sou · GPB383 · 2002-01-01 00:00:00 — Även tog i sitt huvudbetänkande Nya för- månsrättsregler (SOU 1999:1) upp frågan om ägarhypotek bör införas beträffande företagsinteckningar och besvarade den nekande. Utred- ningen angav därvid att ägarhypoteket beträffande fast egendom bärs väsentligen upp av ett behov av att kunna fastställa ett lägsta bud och ett skyddsbelopp vid en exekutiv fastighetsförsäljning (s. 342). Ägarhypotek i fartyg eller skeppsbygge infördes . Bestämmelserna finns numera i 3 kap. 2 § andra stycket och 11 § sjöla- gen (1994:1009). Det var som i sitt slutbetänkande Registrering av fartyg och fartygshypotek Partrederi (SOU 1970:74) föreslog att ägarhypotek skulle införas. anslöt man även i flera andra avseenden till reglerna för fastighetsinteckning. Bl.a. infördes den tidigare nämnda täckningsprincipen. 120 Ägarhypoteket och dess framväxt att panträtt i fartyg, som tidigare hade varit kopplad till en fordran, nu blev självständig. Införandet av ägarhypotek motiverade kommittén helt kortfattat med förslaget om införande av täckningsprincipen (betänkandet s. 133). I den aktuella propositionen anslöt sig departementschefen till förslaget. Hans enda kommentar var att förslaget inte hade mött erinran under remissbehandlingen (prop. 1973:42 s. 281). Inteckning i luftfartyg regleras i lagen (1955:22) om luftfartyg. Förslag till ändringar, bl.a. när det gäller inteckningssystemet, lades fram av Utredningen angående inskrivning av rätt till luftfartyg m.m. i betän- kandet Rätt till luftfartyg m.m. (SOU 1976:70). Utredningen föreslog en ordning med pantbrev och även i övrigt flera ändringar som hade in- neburit ett närmande till det nuvarande systemet för fastigheter. Den föreslagna reformen genomfördes dock inte. Som skäl angavs att det inte fanns ett praktiskt behov som motsvarade de genomgripande för- ändringarna. Frågor om rättigheter i luftfartyg har senare utretts av Lufträttsut- redningen. Den utredningen efterlyste i sitt delbetänkande Rättigheter i luftfartyg (SOU 1997:122) en översyn av de panträttsliga reglerna (s. 124). Utredningen ansåg emellertid inte att en sådan översyn ingick i deras uppdrag. Ägarhypotek finns beträffande inteckningar i luftfartyg. Det inför- des genom den omnämnda lag. Två skäl anfördes för detta (prop. 1955:13 s. 275): Dels har man trott detta institut, som genom lagstiftning in- förlivades med inskrivningslagstiftningen på fastighetsrättens områ- de, hava betydande företräden framför fartygsinteckningslagens till äldre inteckningsrätt anknytande reglering. Dels ock har man för- menat det nya systemet vara mer förenligt med inskrivningskonven- tionens regler om exekutiv försäljning av intecknad egendom och därför erbjuda avsevärda lagtekniska fördelar. Man betonade dock att man inte förväntade sig att ägarhypotek skulle få samma betydelse på detta område som på fastighetsrättens. Erfarenheter och synpunkter avseende ägarhypoteket 121 12Erfarenheter och synpunkter avseende ägarhypoteket Utredningen har träffat företrädare för kreditinstitut och banker. Repre- senterade har varit , Nordbanken , och . Därvid har diskuterats ägarhypotekets betydelse i prakti- ken och vilka eventuella ändringar som dessa kreditgivare önskar. Andrahandspantsättning i form av koppling angavs vara vanlig. Något olika uppfattningar presenterades när det gäller hur vanligt detta är. Någon företrädare angav att detta skedde i princip regelmässigt. Andra menade att det var så tidigare men att man numera mer gör en prövning av behovet i det enskilda fallet. Tillvägagångssättet har beskrivits på följande sätt. Den bank som vill ha andrahandspant skall skicka en underrättelse till första- handspanthavaren. Den andra banken skall registrera underrättelsen i sitt system och returnera den påskrivna underättelsen. Denna bank måste också komma ihåg att lämna pantbrevet till andrahandspanthava- ren om pantbrevet blir ledigt. Andrahandspanthavaren skall komma ihåg att underrätta förstahandspanthavaren om fordringen betalas så att pantbrevet inte skickas till den förstnämnde i fall då förstahandspant- havarens fordran betalas. Åsikterna var något delade i fråga om hur stort arbete detta innebär. Ett av instituten menade att andrahandspantsättningar är mycket ar- betskrävande och bedömde att det för dem går åt fem till sex årsarbets- krafter för detta arbete. Andra beskrev insatsbehovet som mer måttligt och att det framför allt handlade om att utveckla vettiga rutiner. Mellan bankerna har man diskuterat möjligheterna att avveckla systemet med andrahandspantsättning eller att träffa en överenskom- melse om att inte utnyttja det. Någon överenskommelse har inte nåtts. 122 Erfarenheter och synpunkter avseende ägarhypoteket När det gäller den framtida ordningen diskuterades dels om ägarhypo- tek och utmätning av pantbrev bör finnas kvar, dels om andra- handspantsättning bör vara möjlig. Endast ett av instituten uttryckte önskemål om att systemet med andrahandspantsättning skall tas bort. Det var samma institut som gjor- de bedömningen att systemet med andrahandspantsättning är mycket arbetskrävande. Institutet menade dessutom att det kostnadsdrivande systemet med andrahandspantsättning ytterst sällan ger någon utdelning vid exekution. Vidare angavs att fastighetsägarens behov av att kunna göra andrahandspantsättningar är mindre än tidigare, eftersom en konsument numera alltid har rätt att lösa sitt lån . Dessutom an- gavs bindningstiderna vara kortare. Andrahandspantsättning eller ett liknande skydd, tillade detta insti- tut, behövs dock för situationen att fastighetsägaren byter långivare. Då beviljar den nye långivaren lån mot det pantbrev som den befintlige långivaren har. Fram till dess att det gamla lånet har lösts är detta en form av andrahandspantsättning. Övriga företrädare menade att systemet med andrahandspantsättning i och för sig innebär en del arbete men att nyttan överväger. Man såg en kommersiell nytta med andrahandspantsättningarna. Men man menade också att fastighetsägaren har ett legitimt intresse av denna pantsätt- ningsform och att alternativet för denne, att göra utbyte, inte är enklare. Någon gjorde också bedömningen att övergångsproblemen skulle bli stora. Samtliga företrädare ansåg att ägarhypotek och utmätning av pant- brev bör tas bort. Ett gemensamt synsätt är att det är mer följdriktigt att panthavare rycker upp. Fastighetsägaren eller oprioriterade borgenärer, menade man, har inget berättigat intresse av att, på grund av ägarhy- , få utdelning före panthavare. Däremot framkom olika synsätt när det gäller vilken betydelse ett avskaffande av ägarhypotek och utmätning av pantbrev skulle ha för förekomsten av andrahandspantsättningar. En av företrädarna ansåg att följden troligen skulle bli att andrahandspantsättningarna minskade. Det motiverades i sin tur med att förutsättningarna skulle bli större att träffa en överenskommelse mellan de stora kreditgivarna. Andra före- trädare menade att ett avskaffande av ägarhypotek och utmätning av pantbrev antagligen skulle ha en marginell inverkan på andra- handspantsättningarna. Slutligen framfördes önskemål om förenklingar av systemet för and- rahandspantsättning, om detta skall finnas kvar. Erfarenheter och synpunkter avseende ägarhypoteket 123 har tagit fram viss statistik åt utredningen om exeku- tionen av fast egendom. Av dessa framgår bl.a. följande avrundade siff- ror. Kronofogdemyndigheterna hade 3 900 ärenden där fordran hade fastställts till betalning ur fastighet. Motsvarande siffra för var 3 000. När en fordran fastställs till betalning ur fastig- het anses fastigheten utmätt, 4 kap. 27 § UB. Antalet utmätningar , där endast fastigheten utmättes, var 3 900. Året efter uppgick de till 3 700. Under samma uppgick antalet utmätningar av pantbrev till 600 . I denna siffra ingår inte endast fall där även fastigheten ut- mättes utan även fall där enbart utmätning av pantbrev skedde eller så- dan utmätning gjordes i kombination med utmätning av lös egendom. Enligt siffrorna har det varit ungefär tio gånger vanligare att en fas- tighet har utmätts eller dömts i mät än att ett pantbrev i fastighet har umätts. Slutligen kan nämnas att det antal fastigheter som säljs är betydligt mindre än det antal ärenden som initieras. Antalet fastigheter som fak- tiskt såldes var 1999 och 700 året därefter. Av försäljningarna skedde 100 under hand respektive år. I landet finns tio kronofogdemyndigheter. Till dessa ställdes tre frågor om de nuvarande förhållandena och två frågor om myndigheternas åsikter om vissa tänkbara förändringar. Det var enheten för fastighets- försäljning som på respektive myndighet tillfrågades. Alla enheter sva- rade. Därutöver inkom svar från en enhet som handlägger utmätningar. Svaren varierade mycket både när det gäller de nuvarande förhål- landena och tänkbara förändringar. Vi har därför valt att endast i sam- manfattad form presentera resultatet av enkäten. När det talas om att en viss andel av myndigheterna var av en viss uppfattning och liknande avses endast svaren från försäljningsenheterna. 124 Erfarenheter och synpunkter avseende ägarhypoteket Den första frågan gällde hur ofta, i relativa tal, man bedömde att det i samband med exekution finns ett faktiskt ägarhypotek som kan använ- das för utmätning av pantbrev eller som tillfaller fastighetsägaren. Alla enheterna utom två bedömde frekvensen till någonstans mellan 10–. Fyra av dessa bedömde frekvensen till . I öv- rigt svarade en enhet 2–och en enhet, för den ena delen av sitt område och för den andra delen . Några enheter tillade att det inte lika ofta blir utdelning. Förklaring- arna till detta var olika. Både återkallelser och för högt inomläge nämndes som förklaring. 12.3.3För vilken typ av fordringar utmäts pantbrev? När man gjorde ändringen att tillägget inte skall ingå vid utmätning av pantbrev sades att utmätning av pantbrev ofta skedde för statens fordringar. Vi frågade därför om för vilken typ av fordringar utmätning av pantbrev i allmänhet numera sker; för statens fordringar eller för enskilda borgenärer? Tre myndigheter angav att staten dominerar medan en angav att en- skilda borgenärer dominerar. De övrigas svar innebar att ingen av de två fordringstyperna dominerar. Den tredje frågan avsåg hur vanligt det är med koppling. Vi bad myn- digheterna att uppskatta i hur stor andel av exekutiva försäljningar det förekommer koppling. Svaren varierade väldigt mycket. Den lägsta siffran var 5–10 pro- cent och den högsta . Två svar angav ingen andel utan relativt ofta respektive nästan aldrig. I övrigt angavs siffror mellan . 12.3.5Åsikter om ägarhypotek och utmätning av pantbrev När det gäller tänkbara ändringar frågade vi först om myndigheterna ansåg att ägarhypotek och utmätning av pantbrev bör finnas kvar eller inte. Vi bad också om en motivering. Erfarenheter och synpunkter avseende ägarhypoteket 125 En knapp majoritet ansåg, som det får förstås, att ägarhypoteket bör vara kvar. Argument som förekom för denna uppfattning var att detta kan utgöra en tillgång för oprioriterade borgenärer och ett påtryck- ningsmedel som har betydelse för betalningsmoralen. Någon menade också att möjligheten att utmäta pantbrev kan sänka skyddsbeloppet avsevärt. Bland dem som förespråkade ett borttagande angavs renodling och förenkling som ett argument. Någon menade också att det skulle inne- bära arbetsbesparingar och bli mer rättvist. Slutligen bad vi om ett motiverat svar på frågan om möjligheten till andrahandspantsättning bör tas bort. De allra flesta kopplade sin inställning i denna fråga till hur man såg på ägarhypotekets framtid. Några tog dock mer definitiv ställning och gav självständiga skäl för varför man ansåg att andrahandspantsättning bör finns kvar respektiv tas bort. Renodlingsargument framfördes som stöd för att ta bort andra- handspantsättning liksom att förekomsten vid exekution är liten. Den motsatta uppfattningen stöddes på bl.a. att det är bra om lediga utrym- men kan utnyttjas. 126 Erfarenheter och synpunkter avseende ägarhypoteket Överväganden och förslag 127 13 Överväganden och förslag Vår bedömning: De förändringar som närmare bör övervägas är dels avskaffande av ägarhypotek och utmätning av pantbrev, dels avskaf- fande av – förutom de två nämnda instituten – även andrahandspant- sättning. Vårt uppdrag är att överväga om ägarhypoteket bör finnas kvar eller tas bort. Om vi anser att ägarhypoteket bör tas bort skall vi också ta ställ- ning till vilka andra ändringar som bör göras. I det föregående kapitlet redovisade vi de önskemål om ändringar som har framförts av aktörer utanför utredningen. En möjlighet är givetvis att behålla ägarhypoteket och att inte heller i övrigt vidta några ändringar som hänger samman med detta institut. Den första frågan blir därmed vilka förändringar man bör ställa mot alternativet att inte vidta några förändringar alls. Det diskuterar vi i förevarande avsnitt. I de följande avsnitten prövar vi först huruvida de vid införandet av ägarhypotek anförda skälen fortfarande har giltighet. I nästa steg prövar vi vilken funktion ägarhypoteket i praktiken har . Slutligen tar vi ställning till vilka ändringar som bör göras. 13.1.2Institut som bör finnas kvar Återutgivningsrätten bör vara kvar Det kan först konstateras att ingen till utredningen har framfört önske- mål om att fastighetsägarens återutgivningsrätt skall tas bort. Med åter- utgivningsrätt avses fastighetsägarens rätt att åter pantsätta ett helt le- digt pantbrev. Vi kan inte heller för egen del se något skäl för att ta bort återutgivningsrätten. Då skulle en av de stora fördelarna med in- 128 Överväganden och förslag Inteckningssystemet innebär en klar och enkel reglering eftersom företrädesrätten mellan olika inteckningar är klar och redig. För fastighetsägaren är det en odiskutabel fördel att i en lånesituation kunna använda t.ex. pantbrevet med bästa rätt om detta är ledigt. Enligt vår mening skulle ett borttagande av återutgivningsrätten innebära att en huvudpoäng med inteckningssystemet försvann. Det kan nämligen ifrågasättas om det är meningsfullt med ett intecknings- system utan återutgivningsrätt. Borttagande av endast rätten till andrahandspantsättning Inte heller ser vi skäl för att närmare diskutera ett borttagande av fas- tighetsägarens rätt att pantsätta i andra hand utan att även ägarhypote- ket tas bort. Det framstår inte som rimligt att oprioriterade borgenärer genom utmätning av pantbrev ges möjlighet att ta ägarhypoteket i an- språk vid exekution samtidigt som de borgenärer som har panträtt i fastigheten saknar möjlighet att gardera sig mot detta. Och tog man dessutom bort möjligheten till pantbrevsutmätning skulle ägarhypote- ket vid exekution primärt alltid tillfalla fastighetsägaren. Inte heller det framstår som rimligt. Möjligheten att pantsätta även efter utmätning En annan fråga som kan ställas är om ordningen, att fastighetsägaren kan pantsätta sin fastighet även efter det att fastigheten har utmätts, har ett samband med ägarhypotek eller pantbrevsutmätning. Med andra ord är frågan om ett borttagande av de två sistnämnda instituten bör medfö- ra att möjligheten att pantsätta fastigheten efter utmätning av denna också tas bort. Fastighetsägarens rätt att pantsätta fastigheten även sedan utmätning har skett anges i 4 kap. 29 § UB. Det finns en risk för att gäldenären utnyttjar sin handlingsfrihet till skada för utsökningsborgenären. Om pantsättningen är i första hand, kan nämligen tillägget komma att tas i anspråk, jfr 6 kap. 3 § tredje stycket JB. Därför finns också regler som möjliggör för kronofogdemyndigheten att kontrollera gäldenärens bruk av helt eller delvis obelånade inteckningshandlingar, 6 kap. 7 § och 12 kap. 5 § UB. Men varför finns då denna möjlighet för fastighetsägaren? Tanken är att gäldenären härigenom har en möjlighet att skaffa medel genom belåning, t.ex. för att kunna betala utmätningsfordringen (se t.ex. prop. 1980/81:8 s. 470). Överväganden och förslag 129 Möjligheten att pantsätta även efter utmätning har således inte något samband med institutet ägarhypotek. Den är förestavad av självständiga skäl som gäller fastighetsägarens möjligheter att betala utmätningsfordringar. Vi anser oss därför inte ha skäl att inom ramen för förevarande utredningsarbete vidare överväga rätten att pantsätta efter utmätning. 13.1.3Alternativen till det nuvarande systemet Vi ser därför främst två alternativ till det nuvarande systemet, när man talar om att ta bort ett eller flera av de nuvarande instituten. Det ena alternativet innebär att instituten ägarhypotek och utmätning av pant- brev utmönstras. Konsekvensen av detta skulle vara att medel aldrig primärt skulle kunna tillfalla fastighetsägaren vid exekution. Det lediga utrymmet skulle i stället utgöra ett överhypotek. Detta skulle fastig- hetsägaren kunna använda för nya pantsättningar – återutgivning om pantbrevet är helt ledigt och annars andrahandspantsättning. Och i den mån nya pantsättningar inte gjordes, skulle bakomvarande panthavare rycka upp. Dessutom skulle borgenärer med sämre förmånsrätt än panthavarna, genom avskaffandet av utmätning av pantbrev, aldrig kunna kila in sig mellan panthavarna. Det andra alternativet innebär att man, förutom avskaffande av ägarhypotek och utmätning av pantbrev, dessutom tar bort möjligheten till andrahandspantsättning. Skillnaden jämfört med det föregående al- ternativet består då alltså i att möjligheten att pantsätta delvis lediga pantbrev inte skulle finnas. Om rätten att pantsätta i andra hand tas bort, kan man dessutom diskutera om rätten till utbyte bör utvidgas. Praktiker har framhållit att de rutiner som tillämpas för andra- handspantsättning är, enkelt uttryckt, dyra och krångliga. Skäl finns därför att överväga om möjligheter finns att förenkla och därmed för- billiga rutinerna för andrahandspantsättning. Detta kan vara en möjlig- het oavsett om några andra ändringar görs eller inte. 13.2Håller de gamla skälen för ägarhypotek? Vår bedömning: De skäl som vid anfördes till stöd för att införa ägarhypoteket har numera ingen bärkraft. 130 Överväganden och förslag 13.2.1Det dåvarande rättslägets betydelse Vissa skäl för ägarhypoteket anfördes när detta infördes i början av för- ra seklet. Och de har upprepats i senare lagstiftningsärenden. Innan de skälen närmare analyseras bör något sägas om läget när ägarhypoteket infördes. Som närmare beskrevs i avsnitt 11.1.2 hade en gradvis utveckling skett mot en allt självständigare inteckningsrätt. Man hade sett flera nackdelar med system där inteckningsrätten följde – var accessorisk till Genom den då gällande inteckningsförordningen fanns visserligen en återutgivningsrätt. Men den torde ha förutsatt att den aktuella inteckningen var helt ledig, alltså en återutgivningsrätt i snäv bemärkelse (se t.ex. , E.V., Lagfarts- och inteckningsla- garne, 2 uppl., 1888, s. 192 ff.). Detta bör hållas i minnet när man bedömer framförda resonemang om konsekvent system och rättvisa. Det är inte mycket som tyder på att man då också vägde in möjligheten till en återutgivningsrätt av den typ som finns för företagshypotek. Där är ju andrahandspantsättning möjlig på samma sätt som beträffande fast egendom, trots att ägarhy- potek saknas. I avsnitt 11.2 delade vi in de skäl som i förarbetena anfördes för infö- rande av ägarhypotek i tre grupper. Det första kallar vi systemskälet. Det gick i korthet ut på att ägarhypoteket innebär en följdriktig utveck- ling mot en självständig inteckningsrätt, vilken dessutom ger systemet stadga. När det gäller synen på vad som innebär ett konsekvent, följdriktigt system kan frågorna ställas vilken betydelse utvecklingen från en ac- cessorisk inteckningsrätt hade och om man skulle sett annorlunda på saken, ifall man hade känt till dagens former för andrahandspantsätt- ning av delvis obelånade pantbrev. Frågan är med andra ord hur långt man behöver gå för att man skall anse att systemet är konsekvent. Inte heller med den nu gällande ord- ningen är gränserna helt skarpa. Är ett pantbrev fullt belånat, skall i re- gel tillägg också utgå. Tillägg förekommer emellertid inte vid ägarhy- potek. Med andra ord har det betydelse för bakomvarande borgenärer om pantbrevet är obelånat eller inte. Förmånsrättsrummen är inte helt fasta. Men naturligtvis skall inte på något sätt förnekas att förmåns- rummen blir fastare med ägarhypotek än utan. Överväganden och förslag 131 Emellertid måste det konstateras att institutet koppling – dvs. att en panthavare tar pant i andra hand i framförvarande pantbrev – har en klart torpederande inverkan på den tänkta konsekvensen i systemet. Koppling innebär att bakomvarande borgenärer kan dra fördel av att det framförvarande pantbrevet är helt eller delvis ledigt. De rycker upp. Det var just det resultatet man ville förhindra. Och det har dessutom vi- sat sig att bankerna i stor utsträckning utnyttjar denna möjlighet. Där- med är ägarhypotekets roll som stabilisator i stor utsträckning satt ur spel. I olika sammanhang har framförts att ägarhypotek ger systemet stadga. Vi anser att frågan bör ställas vilken fördel den avsedda stadgan egentligen innebär. Annorlunda uttryckt: Vem drar fördel av stadgan? Det är svårt att tänka sig något annat än att en stadga skulle kunna utgöra en fördel för panthavare eller blivande sådana. Ägarhypoteket ger panthavarna ett klart besked om deras förmånsrättsliga läge. Men den enda förändring som inträder om ägarhypoteket tas bort är att en panthavare kan rycka upp på ett sätt som denne kanske inte hade för- väntat sig. En sådan förändring torde panthavare snarare uppfatta som positiv än negativ. I sammanhanget bör också uppmärksammas den andra delen av vårt uppdrag. Det skall bli möjligt att inteckna i utländsk valuta. I förarbe- tena till JB uttalade departementschefen (prop. 1970:20 del B s. 625): Beträffande frågan om inteckning bör få beviljas bara i svenskt mynt eller om den även skall kunna avse utländsk valuta har lagbe- redningen ansett att flera panträtters inbördes värdeförhållande bör bestämmas efter en och samma värdemätare. Att denna uppfattning har sitt principiella berättigande kan inte med fog ifrågasättas. Det förefaller som om man redan då såg den inverkan blandade valutor har på stadgan i systemet. Tillåts blandade valutor på inteckningarna i en och samma fastighet kan rörelser ske åt båda hållen. Bakomvarande panthavare kan, i förhållande till en framförvarande inteckning, både rycka upp och tryckas tillbaka på grund av valutarörelser. Sammanfattningsvis kan konstateras att möjligheten till koppling innebär att ägarhypoteket varken i teorin eller i praktiken ger det följd- riktiga eller stabila system som man tänkte sig. Det kan vidare ifråga- sättas om den stabilitet ägarhypotek kan ge verkligen innebär några vinster. Slutligen förefaller möjligheten att inteckna i utländsk valuta – om man nu trots allt skall sträva efter stabilitet – ge större instabilitet än vad som skulle bli följden om ägarhypoteket tas bort. Vår slutsats är således att systemskäl inte utgör något stöd för ägarhypoteket. 132 Överväganden och förslag Det andra skälet har vi döpt till rättviseskäl. I viss mån får system- och rättviseskäl sägas gå in i varandra. Och man kan diskutera under vilket av de två skälen olika framförda argument och synpunkter hör hemma. Att en bakomvarande borgenär rycker upp har – som vi har förstått sa- ken – ansetts både systemvidrigt och orättvist. När Lagberedningen tog upp rättviseaspekten i förhållande till fas- tighetsägaren menade den att, om man gav panthavarna en uppryck- ningsrätt, detta skulle ske på fastighetsägarens bekostnad. Det motive- rade beredningen i sin tur med att fastighetsägaren, med ett sådant sys- tem, vid nybelåning får ta en ny inteckning med sämre rätt. Enligt be- redningen medför detta i sin tur en risk för att lån inte beviljas eller att villkoren blir sämre än om den gamla inteckningen hade kunnat använ- das. Genom en inskjuten sats uppmärksammades både fallet att inteck- ningen är helt respektive delvis ledig.