sou · GPB344d1 · 2002-01-01 00:00:00 — skrev i delbetänkandet Jämställdhet och IT (SOU 2000:58) att ett jämställt samhälle, där kvinnors och mäns behov, attityder och värderingar har samma värde, är en förutsättning för att ett land ska kunna åstadkomma en hållbar utveckling, d.v.s. en utveckling som tillfreds- ställer dagens behov utan att äventyra kommande gene- rationers möjligheter att tillfredsställa sina behov. hänvisade också till till FN 1997 om genomförandet av där det gavs tydligt uttryck för betydelsen av att stärka kvinnor- nas roll i arbetet för en hållbar utveckling. Ett hållbart transportsystem förutsätter en samhällsplanering som utgår ifrån en demokratisk process där både kvinnor och män ges möjligheter att delta på lika villkor. Samhällsplaneringen har ett avgörande inytande på förutsättningarna för ett jämställt resande. Lokalisering av bostäder, arbetsplatser och service påverkar förut- sättningar för val av olika färdmedel. Ur ett jämställd- hetsperspektiv kan vi se att i stort sett alla beslut inom denna sfär fattas i församlingar med genuin manlig dominans och därmed med manliga värderingar som förtecken. Andra mer grundläggande förhållanden i samhället som på ett fundamentalt sätt styr vårt resande är betingat av vårt vardags- och familjeliv. Det gäller också bilens roll i samhället som symbol för framgång men också som en viktig symbol för genusrelaterade skillnader mellan manligt och kvinnligt. Ett hållbart och jämställt transportsystem förut- sätter ett genusperspektiv som inte funnits tidigare. Det handlar bl.a. om att synliggöra kvinnors och mäns behov av att kunna förytta sig, om vilka effekter olika beslut och åtgärder har på kvinnors och mäns möjlig- heter att tillgodose sina respektive behov. Inom ramen för Jämits arbete har vi inte haft ut- rymme att närmare analysera i vad mån grundläggande värderingar har för betydelse för det faktiska resandet eller vad som eventuellt krävs för att bryta de rådande mönstren. Vi har i vårt arbete främst fokuserat på resandet inom ramen för de beslutsstrukturer som råder i dagens transportsverige, i första hand inom persontrakom- rådet. Det nns olika möjligheter att styra mot hållbar- hetsmålet bl.a. genom lagstiftning och ekonomiska styrmedel. Fysisk planering är ett annat styrmedel. har arbetat med jäm- ställd planering därför att kommunerna behöver nya verktyg för att kunna skapa system där kvinnor och män får samma möjligheter att påverka. redovisade 1996, på uppdrag av regeringen, rapporten 43 Jämställdhetsaspekter på fysisk planering och byggd miljö1. har när det gäller lagstiftning bl.a. visat på bentliga sektorslagar och på upphandling som medel i jämställdhetsarbetet. När det gäller olika ekonomiska styrmedel saknas analyser om hur dessa har påverkat förutsättningarna för ett jämställt samhälle. Behovet av sådana analyser framstår som mer och mer nöd- vändiga i diskussionen kring det jämställda samhället. J Ä M S T Ä L L D H E T – T R A N S P O R T E R – I T Transportsektorns ansvar är att tillgodose både mäns och kvinnors behov av resor. Transportsystemet har formats utifrån vårt sätt att organisera samhället och vardagslivet och som i stor utsträckning handlar om hur vi väljer att bygga, bo och arbeta. Detta gör oss alla beroende av resor och transporter. Det kan vara allt från promenaden till daghem till livsmedelskedjornas komplexa nät av infra- struktur och transporter som förser en storstad med varor och tjänster. Resvaneundersökningar (SCB RiksRVU), som är ett av de kunskapsun- derlag som ligger till grund för beslut om utbyggnad av den fysiska infra- strukturen och av kollektivtraken, visar att mäns och kvinnors resmönster skiljer sig åt. Det gäller såväl i antal resor, reslängd, tid för resor och i val av Även när det gäller syftet med resan kan man se könsstereo- Med resa menas en föryttning med ett specikt ärende, oavsett hur för- yttningen sker, d.v.s. oavsett om man går, cyklar eller åker tåg. trak omfattas av resor med såväl buss, T-bana, spårväg som tåg. J Ä M S T Ä L L D H E T – T R A N S P O R T E R – I T tar i sin avhandling , en sam- manhållande länk i vardagens organisation upp kvinnors föryttningar som ses som en del av vardagens orga- nisation. Ansatsen är könsteoretisk d.v.s. den bygger på föreställningen att det nns ett system i samhället som inordnar människor efter sysslor, positioner och platser som utgår från kön. En avsikt med studien är också enligt att visa att även variationerna inom kvinnogrupperna är stora2. Kvinnor och män har olika resmönster Män gör något er resor per dag än kvinnor och reser i genomsnitt 2.92 resor per dag och person medan kvinnor reser i genomsnitt 2.81 resor enligt, SIKA3. Män reser däremot i genomsnitt en längre, sam- manlagd sträcka per dag än kvinnor. Män reser och kvinnor per dag. Medelålders män reser längst, se guren nedan. Daglig genomsnittlig reslängd (km) för män och kvinnor i olika åldersklasser 1999 Ålder Genomsnittlig reslängd (km) 0 10 20 30 40 50 60 70 80 Källa: och kommunikationer. 2000/2001 (fig 4.6) Män använder mer tid för resor än kvinnor och reser i genomsnitt per dag och person medan kvinnor i genomsnitt reser per dag4. Kvinnor med barn reser markant mindre än män. När barnen kommer minskar kvinnor sitt resande. Däremot ökar männen sitt resande när barnen kommer. Uten familien hadde han aldri klart å vaere så mye hjemmefra Resande per person, män och kvinnor i olika livskategorier 1994/96. Reslängd/person och dygn Livskategori Reslängd i km Barn 6–15 år Ungdom 15–boende hos föräldar Ungdom 15–eget boende Yngre barnlösa 25–44 år Äldre barnlösa 45–Pensionär 0 10 20 30 40 50 60 70 Källa: (1999 fig 6.1) Hur långt en person genomsnittligt reser varierar i hög grad med inkomsten. Reslängden ökar med inkomsten, det gäller såväl kvinnor som män. Daglig genomsnittlig reslängd (km) för kvinnor och män i olika inkomstklasser 1999 Inkomst (kr) Genomsnittlig reslängd (km) Källa: och kommunikationer 2000/2001 (fig 4.5) Kvinnor och män färdas på olika sätt Bilen är det vanligaste transportmedlet både för kvinnor och män och oavsett ärende. Bilen används vid av alla resor. Resor till fots eller med cykel utgör av resorna enligt SIKA5. visar i sin avhandling mångfald och förändring att män reser mest med bil och som bilförare. Kvinnors resor är mer spridda på er färdsätt än bilen framför allt till att gå och cykla men även att resa med kollektivtrak. Kvinnor reser även mer med kollektivtrak än män. Män däremot reser mer med flyg än kvinnor6. ur Det er aldri for sent å gi opp. J Ä M S T Ä L L D H E T – T R A N S P O R T E R – I T Kvinnor och män har olika resmål är de vanligaste resorna. Av samtliga resor, oavsett kön så är de vanligast förekom- mande resorna, därefter följer resor till arbetet och på tredje plats kommer inköpsresor, guren nedan. Män reser mer i och till arbetet än kvinnor och män gör också er tjänsteresor än kvinnor. Antal resor i olika ärenden uppdelade på kön. Källa: och kommunikationer. 2000/2001 (fig 4.3) 46Krantz visar i sin avhandling på att kvinnor antas ha ett mer komplext resmönster än män. Det innebär bl.a. att er ärenden utförs under en och samma resa, exempelvis att hämta barnen på daghemmet eller att handla på vägen hem från arbetet. Av guren nedan framgår att kvinnors resor till arbetet ofta kombineras med andra ärenden. Andel av arbetsresor som kombineras med annat ärende 1994/96 Livskategori Andel resor % Sambo utan barn Sambo, barn 0–Sambo, barn 7–18 år * (för få observationer) Källa: (1999 sid 123) Hur har resmönstren förändrats? har i sin avhandling studerat befolkningens dagliga resande och därvid funnit några viktiga utvecklingsdrag. har bilinnehavet ökat framför allt bland äldre och bland kvinnor. Bilinnehavet bland ungdomar har anger vidare att allt er hushåll har skaffat en andra bil. Bilanvändningen per person är relativt stabil men samåkningen har minskat. Rörligheten har omfördelats från resor som bilpassagerare till resor som bilförare. Utvecklingen bland andra färdsätt är att föryttningar till fots och med kollektivtrak minskar7. Kvinnors och mäns syn på resor redovisar i sin avhandling En analyse av kvinners og menns daglige i en analys av kvinnors och mäns dag- liga resor i Oslo8. Hjorthol ställer sig frågan om kvinnor och män har samma inställning till, uppfattning om eller associationer till bil som till kollektivtransporter eller om det nns olikheter. Undersökningen bygger på intervjuer, genomförda i . Hjorthol visar i sin undersökning bl.a. på: Bilden av att bilen sparar tid och ger frihet. Kvinnor är betydligt mindre negativa till kollektivtra- k än män. Detta kan enligt Hjorthol ses som att kvin- nor känner till utbudet bättre och därför har en mer realistisk värdering av transportmedlet medan män har mer stereotyp uppfattning, som kan bygga på färre egna erfarenheter av kollektivtraken. Skillnaden kan också vara ett uttryck för att kvinnor har ett behov av att framställa situationen bättre än den faktiskt är. Detta är särskilt aktuellt när man vill försvara egna handlingar för sig själv när man inte har andra alternativ och ett sätt att upprätthålla överensstämmelse mellan hand- Kvinnors och mäns inställning till bil och kollektivtrak %. Jag tycker inte om att åka kollektivt därför att det går Jag tycker inte om att åka kollektivt för att det tar Jag tycker inte om att åka kollektivt för jag blir bunden av rutter och tider Jag tycker om att köra bil för jag kan resa vart och när jag vill Jag tycker om att köra bil för då kan jag höra musik Jag tycker om att köra bil för jag sparar tid Källa: R J Hjorthol TOI 391/1998. En analyse av kvinners og menns daglige i sid 105 J Ä M S T Ä L L D H E T – T R A N S P O R T E R – I T ling och inställning. I förlängningen av en sådan för- kan man anta att män är mindre positivt inställ- da till kollektivtraken än kvinnor eftersom män har bilen som alternativ menar . Bilden av att kollektivtransporterna ger möjlighet att resa vart och när man vill Kvinnor uppfattar kollektivtrakutbudet som en stör- re möjlighet att resa vart och när man vill än vad män gör. De kollektiva transportmedlen ger klara begräns- ningar, och begränsningarna uppfattas starkare av män än av kvinnor. Det kan enligt Hjorthol höra samman med att män har bättre tillgång till bil och är mindre vana vid att resa på andra sätt. Kvinnor är mer upptagna av tryggheten vid att resa kollektivt än män är. Kollektivtransporten blir en del av det offentliga rummet när det nns normer som reglerar samvaron mellan dem som sig där. Kvinnors och mäns inställning till bil och kollektivtransporter %. Jag tycker om att resa kollektivt för det ger mig möjlighet att resa vart och när jag vill Jag tycker om att resa kollektivt för då känner Jag tycker om att resa kollektivt för då kan jag Jag tycker om att resa kollektivt för chauffören och personalen ger god service Jag tycker om att resa kollektivt för då kan jag vara Källa: R J Hjorthol TOI 391/1998. En analyse av kvinners og menns daglige i sid 106 Kvinnor uttrycker en högre miljömedvetenhet än män när det gäller användning av kollektivtransporter. Detta kan enligt Hjorthol vara ett resultat av att kvinnor är mer upptagna av miljö än män, något som andra undersökningar tyder på (Bennulf 1994, Lavik 1990, Lindèn 1996) och för att de reser mer kollektivt. Det är långt färre, både kvinnor och män, som uttrycker miljömässiga obehag av att köra bil. Varken kvinnor eller män uppfattar kostnaderna av att köra bil som speciellt avskräckande. Kvinnors och mäns inställning till bil och kollektivtransporter %. Jag tycker om att resa kollektivt för det Jag tycker inte om att använda bil för det är skadlig för miljön Jag tycker inte om att köra bil för det är så dyrt Källa: R J Hjorthol TOI 391/1998. En analyse av kvinners og menns daglige i sid 109 Både kvinnor och män sätter värde på bilen som en rekreativ plats. Bilen upplevs som en förlängning av det privata rummet ut i offentlighetens sfär, där man kan vara i fred med egna aktiviteter utan att ta hän- syn till andra. Detta är motsatsen till kollektivtran- sporternas gemensamma rum i det offentliga. I motsatsen till bussen eller spårvagnen är bilen ett medel till att tillfredsställa önskan om fart och spän- ning och behovet av att visa vem man är. När det gäl- ler denna sista aspekten ser bilen ut att vara viktigare för män än för kvinnor. Bilen är mer knuten till den 47 manliga än den kvinnliga identiteten menar . Kvinnors och mäns inställning till bil och kollektivtransporter %. Jag tycker om känslan av fart och spänning när jag själv kör bil Jag tycker om att ha en bil som folk lägger märke till Jag tycker om att köra bil för då kan jag höra på musik Källa: R J Hjorthol TOI 391/1998. En analyse av kvinners og menns daglige i sid 109 J Ä M S T Ä L L D H E T – T R A N S P O R T E R – I T Normer och värderingar inom kollektivtraken Det biter i kinderna när sydvästvinden blåser rakt in i busskuren i . Vi är sju kvinnor som huttrande väntar på en tidig eftermiddagsbuss som ska ta oss till och platserna däremellan. Busskurens ena kortsida är trasig. Om den varit hel, skulle den ha kunnat skydda något mot vinden. kvar tills bussen ska komma. De två äldsta kvinnorna står med uppdragna axlar och förefaller frysa. minut verkar de få nog och går med stapplande steg ut ur kuren och söker skydd mot vindbyarna på dess utsida, bakom den andra kortsidan som är hel. äldre kvinna, två , en 20-åring och jag själv står kvar. Vi ryms inte bakom Minuterna tickar sakta fram. bussen kommer anländer en ung man. Bussen stannar till och vi kliver alla in. På bussen sitter redan en äldre man längst fram på platsen för fysiskt funktionsnedsatta. Fyra äldre kvinnor är utspridda på skilda ställen Längst bak sitter en ung tjej. De esta som stiger på längs vägen är kvinnor. Och de är i alla åldrar. verkar vara på väg till eller från någon skola. En kvinna stiger på bussen vid en ensligt belägen gård och hoppar av vid en annan gård några hållplatser . hälsa och byta några ord med en äldre dam som redan sitter på bussen. av att kvinnan som går av arbetar inom och använder bussen för att ta sig mellan sina olika arbetsställen. En gammal kvinna ska stiga av när bussen kommit ytterligare ett stycke på vägen. Sätet längs fram var redan upptaget när hon med stapplande steg klev på, så hon har tagit sig en bit längre bak i bussen. Där hon sitter nns ingen stoppknapp som hon lätt kan nå. Hennes magra darrande hand når inte upp till den enda nåbara knappen, som är placerad i busstaket. Vid sätet är taket så lågt att det är omöjligt för henne att resa sig upp raklång, men ändå för högt för att nå knappen i sittande ställning. Hon reser sig i farten med böjda knän, – en mycket ansträngande ställning som jag själv prövade på – sträcker upp sin skälvande hand igen, men når inte riktigt ända fram. Med en duns dimper hon ner på sätet igen. Vid tredje försöket når hon slutligen knappen. Bussen stannar till, hon samlar med skakiga rörelser nervöst ihop sina väskor, reser sig upp och kliver med ostadiga ben av. De esta andra kvinnliga pensionärerna följer med in till . Förutom den unge mannen som steg på i och den äldre mannen längst fram, stiger ytterligare fyra män på bussen under resans gång. Två av dessa är skolungdomar, en pensionär och en . Den sistnämnde har en portfölj under armen, är propert klädd och ser ut att kunna vara ute på tjänsteärende. Han är den ende mannen i den kategorin. Totalt har bussen sjutton kvinnor och sex män som passagerare denna tur. Flertalet är alltså kvinnor och de tillhör alla era olika åldersgrupper och kategorier. Det ovan beskrivna är inte en unik scen, som råkade slumpa sig precis så när jag åkte med bussen just denna dag. Undersökning efter undersökning har visat att det är est kvinnor som åker kollektivt. Men betyder det något för de som planerar kollektivtraken att er kvinnor än män åker kollektivt? Ges begreppet jämställdhet någon mening i detta sammanhang? Vilken innebörd har detta för politiker och tjänstemän som arbetar med kollektivtrakfrågor? Det är dessa frågor denna text kommer att utgå ifrån och behandla. Ur rapport i kön39 J Ä M S T Ä L L D H E T – T R A N S P O R T E R – I T Kvinnors och mäns syn på Kollektivtrakbarometern är en rikstäckande kvali- tets- och attitydundersökning. Totalt har cirka 16.000 svenskar intervjuats per telefon, 2001, utifrån ett antal givna påståenden. () som genomför undersökningen tillsammans med lan- dets läns- och lokaltrakföretag sammanställer och analyserar resultaten. SLTF har för Jämits räkning gjort en sammanställning utifrån kön. Sammanställ- ningen visar dels samtliga intervjuade personer riks- genomsnittet, dels de drygt 7.000 personer som åker kollektivt; eller eller månad. Av sammanställningen framgår bl.a: Kvinnor är mer positiva till kollektivtrak än män. Det är ingen större skillnad mellan kvinnors och mäns syn på hur man förhåller sig till påståenden som att; –Det är nära till hållplatser och stationer. –Hållplatser och stationer är välskötta. –Det är rent och snyggt. –Förarnas och personalens uppträdande är trevligt. –Det är pålitligt att åka med bolaget. –Det känns tryggt att åka med bolaget. Däremot visar undersökningen på stora skillnader mellan kvinnor och män vid följande påståenden; –Det är lätt att få information och avgångstider. –Det är lätt att köpa biljetter och kort. –Bolagets linjer går bästa vägen. –Man sitter bekvämt på resan. –Det går snabbt att åka med bolaget. –Information vid förändringar av tidtabeller och linjer är bra. –Bolaget är lyhörda för synpunkter. Kvinnor är genomgående mer positiva än män till Den största skillnaden rör uppfattningen att man sitter bekvämt på resan. riksgenomsnittet anser kvinnor och män att man sitter bekvämt på resan. Av de som reser dagli- gen eller då och då anser kvinnor och män att man sitter bekvämt. Män som är negativa är alltid mer negativa än kvinnor oavsett vilket påstående som ställdes. Det som både kvinnor och män är mest negativa till är att, – Informationen vid förseningar och stopp – Bolaget inte är lyhört för synpunkter. De sex viktigaste faktorerna för män och kvinnor i rangordning är; Det är pålitligt att åka med Det går snabbt att åka med Bolaget är lyhörda för synpunkter Det är pålitligt att åka med Det går snabbt att åka med Bolaget är lyhörda för synpunkter Det känns tryggt att åka med Det känns tryggt att åka med Avgångstiderna passar dina behov Förarnas o personalens uppträdande är trevligt Bolagets linjer går bästa vägen Avgångstiderna passar dina behov Kvinnors och mäns prioritet skiljer sig något åt även om skillnaderna är små. Kvinnor anser det viktigast att kollektivtraken är pålitlig. Män anser det viktigast att det går snabbt. J Ä M S T Ä L L D H E T – T R A N S P O R T E R – I T Ungdomar (under ) kvinnor och män Av sammanställningen framgår bl.a. att; Skillnader mellan unga kvinnor och män kan avläsas i påståenden som; –Det är lätt att få information om avgångstider. –Man sitter bekvämt på resan. –Information vid förändringar av tidtabeller och linjer är bra. Unga kvinnor är genomgående mer positiva än unga män. Störst är skillnaden i uppfattningen att man sitter bekvämt på resan. Totalt sett ger såväl unga kvin- nor som män kollektivtraken bättre betyg än äldre kvinnor och män (). anser att när kollektivtraken utvecklas måste både kvinnor och män ges samma möjligheter att ut- nyttja den. Både kvinnors och mäns åsikter och behov måste tas tillvara så att kollektivtraken kan utnyttjas av alla. Som exempel på mäns behov kan konstatera att endast ett fåtal kvinnor kommer över den manliga 50normen för utrymme. Ett stort antal män är däremot inte, av fysiska skäl, nöjda med utrymmet i kollektiv- trakfordonen. För att öka mäns resande med kollektiv- traken måste därför vidgas så att en betydligt större andel män nner kollektivtrakresandet kom- fortabelt. Till följd av alltför begränsat utrymme blir bilen alternativet för många män. Ett huvudmannaperspektiv på jämställdhet har på uppdrag av , i och Rikstraken genomfört en studie av politikers och tjänstemäns syn på kopplingen jäm- ställdhet – kollektivtrak10. Undersökningen har koncentrerats till och Trakbeställargruppen i . Totalt har 15 personer intervjuats, politiker och tjänstemän, män och kvinnor. De genomförda intervjuerna visar enligt främst på följande; Politiker anser i högre grad än tjänstemän att frå- gor om jämställdhet självklart har betydelse för kol- lektivtraken. Vid frågan hur jämställdhet tar sig uttryck mer kon- kret blir svaren däremot ofta svävande och hypote- tiska, då verkar ofta ett tystnadens mörker falla. Den sammanlagda tid av tom tystnad som täcker bandspelarens kassettband är inte oansenligt när detta förs på tal skriver . Skillnaden mellan jämställt och jämlikt är oklar. Jämställt eller inte redovisas ofta som en fråga som rör funktionsnedsatta eller icke funktionsnedsatta. Hur kan det då komma sig att man har så olika uppfattning om vilken betydelse jämställdhet har för kollektivtraken? pekar på två skilda sätt att se på själva frågan om jämställdhet som är betydelseful- la att utgå ifrån vid diskussioner om jämställdhet. Det ena sättet att se på jämställdhet är att betrakta frågan som ett strukturellt problem. Frågan blir då politisk och därmed möjlig att påverka i positiv eller negativ riktning med hjälp av politiska beslut. De poli- tiker och tjänstemän som har denna inställning verkar vara klara över att jämställdhet och kollektivtrak hör ihop och ger frågan större tyngd. En viss öppenhet nns ändå inför att jämställdhets- aspekten kan vara väsentlig som kan skönjas här och där menar . En tjänsteman som till en början slog fast att könsaspekten inte hade så stor betydelse när det gäller kollektivtraken, kommer under inter- vjuns gång själv på att den kanske har det: Sen kontrollerar vi ju inte så där väldigt bra så att säja: Vad är det nu för människor som reser? Vi har ju inte allt för bra kläm på så att säja om det nns manliga och kvinnliga strukturer i resmönstren. Det gör vi ju inte. // Det kan ju vara så att dom här grupperna har ett helt andra resstrukturer. Som vi inte har tänkt på, men som vi naturligtvis borde göra. // Det är en väldig intressant fråga, för jag kan ju tänka mej att om vi börja skära upp såna här saker i tårtbitar och sånt där, så ser vi helt olika mönster. Och vad drar man för slutsats av det då? Ja, det vet man ju inte förrän man ser dom naturligtvis. Men vi har för lite kunskap. Det är bara så! Vi kan för lite om det här. J Ä M S T Ä L L D H E T – T R A N S P O R T E R – I T Det andra sättet att se på jämställdhet är att betrakta frågan som en fråga om familjens och individens val. Med detta synsätt verkar tanken att strukturella för- ändringar ofta påverkar mäns och kvinnors liv på skilda sätt att falla bort skriver . Politiker liksom tjän- stemän som har detta synsätt har ofta svårt att se att jämställdhet och kollektivtrak egentligen hör ihop. Jämställdhet handlar då främst om hur de enskilda familjerna fördelar det obetalda arbetet sinsemellan. Detta individinriktade synsätt åtföljs inte sällan av en berättelse om att skillnaderna mellan män och kvin- nor är så stora och frågor om kön verkar därför inte bli så viktiga. Men jag tror att det får mindre och mindre betydelse, i och med att männen också tar ett helt annat ansvar för barn och hämtar och lämnar på dagis och sånt här. Men bland dom äldre så har du fortfarande att det är oftast kvinnan som går och handlar och det. Och hon ser ju, hon har ju andra behov för att kunna transportera sig och ta sin varuvagn eller shopping- väska med sej, mot vad mannen har. Men jag tror att det har suddats ut mer och mer dom gränserna i och med att vi våra unga män ställer upp i familjen på ett helt jämställt sätt. Att de enskilda individerna i familjerna rekommen- deras att ta för sig gör att frågan förpassas bort från politikens arena. Tanken att samhällsstrukturerna i stort påverkar individens förmåga att ta för sig verkar inte längre nnas med skriver .