sou · GPB378 · 2002-01-01 00:00:00 — Man anser det alltså viktigare att bekräfta helhetskunskap, tillämp- ning och reflexionsförmåga framför detaljer och moment. Vad som i pilotprojekten vållat problem vid valideringen för kompetensbevis har varit tendensen till alltför omfattande och detaljerat innehåll i kompetensbeskrivningen. Av slutrapporten från framgår följande: För att fastställa innehållet i ett kompetensbevis krävs att de olika sam- verkansparterna kommer överens. Kompetensbevisen är som en följd 9 (2001), s. 9. Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens av detta relativt omfattande. Ett exempel på detta är fastighets- branschen som har valt en variant med att dela kompetensbeviset för fastighetsskötare i fyra delkompetensbevis, som i sin tur kan ge ett femte, sammanfattande, kompetensbevis. Ett annat exempel är kompetensbeviset Social omsorg, personligt stöd och service för funktionshindrade som har ett baskompetensbevis, som sedan byggs på med tre grenvarianter.10 I slutrapporten från läser vi följande: Om vi låser fast oss i tydliga, smala definitioner av individualyrken riskerar vi att ingen får ett yrkeskompetensbevis utan att komplettera sina kunskaper först. Vi måste också räkna med att behöva omdefini- era yrken i takt med att de förändras. Väljer vi att ha breda yrkes- definitioner kräver detta ett bifogat dokument där vi närmare beskriv- er personens faktiska yrkeskunskaper.11 Detta är erfarenheter som jag anser viktiga att väga in i mina överväganden om dokumentation från validering för kompetens- bevis. Dessutom är det viktigt att få rätt avvägning mellan å ena sidan den enskildes behov av att få all sin kompetens värderad och å andra sidan kraven på kompetens för att vara anställbar inom aktuell bransch/aktuellt yrkesområde. Jag har allvarligt övervägt frågan om huruvida kompetensbevisen ska mäta relativt breda eller smala yrkeskompetenser. Jag anser att kompetensbeviset bör omfatta ett relativt brett yrkesområde och huvudsakligen bekräfta helhetsperspektiv, tillämpning och reflexionsförmåga samt på vilken nivå kompetensen ligger. Den mer detaljerade beskrivningen av den enskildes hela kompetens – både i och utanför sin yrkesutövning – redovisas i meritportföljen. Som framgått i kapitel 5 har i kompetensbeviset för pilot- projekten ingått kompetensslagen yrkeskompetens, baskompetens och generell kompetens. Det man erfarit i pilotprojekten var att framför allt yrkes- kompetensen blev alltför omfattande och detaljerad i kompetens- beskrivningen. Olika branscher/yrkesområden har ju också, som framgått tidigare, vitt skilda krav på hur väldefinierad och över landet enhetlig beskrivningen av yrkeskompetensen skall vara. Vilka krav yrkeskompetensen ska omfatta och hur de ska beskrivas i kompetensbeviset är en viktig fråga att lösa. Det blir nu en angelägen uppgift för arbetsmarknadens parter att aktivt med- 10Göteborgs Stad (2001), s. 9. 11Komvux (2001), s. 11. Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens verka i den utökade verksamheten med validering av utländsk yrkeskompetens och att formulera kriterier för en så tydlig bedöm- ning av yrkeskompetensen som möjligt. Kompetensslaget generell kompetens är helt nytt i samman- hanget. Då betydelsen av vad som ligger inom generell kompetens poängteras i arbetslivet i allt högre grad, ser jag det som angeläget att det ingår i ett arbetsmarknadsinriktat kompetensbevis. Det är viktigt att inte förväxla generell kompetens med vad som ibland benämns social kompetens. Med generell kompetens avser jag en värdering av vad en individ gör eller har gjort på en arbetsplats, medan man med social kompetens ofta menar hur individen är, dvs. Inledningsvis har begrep- pet generell kompetens tagits emot med en viss skepsis, kanske beroende på att det uppfattats som identiskt med social kompetens. Efterhand som man i pilotprojekten klargjort att generell kompe- tens är arbetsplatsrelaterad och handlar om vad en individ gör eller har gjort och inte hur individen är, har skepsisen förbytts i ett stort intresse från berörda parter. Ytterligare utvecklingsarbete behövs när det gäller att bedöma och dokumentera generell kompetens. För arbetsmarknadens parter och berörda myndigheter gäller det att följa och medverka vid utvecklandet av instrument och metoder för detta. Med det tillägget att kompetensbeviset skall omfatta relativt breda yrkesområden och huvudsakligen bekräfta helhetskunskap, tillämpningar och reflexionsförmåga samt att yrkeskompetensen till innehåll tydliggörs i meritportföljen, anser jag att det utarbetade kompetensbeviset för pilotprojekten kan användas i den utökade verksamheten med ytterligare högst fem kommuner12 Som framgått tidigare i betänkandet skall kompetensbeviset till sin karaktär vara mer individanpassat än ett reguljärt slutbetyg från en yrkesförberedande utbildning i gymnasieskolan. Därför skall ett kompetensbevis kunna utfärdas utan att alla kompetensslag har validerats. T.ex. kan validering avseende generell kompetens saknas. Hur fullständigt kompetensbeviset behöver vara, är det arbets- marknadsparterna inom respektive bransch som skall avgöra. 12 Dir 2001:47. Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens Jag föreslår att ett arbete påbörjas med att utveckla en merit- portfölj, som till syfte, struktur och innehåll utgår från vad jag i det följande för fram. Erfarenheterna från pilotprojekten visar att det behövs fler sätt att dokumentera kunskap genom än traditionella betyg och kompetensbevis. Rätt strukturerad och beskriven finns det en stor potential i meritportföljen. Att dokumentera den kunskap och kompetens som finns hos personer med utländsk yrkeskompetens är inte alltid enkelt. Hur bekräftar man exempelvis kunskaper, som inte finner sin mot- svarighet på svensk arbetsmarknad? Det kan gälla en murare från ett land med helt annat klimat och murningsteknik än eller en mosaikläggare vid moskébyggen, som inte kunnat få sin yrkes- kunskap bekräftad eller göra den rättvisa, för att nämna några yrkesmän man träffat på i pilotprojekt. När det gäller personer med yrkeskompetens förvärvad i finns också mycken dold kompetens att utveckla genom en syste- matiserad kartläggning av kunskaper och kompetens hos de enskilda individerna. Hur en sådan kartläggning, som i sig innebär en beskrivning av kunskap och kompetens hos anställda, kan gå till, visas i det norska projektet av realkompetanse i arbeidslivet (). är en del av den norska regering- ens arbete inför den planerade Kompetansereformen. I får varje enskild anställd göra en strukturerad och detaljerad beskrivning av allt vederbörande sysslar med i före- taget. Det dokument som undertecknas av både den enskilde och arbetsgivaren skall kunna användas för den enskildes utveckling i arbetet internt, för skifte av arbetsplats och för fort- och vidare- utbildning. I det norska som pågått ingår i modellutvecklingen 25 företag med 370 anställda. Utgångspunkten för validering är de olika branscher/ yrkes- områden som finns inom den svenska arbetsmarknaden. Även om deras yrkesnämnder eller motsvarande omfattar en stor del av arbetsmarknaden, så finns det och växer det fram yrkesområden, där det inte går att tydligt beskriva ett allmängiltigt underlag att Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens Detta gäller t.ex. allroundadministratörer i små- företag, för vilka det är svårt att finna ett gemensamt underlag att validera för kompetensbevis. För dessa grupper skulle det vara en styrka att få sin kompetens verifierad i en meritportfölj. En annan typ av merit som många skaffat sig är kunskaper, erfarenheter och kvalifikationer från engagemang utanför arbetet, t.ex. i fritidsverksamhet, föreningsaktiviteter och folkbildning. I meritförteckningen förtecknas exempelvis –samtliga handlingar som styrker den enskildes yrkes- kompetens, –meriter/kvalifikationer från fritids- och föreningsaktiviteter, folkbildning, etc, –andra meriter som kan åberopas, –i förekommande fall innehåll och resultat i valideringen. Meritportföljen skall vara det dokument där den enskilde inom ramen för en uppgjord mall beskriver vad han/hon kan och har gjort. Legitimitet och status får portföljen genom att den har en enhetlig och strukturerad uppläggning. Meritportföljen är ett viktigt dokument i vilket bl.a. tidigare yrkeserfarenheter redovisas. Den kan inte ersätta kompetens- beviset, utan är ett komplement till detta. Meritportföljen kan emellertid inte användas av alla, eftersom alla inte har någon arbetsgivare som kan intyga vilka arbetsuppgifter som utförts. Detta kan gälla t.ex. många nyanlända invandrare, vissa långtids- arbetslösa och en del egenföretagare. Meritportföljen och kompe- tensbeviset kan användas var för sig eller tillsammans. De ger olika information och kompletterar därför varandra för att på ett bra sätt beskriva en individs erfarenhet och kompetens. Med hänsyn till att man i kommit långt i sitt utveck- lingsarbete och till att förutsättningarna är likartade i och , är det lämpligt att inleda ett samarbete med det norska projektet för att ta del av deras erfarenheter. En annan aspekt att väga in i detta arbete blir det utvecklingsarbete som pågår inom Europeiska unionen, EU, ifråga om en modell för en europeisk CV. Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens 7.3.4Meritportföljen i relation till kompetensbeviset Som tidigare konstaterats behövs fler sätt att dokumentera kunskap med än med betyg och kompetensbevis. Som framgår av ovan blir meritportföljen det kompletterande dokumentet till kompetens- beviset. Hur dessa dokument sinsemellan bygger på eller komplet- terar varandra kan bero på val av valideringsmetodik, men också på vilken målgrupp det är fråga om. Eftersom mitt uppdrag är att föreslå ett system för validering av vuxnas kunskaper och kompetens, berör det alla vuxna i , såväl svenskar som invandrare. Man kan då skilja på två huvudgrupper; de personer som är etablerade på arbetsmarknaden och nyanlända invandrare som förbereder sig för inträde på den svenska arbetsmarknaden. För målgruppen personer med anställning kan motivet för att gå igenom validering vara att utveckla sig i arbetet på företaget, att byta arbetsplats eller göra en kartläggning inför fort- och vidare- utbildning. För denna grupp blir det naturligt att validerings- processen inleds med en utförlig kartläggning och beskrivning av alla aktiviteter vederbörande gjort och deltagit i på sin arbetsplats. Allt detta dokumenteras i en meritportfölj uppbyggd efter mönster från det ovannämnda norska projektet. För vissa i målgruppen personer med anställning torde det vara tillräckligt att få sin kompetens värderad i exempelvis ett intyg, som sedan fogas till en meritportfölj med struktur och innehåll likt det norska projektet. För andra i målgruppen kan det, t.ex. vid byte av arbetsplats, vara önskvärt att få sin kompetens bekräftad genom ett kompetensbevis. Kartläggningen är då gjord i meritportföljen och med den som underlag återstår i huvudsak att sätta den enskildes kompetens i relation till aktuell branschs/yrkesområdes kompetenskrav. I håller man på att utveckla en modell som bygger på att valideringen till stor del genomförs i företag. Modellen är användbar när det gäller såväl nyanlända invandrare som arbetslösa personer. Modellen inleds med kartläggning och bedömning, för att konstatera att relevanta kunskaper föreligger. Kartläggningen genomförs i vissa fall med tolk. Därefter får vederbörande prov- arbeta på ett företag under ledning av en valideringshandledare. Handledaren bedömer deltagaren strukturellt. Bekräftad kunskap och kompetens kan därigenom skrivas in i meritportföljen. Där- efter vidtar självutvärdering, både enskilt och i grupp. Förslag till nationellt system för validering av vuxnas kunskap och kompetens fört provarbete får validanden besvara frågor av arten t.ex. vad lärde jag mig på företag X? Vad gav det mig? Underlag som validanden sedan för in i sin meritportfölj. Det samlade underlaget i meritportföljen kan sedan utgöra basen för kompetensbevis, där tyngdpunkten läggs på helhetsperspektiv, tillämpning, reflexion och nivå enligt kraven för berörd bransch/ berört yrkesområde. För en del inom målgruppen nyanlända invandrare är det kanske inte möjligt att först beskriva sin kompetens i en meritportfölj, då man inte är etablerad på den svenska arbetsmarknaden. Givetvis kan många ha med sig värdefull erfarenhet från hemlandet att foga till meritportföljen. För dem som inte har det synes då den naturliga gången i valideringsprocessen vara kartläggning, bedöm- ning och prov för kompetensbevis och att meritportföljen successivt fylls på i samband med en kommande anställning. Ovan har beskrivits hur meritportfölj och kompetensbevis båda är nödvändiga instrument för att beskriva resultat från validering. Förenklat kan man uttrycka det så, att i meritportföljen beskrivs vad den enskilde kan och i kompetensbeviset konstateras om vederbörande kan det som krävs inom området. Genom att individens samlade kunskap och kompetens finns beskrivna i meritportföljen, synliggörs andra kompetenser än de som specifikt krävs för en viss bransch/visst yrkesområde, men som kan vara av betydelse för t.ex. individens vidare utveckling i arbetet. Med detta uppnås största utbyte inte bara för individ och företag, utan även samhället i stort. Meritportföljen blir därför det kompletterande dokument, som behövs för att tillräckligt utförligt beskriva framför allt yrkeskompetensen i kompetensbeviset. I de fall resultatet från en validering stämmer överens med kraven för en gymnasieutbildning eller utbildning på närliggande nivå, bör betyg utfärdas. Detta får övervägas i varje enskilt fall och beslutas av rektor. Denne kan också utfärda betyget Godkänd, om han/hon bedömer att den kunskap och kompetens som redovisas i kompe- tensbeviset kan anses motsvara de kunskaper som kursplanerna i aktuella kurser – huvudsakligen i karaktärsämnen – kräver. För att få högre betyg än betyget Godkänd torde det i flertalet fall bli aktuellt med någon form av prövning. 8Behov av validering av kunskaper i det svenska språket som återspeglar arbets- marknadens krav I mitt uppdrag enligt dir 1999:86 ingick att utvärdera behovet av och pröva lämpliga former för att validera kunskaper i det svenska språket som återspeglar arbetsmarknadens krav, exempelvis genom ett nationellt språktest – ett uppdrag som i dir 2000:84 avgränsades till att avse en utvärdering av behovet av att validera och att föreslå former för en sådan validering. De sakkunniga från respektive AMS har på mitt upp- drag undersökt behovet av ett svensktest. De har undersökt frågan dels genom förfrågningar till olika intressenter, dels genom att pröva bedömningsmetoder inom pilotprojekten. Mot bakgrund av deras förslag baserade på detta underlag, föreslog jag i skrivelse till regeringen1 att medel skulle ställas till förfogande för en försöksverksamhet inom ett par yrkesområden, där sfi- testets princip skulle kunna tillämpas i test inför arbetslivet. Detta förslag var ett av flera som jag lade fram i enlighet med mitt uppdrag i tilläggsdirektiv 2000:84 – förslag som skulle kunna genomföras inom ramen för de som anvisat för validering av utländsk yrkeskompetens . I min framställning anför jag som skäl följande: Pilotprojekten inom valideringsutredningen har behov av meto- der dels för att bedöma om språkkunskaperna de sökande har räcker till för att genomföra validering, dels för att i samband med valideringen bedöma svenskkunskaperna för de kompetensslag som fastställts i kompetensbeviset. Sfi-provet, som i sig bedöms som relativt svårt för många perso- ner med utländsk bakgrund, har i senare varianter förändrats mot större tonvikt på förståelse för talat språk och möjligheter att uttrycka sig muntligt och mindre krav på grammatiska färdigheter. En sådan inriktning har varit viktig även för test inför arbetslivet, 1 Utredningen om validering av vuxnas kunskap och kompetens (U 1999:06), Förslag till utbyggnad av validering av utländsk yrkeskompetens. Behov av validering av kunskaper i det svenska språket... då hör- och talförståelsen ofta är av avgörande betydelse i arbete, såväl vad gäller instruktioner inför arbetsuppgifter, som kontakter med chefer, arbetskamrater och kunder. Övriga på marknaden förekommande svensktest är konstruerade för att bedöma nivån på kunskaperna i svenska inför fortsatta studier i svenska. Inte heller har den europeiska sammanslutningen, , ännu kommit vidare i sina försök att konstruera test inför arbetslivet. Därför kan det ses som mycket viktigt att standards vad gäller bedömning av kunskaper i svenska i arbetslivet utarbetas. Sfi-testets princip skulle kunna tillämpas i test inför arbetslivet. Sfi-testet har utformats efter rönen i den senaste språkforskningen. Ett tillskott skulle vara anknytningen till både språkbruk på en arbetsplats och den yrkesterminologi som tillämpas. För att ytterligare studera hur dessa kategorier skulle kunna knytas till arbetslivets krav i skiftande arbetssammanhang, borde man, menade jag, genomföra en försöksverksamhet inom ett par yrkesområden. I försöksverksamheten skulle man studera om svenskkraven skiljer sig så mycket åt, att nya test måste konstrueras inför varje område eller om endast ett test behöver utvecklas, om de valda kategorierna och ordningen mellan kategorierna har den betydelse vi tror. Efter det att jag lämnat mitt förslag har regeringen i sin proposition (2000/2001:72) Vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbildningen föreslagit förändringar som gäller svenskundervisning av invandrare (sfi). En förändring avsåg skollagen (1985:1100) och skulle innebära att sfi skulle syfta till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället. Den dittillsvarande avgränsningen till nyanlända skulle tas bort. Vidare föreslogs att sfi skulle anordnas som kurser, istället för som dittills som en enda kurs. Kursplanen för sfi borde, skrev man, ges ett så öppet och flexibelt innehåll att utbildningen skulle kunna ge enskilda deltagare en adekvat grund t.ex. för yrkesutbildning på olika nivåer eller för direkt övergång till arbetsmarknaden. avsågs få i uppdrag att utarbeta ny kursplan för sfi. biföll förslaget till ändring i skollagen. Regeringen har sedermera gett i uppdrag att utarbeta förslag till ny kursplan för sfi. Därav följde att min framställning Behov av validering av kunskaper i det svenska språket... om att anordna en försöksverksamhet inte bifölls. Uppdraget i direktiv 2001:47, som regeringen beslutade om i regeringssamman- träde , omfattar därför enbart uppgiften att planera och samordna åtgärder för utbyggnad av validering av utländsk yrkeskompetens på gymnasial nivå.2 Behovet av kunskaper i svenska med yrkesinriktning har därefter också påtalats i pilotprojektorternas slutrapporter. Jag utgår från att behoven kommer att tillgodoses . 2 Dir 2001:47. 9Statsfinansiella konsekvenser och samhällsekonomiska effekter av förslagen De förslag som jag lämnar i kapitel 7 medför tydliga statsfinansiella konsekvenser och samhällsekonomiska effekter på såväl kort som lång sikt. Enklast kan detta i huvudsak uttryckas i termer av sam- hällsekonomiska vinster för såväl stat som kommun – liksom vinster för den enskilde. Validering av vuxnas kunskap och kompetens innebär att vuxnas reella kompetens dokumenteras i betyg och/eller kompetensbevis. På så sätt ges människor möjlighet att utan kompletterande studier dokumentera vad man redan kan, att genomföra behövliga studier snabbare och att snabbare komma in på arbetsmarknaden och/eller vidga sina möjligheter på arbetsmarknaden. I det följande avser jag att beskriva de statsfinansiella konsekven- serna . Jag kommer då att genom två exempel visa på kostnader och intäkter för samhället vid utbildning för kompetensbevis/betyg med eller utan validering. Jag redovisar därefter vissa samhällsekonomiska effekter. I ett särskilt avsnitt beräknar jag kostnader för den myndighet, som jag föreslagit ska få ansvar för arbetet med validering på nationell nivå. Jag redovisar inte någon beräkning för statsfinansiella konse- kvenser vid en fullskalig valideringsverksamhet. Att exempelvis beräkna årligt antalet nyanlända invandrare/flyktingar och därmed kostnader och intäkter för validering av utländsk kunskap och kompetens är inte möjligt. Beroende av händelser i vår omvärld kan sådana beräkningar kullkastas från till en annan. Att beräkna antalet arbetslösa i behov av validering förutsätter uppgifter om arbetskraften i relation till arbetsmarknaden, som inte varit möjliga för mig att ta fram. För den som har tillgång till sådana uppgifter torde det däremot inte vara något större problem att – utifrån mina exempel på individnivå – göra sådana beräkningar. Statsfinansiella konsekvenser och samhällsekonomiska effekter av förslagen 9.1Statsfinansiell kalkyl av alternativ till arbetslöshet I det följande visar jag på de statsfinansiella effekterna av arbets- löshet och ett alternativ till arbetslöshet, nämligen utbildning med och utan validering. Som statlig nettointäkt räknas intäkter och kostnader från både stat och kommun. En allmän formel för vilka effekter som ska medräknas i beräk- ningarna av de statsfinansiella nettointäkterna kan se ut på följande sätt1: FNI = A + B – C – D FNI = de statsfinansiella nettointäkterna A= inkomst till följd av åtgärd/arbete B= utgiftsminskningar till följd av åtgärd/arbete C= direkta utgifter till följd av utbildning och validering D= inkomstminskningar till följd av åtgärd/arbete A består av ökade intäkter från inkomstskatter och konsumtions- skatter som följd av den inkomst personen erhåller i arbete istället för ersättning på grund av arbetslöshet. B består av minskade kostnader för arbetslöshetsersättning. C utgör de extra kostnader som tillkommer för anordnande av utbildning och validering. D slutligen består av minskade intäkter från inkomstskatter och konsumtionsskatter som en följd av att arbetslöshetsersättning inte utbetalas vid arbete. I de fall som utbildning eller arbete inte för- ändrar personens inkomster kommer A och D att vara lika stora. De grundantaganden som vi gör för beräkningarna är ·Personen har a-kassa à per dag, vilket motsvarar . Invandrare/Flyktingar med introduktionsstöd eller personer med socialbidrag har vanligtvis en lägre ersättning. I mitt antagande utgår jag för enkelhets skull från en person med a-kassa. ·Ett arbete antas ge lönen . ·Konsumtionsskatter, moms och punktskatter uppgår i genomsnitt till . 1 Baserat på , Gün: Statsfinansiell kalkyl av alternativ till arbetslöshet. AMS, Utred- ningsenheten. Statsfinansiella konsekvenser och samhällsekonomiska effekter av förslagen ·Sociala avgifter är . ·Genomsnittlig inkomstskatt är . Inkomsterna antas vara så låga att ingen statlig skatt utgår. ·Utbildningsinsatsen pågår respektive 6 måna- der. I det senare fallet förutsätts att reell kompetens till- varatas via validering. Utbildningsinsatsen i de två fallen förutsätts leda till samma mål. De försök som genomförts med validering av arbetslös personal inom vården visar på att utbildningstiden förkortats med cirka två tredjedelar. Vårdområdet är det område, där merparten av yrkesinriktad validering genomförts, varför antagandet nog måste sägas vara relevant. Beräkningarna avser statens nettointäkter av 18 månaders utbild- ning respektive 6 månaders utbildning, varvid reell kompetens tillvaratagits via validering och osubventionerat arbete. Jag kommer inte att beakta insatsernas inverkan på möjligheterna att erhålla sysselsättning snabbare eller långsammare efter insatserna. Detta är givetvis en intressant aspekt, men det skulle föra för långt att föra in sådana aspekter i analysen. I de fall validering direkt leder till kompetensbevis och/eller betyg ökar givetvis de statsfinansiella nettoeffekterna. Detta beräk- nas dock inte i det följande.