sou · GPB353d1 · 2002-01-01 00:00:00 — För att kunna forma en uppfattning om hur samhället skall förändras, för att kunna föreslå möjliga åtgärder, samt för att kunna föra en meningsfull diskussion kring mål och medel måste det finnas en god beskriv- ning av hur det är (jämför ). Också för en kon- struktiv diskussion utifrån olika politiska ideal krävs en gemensam förståelse av hur tillståndet är. Sådan kunskap måste per definition vara aktuell. Det duger exempelvis inte att som grund för diskus- sioner om hur arbetslösheten skall kunna minska ytterligare utgå från en verklighetsbeskrivning som gäller läget 1994 (då arbets- lösheten var ), eller hur det var 1990 (då den var ). På motsvarande sätt är det rimligt att diskussionen och föreställningarna kring arbetslivets omvandling, folkhälsans utveckling eller förändringar av den sociala sammanhållningen baseras på robusta, men dessutom aktuella uppgifter. Därför är det viktigt att Kommittén Välfärdsbokslut som en del av sitt underlag kan presentera uppgifter om levnadsförhållanden som sträcker sig fram till utgången av . I ett vidare pers- pektiv vore det med utgångspunkt i motsvarande resonemang viktigt att den reguljära välfärdsstatistiken också kunde presenteras i mer aktuell form, och kanske dessutom mer löpande. Det skulle såväl den välfärdspolitiska debatten som välfärdsstatistiken må bra av. Aldrich, J.H. & , 1984. Linear Probability, Logit and Probit Models. Allardt, E. Att ha, att älska, att vara. Om välfärd i . Allardt, E. Det goda samhället: Välfärd, livsstil och medborgar-dygder, for Velferdsforskning, 1:123–133. Svensk levnadsnivåforskning, i , F. (red.) Levekår og fordelningsproblemer, : Institutt for samfunnsforskning. Social Indicators and Welfare Monitoring, Social Policy and Development Programme Paper Number 2, for Social Development (UNRISD). & O. , 1993. Ett förlorat eller förlovat årtionde? : Insti- tutet för social forskning. & O. , (red.) & O. , 2000. Välfärd, ofärd och ojämlikhet – levnadsförhållanden . Betänkande från Kommittén Välfärdsbokslut. C., R. Szulkin & M. (red. ), 1996. arbets- platser – Organisation, personalutveckling, styrning. 2:a reviderade upplagan. Halleröd, B. & M. , 1999. Poverty and social exclusion in the Nordic countries, i Kautto, M., M. , B. Hvinden, S. . (red. ), Nordic Social Policy. Changing Welfare States. , C-G (red. ), 2000. Seven Swedish Longitudinal Studies in the Behavioural Sciences. , S. 1970. : Allmänna förlaget. , S. 1979. Mot en teori för social rapportering. , O. & M. , 1996. Fieldwork and measurement considerations in surveys of the oldest old, , 37:165–187. , T.H. 1950. Citizenship and Social Class and other Essays. Popper, K. Conjectures and Refutations: The Growth of Scientific Knowledge. : Routledge and Kegan . Välfärd vid vägskäl. Delbetänkande från Kommittén Välfärdsbokslut. Titmuss, R.M. Essays on the . Uusitalo, H. Income and Welfare. A Study of Income as a Component of Welfare in the Scandinavian Countries in the 1970s. Research group for comparative sociology Report No. – arbetslöshetens karaktär och effekter på individers levnadsförhållanden Den svenska arbetslöshetens allmänna utveckling är välkänd. Vad massarbetslöshetens decennium innebar för dem som blev arbetslösa har däremot inte klarlagts. Vi visar här att av dem som befann sig i arbetsför ålder 1991 drabbades nästan 40 pro– cent av arbetslöshet åtminstone fram . Det motsvarar ungefär 1 800 000 individer. Inom denna stora grupp arbetslösa finns det betydande skillnader i omfattningen av arbetslösheten. För en tredjedel blev det någon enstaka period , men för resten skulle arbetslös- heten bli en återkommande händelse som kunde vara . Drygt en fjärdedel var deltidsarbetslösa och för en stor del av dem handlade det också snarare om år än månader. Arbetslöshetserfarenheterna visar ett starkt samband med levnadsförhållandena, både vid ingången till och vid slutet av decenniet. Ju sämre utgångsläget var för de olika grupperna, desto mer arbetslöshet kom de också att drabbas av. Arbetslösheten förstärker sedan i sin tur skillnaderna. Den relativa utvecklingen av t.ex. löner och arbetsförhållanden visar att ju mer arbetslöshet en grupp har genomlevt desto mer har den också släpat efter. Utvecklingen på det politiskt-fackliga området förstås nog lättast i ljuset av detta. De marginaliserade grupperna synes ha aktiverats och radikaliserats. De har ökat sin fackliga anslutnings- grad och är i högre grad än ej arbetslösa positiva till låga inkomst- skillnader. Efterkrigstidens långa period av full sysselsättning bröts av en allvarlig ekonomisk kris och hastigt stigande arbets– löshet. Förändringen var mycket snabb med en ökning av den öppna arbetslösheten från 1990 till över 10 pro- cent 1994. Under andra delen av nittiotalet förbättrades läget på arbetsmarknaden och arbetslösheten sjönk till 1999. Arbetslösheten är dock fortfarande högre än under den eko- nomiska krisen . Omvandlingen från full sysselsättning till massarbetslöshet berörde vardagen för stora delar av befolkningen och satte sin prägel på politik och samhällsdebatt. Vi skall i det här kapitlet för- söka sammanfatta hur svenska folket drabbades av nittiotalets arbetslöshet och på vilket sätt erfarenheten av arbetslöshet är rela- terad till förändrade levnadsförhållanden. Det finns många olika sätt att sammanfatta sociala utveckling. Man kan t.ex. be- skriva situationen för en grupp människor eller följa samma människors livsförlopp . Man brukar kalla dessa två ansatser för tvärsnittsstudier respektive longitudinella studier. De regelbundet återkommande redovisningarna av arbetslös- heten från och från statistiska central- byrån är exempel på tvärsnittsstudier. Vi får här en uppfattning om hur utbredd arbetslösheten är i befolkningen vid mätillfällena och om man lägger samman dessa mätningar får man också en bild av utvecklingen . Med hjälp av tvärsnittsuppgifter går det t.ex. att få en uppfattning om hur pass långvarig arbetslösheten varit eller om det som brukar kallas arbetslöshetens koncentration. och siffror om långtidsarbetslöshet (mer än 12 månader) respektive långtidsin- skrivning (mer än 24 månader) ger här en första indikation. Dessa uppgifter visar att ett stort antal personer hade mycket svårt att lämna arbetslösheten. Men även om uppgifterna ger en fingervisning om hur enskilda personer drabbats, säger de inte något om hur ofta arbetslösheten återkommit, hur länge den sammanlagt varat eller hur olika typer av arbetslöshet avlöst varandra. Till detta krävs det longitudinella studier. Sådana är sällsynta, som de en- skilda individernas arbetslöshetserfarenheter är en central bestånds- del i bedömningen av deras arbetsmarknadsposition och av arbets- Vi vill därför här fördjupa analysen av arbetslösheten karaktär och fördelning i befolkningen. Genom att i detalj och följa befolkningen kan vi bilda oss en uppfattning om förekomsten av olika former av arbets- löshet: långtidsarbetslöshet, återkommande arbetslöshet, pendling mellan arbetslöshet och åtgärder samt deltidsarbetslöshet. Dessutom vill vi se hur arbetslösheten kan påverka befolk- ningens levnadsförhållanden. Olika former av social marginali- sering kan vara ett led i en successiv utslagning från arbets- marknaden, en nedåtgående social rörlighet. En sådan arbets- marknadskarriär behöver emellertid inte sluta i långvarig arbets- löshet, resultatet kan lika väl bli att man accepterar en i olika avseenden sämre anställning än vad man hade tidigare. Utöver frågor om arbetslöshet är därför även föränd- ringar av anställningars karaktär av intresse. I ett vidare välfärds- perspektiv är också andra områden utöver de rent arbetsmarknads- relaterade intressanta. Sambandet mellan arbetsmarknad och väl- färd bör därför även studeras på områden som ekonomiska res- urser, hälsa och politiska resurser och attityder. Genom att jämföra individernas sociala situation i början och slutet av nittiotalet kan vi se hur deras olika erfarenheter av den ekonomiska krisen kom att påverka deras levnadsförhållanden. Det här kapitlet inleds med en genomgång av olika synsätt på arbetslösheten och dess konsekvenser. Därefter analyserar vi utvecklingen och försöker definiera olika typer av arbetslöshetsmönster. Sedan analyserar vi arbetslöshetens effekter på några levnadsnivåområden och avslutar kapitlet med en samman- fattning. 2.3Arbetslösheten och dess konsekvenser Inom nationalekonomin kännetecknas den moderna arbetslöshets- forskningen av analyser av rörlighet eller det som brukar kallas flöden (Schettkat 1996). Denna ansats utvecklades i , och det är där möjligt att urskilja tre faser i synen på arbetslösheten (och Summers 1979). Den klassiska bilden karakteriserades av att arbetslösheten sågs som något som endast ett fåtal personer drabbades av men där de som drabbades fastnade under mycket De första flödesanalyserna indikerade dock att det fanns en betydande grad av rörlighet in i och ut ur arbetslösheten. I den andra fasen kom därför arbets- lösheten att betraktas som något som många varit med om men endast för (t.ex. 1970, 1972, 1972). Efter- som arbetslösheten drabbade många och var snabbt övergående blev den också ett relativt harmlöst problem. modi- fierades denna bild återigen. Nya och mer detaljerade studier visade att det trots det omfattande flödet ändock fanns individer som blev arbetslösa oftare och/eller förblev arbetslösa längre än andra (Akerlof och 1980, 1981, och Summers 1979). Det tredje sättet att se på arbetslöshetens karaktär lyfter således fram att arbetslösheten också tenderar att vara koncentrerad till vissa individer. Den tredje, moderna, flödesansatsen kan ses som en syntes av de två tidigare synsätten. En del personer upplever här endast någon enstaka period av arbetslöshet, andra rör sig in i och ut ur arbetslösheten medan några är arbetslösa . Arbetslösheten kan alltså ha mycket olika skepnader. Ett liknande intresse för arbetslöshetens skepnader finns inom den sociologiska arbetsmarknads- och fattigdomsforskningen. I diskussionerna kring marginalisering, social exkludering och den eventuella förekomsten av en underklass riktas även här strål- kastaren mot långvariga arbetsmarknadsproblem, antingen i form av återkommande eller också långvarig arbetslöshet. När introducerade det svenska begreppet underklass i det engelska språket (1963: 29) så refererade han till underklassen som de mera långvarigt arbetslösa, arbetsodugliga och undersysselsatta. Varaktiga arbetsmarknadsproblem har varit ett återkommande drag i de olika definitioner av under- klass och socialt exkluderade som torgförts. Ett exempel är här de definitioner av underklassen som finns hos , en av de mest prominenta aktörerna i under- klassdebatten. (1978:1) betraktade inledningsvis under- klassen som befolkningen på botten plågade av instabila anställningar. tänkte han sig underklassen som individer vilka är långtidsarbetslösa eller befinner sig utanför arbets- kraften (1987:8). Liknande definitioner har även framförts i den senare diskussionen kring social exkludering. I en översiktsartikel nämns till exempel definitioner där exkludering kännetecknas av en fullständig separation från produktionssfären eller separation från anställningsförhållanden (Abrahamson 1995). 1 Gemensamt för samtliga dessa definitioner är en permanent position i utkanten på arbetsmarknaden, vare sig denna definieras som återkommande arbetslöshet, långtidsarbetslöshet eller utslagning från arbets- marknaden. Flödesansatsens genombrott genererade en explosionsartad till- växt i analyser av rörlighet på arbetsmarknaden, som intresset för långvarig marginalisering på arbetsmarknaden bestod. Trots detta saknas det detaljerade analyser av rörlighetsmönster i arbetsmarknadens utkant. Flödesansatsen har istället genererat en mängd analyser av rörlighet in i och ut ur enskilda perioder av arbetslöshet (för en översikt se Machin och Manning 1999). Dess- utom har ett antal studier av återkommande arbetslöshet genom- förts. Analyser av rörlighetsmönster är däremot färre, och på sätt och vis tämligen begränsade. Några av de nyare svenska studierna kan här tjäna som exempel. Ett sådant är Gonäs (1991) som redovisar flöden mellan olika positioner på arbetsmarknaden inom en viss tidsrymd. Alternativa ansatser är W. Korpi (1995) och Ackum Agell m.fl. (1995) som presenterar uppgifter om antalet individer med ett visst antal på varandra följande år med arbetslöshets- ersättning, och Korpi visar dessutom antalet individer med ett visst antal arbetslöshetsepisoder under ett givet år. Dessa och liknande studier har å ena sidan varit oerhört viktiga för vår förståelse av arbetslöshetens karaktär. De har först och främst dokumenterat att arbetslöshet är ett om inte normalt så än- dock tämligen ofta förekommande inslag i yrkeslivet. De har också visat att en stor andel av arbetslöshetsepisoderna skall ses som relativt flyktiga händelser i annars stabila yrkeskarriärer. Slutligen har de klargjort att för en liten del av befolkningen är arbetslöshet, återkommande eller som långtidsarbetslöshet, av permanent kar- aktär. Å andra sidan ger dessa studier endast begränsad information om den verkliga omfattningen av arbetslösheten i de drabbades liv. En uppgift om att man varit arbetslös ger ingen information om vare sig arbetslöshetens längd eller eventuella upprepning. Inte heller ger det någon information om vilket slags arbetslöshet som individen upplevt; deltidsarbets- löshet, en pendling mellan åtgärder och arbetslöshet, eller enbart 1 definitioner omfattar också andra kriteria, t.ex. utbildning och brottslighet, och detta gäller även flera av de definitioner som går igenom. Sammanfattningsvis skulle man kunna säga att medan forskningen om rörlighetsmönster har varit alltför över- siktlig har analyserna av rörlighetens bestämningsfaktorer varit allt- för begränsade i det att de endast studerar specifika delar av vad som skulle kunna vara en lång arbetslöshetskarriär. Intresset för arbetslöshetens konsekvenser för de enskilda individernas levnadsförhållanden har en minst lika lång historia som intresset för rörlighet in i och ut ur arbetslöshet. Detta var en av de centrala beståndsdelarna i en av de klassiska arbetslöshets- studierna, om de arbetslösa i den österrikiska byn (Jahoda m.fl. 1971). I motsats till rörlighetsmönster i utkanten av arbetsmarknaden är arbetslöshetens konsekvenser relativt väl dokumenterade. En lång rad studier har visat att arbetslöshet leder till sämre inkomster (t.ex. 1998) och sämre fysisk och psykisk hälsa (se t.ex. Korpi 1997 samt Korpi 2001). 2 Frågan gäller alltså inte om arbets- lösheten inverkar negativt på människors levnadsförhållanden utan snarare hur effekterna uppstår och om de skiljer sig åt från område till område, mellan olika grupper och mellan olika tidsperioder. Utgångspunkten för den här presenterade analysen, och för levnadsnivåundersökningarna som helhet, är det som inom välfärdsforskningen brukar betecknas resursperspektivet (Johans- son 1979). Levnadsförhållanden ses här som resursstyrda, dvs. en persons levnadsnivå definieras i termer av resurser och inte huvud- sakligen av hennes behov. Resurser är också något mer än enbart ekonomiska tillgångar. Sådana tillgångar är givetvis viktiga, men levnadsförhållandena påverkas även av faktorer som hälsa och sociala relationer. Det centrala antagandet är här att ju större resur- ser en person har tillgång till desto mer kan hon styra sitt eget liv. Vilka områden kan då tänkas vara av intresse? Levnadsnivå- undersökningarna behandlar många olika välfärdskomponenter. Dit hör hälsa, bostad, familj och sociala relationer, utbildning, sysselsättning och arbetsförhållanden, ekonomiska resurser, säker- het till liv och egendom, politiska resurser samt fritid och rekrea- 2 Dessa resultat erhålls trots att man kan förvänta sig en viss selektionseffekt, dvs. att arbetslösheten slår olika i befolkningen och tenderar att drabba de som i utgångsläget har de sämsta förutsättningarna. Vi har här valt att belysa utvecklingen på arbetsmarknaden (dvs. områdena sysselsättning och arbetsförhållanden), resultatet av arbetet (dvs. löner och ekonomiska resurser) samt på ytterligare ett område som ofta relateras till arbetslöshet, nämligen fysisk och psykisk hälsa. Utöver detta har vi valt att se på politiska resurser och attityder, något som kanske tarvar en utförligare motivering än de andra områdena ovan. En av drivkrafterna bakom det sociologiska intres- set för varaktig marginalisering har varit risken att dessa grupper inte enbart befinner sig i utkanten av arbetsmarknaden utan också hamnar utanför samhället i en vidare mening (se t.ex. 2001 för en diskussion). Detta kan ta sig flera olika uttryck, och det som här intresserar oss är just den politiska dimensionen. Ett varaktigt utanförskap skulle kunna resultera i ett minskat politiskt engage- mang. Detta utgör givetvis en fara för varje demokratiskt samhälle, eftersom vi då riskerar att få en grupp medborgare med stora handikapp i den politiska konkurrensen. Massarbetslöshetens in- verkan på det politiska deltagandet är därför centralt för den fram- tida politiska utvecklingen. På samma sätt är det intressant att studera arbetslöshetens effekter på politiska attityder. Politiskt engagemang är en sak, de åsikter som engagemanget ger uttryck för en annan. Ett särskilt betydelsefullt område här är inställningen till klass- och för- delningsfrågor. Motsättningar i dessa frågor är traditionellt av stor betydelse i den svenska politiken. En förändring av attityderna på dessa områden skulle därför kunna få långtgående effekter på den politiska maktfördelningen. Vårt datamaterial härrör från två skilda källor. Den ena utgörs av levnadsnivåundersökningarna 1991 och 2000 (LNU91 respektive LNU2000) som utgörs av slumpmässigt representativa urval av befolkningen. 3 Dessa intervjuuppgifter har sedan länkats samman med månatliga registeruppgifter från AMS om arbetslöshet och deltagande i arbetsmarknadspolitiska åtgärder för hela . 3 Detta är två intervjuundersökningar bland ett representativt urval på cirka 6 000 personer av den svenska befolkningen i åldrarna . Huvuddelen av LNU91 genomfördes , med en svarsandel på (och 1993). LNU2000 genomfördes , med en svarsandel på , se även kapitel 1. Intervju- och registerdata har olika för- och nackdelar. En av för- delarna med intervjudata är att forskaren har möjlighet att själv for- mulera frågorna, och därmed kan styra undersökningen mot det som bedöms som mest intressant. Detta är normalt inte fallet med registeruppgifter, eftersom dessa tagits fram för administrativa ändamål. I vårt fall innebär det att vi antagligen inte får med alla episoder av arbetslöshet, då det beror på den arbetslöse om han eller hon vill registrera sig vid arbetsförmedlingen. Men det finns ändå betydande incitament för att registrera sig vid arbets- förmedlingen. Förutom den service som förmedlingen erbjuder måste de arbetssökande registrera sig för att ha rätt till arbets- löshetsersättning och även till socialbidrag. Detta leder till att de flesta trots allt finns med i . AMS egna under- sökningar indikerar också att av de arbetslösa faktiskt registreras som arbetssökande. Våra analyser av utvecklingen genomförs i två led. I det första sammanfattas med hjälp av AMS registeruppgifter urvalets erfarenheter på arbetsmarknaden och i det andra granskar vi sambandet mellan arbetsmarknadserfarenheter och levnads- förhållanden. I det andra ledet, vid analysen av förändringarna i levnadsförhållanden, är vi hänvisade till intervjuuppgifterna respektive 2000. För att kunna bedöma hur individernas arbetsmarknadserfarenheter är relaterade till deras levnadsför- hållanden har vi därför begränsat observationsperioden i den första delen av analysen, om urvalets arbetslöshetserfarenheter, till den mellanliggande perioden, dvs. 1992–1999. Då vi i den här undersökningen är intresserade av arbetslös- hetens inverkan på levnadsförhållandena har vi valt att följa LNU:s så kallade panel, vilket betyder att vi följer samma personer . Panelundersökningar har den stora för- delen att det är möjligt att studera förändringar i enskilda personers levnadsvillkor . Ett problem är dock att vi till en del saknar information om dem som befinner sig i de yngsta och de äldsta åldersgrupperna, de ingår helt enkelt inte i det åldersintervall som används vid respektive intervjuomgång. Ett annat problem är att de som är registrerade hos AMS är de som är arbetslösa eller i någon form åtgärd, och att vi därför inte vet vad de gör när de inte finns med i AMS register. Förutom att vara i arbete kan de ju också vara studerande, förtidspensionerade, långtidssjuka, socialbidragstagare, boende på institution etc. Vi har därför valt att begränsa huvuddelen av undersökningen till dem som 1991 var och som blivit . Orsaken till detta är att vi vill fokusera undersökningen till dem som är i arbetskraften under observations- perioden. De innefattar sannolikt många stude- rande och bland dem har många lämnat arbetskraften. Trots att vi alltså inte vet vad en person gör när han eller hon inte återfinns i utgår vi från att begränsning till ålders- intervallet 24–1991 gör att de flesta då har någon typ av arbete och därför ingår i arbetskraften. AMS register innehåller uppgifter om vilken s.k. sökande- kategori en person tillhör. Sökandekategorierna kan sägas utgöra en kombination av en persons arbetsmarknadsanknytning (t.ex. arbetslös, anställd) samt arbetsförmedlingens bedömning av personens servicebehov (t.ex. vägledning). Vi har sammanfattat de månatliga uppgifterna om arbetslöshet i AMS register till fem olika typer av tillstånd. Det vanligaste är naturligtvis att man inte finns med i registret, att ej vara arbetslös. Bland de olika formerna av arbetslöshet har vi först och främst öppen (heltids-) arbetslöshet, dvs. att vara arbetslös utan annan sysselsättning och med möjlighet att påbörja en anställning. Dessutom finns deltids- arbetslöshet, att den arbetssökande behöver vägledning eller befinner sig under utredning vid arbetsförmedlingen och slutligen att personen deltar i någon form av arbetsmarknadspolitisk åtgärd. I det här avsnittet kommer vi att ge en beskrivning av hur nittio- talets omfattande arbetslöshet drabbade de enskilda individerna. Först skall vi se hur stor andel av arbetskraften som någonsin varit arbetslös. För att få med hela den vuxna arbetskraften vidgar vi här tillfälligt åldersintervallet och studerar alla dem som 1991 var mellan . Att en del av dem antagligen befann sig utanför arbetsmarknaden under delar av är då mindre 4 AMS definitioner av sökandekategorierna (skat) har varierat , och vi har här valt att beskriva de fyra arbetslöshetstillstånden utifrån de definitioner som rådde efter juli 1997 (AMS 2000). Tillståndet helt arbetslös och kan ta arbete motsvarar då skat 11, deltidsarbetslöshet utgörs av skat 21, och tillståndet utredning svarar mot skat 12 och 13. Definitionen av dessa tillstånd har varit densamma under hela undersökningsperioden. Vår avgränsning av tillståndet åtgärd har däremot varierat i takt med att nya åtgärder införts och gamla avskaffats. Åtgärder motsvaras av skat 44–48, 51–58, 61–66, 81–82 samt 99. problematiskt eftersom vi fokuserar på om man varit arbetslös. I Figur 1 illustreras arbetslöshetens kumulativa utveckling . var 4 pro- cent öppet arbetslösa och den totala arbetslösheten inklusive dem som var i åtgärd, var under utredning eller vägledning på arbetsför- medlingen eller registrerade som deltidsarbetslösa låg på 10 pro- cent. sker sedan en hastig ökning av andelen i befolkningen som varit arbetslös. har varit arbetslösa och har fått erfara vad det innebär att vara arbetslös. avtar tillskottet av nya arbetslösa och har varit öppet arbetslösa och varit arbetslösa i någon form. Arbetslöshetens kumulativa utveckling –1999. Andelen i procent som varit arbets- lös Figur 1 visar att vi med all rätt kan tala om nittiotalet som ett mass- arbetslöshetens decennium.