sou · GPB310d1 · 2002-01-01 00:00:00 — I studien framhålls dock att det är den institutionaliserade rasismen39 som utgör den stora faran för 37Von (1999), citat se s. 167. 38Von (1999), citat se s. 151. 39Institutionaliserad rasism som norm i den mening att det finns oskrivna regler om hur man kan, får eller bör förhålla sig till personer av annat etniskt ursprung. synligt adopterade, inte den individbaserade rasismen. Institutiona- liserad rasism är något som de flesta minoritetsgrupper känner av och som också kan drabba synligt adopterade. Detta resonemang går igen i en norsk studie i vilken man framhåller att de attityder som finns gentemot invandrare med samma kulturella bakgrund som vissa av adoptivbarnen även kommer att beröra de adopterade. Dessa attityder kommer att påverka de utlandsfödda adopterades inställning till sin egna kulturella bakgrund. Forskarna menar att de adopterade barnens framtid i hög grad påverkas av hur rasismen i landet kommer att kunna bekämpas.40 Merparten av de studier som återfinns om adoptivbarns anpassning och psykiska hälsa avser osynliga adoptioner. I ett flertal olika nationella och internationella studier har osynligt adopterade barn och tonåringars beteende och psykiska hälsa undersökts. I vissa av studierna har man funnit högre problemfrekvenser bland adopte- rade än bland icke-adopterade barn och tonåringar, medan man i andra liknade studier inte funnit några sådana skillnader.41 Såsom tidigare nämnts visar studier av barn som adopterats över ras- och etniska gränser att de under den första omställningsperio- den i den nya familjen kan ha somatiska och psykiska problem samt kan uppvisa vissa beteendestörningar. Såväl den somatiska hälsan som den psykiska hälsan normaliseras dock i de flesta fall efter en tid.42 Men en del barn kan uppvisa problem även efter omställnings- perioden, framför allt i olika utvecklingsfaser, kriser och konflikter som innebär ökad stress. Andelen adoptivbarn inom barn- och ungdomspsykiatrin I samband med att större grupper av utlandsfödda adoptivbarn nådde tonåren började det komma larmrapporter om psykisk ohälsa bland utlandsfödda adopterade tonåringar. Rapporterna baserades huvudsakligen på kliniska iakttagelser av enskilda fall och 40Se Irhammar (1997). 41Se m.fl. (1994). 42Se t.ex. (1970), m.fl. (1994). ej på regelrätta undersökningar då sådana saknades.43 Mot bakgrund av dessa larmrapporter genomfördes en kli- nisk studie av de utlandsfödda adoptivbarn och adopterade ungdo- mar som behandlats inom den öppna barn- och ungdomspsykiatrin (PBU) i . Studien baserades på journaler avseende avskrivna ärenden –1982. De utlandsfödda adop- tivbarnen utgjorde av de avslutade ärendena som regi- strerades . var av barnen i (0–) utlandsfödda adop- tivbarn. Således var överrepresentationen 1,9, dvs. de adopterade barnen var ungefär dubbelt så många som kunde förväntas utifrån deras andel i den jämnåriga normalpopulationen. De vanligast förekommande symtomen hos de adoptivbarn som anmäldes till PBU var ångest, relations- och skolproblem samt vissa fysiologiska och neurologiska symtom. I studien uppmärksamma- des även att adoptivbarnens problem ofta var mycket svåra och krävde omfattande behandling.44 genomfördes en liknade studie, som den ovan beskrivna, av de utlandsfödda adoptivbarn (11–) som –1985 varit patienter inom barn- och ung- domspsykiatrin i och . var andelen utlandsfödda adoptivbarn (11–) vid nybesök i öppenvården i och i Östergöt- land . var av samtliga barn i och av samtliga barn i Östergöt- land utlandsfödda adoptivbarn. Även i denna studie var andelen adoptivbarn inom barn- och ungdomspsykiatrin ungefär dubbelt så hög som man kunde förvänta utifrån adoptivbarnens andel av den jämnåriga normalpopulationen. De vanligast förekommande symtomen bland barnen var aggres- sivitet, asocialt och utagerande beteende samt relationsproblematik. Vissa av dem hade även någon form av funktionsstörning. Flera av barnen i det kliniska materialet uppvisade svåra psykiska tillstånd, vilket visade sig i det faktum att så många som en tredje- del av dem vårdats inlagda på barn- och ungdomspsykiatrisk klinik. Över hälften av de adoptivbarn som varit patienter inom barn- och ungdomspsykiatrin i och hade kommit till , vilket bara gällde av alla adoptivbarn som placerats under mot- 43Se m.fl. (1993). 44Dery-Alfredsson & Kats (1986). Enligt forskaren bakom studien framstår därför hög ålder vid ankomsten som den största riskfaktorn för att utveckla symtom.45 I båda studierna var andelen barn med ensamstående adoptivför- äldrar fyra gånger så hög som kunde förväntas. En trolig förklaring till detta kan vara att de ensamstående tidigare oftast endast fick adoptera äldre barn. I såväl studien från som den från och påvisades en överrepresentation av utlandsfödda adoptivbarn inom barn- och ungdomspsykiatrin. Det bör dock påpekas att bakom denna överrepresentation döljs mycket små undergrupper i absoluta tal. Som tidigare nämnts genomfördes de ovan redovisade kliniska studierna för 15–. I syfte att undersöka hur resultaten från dessa studier förhåller sig till situationen , har kommittén låtit ta fram statistik från den öppna barnpsykiatrin (PBU) i län. Bland de avslutade ärendena som registrerats utgjorde utlandsfödda adoptivbarn . Enligt () var av barnen i (0–) utlandsfödda adoptivbarn. Den slutsats man kan dra av detta är att de utlandsfödda adop- tivbarnen inte är överrepresenterade bland de patienter (0–) som avslutat sin behandling inom PBU i . Däremot visar materialet att andelen tonåringar är signifikant högre bland de adopterade barnen än i hela patient- gruppen. Problemen hos dessa tonåringar bedöms, i förhållande till miljöfaktorer, hänga samman mer med den egna sårbarheten än vad det gör hos de icke-adopterade barnen som haft kontakt med PBU . Därtill kan man i materialet skönja en tendens till högre andel inlärnings- och kommunikationsproblem bland de adopterade bar- nen. De har också utretts av psykolog i högre utsträckning än barn i allmänhet på PBU. En tydlig skillnad mellan de utlandsadopterade och andra barn är i vilken ålder man söker hjälp för dem. Särskilt är andelen flickor i 13–markant högre bland de adopterade än i hela mate- rialet (30,jämfört av samtliga avslutade ärenden). Bland tonåringarna finns också en tydlig tendens till att 45 (1989, 1991). de adopterade fått fler behandlingstimmar och haft längre behand- lingskontakter än genomsnittet före avskrivning. Andelen adoptivbarn inskrivna vid hem för dygnsvård uppmärksammade Statens institutionssty- relse (SIS) att utlandsfödda adoptivbarn var överrepresenterade på §12-hem.46 Enligt myndighetens statistik fanns det 2,6 gånger fler adoptivbarn inskrivna vid §12-hem än vad som kunde förväntas utifrån deras andel i den jämnåriga normalbefolkningen. Mot denna bakgrund beslutades att tillskapa en särskild behandlingsavdelning vid Folåsa behandlingshem, med inriktning mot gruppen utlands- födda adoptivbarn.47 Vid pågår en studie om placer- ingar av tonåringar i dygnsvård. Material från denna studie har använts i en nyligen publicerad mindre studie i vilken man under- sökt om adoptivbarn och långtidsvårdade fosterbarn i åldrarna 13– är överrepresenterade generellt i samtliga former av tonårspla- ceringar, dvs. placeringar i fosterhem, hem för vård eller boende (HVB)48 och §12-hem. Resultatet visar att adopterade tonåringar inte bara är överrepresenterade inom §12-vården utan även i alla former av tonårsplaceringar. De adopterade tonåringarna utgjorde av samtliga tonåringar i . var andelen adoptivbarn i dygnsvård , vilket innebär att deras överrepresentation var 2,4. Det fanns alltså drygt dubbelt så många adoptivbarn i dygns- vård än vad som kunde förväntas utifrån deras andel av den jämn- åriga normalpopulationen. Adoptivbarnen skilde sig i ett avseende från övriga placerade tonåringar genom att de oftare hade en psykisk diagnos och att deras problem inte på samma sätt som för flertalet kunde hänföras till brister i hemmiljön. I studien påpekas att det är angeläget att överrepresentationstal i små och extrema populationer tolkas med förstånd. Trots den kon- staterade överrepresentationen var det exempelvis endast ca 46§12-hem är s.k. särskilda ungdomshem enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Dessa hem är vad som tidigare kallades ungdomsvårdsskolor. 47Eriksson & (1999). 48Institutioner för vård av barn och ungdomar. Dessa kan drivs såväl av offentlig som enskild huvudman. av alla adopterade tonåringar som placerades i dygnsvård genom försorg.49 Adoptivbarns sociala anpassning och psykiska hälsa Kliniska studier kan aldrig besvara frågan om hur vanligt det är att adoptivbarn utvecklar mer eller mindre allvarliga psykiska symtom och avvikande beteenden. För att kunna göra detta krävs epidemi- ologiska studier av oselekterade grupper. De nordiska epidemiologiska undersökningar som behandlat denna fråga visar att utlandsfödda adoptivbarn i stort sett var lika socialt anpassade som de i landet födda och uppväxta barnen samt att de hade god psykisk hälsa.50 I detta sammanhang bör den tidigare beskrivna svenska under- sökningen om utlandsfödda adoptivbarns psykiska hälsa och identitetsutveckling nämnas. Studien visar att de undersökta utlandsfödda adoptivbarnen hade god psykisk hälsa. Deras resultat jämfördes med jämnåriga icke adopterade barn. Av adoptivbarnen var det som bedömdes ha psykiska störningar, jämfört i kontrollgruppen. Således uppmättes inga signifikanta skillnader mellan de båda grupperna vad gällde deras psykiska hälsa. I fråga om enskilda beteendesym- tom skilde sig adoptivbarnen från de icke adopterade barnen genom att de oftare beskrevs som aggressiva. Detta gällde såväl pojkar som flickor. De adopterade barnen var mer sällan ängsliga och hade färre psykosomatiska symtom än kontrollgruppen.51 I epidemiologiska studier finner man således att adoptivbarnens anpassning och psykiska hälsa inte skiljer sig i någon högre grad från andra barns medan man i kliniska studier finner att utlands- födda adoptivbarn är överrepresenterade på barnpsykiatriska klini- ker och institutioner samt att de har fler och allvarligare problem än andra barn. En förklaring till dessa skillnader i resultaten anges vara att det endast är en liten andel av de barn som uppvisar psykiska symtom som kommer till barnpsykiatrin och att adoptivföräldrar enligt vissa studier är mer benägna än andra föräldrar att söka behandling för sina barn. En annan förklaring som anges är det faktum att de 49Vinnerljung (1999). 50Se m.fl. 1994). 51Cederblad m.fl. (1993). adoptivbarn som har psykiska problem i hög utsträckning har många och allvarliga sådana. Dessa problem kan t.ex. yttra sig i aggressivitet och utagerande beteende, vilket ofta leder till reaktio- ner från omgivningen.52 52 Se t.ex. (1991), (1999). 6 Situationen i ursprungsländerna Enligt direktiven skall kommittén undersöka och redovisa hur de länder som samarbetar med om internationella adop- tioner skulle ställa sig om en möjlighet för registrerade partner att adoptera gemensamt infördes och vad detta skulle innebära för andra personer som vill adoptera utländska barn. Att få fram ursprungsländernas konkreta inställning till homo- sexuella pars möjlighet att adoptera barn från deras länder är inte helt lätt. Kommittén har, till de tjugofem ursprungsländer som lämnat flest barn för adoption, ställt frågan om de kan tänka sig att låta ett homosexuellt par adoptera barn från deras land. Vidare frågades om en eventuell svensk lagstiftning, som ger homosexuella par möjlighet att adoptera, skulle kunna påverka möjligheterna för svenska heterosexuella par att adoptera negativt. Frågorna har ställts via och de svenska ambassaderna i ursprungsländerna, som i sin tur vänt sig till de ansvariga myndigheterna i landet. Svar har kommit in från sjutton ursprungsländer, vilka alla svarat att endast gifta par, eller ensam- stående, accepteras i adoptionshänseende. Nio av länderna har vidare svarat att en svensk lagstiftning som ger homosexuella par möjlighet att adoptera inte skulle påverka heterosexuella pars möj- ligheter att adoptera negativt, medan ett land har svarat att det finns en risk för att heterosexuella par skulle påverkas negativt. Kommittén har också på olika andra vägar försökt skaffa sig en bild av inställningen till homosexuella adoptanter, bl.a. genom att ställa frågor till de svenska ambassaderna i de aktuella länderna om äktenskap, adoption och lagstiftning rörande homosexualitet. Information har också införskaffats genom International Lesbian and (), och de olika adoptionsorgani- sationerna. Den nedan gjorda redovisningen är en sammanställning av de uppgifter vi erhållit från dessa olika källor. I avsnitt 6.2 redovisas de vanligaste ursprungsländernas bestämmel- ser rörande äktenskap, adoption och homosexualitet samt i vissa fall även inställningen till homosexuella par som adoptanter. Anledningen till att kommittén valt att kort redogöra för äkten- skapslagstiftningen i de olika länderna är att de flesta länder före- drar gifta par som adoptanter. Det är därför av intresse att veta vad som avses med ett gift par och om homosexuella parbildningar erkänns av rättsordningen. Avsnitt 6.3 tar upp övriga ursprungsländer i fråga om inställ- ningen till homosexuella par som adoptanter och länder där homo- sexualitet är straffbart. Den redovisning som följer nedan tar upp de femton ursprungslän- der från vilka det kom flest adopterade barn till . Det fanns tidigare inget i den vietnamesiska lagstiftningen som sade att två personer av samma kön inte fick ingå äktenskap. Över- huvudtaget fanns det inga lagliga bestämmelser rörande homosexu- alitet. Men sedan några samkönade par ingått äktenskap bildades en kraftig opinion som mynnade ut i att äktenskap mellan personer av samma kön uttryckligen förbjöds . är inte anslutet till . Såväl gifta par som ensamstående kan adoptera barn från Viet- nam. En utländsk person som vill adoptera barn från skall lämna in sin ansökan till justitieförvaltningen i den ort där barnet är bosatt. Beslut om adoption tas av i provinsen. Det krävs att minst en av adoptivföräldrarna är närvarande i landet vid adoptionens genomförande. Det vietnamesiska utrikesministeriet har svarat kommittén att samkönade par inte tillåts adoptera barn från . Vidare har ministeriet uppgett att en svensk lagstiftning som ger homosexuella par möjlighet att adoptera inte skulle påverka heterosexuella pars möjlighet att adoptera negativt. adopterades 166 vietnamesiska barn till (adopterades 186 barn). Homosexuella handlingar är inte straffbara. Däremot är det straff- bart att underminera allmän moral, vilket ibland kan användas för att straffa homosexuellt beteende. Ett gift par består av en man och en kvinna. har inte tillträtt . tillhör de länder som haft det längsta samarbe- tet med när det gäller internationella adoptioner. Barn från Sydko- rea utgör den största gruppen utlandsadopterade i . Endast gifta par får adoptera barn från . Alla adoptioner skall gå genom en auktoriserad adoptionsorganisation som har avtal med en auktoriserad välfärds/adoptionsorganisation i . Det krävs inte att adoptivföräldrarna är personligen närvarande i landet utan barnet kan få komma till med eskort. Det koreanska utrikesministeriet har svarat kommittén att kore- aner i allmänhet, på grund av strikta moraliska och sociala kriterier, anser det oacceptabelt att tillåta ett homosexuellt par att adoptera barn från . Ministeriet har inte svarat på frågan om en svensk lagstiftning som ger homosexuella par möjlighet att adoptera skulle kunna påverka heterosexuella pars möjlighet att adoptera negativt. adopterades 138 koreanska barn till (adopterades 96 barn). Homosexuella handlingar är inte straffbara, men det finns heller inga bestämmelser om skydd för homosexuella. Ett gift par består av en man och en kvinna. Homosexuella parför- hållanden omnämns inte i lagstiftningen. fattade dock the ett beslut om att det inte var olagligt för två homosexuella personer att leva tillsammans. har inte tillträtt . Gifta par och ensamstående får adoptera. Minst en förälder skall närvara i vid adoptionens genomförande. Alla adoptioner går genom den statliga myndigheten (). CCAA har uttryckligen tagit ställning mot homosexuella sökande. Av den hemutredning som krävs skall det – ifråga om ensamstående sökande – klart framgå att den sökande inte är homosexuell. CCAA har svarat kommittén att endast heterosexuella gifta par och ensamstående kvinnor beaktas för adoption. Man har ingen kommentar till frågan om en svensk lagstiftning som ger homosex- uella par möjlighet att adoptera skulle kunna påverka heterosexuella pars möjlighet att adoptera negativt. adopterades 123 kinesiska barn till (samma antal som ). Det finns ingen lagstiftning som förbjuder homosexualitet men det finns heller inga bestämmelser till skydd för homosexuella. antog den kinesiska psykiatriföreningen sin senaste förteckning över mentalsjukdomar. Homosexualitet finns med på förteckningen som en sådan sjukdom. Ett gift par består av en man och en kvinna. avslog ett homosexuellt pars ansökan om att erhålla vissa äktenskapliga rättigheter, bl.a. rätt till arv och underhåll från varandra. Domstolen uttalade att familjen var den enda erkända sociala enheten och den bildades genom att en man och en kvinna av fri vilja bestämde sig för att ingå äkten- skap. lade en senatsmedlem fram ett lagförslag om utökade rättigheter för homosexuella par, bl.a. rätt att ingå partner- skap. Förslaget röstades dock ner. var enskilda adoptioner från relativt vanliga men sedan tillträdet till konventionen måste alla adoptioner gå genom auktoriserade adoptionsorganisationer/myndigheter såväl i som i . Adoptivföräldrarna måste närvara person- ligen i landet vid adoptionen. Såväl gifta par som ensamstående får adoptera i . Som ensamstående får man räkna med att komma i fråga endast för äldre barn eller barn med särskilda behov. Barnhemmen och de adoptionsorganisationer som är knutna till dem kan ställa egna krav på de sökande adoptivföräldrarna. Ministerio de Salud, Colombiano de Bienestar Familiar (, ) har svarat kommittén att colombiansk lag kräver att adopterande par består av en man och en kvinna. Vidare har myndigheten upp- gett att en svensk lagstiftning som ger homosexuella par möjlighet att adoptera inte skulle påverka heterosexuella pars möjlighet att adoptera negativt. adopterades 109 colombianska barn till (adopterades 90 barn). Homosexuella handlingar avkriminaliserades . Den nya konstitutionen, som antogs , garanterar fri- och rättigheter som rätt till personlig och familjemässig integritet och rätt att uttrycka tankar och åsikter samt att organisera sig. saknar en enhetlig familjelagstiftning. Det är s.k. personal religious laws som styr vilka bestämmelser som gäller för de olika religiösa grupperingarna hinduer, muslimer, kristna och parser. Varken någon av de religiösa lagstiftningarna eller den religiöst neutrala Special Marriage Act definierar uttryckligen att ett par skall bestå av en man och en kvinna. Men det refereras utförligt till mannen och hustrun i lagtexterna och det förutsätts att ett gift par består av en man och en kvinna. har inte tillträtt . Även beträffande adoptionsfrågor är det personal religious laws som styr. Endast hinduerna har ett lagligt system för adop- tion. Alla adoptioner skall gå genom adoptionsorganisationer som godkänts av () – en byrå inom . ansvarar för tillämpningen av de detaljerade riktlinjer för adoptioner som utarbetats av reger- ingen. De indiska adoptionsorganisationernas samarbetspart utomlands måste vara en adoptionsorganisation som dels är god- känd i sitt eget land, dels godkänd av och registrerad hos . Såväl gifta par och ensamstående får adoptera enligt de indiska reglerna. Men enskilda adoptionsorganisationer kan ha egna regler med strängare innehåll än de generella reglerna. Också den enskilde domaren, som beslutar om adoptionen, har stort inflytande och kan t.ex. vägra att godkänna adoptioner till ensamstående. – Det krävs inte att adoptivföräldrarna är personligen närvarande i landet utan barnet kan få komma till med eskort. har svarat kommittén att inte kommer att tillåta homosexuella par att adoptera indiska barn. har vidare uppget att en svensk lagstiftning som ger homosexuella par möjlighet att adoptera inte skulle påverka heterosexuella pars möj- lighet att adoptera negativt. adopterades 105 indiska barn till (adop- terades 78 barn). Den indiska strafflagen bestraffar anal penetration under rubriken unnatural offences, med fängelse . Även oralsex mellan män kan straffas enligt denna bestämmelse. Strafftiden vari- erar vanligen mellan 2 månader och . Ett äktenskap ingås mellan en man och en kvinna. har inte tillträtt . Förmedlingsverksamhet vid adoption av barn är inte tillåten, men andra länders auktoriserade adoptionsorganisationer är undantagna från förbudet. Ansökan om adoption lämnas till dom- stol av de blivande adoptanterna, som måste närvara personligen i landet vid adoptionstillfället. Gifta par och ensamstående kan adoptera barn i . När det gäller ensamstående godtas i praktiken som regel endast kvin- nor och de barn som kommer i fråga är oftast äldre eller barn med särskilda behov. The , support and rehabiliation of Children har svarat kommittén att heterosexuella par föredras som adoptivföräldrar. I undantagsfall accepteras ensamstående sökande. Homosexuella par kommer inte att tillåtas adoptera barn från Ryss- land. Ministeriet har inte svarat på frågan om en svensk lagstiftning som ger homosexuella par möjlighet att adoptera skulle kunna påverka heterosexuella pars möjlighet att adoptera negativt. adopterades 81 ryska barn till (adopte- rades 90 barn). Homosexuella handlingar avkriminaliserades . Homosexualitet togs bort från förteckningen över mentalsjuk- domar så sent som . Den polska författningen slår fast att äktenskap ingås mellan man och kvinna. I den tidigare författningsversionen hette det att äktenskap ingås mellan två personer, vilket skulle kunna tolkas som en möjlighet till äktenskap mellan personer av samma kön. Men efter krav från katolska och konservativa kretsar ändra- des formuleringen till den nuvarande. Gifta par får adoptera gemensamt. Ensamstående får också adoptera, men det förekommer . Alla adoptioner skall gå genom en auktoriserad adoptionsorganisation. Adoptivföräldrarna måste närvara i landet vid adoptionen och måste också tillbringa tillsammans med barnet innan en adoption kan bli aktuell. Det polska justitieministeriet har svarat kommittén att det inte finns någon möjlighet att låta homosexuella par adoptera barn från . Ministeriet har inte svarat på frågan om en svensk lagstift- ning som ger homosexuella par möjlighet att adoptera skulle kunna påverka heterosexuella pars möjlighet att adoptera negativt. adopterades 37 polska barn till (samma antal som ). Homosexualitet avkriminaliserades i . föreslog konstitutionsutredningen en anti-diskrimi- neringsklausul som innefattade diskriminering p.g.a. sexuell orien- tering. Men förslaget mötte hårt motstånd, särskilt från katolska kyrkan, och sexuell orientering ströks från förslaget. I övriga delar antogs förslaget . Ett gift par består av en man och en kvinna. har inte tillträtt . Gifta par och – i undantagsfall – ensamstående får adoptera barn. Ansökan om adoption görs hos , som också skall godkänna ansökan innan adoptionen kan genomföras vid domstol. Adoptanterna måste vid i vart fall ett tillfälle närvara i landet under adoptionsprocessen. Det bulgariska utrikesministeriet har svarat kommittén att endast gifta par får adoptera barn. Homosexuella får inte ingå äktenskap och därmed har de ingen rätt att adoptera barn. Vidare har ministeriet uppgett att en svensk lagstiftning som ger homo- sexuella par möjlighet att adoptera inte skulle påverka heterosexu- ella pars möjlighet att adoptera negativt. adopterades 36 bulgariska barn till (adopterades 27 barn).