sou · GPB312 · 2002-01-01 00:00:00 — Det är framför allt i dessa områden som de fristående skolorna har etablerat sig. Diagrammet i figur 3.4 visar antalet elever på fristående gymnasieskolor fördelade efter elevernas hemlän. Här framgår storstadsområdenas och framför allt dominans. Nära hälften av alla elever på fristående gymnasieskolor bor i . Elever på fristående gymnasieskola fördelade på hemlän Andelen gymnasieelever som gick i fristående gymnasieskolor respektive gick individuella program /2000. Länen är ordnade efter fallande andel elever på individuella program. Andel elever som inte Ett skäl för elever att välja fristående gymnasieskolor skulle kunna vara att de inte tycker att de kommunala skolorna erbjuder den utbildning som de efterfrågar. Vissa elever som är behöriga att tas in på ett nationellt program men inte valt eller avbrutit sina studier på ett sådant återfinns i individuella program. En hypotes skulle kunna vara, att en hög andel elever på fristående gymnasieskolor innebär färre elever på individuella program, om de fristående gymnasieskolorna ses som mer lockande studiealternativ än de Något sådant samband tycks dock inte finnas. En förklaring kan vara att det individuella programmet och de fri- stående gymnasieskolorna vänder sig till olika elevkategorier och att de fristående gymnasieskolorna i huvudsak rekryterar sina elever från de nationella och specialutformade programmen. 3.4Vilka program går friskoleeleverna i? I tabell 3.5 redovisas de fristående gymnasieskolornas elev- fördelning på gymnasieprogram läsåren 1999/2000 och 2000/01. De elever på fristående gymnasieskolor, som går specialutformade program har med undantag för elever på waldorfprogrammet redovisats på det nationella program till vilket programmet hänförts i bidragshänseende. Waldorfprogrammets elever har särredovisats. Elevantal på fristående gymnasieskolor, riksinternat och internationella skolor enligt skolornas enkätsvar höstterminerna 1999 och 2000 Barn- och Fritidsprogr. Som jämförelse redovisas i tabell 3.6 elevfördelningen på gymnasie- program i kommunala/landstingskommunala gymnasieskolor. Elevantal i årskurs 1 i kommunala/landstings- kommunala gymnasieskolor /99 enligt nr 178 Inte helt oväntat finns en relativt god överensstämmelse mellan den kommunala gymnasieorganisationen och de fristående gymnasieskolornas utbud. Kommunerna har ju uppdraget att så långt det är möjligt erbjuda eleverna den utbildning de efterfrågar och för de fristående gymnasieskolorna är ju elevernas efterfrågan ett livsvillkor. Det finns dock vissa skillnader mellan fördelningar- na som kan vara värda att notera. Samhällsvetenskapsprogrammet är överrepresenterat och naturvetenskapsprogrammet är under- representerat på de fristående gymnasieskolorna. I samhälls- vetenskapsprogrammet finns inräknat en rad specialutformade program med internationell inriktning, företagarinriktning eller IT-inriktning, som alla tycks ha dragningskraft på dagens skolungdom. Att naturvetenskapsprogrammet är underrepresenterat kan åtminstone till viss del bero på svårigheterna för en fristående skola att finansiera nödvändiga lokaler och utrustning för studier i natur- vetenskapliga ämnen. Flera fristående gymnasieskolor väljer att erbjuda naturvetenskaplig utbildning som ett specialutformat program med tydlig inriktning mot något speciellt område som t.ex. media, elektronik eller verkstadsteknik. Utbildningen har därmed av i bidragshänseende hänförts till ett nationellt program som t.ex. medieprogrammet, elprogrammet eller industri- programmet med högre bidrag än det naturvetenskapliga programmets. I sina enkätsvar har dock flera kommunföreträdare anfört att en sådan programmaskering ger de fristående skolorna konkurrensfördelar jämfört med kommunala gymnasieskolor och av enkäten framgår också att några kommuner valt att göra en egen bedömning av till vilket nationellt program utbildningen och därmed bidraget skall hänföras. Medieprogrammet som endast har av den kommunala elevkullen har så stor andel av de fristående gymnasie- skolornas elevgrupp. Det kan till viss del bero på ovan beskrivna programmaskering men också vara ett tecken på, att kommunerna inte erbjuder en utbildning som motsvarar elevernas krav. Ett par av de fristående gymnasieskolor som kommittén besökt erbjuder sina elever en utbildning med mycket avancerad teknisk utrustning. Dessa skolor har i många fall även lyckats övertyga elevernas hemkommuner om att skolan har stora undervisningskostnader, vilket kan avläsas i att många kommuner enligt vår enkät betalar betydligt högre bidrag än förordningen föreskriver. Andra skolor har i stället valt att arbetsplatsförlägga de kurser eller delar av kurser som kräver stora investeringar och klarar därigenom finansieringen av undervisningen med kommunala bidrag enligt schablonen. De fristående gymnasieskolornas industriprogram, som i allmänhet har en tydlig anknytning till ett visst industriföretag, utgör mycket populära sökalternativ medan de kommunala industriprogrammen lockar få sökande. En följd av detta är att det krävs höga eller mycket höga grundskolebetyg för att bli intagen som elev på industriprogrammet på en fristående gymnasieskola. I några fall motsvarar dessa industriprogram snarare den tidigare fyraåriga tekniska linjen. Med detta elevunderlag har de fristående industrigymnasierna goda förutsättningar att utbilda eleverna så att de väl motsvarar industrins krav på allmänbildad arbetskraft med goda kunskaper i svenska, språk och matematik. 3.5Kompletterar eller konkurrerar de fristående gymnasieskolorna med det kommunala utbudet? Nedan redovisas resultatet av den enkät som genomfördes /2000. I enkäten som /01 ger de svarande kommunerna en liknande bild. Då inte alla kommuner besvarat den senare enkäten har vi valt att i detta avsnitt endast redovisa resultaten av den första enkäten. 3.5.1Kommunernas uppfattning enligt enkäten De fristående gymnasieskolorna konkurrerar med kommunerna om gymnasieeleverna. De fristående gymnasieskolorna erbjuder ett komplement till kommunernas gymnasieutbildningar. Fristående gymnasieskolor är både konkurrenter om eleverna och erbjuder kompletterande valmöjligheter. Fristående gymnasieskolor spelar över huvud taget ingen roll för gymnasieutbildningen. I resterande 80 enkätsvar har frågan överhuvud taget inte besvarats. De flesta av dessa kommuner har ingen kommuninvånare, som är elev på en fristående gymnasieskola. 3.5.2De fristående skolornas uppfattning Enligt kommunenkäten har 7 034 av de 10 369 eleverna i fristående gymnasieskolor (67,) valt gymnasieprogram, som även erbjuds i deras hemkommuner alternativt i hemkommunernas samverkans- område3. Kommunerna uppger att 420 av de 7 034 eleverna valt 3 Två eller flera kommuner som gemensamt erbjuder en utbildning på ett nationellt program bildar ett samverkansområde för den utbildningen. Kommuner som har slutit inriktningar, som inte ingår i det kommunala utbudet. En över- vägande majoritet av eleverna på de fristående gymnasieskolorna går alltså utbildningar, som enligt kommunernas bedömning även erbjuds i det kommunala utbudet. De fristående skolorna är inte av samma uppfattning. De framför ofta synpunkten att deras utbildning är unik och saknar motsvarighet i det kommunala systemet. Att utbildningsanordnaren och den kommun som har att betala för utbildningen har olika uppfattning om en utbildnings särart är inte ovanligt utan snarare ett känt fenomen även när det gäller kommunala gymnasieskolor. Sannolikt finns inte två skolor, kanske inte ens två undervisningsgrupper på samma skola, som har i alla avseenden lika utbildningar även om de formellt avser samma inriktning på ett givet nationellt program. Gymnasie- förordningens möjlighet att erbjuda lokala inriktningar och lokala kurser ökar variationsmöjligheterna. Den bild enkäterna till fristående skolor och kommuner ger, /2000 En sammanställning av elevernas möjlighet att välja program i den kommunala gymnasieorganisationen visar varierande tillgänglighet till de nationella programmen. Många elever tvingas till långa dagliga resor alternativt måste de bosätta sig närmare skolan vare sig de väljer fristående eller kommunala gymnasieutbildningar. Många fristående skolor erbjuder ett eller flera specialutformade program, vilket även många kommuner gör. I nedanstående uppställning redovisas hur många kommuner som uppgivit att de varken kan erbjuda vissa nationella program i den egna kommunen eller inom kommunens samverkansområde. Som jämförelse redovisas antalet fristående gymnasieskolor i riket, som erbjuder respektive program. Här har specialutformade program inräknats bland de nationella program till vilka de hänförts i beslut om bidragsberättigande. samverkansavtal med ett landsting om en viss utbildning bildar ett samverkansområde för den utbildningen. (5 kap. 5 § skollagen) Antal kommuner som erbjuder gymnasieprogrammet i egna kommuner eller inom samverkansområde /2000. Antal fristående gymnasieskolor som anordnar gymnasie- programmet /2000 och /01 Tabellen visar att de mest frekventa programmen på fristående gymnasieskolor är samhällsvetenskaps- och naturvetenskap- sprogrammen, vilket också är de två gymnasieprogram som är vanligast förekommande i kommunala skolor. I detta avseende kan man inte hävda att de fristående gymnasieskolornas programutbud erbjuder utbildningar som kompletterar det kommunala utbudet. En observation, som kan vara värd att notera är att industri- programmet erbjuds på så många fristående skolor. De flesta av dessa skolor är stödda av något industriföretag som ABB, , SKF, m.fl., och erbjuder specialutformade program, där kurserna hämtats både från naturvetenskapsprogrammet och industriprogrammet. Genom att erbjuda gymnasieutbildning i egen regi kan företagen försäkra sig om att eleverna får utbildningar som motsvarar aktuella behov inom industrin. Andra fristående gymnasieskolor erbjuder specialutformade program med kurser från både naturvetenskaps- och samhällsvetenskapsprogrammet eller från samhällsvetenskaps- och handelsprogrammet. Elevernas fördelning på gymnasieprogram enligt enkätsvaren visar vid jämförelse med nr 185 Barnomsorg och skola i siffror 2000: Del 2 att 638 av 5 674 elever eller av alla industriprogramelever i riket och 1 575 av 11 510 elever eller av alla medieprogramelever i riket går på fristående gymnasieskolor medan motsvarande andel för naturvetenskaps- programmet är . Kan det vara ett resultat av att innehållet i och utformningen av de fristående gymnasieskolornas industri- och medieprogram bättre svarar mot vad ungdomarna efterfrågar? Av de 28 nya fristående skolor som startat sin verksamhet erbjuder mer än hälften eller 20 skolor det naturvetenskapliga och/eller samhällsvetenskapliga programmet eller ett special- utformat program som i bidragshänseende hänförts till något av dessa program. Inte mindre än 16 av de nya skolorna är bidrags- berättigade för ett eller flera specialutformade program, som i nedanstående uppställning har bokförts på nationella program efter bidragsberättigandet. Variationerna av profileringar och inriktning- ar inom de nationella programmens ram är så stora att gränsområdet mellan ett specialutformat program och en profile- ring av ett nationellt program är en gråzon, med obetydliga skillnader mellan de två programkategorierna. Många av programmen, som erbjuds av fristående gymnasieskolor ligger i denna gråzon, varför vi anser att den valda presentationen ger en bra översiktsbild av friskolornas programutbud. I skollag och gymnasieförordning har reglerats till vilka utbild- ningar i andra kommuners och i landstingskommunala gymnasie- skolor som en kommuns ungdomar har rätt att tas emot i första hand och vilka hemkommunen därför är skyldig att betala för. Av 5 kap. 24 § skollagen framgår att hemkommunen i allmänhet inte är skyldig att betala ersättning, om det är fråga om ett nationellt program eller en nationellt fastställd inriktning inom ett sådant pro- gram som kommunen själv erbjuder, eller om det är fråga om en lokalt fastställd inriktning inom de nationella programmen. I 5 kap. 9 och 14 §§ skollagen anges att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får föreskriva vilka utbildningar som skall stå öppna för sökande från hela landet. Sådana föreskrifter finns i 2 kap. 2–5 §§ gymnasieförordningen. I bilagorna 2 och 3 till gymnasie- förordningen anges vissa utbildningar i gymnasieskolan som är riks- rekryterande. Andra fastställs i föreskrifter från . Med nuvarande reglering är de fristående gymnasieskolorna riks- rekryterande oavsett vilken utbildning de erbjuder varför eventu- ella likheter med hemkommunernas egna gymnasieutbildningar saknar betydelse för kommunens skyldighet att betala bidrag. Nya fristående gymnasieskolor som startar fördelade på gymnasieprogram I och med att några fristående gymnasieskolor blivit bidrags- berättigade för utbildningar inom ramen för energiprogrammet och teknikprogrammet finns det från och med /01 fri- stående alternativ för alla nationella gymnasieprogram. Sammanställningarna visar inget samband mellan de fristående gymnasieskolornas studievägsutbud och luckor i det kommunala utbudet. Tvärtom är det så att en majoritet av de fristående skolorna har valt att erbjuda det ena eller båda av de program som är mest frekventa i det kommunala utbudet nämligen samhälls- vetenskapsprogrammet och naturvetenskapsprogrammet. Det föreligger heller varken i skollag eller förordning något krav på att den utbildning, som en fristående gymnasieskola erbjuder, skall skilja sig från det utbildningsutbud som lägeskommunen har i sin gymnasieskola, för att en fristående skola skall förklaras bidrags- berättigad. 4Intagningspoängens inverkan på valfrihet och social struktur 4.1Vilka utbildningar är mest efterfrågade? I vår enkätundersökning uppger ungefär två tredje- delar eller 53 av 73 fristående gymnasieskolor att de gjort urval bland de sökande vid intagningen . Av de övriga tog 19 skolor in alla sökande elever medan en skola, som endast hade tre förstahandssökande, valde att inte ta in några elever alls detta läsår. Konkurrensen om platserna varierade starkt mellan skolorna. Enligt skolornas enkätsvar konkurrerade 10 978 elever om 4 445 platser. Då många elever söker till flera utbildningar och skolor motsvarar inte antalet 10 978 sökande lika många individer. Klart är dock att de fristående skolornas intagningskapacitet inte motsvarade elevernas efterfrågan. var konkurrensen om intagningsplatserna hård till flera av de fristående skolorna. Enkätsvaren visar att 31 studievägar fördelade på 20 skolor krävde minst 240 poäng, vilket motsvarar betyget Väl Godkänd i 16 ämnen i grundskolebetyget. Eventuellt krävde ytterligare en studieväg så höga intagningspoäng nämligen ett specialutformat elprogram på . Skolan har inte angivit lägsta intagningspoäng men av enkäten framgår att 283 elever sökte till 48 platser . Den valda betygsnivån 240 poäng eller högre krävs ofta enligt kommitténs uppfattning även för att komma in på attraktiva utbildningsvägar på kommunala gymnasieskolor. Visserligen försöker kommunerna att anpassa sin gymnasieorganisation så långt det är möjligt efter elevernas förstahandsval, men för intag- ning på de mest efterfrågade utbildningsvägarna och skolorna krävs fortfarande höga grundskolebetyg. Intagningspoängens inverkan på valfrihet och social struktur Skolor som krävde minst 240 poäng (VG i snitt) vid intagningen . 1 Sökandetalen till International college framgår inte av skolans enkätsvar utan har uppskattats av utredningen. Intagningspoängens inverkan på valfrihet och social struktur I tabellen finns de 20 fristående gymnasieskolor och 31 studievägar på dessa som var svårast att komma in . Vissa av skolorna erbjuder fler studievägar, men endast de studievägar som uppfyller kriteriet minst 240 som lägsta intagningspoäng har med- tagits. Skolor med populära inriktningar av det estetiska program- met kan vara väl så svåra att få plats på. De har inte tagits med här eftersom eleverna i allmänhet tas in efter färdighetsprov. Följande tabell visar hur de mest efterfrågade utbildningarna med antalet sökande och intagna fördelade på studieväg. Eventuellt skulle alltså även 283 sökande och 48 intagna på Tekniska Instituts specialutformade elprogram ha ingått i tabellen. Utbildningar som 1999 krävde minst betyget VG i 16 ämnen. Fyra skolor med utbildning som klassats som ett specialutformat industriprogram återfinns bland de mest eftersökta utbildningarna. Dessa populära skolor är ABB:s gymnasieskolor i , och samt Industrigymnasium. Gemen- samt för dem är att de ger en industriundervisning som förutsätter att eleverna tillgodogör sig matematik och naturvetenskap på det naturvetenskapliga programmets nivå. Man skulle kunna beskriva det som att eleverna genomgår en utbildning motsvarande den fyraåriga tekniska linje som avvecklades i samband med den senaste gymnasiereformen. Företagsgymnasiernas utbildningar är enligt sina skolledningar i första hand högskoleförberedande och inte avsedda att direkt leda till anställning i det egna företaget. Bland övriga av de tjugo populäraste skolorna kan noteras att en av elprogramutbildningarna avser Volvogymnasiet i och att en av samhällsprogramutbildningarna avser gymnasieskola. Sex av de mest efterfrågade utbildning- arna vid fristående gymnasieskolor /2000 har alltså ett 2 Specialutformade program redovisas på det nationella program till vilket det hänförs bidragsmässigt. Intagningspoängens inverkan på valfrihet och social struktur större företag som huvudman med stora möjligheter att erbjuda utbildningar som i hög grad är näringslivsanknutna och ger kunskaper som efterfrågas av dagens arbetsgivare. En jämförelse mellan de tjugo mest efterfrågade skolorna och förteckningen i kapitel 10 över skolor som tar ut elev- och/eller lunchavgifter visar att fyra av de tjugo tar både ut elev- och skol- måltidsavgift, tre av dem tar ut elevavgifter men inga måltids- avgifter och en tar ut en avgift för skolmåltiderna men har ingen elevavgift. Övriga tolv tar inte ut några elevavgifter alls. Även /01 rådde konkurrens om intagningsplatserna till flera fristående skolor. Av 101 skolor uppger 55 att de gjort urval medan 44 säger att de kunnat ta in alla sökande. Två skolor, som båda är berättigade till bidrag för både gymnasiesärskola och gymnasieskola, svarar att de inte har några elever på gymnasieskolan. Enligt enkätsvaren var det detta år 21 227 sökande som konkurrerade om 9 639 intagningsplatser. I tabell 4.3 visas vilka skolor och utbildningar som krävde minst 240 intagningspoäng vid intagningen . Intagningspoängens inverkan på valfrihet och social struktur Skolor som krävde minst 240 poäng (VG i snitt) vid intagningen . SKF:s tekniska gymn. ProCivitas privata gymn. Vid intagningen var det alltså 19 skolor och 27 studievägar till vilka krävdes minst 240 grundskolepoäng för att bli intagen. Intagningspoängens inverkan på valfrihet och social struktur Utbildningar som 2000 krävde minst betyget VG i 16 ämnen En jämförelse mellan enkätresultaten visar att det med något undantag är samma skolor och utbildningsvägar som kräver höga intagningsbetyg de båda undersökta åren. Redovisningen bygger helt på skolornas uppgifter. En viss osäkerhet föreligger i uppgiften om antalet sökande. Eftersom de flesta skolorna köper intagnings- tjänsten av den kommunala intagningsadministrationen är det inte säkert att skolan vet exakt hur många elever, som uppgivit den fristående skolan som ett valalternativ. 4.2Vilka är elever på de mest sökta utbildningarna? Vår enkätundersökning ger oss inte möjlighet att ge ett hel- täckande svar på rubrikens fråga, men några slutsatser kan vi ändå dra. Först kan man konstatera att endast den som har höga betyg från klarar konkurrensen om platserna till populära utbildningar. Det gäller vare sig den efterfrågade utbildningen erbjuds i en eller fristående gymnasieskola. har i ett projekt undersökt vilka faktorer i elevens bakgrund som påverkar elevens grundskolebetyg. Studien omfattar närmare 900 kommunala grundskolor och 92 000 elever som /95 avslutade årskurs 9 i dessa skolor. Ur projektets slutrapport hämtas: Det övergripande syftet med vårt arbete har varit att studera sam- bandet mellan resurser och resultat i skolan. Hur mycket av varia- tionen i resultat mellan olika skolor kan vi förklara med en analys av variabler som beskriver elevresurser och skolresurser och hur mycket av variationen återstår att förklara med faktorer som beskriver läro- processen och andra förhållanden som påverkar resultatet i skolan? 3 Specialutformade program redovisas på det nationella program till vilket det hänförs bidragsmässigt. Intagningspoängens inverkan på valfrihet och social struktur Studien bygger på information om tre förhållanden i skolornas verksamhet: Elevresursen: elevers resurser eller förutsättningar mätt i socio- kulturella termer – föräldrarnas utbildningsnivå, elevens kön och om eleven har svensk eller utländsk bakgrund Skolresursen: lärarresurser mätt i lärarveckotimmar per elev i hög- stadiet närmast före slutbetygen samt antal högstadieelever per skola Resultatet: medelbetyg respektive andel elever med fullständiga betyg år 9. Anledningen till att vi har valt betyg och inte prov på nationell nivå som vårt huvudsakliga mått på skolornas resultat är att det dels är det mått som finns tillgängligt för samtliga skolor, dels att intentionerna med betyg år 9 är att de ska ge en bild av resultatet av elevens hela skolgång i grundskolan.4 Enligt rapporten kan man påvisa ett starkt positivt samband mellan elevens medelbetyg och föräldrarnas utbildningsnivå. Utbildnings- nivån i hemmet är den enskilda faktor som har den absolut starkaste påverkan på medelbetyget. Flickorna får högre betyg än pojkarna. /95 var pojkarnas genomsnittliga medelbetyg 3,07 och flickornas 3,35 i kommunala grundskolor. Projektet fann också att elever med utländsk bakgrund får lägre betyg än elever som inte har utländsk bakgrund. Särskilt tydligt var det för första generationens invandrare. Elever med utländsk bak- grund som är födda i får något lägre betyg än elever med svenska elever, men skillnaden är mindre och kan döljas av föräldrarnas utbildningsbakgrund. På de trettioen mest sökta utbildningarna i vår enkätunder- sökning går 4 111 elever /2000, som alla har höga eller mycket höga grundskolebetyg. Då flera av utbildningarna är nystartade och ännu inte har elever i alla årskurserna är fördel- ningen mellan årskurserna ojämn. Om skolorna behåller sin intagningsorganisation kommer alltså elevantalet att öka till drygt 4 700 elever, när alla utbildningarna har elever i alla årskurser. 4 Samband mellan resurser och resultat – en studie av landets grundskolor med elever i årskurs 9, nr 170. Intagningspoängens inverkan på valfrihet och social struktur Elevantal och elevernas hemregioner på skolor och utbildningar som krävde minst VG i snitt från höst- terminen 1999. Intagningspoängens inverkan på valfrihet och social struktur Av tabellen framgår att hälften av eleverna på dessa utbildningar eller närmare bestämt 2 002 av 4 111 elever bor i den kommun, där utbild- ningen etablerat sig. Eftersom flertalet av utbildningarna etablerat sig i Stockholms- eller kommer också majoriteten av eleverna från något av dessa områden. Från kommer , från och från övriga landet kommer av eleverna på dessa mest eftertraktade utbildningar. Skolornas enkätsvar visar att praktiskt taget inga storstadsungdomar väljer en skola utanför det egna storstadsområdet. Storstadsskolornas elever bor alltså i det egna storstadsområdet eller kommer från övriga landet, medan skolorna utanför storstadsområdena så gott som helt befolkas av elever från övriga landet. Med något undantag erbjuder de mest sökta storstadsskolorna de två studieförberedande programmen. Många har en speciell profil som IT, internationalisering eller anpassning till näringslivet medan andra mer liknar äldre tiders gymnasier med real- och latin- linje.