord som normalt och naturligt är centrala i dessa berättelser där familjelivet framställs just som vilket familje- liv som helst. Föräldrarnas sexuella relation blir inte framträdande i själva utövandet av familjelivet, i familjelivets praktiker, vilket kan sägas utgöra ett viktigt kännetecken på familjeliv i en mer traditio- nell mening. Den vuxna kärleksrelationen återfinns i dessa be- rättelser men dess sexuella karaktär är inte framträdande, utan det är de vuxna med sina personligheter och i sin egenskap av antingen biologiska föräldrar eller låtsasföräldrar till barnen som ges framträdande positioner i berättelserna. Beskrivningar av mötet med föräldrarnas homosexualitet som något naturligt och självklart innebär inte på ett givet sätt att informanterna beskriver en barndom som utan sorg och pro- blem. Tvärtom, många informanter lyfter fram svårigheter, inte minst sorgen över föräldrarnas skilsmässa. , 21 säger angå- ende mammans planer på att flytta ihop med en kvinna: Jag verkar inte ha tyckt det var konstigt för jag pratade glatt om det i skolan och fattade inte att det var underligt.. jag kommer inte ihåg att jag tyckte det var konstigt.. det var ingen stor sak. var och hon menar att det svåra bestod i skilsmässan mellan föräldrarna som alltså föregick mam- mans planer på att flytta samman med sin flickvän. beskri- ver hur hon fortfarande kan känna ilska och besvikelse över föräld- rarnas skilsmässa. Ett återkommande tema i många informanters berättelser om odramatiska upplevelser av förälderns homosexua- litet är att skilsmässan har varit svårare att försonas med, än att en förälder involverat sig i en homosexuell relation. Det kan i detta sammanhang vara viktigt att påminna sig om att i har mellan en tredjedel och hälften av alla 18-åringar varit med om en skilsmässa i familjen (, 1996, s. 241). En hög förekomst betyder dock inte att skilsmässan inte inverkar på barnens upplevelser. Barn sörjer sin 'gamla' familj och bär på starka och levande minnen av denna händelse. Studier har också visat att många skilsmässobarn när en dröm om återförening (ibid, s. 242), vilket också framgår med stor tydlighet i denna studie. , , hävdar att skilsmässan som föräldrarna genomgick när hon var var ett rent helvete för henne. Föräldrarna och familjen var världsalltet som raserades när skilsmässan blev ett faktum. Mot den bakgrunden, menar , att pappans pojkvän kom att underlätta för henne att hålla en romantisk dröm vid liv, nämligen den att föräldrarna skulle återförenas. I värld kunde en man aldrig ersätta hennes mor. påvisar emellertid att hennes syn på vad som utgör familjen, och vilka som ingår i hennes familj, har förändrats. hade efter skilsmässan svårt att se hur mamman, pappan och syskonen kunde utgöra en familj när de inte längre bodde tillsammans. Det utgjorde grunden för en längtan efter återförening, eftersom skilsmässan skakat om hennes bild av familjen som bestående av mamma, pappa, barn. beto- nar hur hon återigen kan se sin familj som bestående av både mamma och pappa, fast i ny form. Familjen är nämligen utökad, och breddad, såtillvida att pappans sambo också utgör en viktig person i familjen. , , berättar också om en skilsmässa under uppväxten. var när hennes föräldrar skildes. Hon beskriver sina känslor inför mammans dåvarande flickvän med följande ord: jag var inte irriterad över att hon var en tjej utan mer att det var nån som tog min mamma dvs. att mamma inte bara var min. jämför denna irritation med den ilska hon kände inför att pappan träffade en kvinna och menar att det handlar om barnets ovilja att se en förälder ha relationer med andra vuxna än varandra. Detta antyder hur en ny partner, oavsett kön, i barnets ögon också kan bli en bekräftelse på att föräldrarnas skilsmässa är ett faktum. Det handlar också om hur en ny partner även kan uppfattas som en störning i relationen mellan barnet och föräldern, som kanske levt själva utan andra vuxna i familjen (, 1987/2000). I en brittisk djupintervjustudie visar det sig att 21 barn i homosexuella hushåll beskriver separationen mellan föräldrarna som svårare och mer traumatisk än föräldrarnas homosexualitet (, 1980). Denna bild bekräftas också i förelig- gande studie med dess återkommande beskrivningar av hur föräld- rarnas skilsmässa framställs som det stora problemet, som ungdo- marna och de unga vuxna visserligen kan acceptera men ändå känna sorg och besvikelse över. Det finns också andra problem vid sidan av sorgen över skils- mässan som framställs som mer besvärliga än förälderns homosex- ualitet. , , berättar om när hon var och mamman inledde ett förhållande med en kvinna. Det som var besvärligt i mammans relation var inte att det var en kvinna utan att relationen mellan de båda kvinnorna var mycket konfliktfylld. Den homosex- uella relationen var av mindre betydelse jämfört med de påfrest- ningar som den dramatiska relationen medförde. När mamman senare inledde en ny relation, som ledde till partnerskap, kom detta att betyda väldigt mycket för . Denna partner kom att bli en viktig person, en gåva och en fin människa, som uttrycker det. Deras relation och partnerskap är så självklart liksom och hon ärhon är sån som alltid finns. berättar också hur hennes barn knyter an till både mormor och mormors partner, den senare som en viktig och spännande person som ofta efterfrågas och omnämns av barnbarnen. Ett annat exempel på problem som inte handlar om förälderns sexuella orientering framkommer i intervjun med , . Hon beskriver sin uppväxt med den heterosexuella föräldern, i det här fallet pappan, som fick vårdnaden om barnen när föräldrarna skildes, som en uppväxt som präglades av pappans personliga psykiska problem. Helgbesöken hos modern och hennes partner framställs av som lugna öar i ett för övrigt splittrat och för barn svårbemästrat liv. Som en kontrast mot dessa berättelser om problem och konflikter finns också några barndomsberättelser som präglas av upplevelser av lycka. Olika bilder av det goda familjelivet I dessa berättelser målas bilden av en god barndom upp. Det bety- der inte att dessa informanter inte varit med om en skilsmässa eller andra svårbemästrade omständigheter, men dessa händelser domi- nerar inte berättelsen. , , beskriver hur hennes homosex- uella familj var mer öppen och kanske mer gladare och mer gemytlig och tar in mera folk i hemmet än vad kanske en så att säga ordinär mamma pappa barn familj gör.. men jag kan inte säga att jag vet.. för jag har inte levt i nån. säger visserligen att hon har ringa erfarenhet av en s.k. kärnfamilj eftersom föräldrarna skilde sig när hon var mycket liten, men hon kan ändå jämföra med pappans nya familj som hon träffat regelbundet under uppväxten. Livet med pappan och styvmodern präglades av vad hon lätt ironiskt kallar ett normalt liv, ett liv som emellertid inte hade samma grad av spänning som livet med modern. är självkritisk och frågar sig huruvida hon kanske förskönar bilden men återkommer gång på gång till hur livet med modern och hennes partner har präglats av öppenhet och stor livs- glädje, trots skilsmässa, en rad flyttningar och separationer. Det har varit ett liv som varit spännande och roligt för ett barn, med mycket olika människor och mycket aktiviteter. har regelbunden kontakt med både mamman och hennes f.d. partner, den kvinna växt upp med. På liknande sätt beskri- ver , , sin barndom som en lycklig tid. kommer, liksom , ursprungligen från en s.k. kärnfamilj som splittrades då föräldrarna skilde sig när han var . När sedan var flyttade modern samman med en kvinna som enligt är mer av föräldragestalt för mig än vad pappa är exempelvis. Deras liv i villaområdet i den lilla staden präglades av att de var en familj som andra. Föräldrarna var öppna med sin relation och påtog sig båda ett aktivt föräldraskap såtillvida att de turades om att gå på föräldramöten och att ställa upp som aktiva föräldrar i diverse fritidssammanhang. De båda kvinnorna visade med sitt sätt att vara att huset var öppet för barnen och alla deras kamrater. I denna livshistoria framställs den homosexuella familjen som vilken familj som helst. Vad som är intressant är att det verkar som att bilden av den vanliga och normala familjen kan användas i olika syften. lyfter fram bilden av den normala familjen som något som är mindre spännande och som inte bärs upp av samma livsglädje och utmaningar som livet med mamman och den homosexuella famil- jen erbjöd. däremot lyfter fram mamman och hennes part- ners sätt att skapa ett familjeliv som vilken familj som helst, som utgångspunkt för ett gott barndomsliv. Gemensamt för dessa båda livshistorier är återkommande hänvisningar till de biologiska för- äldrarna som positiva och viktiga personer. Det är personer som dessa unga vuxna också träffar och umgås med, dvs. relationen till föräldrarna har övergått till att bli en kamratlig relation med stark känsla av samhörighet. Här återfinns också beskrivningar av ett rikt familjeliv med en grundläggande känsla av att som barn alltid komma i första hand. Den homosexuella förälderns partner presenteras också som en viktig och betydelsefull person, inte bara under barndomen utan också . Vad som däremot skiljer berättelserna åt är i vilken grad homosexualiteten varit ett öppet samtalsämne i familjen. I familj har homosexualiteten utgjort ett stort och betydelsefullt inslag såtillvida att mamman och hennes vänner varit mycket aktiva i sexualpolitiska sammanhang. Hemmet beskrivs som ett centrum för aktiviteter av politiskt karaktär med inslag av demonstrationer, teater, festivaler etc. Detta till skillnad från familj där homosexualitet aldrig diskuterades öppet, och mamman och hennes partner inte var aktiva i sexualpolitiska sammanhang. Detta uteslöt emellertid inte att den homosexuella relationen utgjorde en konkret och synlig aspekt av familjelivets praktiker. Detta antyder hur olika förhållningssätt till öppenhet kan ta sig varierande uttryck i familjeliv. Det finns de informanter vars för- äldrar inte talar om homosexualiteten och som inte drar in barnen i diskussioner och resonemang om vad det innebär att vara homo- eller bisexuell. Ett sådant förhållningssätt utesluter inte att föräld- rarna däremot lever öppet med sin homosexualitet, i och genom sitt sätt att praktisera familjeliv. Andra informanter berättar om föräldrar som på ett tydligt sätt gått ut med sin homosexualitet, inte bara i sättet att leva utan också med orden och som i samtalets form väljer att tydliggöra och lyfta fram detta. Ytterligare ett exempel på hur öppenhetens praktik kan variera ges av , , som berättar om en förälder som deklarerar sig som öppen men att det var en öppenhet som mer praktiserades i ord än i handlingar. Dessa skilda förhållningssätt kan emellertid inte på ett entydigt sätt relateras till bestämda konsekvenser för barn. I avsnittet ovan redovisas analysen av ett berättande om både positiva och negativa upplevelser från en barndom eller, som i ton- åringarnas fall vid tiden för intervjun. Förälderns sexuella orien- tering beskrivs som något givet och självklart och framställs inte som upphov eller orsak till problem. Detta gäller intervjuer med unga vuxna (9 stycken) och fem tonårsintervjuer. Dessa fem ton- årsintervjuer skiljer sig emellertid från resterande tio tonårsinter- vjuer som skall komma i fokus. De övriga tio unga informanterna berättar visserligen om goda relationer till föräldrarna och om familjerelationer som är betydel- sefulla, men mötet med och insikten om föräldrarnas homosexua- litet beskrivs som svårt och problematiskt. Det verkar i hög grad vara relaterat till en medvetenhet om samhällets negativa attityder till homosexualitet som i sin tur inverkar på den betydelse som ungdomarna tillskriver förälderns homosexualitet. Ett liknande tema återfinns i några av de unga vuxnas livshistorier om hur tiden som tonåring och insikten om förälderns homosexualitet kom att bli något problematiskt. Det här var någonting som var konstigt De tonåringar och unga vuxna som beskriver sitt första möte med föräldrarnas homosexualitet som svårt och besvärligt antyder i olika grad hur detta möte präglas av en medvetenhet om hur homosexualitet värderas negativt i sociala sammanhang utanför familjen. , , berättar hur föräldrarna efter skilsmässan satte sig ner med barnen och berättade om att mamman skulle flytta ihop med en kvinna. Dom berättade det här för oss.. vi eller om det var jag var liksom med- vetna om att det här var nånting som var konstigt.. och som var annorlunda //.. // det var ju det värsta man kunde vara. understryker att hon inte fann det konstigt för egen del utan det var det att man visste att andra tyckte det.. liksom bögjävel det var det värsta man kunde säga. Om ett barn är medvetet om att homosexualitet värderas och ses som något negativt kan det få betydelse för barnets fortsatta sätt att hantera insikten om att en familjemedlem är homosexuell, i detta fall en förälder. reso- nerar kring huruvida denna syn på homosexualitet sedan på ett icke avsiktligt sätt kom att förstärkas av en specifik händelseutveckling vad gäller själva hanteringen av konflikten i familjen. krävde nämligen att mamman inte skulle vara öppen med sin lesbiska rela- tion inför väninnor, ett krav som mamman valde att tillmö- tesgå. frågar sig om detta därmed fick den oönskade konse- kvensen att mamman implicit medgav att homosexualitet var ett problem som borde döljas. finns det andra aspekter att beakta, enligt , nämligen att detta krav från henne också kunde tolkas som en hämndakt för ilskan och besvikelsen över skilsmässan. Mammans sätt att bemöta kravet blev därmed kanske ett försök att lindra dotterns sorg. Oavsett hur detta kan förstås och tolkas ger resonemang en inblick i familjedynamikens komplexitet och mångtydighet. Informanter i denna studie beskriver alltså en medvetenhet om att stigmatiserande perspektiv på homosexualitet förekommer, inte minst i grupper med jämnåriga kamrater. och genomförde en kvalitativ studie – baserad på djupin- tervjuer och deltagande observationer – av ungdomars attityder till och syn på sexualitet och relationer. Vid tiden för studiens genomförande uppvisade ungdomarna ofta negativa attityder till homosexuella som inte kunde ses som stabila och gene- rella. Här fanns snarare en ambivalens inför homosexualiteten som visade sig inte minst genom ungdomarnas benägenhet att ändra sin negativa inställning när de kom i personlig kontakt med en eller flera homosexuella individer (, 1993, s. 284- 286). och visade också att fram för allt unga pojkarna uppvisade en stark homofobi, inte minst de som omhul- dar mycket traditionella könsroller(ibid, s. 285). Bland ungdo- marna i denna studie, som anger en medvetenhet om homosexua- litet som en stigmatiserad kategori, går det att känna igen denna s.k. homofobi. Informanterna berättar emellertid också hur man som tonåring löst detta dilemma utan att, som ovan, försöka dölja och hålla undan denna information från omvärlden. När pappa går ut och blir bög , , berättar om hur hon frågade sin mor om det var så att pappa är bög. Att hon använde begreppet bög betydde inte att hon till fullo förstod vad det var; utan hon visste egentligen inte vad det var mer än att det var inget som var speciellt bra. Här antyds en koppling mellan den sexualisering av ungdo- mars språk som kommit att uppmärksammas och innebörden i att ha en mamma som är lesbisk eller en pappa som är bög. När mamma bekräftade ' misstankar upplevde starka känslor och reagerade med gråt och förtvivlan. Läget föränd- rades emellertid efter det att hon pratade med sin pappa om saken. menar att hon på ett plan redan vetat om detta, och att efter det att hon fått tala med pappan själv om homosexualiteten så var det nog inget.. då var det inget mer med det. ' berättelse om pappan och om hans homosexualitet påminner delvis om vad , , berättar. säger angående faderns homo- sexualitet: det enda som varit negativt.. det enda för mig det var att jag inte fick reda på det direkt. Vad som beskrivs som svårt av