sou · GPB323d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Däremot anser utredningen att Försvars- makten mycket väl – om det föreligger behov av åtgärder – kan ta upp diskussioner med personalorganisationerna om system eller kanske snarare former för yrkesväxling av yrkesofficerare i 35/40- årsåldern. Studier har visat att ett yrkesväxlingsprogram som inne- bär att en begränsad mängd yrkesofficerare ges incitament att lämna Försvarsmakten ger en påverkan på åldersstrukturen. Utgångspunkten skall då vara att yrkesofficerarna har en tills- vidareanställning. De selektiva åtgärder som kan komma i fråga bör vara individuellt anpassade och bygga på frivillighet. De bör ses som ett led i myndighetens långsiktiga personalplanering. 9.4Möjligheten att och för vissa uppgifter anställa den som fullgjort värnplikt Försvarsmakten framförde i underlaget inför den säkerhetspolitiska kontrollstationen 1999 att totalförsvarspliktiga som genomfört värnplikt borde kunna erbjudas anställning något eller . Syftet med att införa en ny personalkategori med visstidsanställda soldater/sjömän var enligt Försvarsmakten i huvudsak att kompetenskraven i verksamheten ökar och att det finns ett behov av kunna effektivisera grundutbildningen i utveck- lingsförbanden samt att skapa förutsättningar för ökad uthållighet i de internationella insatserna. förekommer i viss utsträckning att soldater och sjömän anställs efter fullgjord grund- utbildning för värnplikt genom det s.k. befälsförstärkningsavtalet. Det gäller exempelvis förare av stridsbåtar. grundas på bestämmelserna i 1 § 3 i förordningen (FFS 1987:8) om frivillig tjänstgöring vid Försvars- makten, som ger Försvarsmakten befogenheter att under vissa förutsättningar och i mån av tillgång på medel anordna frivillig tjänstgöring för att 1. utbilda personal i krigsorganisationen Nya anställningsformer i Försvarsmakten 2.tillgodose behovet av befäl i krigsorganiserade förband, staber och avdelningar, 3.tillgodose behovet av militär personal i fredsorganisationen, om inte behovet kan tillgodoses genom förordnande eller placering av yrkesofficerare, 4.tillgodose särskilda behov av personal för beredskapsändamål. Enligt befälsförstärkningsavtalet får Försvarsmakten meddela anställning i frivilligtjänst för av högst . En sådan anställning får förnyas tidigast efter det att tjänst- göringen enligt det tidigare avtalet upphört. hade Försvarsmakten sammantaget omkring 350 soldater och sjömän anställda på befälsförstärknings- avtalet. Avtalet omfattar, som namnet antyder, anställningar på befälsbefattningar i förbandsenheter. Det är inte tillämpligt på meniga. När det gäller personal till internationell tjänst diskuteras nu att införa bereddskapskontrakt, där de som fullgjort grundutbildning för värnplikt (med tillräckliga vitsord) kan teckna sig för att stå i beredskap för internationella uppdrag. De tänkta kontrakten inne- håller en förbindelse sig från den enskildes sida att under t.ex. en tvåårsperiod ingå i en eller två svenska insatsbataljoner (med sex månaders rotation). Aktualiseras ett uppdrag sker anställning i utlandsstyrkan. Försvarsmakten anförde i sitt ovannämnda underlag i huvudsak följande om bakgrunden till det tänkta nya systemet med visstidsanställda soldater och sjömän. Det kan tilläggas att Försvarsmakten därefter i olika planeringssammanhang haft som en viktig grund för sina överväganden och ställnings- taganden att ett system efter de linjer som man då skisserade införs. Nya anställningsformer i Försvarsmakten Enligt Försvarsmakten kommer kraven på kompetens inom olika områden att öka både vad gäller officerare, civilanställda och värnpliktig personal inom Försvarsmakten. Främst är det kom- binationen av ny och högteknologisk materiel, taktikutvecklingen och kraven på uppträdande i behovssammansatta förband, både nationellt och internationellt, som gör att betydelsen av och kraven på den enskildes förmåga ökar. Beredskapskraven ställer krav på att kompetens på en högre nivå kan utnyttjas . Det är enligt Försvarsmakten nödvändigt för att få en effektiv och högkvalitativ verksamhet och en rationell förbandsproduktion att vissa kategorier värnpliktiga efter genomförd utbildning kan erbjudas anställning för en viss . Därigenom kan deras under grundutbildningen uppbyggda kompetens utnyttjas. För- svarsmakten anställer genom befälsförstärkningsavtalet vissa värnpliktiga direkt efter grundutbildningen. Avtalet visar i sig att parterna inom Försvarsmaktens område – i vart fall tidigare – varit ense om att det finns ett behov av den här personalkategorin. Det är enligt Försvarsmakten främst inom tre områden som behovet av att införa ett system med visstidsanställda framstår som uppenbart: Personalförsörjning av de internationella insatserna Visstidsanställning i befattningar som kräver lång utbildningstid Visstidsanställda för en effektiv flygtidsproduktion Beträffande personalförsörjningen av de internationella insatserna finns ett samband mellan antalet värnpliktiga som genomgår en för internationell tjänstgöring lämplig grundutbildning och storleken på de förband som sedermera kan sändas utomlands. Särskilt tydligt är detta samband om det skulle bli aktuellt med fredsfram- tvingande insatser. Till skillnad mot fredsbevarande insatser, där det är möjligt att utnyttja soldater med något olika bakgrund, kräver fredsframtvingande insatser en hög andel soldater som är tränade för markstrid. Försvarsmakten har bedömt att det lång- siktigt är nödvändigt att ha en kader på minst 4–500 visstids- Nya anställningsformer i Försvarsmakten anställda soldater bara inom armén för att skapa förutsättningar för en rimlig säkerhet i personalförsörjningen av de internationella operationerna. Hur dessa visstidsanställda soldater bör organiseras och vilken verksamhet som de bör bedriva ute på förbanden behöver enligt Försvarsmakten studeras ytterligare. Det är tänkbart att organisera personalen i förbandsenheter men också att låta dem fungera som instruktörer i den dagliga utbildningsverksamheten. Beträffande visstidsanställning i befattningar som kräver lång utbildningstid är det enligt Försvarsmakten mer kostnadseffektivt att erbjuda färdigutbildad personal en tidsbegränsad anställning än att ersätta den färdigutbildade personalen med nyinryckta. Exempel på materielsystem m.m. där visstidsanställda skulle ge ett sådant resurstillskott är stridsfordon, ledningssystem, artillerisystem, simulatorsystem, stridsbåtar, ammunitions- och minröjning samt en rad tekniskt kvalificerade befattningar, t.ex. för sonaroperatörer vid ytstridsförbanden. Beträffande visstidsanställda för flygtidsproduktionen har För- svarsmakten konstaterat att ett införande av denna kategori leder till att färre värnpliktiga behöver tas ut till flygförbanden. Detta skulle i sin tur medge ett ökat antal värnpliktiga och en effektivare förbandsutbildning i armén. Vidare skulle den ibland kallade grå arbetskraften inom flygtidsproduktionen försvinna eftersom en del av den verksamhet som bedrivs med värnpliktiga skulle övertas av visstidsanställda. Försvarsmaktens plan beträffande fördelningen av visstidsan- ställda i ett utbyggt system framgår av tabellen nedan. Enligt Försvarsmakten är tanken att de här soldaterna/sjömännen skulle anställas , ett till högst . Företrädesvis rör det sig om en anställningsperiod om . Enligt Försvarsmaktens uppfattning kan den nya kategorin inte anställas med stöd av LAS regler om tidsbegränsade anställningar. Nya anställningsformer i Försvarsmakten Konsekvenser om systemet inte införs m.m. bedömer Försvarsmakten att följande konsekvenser kommer att uppstå om det tänkta nya systemet med särskilda tidsbegränsade anställningar inte införs eller påtagligt försenas: Den långsiktiga uthålligheten i personalförsörjningen av de internationella åtagandena försämras avsevärt. Den höjda och säkrade kvaliteten i verksamheten och utbildnings- arbetet inom Försvarsmakten, som de korttidsanställda skulle medverka till, försenas eller uteblir. Det nya utbildningssystemet för Flygvapnet försenas. Omplanering av värnpliktsinkallelserna för kan bli nöd- vändig. Det långsiktiga behovet av värnpliktiga kan komma att öka med minst 1 600 utöver de 18 000 som nuvarande planering grundas på. Detta kräver i sin tur ett ökat antal yrkesofficerare. 9.4.3System med kortare anställningar av soldater i några andra länder I de allra flesta europeiska länder sker nu en omorientering där den allmänna värnplikten inte längre tillämpas fullt ut (endast en mindre del av de värnpliktiga kallas in) eller överges till förmån för ett yrkesförsvar. Det finns flera orsaker till detta. Försvarskost- naderna minskas kraftigt och antalet förband reduceras som materielen blir mer tekniskt avancerad och dyrbar. Detta kräver också allt bättre utbildade soldater och sjömän. De inter- nationella uppgifterna ges en allt större betydelse och det är viktigt av både rent operativa skäl och för en nations trovärdighet att kunna få ut sina förband då det krävs i det gemensamma arbetet med krishantering. Flera länder kallar in värnpliktiga selektivt och kompletterar med soldater som tjänstgör i samband med eller efter värnpliktstjänstgöring. De används i särskilt tekniskt krävande befattningar, av kontinuitets- och produktionsskäl, som utbildare eller för att snabbare kunna få ut styrkor internationellt. Värn- pliktiga deltar i allmänhet i internationella uppdrag på frivillig Nya anställningsformer i Försvarsmakten grund, medan anställda soldater oftast har en skyldighet inskriven i kontraktet. är det enda nordiska land som är medlem i både Nato och EU. För danskarna är Nato det främsta instrumentet för hantering av kriser. har gjort en mycket tydlig prioritering där de internationella uppgifterna utökas för det danska försvaret och uppgiften att försvara tonas ner. I inkallas 8 000 värnpliktiga till grundutbild- ning. Det danska försvaret har dessutom ett s.k. konstapelsystem, vari ingår omkring 9 000 meniga, i befattningar som jägare och specialister. Dessa är kontraktsanställda för högst . (Det finns också tidsobestämda kontrakt, som gäller , för soldater, underofficerare och piloter). Genom blandningen med dels värnpliktiga meniga och dels konstaplarna anser man från dansk sida att det bland annat lättare går att upprätthålla kvalitén i förbanden och att beredskapskraven kan säkerställas. Härmed vinner man en stabilitet i det internationella åtagandet. Det danska systemet innehåller en generell plikt för all personal att tjänstgöra utomlands. Skyldigheten omfattar även värnpliktiga. En värnpliktig som är under grundutbildning har dock möjlighet att avböja en kommendering att delta i en fredsframtvingande insats utomlands. Frivillighet eftersträvas alltid. Noterbart är att man i redan i samband med mönstringen efterfrågar den enskildes intresse för att tjänstgöra utomlands. Det norska försvaret bygger på ett värnplikts- och beredskaps- system av liknande typ som det svenska. har gått in i en omfattande omstrukturering av sin försvarsmakt. Det sker en neddragning och omorganisering av både förbands- , lednings- och underhållstrukturen. har haft ett system med korttidsanställda soldater, s.k. grenadjärer, med grad. Skälet är att man har ett behov av välutbildade soldater på vissa befattningar. Grenad- järerna är dock inte särskilt många. De anställs på treårskontrakt med möjlighet till förlängning genom ett förnyat kontrakt. Nya anställningsformer i Försvarsmakten utom antar Försvaret lärlingar från gymnasiets fackskola. är antalet lärlingar 750. De går på tvååriga kontrakt, varav utgör ren fackutbildning och praktisk tjänstgöring. Det kan gälla t.ex. blivande kockar eller mekaniker. I bygger medverkan i fredsfrämjande verksamhet på frivillighet. har man dock infört en skyldighet för nyanställda officerare att tjänstgöra i internationella insatser. I utformades tidigt en ny försvarspolitik efter det slut. Den syftar till förmåga att kunna ingripa i kriser och konflikter genom att bland annat ge försvarsstyrkorna större flexibilitet och ökad rörlighet. Särskilt inom armén har det skett en minskning och ominriktning av verksamheten. Det starkt minskade värnpliktsuttaget ledde till en om- fattande rättvisedebatt i media som gav till resultat att landet över- gav värnpliktsförsvaret till förmån för ett yrkesförsvar. Detta bygger på frivillighet och kontraktsanställningar och skulle vara bättre lämpat för deltagande i fredsskapande insatser längs hela konfliktskalan. genomför en omstrukturering av Bundeswehr som syftar till att höja stridskrafternas insatsförmåga och effektivitet. Personalförsörjningen med soldater bygger, liksom tidigare, på en blandning av yrkesmän och värnpliktiga. Personalstrukturen följer stridskrafternas strukturella förändringar. För att bygga upp effektiva och uthålliga insatsenheter skall kvalificerade ledare och experter antalsmässigt öka vid fredsbevarande insatser medan antalet värnpliktiga skall reduceras. Andelen yrkessoldater ökar i det nya systemet. Av de totalt 280 000 soldaterna kommer 80 000 att vara värnpliktiga. genomför nu övergången från ett värnpliktsbaserat försvar till ett renodlat yrkesförsvar. Syftet är att landet snabbt och med välutbildade förband skall kunna delta i krishanterings- operationer överallt i världen. Volymmässigt innebär övergången att skall kunna ställa upp med upp till 50 000 man i . Nya anställningsformer i Försvarsmakten Värnplikten är grundläggande för det militära försvaret. Men endast ett mindretal av de unga genomgår grundutbildning för värnplikt. Enligt utredningens uppfattning måste därför alla möjligheter att förstärka värnplikten tas till vara. Det handlar då inte endast om att kalla in så många som möjligt till grundutbildning för värnplikt utan att se till att kvalitén på utbildningen blir den bästa möjliga och att de färdigutvecklade insatsförbanden har en hög förmåga. var det naturligt att utbilda en soldat upp till en viss färdighet för att sedan hemförlova honom i avvaktan på mobilisering och i värsta fall krig. bedöms det hotet som avlägset. Däremot måste med hänsyn till de internationella åtagandena kunna använda vissa styrkor med kort varsel. De skall kunna vara på plats i en oroshärd snabbt med rätt utrustning. Personalen måste därför vara välutbildad och vältränad. Säkerhetsnivån måste hållas mycket hög i den här typen av insatser. Motiven för en reform Enligt utredningen finns det ett antal motiv för att införa en möjlighet för Försvarsmakten att och vissa uppgifter anställa den som fullgjort sin grundutbildning för värn- plikt. bästa väg att värna den egna säkerheten är genom att delta i det internationella arbetet som syftar till att främja fred, säkerhet och trygghet i omvärlden. Det är angeläget att Försvars- makten ges de förutsättningar som krävs för att kunna svara upp mot den ambitionshöjning som sker inom ramen för inter- nationellt försvarssamarbete. Särskilt för arméns del bedömer utredningen att rekryteringen till de internationella insatserna underlättas genom ökad tillgång på välutbildad personal inom trånga, ibland kritiska, sektorer. Utredningen anser vidare att det är nödvändigt för att upprätthålla en tillräcklig volym av välutbildade soldater och sjömän att ersätta värnpliktiga som fördelats till förband och på befattningar med lång utbildningstid med visstidsanställda soldater/sjömän. Den resurs värnpliktiga som används i produktions- och verksamhetstöd bör fördelas till stridande förband. Nya anställningsformer i Försvarsmakten Kvalitetsaspekten är central för utredningen i det här avseendet. krävs mycket välutbildade soldater och sjömän för att vissa funktioner eller plattformar över huvud taget skall kunna användas effektivt och säkert. Den värnpliktige når i dessa fall tillräcklig kompetens på befattningen så sent under sin grund- utbildning att det inte är möjligt att utnyttja hans/hennes kompetens på ett rationellt sätt. Detta återverkar också på möjlig- heterna att öva med fullt utvecklade förband. Här bör man enligt utredningen se den visstidsanställda kategorin som en nödvändig förstärkning av värnpliktssystemet. Utredningen vill här återge ett exempel. Korvetten torde – enligt en översiktlig bedömning – kräva omkring 20 visstidsanställda sjömän inom besättningen, om fartyget skall kunna verka optimalt. Ett system med soldater och sjömän som anställs efter värnplikten kommer över huvud taget att i hög grad bidra till att kvalitén i verksamheten kan hållas på en hög nivå. Flexibiliteten och rationaliteten i värnpliktssystemet ökar vidare om kategorin införs. Flygvapnet kan övergå till en utbildnings- omgång av värnpliktiga i stället för två. I Flottan och Flygvapnet kan samtliga ytstridssystem resp. klargöringstroppar hållas operativa i princip året runt, vilket självfallet är en fördel ur beredskapssynpunkt. Exempelvis har ubåtsbärgningsfartyget av det skälet (och av kompetensskäl) en blandning av värnpliktiga under grundutbildning och sjömän som fullgjort värnplikts- tjänstgöringen i sin besättning. Även arméns möjligheter till rationalitet och flexibilitet i personalförsörjningen ökar om man får tillgång till denna för armén nya personalkategori. Uthålligheten i de internationella insatserna kan förbättras avsevärt med en ökad tillgång till välutbildade och motiverade soldater och sjömän. Detta är viktigt i belysning av att vissa missioner, som den i Kosovo, kan komma att bli långvariga. Här utgör kategorin en värdefull rekryteringsbas för utlandsstyrkan. förbättras förutsättningarna att nå de i detta samman- hang angivna beredskapskraven. Inte minst gäller det förutsätt- ningarna att snabbt få ut en första omgång av olika förband till ett nytt konfliktområde. Nya anställningsformer i Försvarsmakten Ytterligare överväganden och slutsatser Utredningen berör här ett antal ytterligare frågor som har rests kring övervägandena om att införa denna nya personalkategori. Det kan naturligtvis invändas att en lika positiv effekt på personalförsörjningen skulle kunna uppnås med ett ökat antal värnpliktiga i grundutbildning och att de värnpliktiga, som efter denna är aktuella för visstidsanställningar, kan antas höra till dem som i vilket fall som helst skulle vara intresserade av att söka sig till utlandsstyrkan efter fullgjord värnplikt. Enligt utredningens uppfattning bortser man vid ett sådant resonemang helt från den ovan belysta centrala kvalitetsaspekten och till de övriga skäl för en reform som utredningen framfört. Utredningen är mot den här bakgrunden starkt tveksam till Försvarsmaktens antagande om hur många värnpliktiga som behövs ytterligare om reformen inte genomförs. Det föreligger inte den typen av enkel utbytbarhet mellan kategorierna. Utredningen har vid sina besök på förbanden och hos Kosovo- bataljonen efterfrågat det allmänna intresset hos företrädare för värnpliktiga och soldater för ett införande av denna personal- kategori och funnit att det finns ett ganska stort intresse. Det gäller både i fråga om att ta en sådan anställning och när det gäller utlandstjänst. Utredningens intryck har stöd i en undersökning som utförts på uppdrag av Försvarshögskolan och som visade att en såpass hög andel som av de värnpliktiga hade ett intresse av att ta en visstidsanställning. Utredningen har i kapitel 8 föreslagit en grundläggande tjänst- göringsskyldighet – genom lag – för de yrkesofficerare, som ny- anställs i fortsättningen, vad gäller internationella insatser. Samma skyldighet föreslås gälla reservofficerare under det s.k. fänriksåret. Utredningen har inte funnit tillräckliga skäl att i lag införa en motsvarande generell skyldighet för den nya personalkategorin. Utredningen kan inte heller finna att det är lämpligt att lägga en sådan tjänstgöringsskyldighet redan i de enskilda avtalen om visstidsanställning. Förhållandena kan variera i stor utsträckning. Vissa soldater kan i vissa fall komma att anställas för , t.ex. över en sommar. De visstidsanställda soldaternas/sjömännens deltagande i den internationella verksamheten bör ske genom en särskild anställning i utlandsstyrkan. Utredningen noterar att frågan om beredskapskontrakt nu diskuteras. Det är lämpligt att Nya anställningsformer i Försvarsmakten finna en lösning där så många som möjligt av de visstidsanställda kan kontrakteras för utlandstjänstgöring av Försvarsmakten. När det gäller de konsekvenser som Försvarsmakten redovisat om en reform inte genomförs bedömer utredningen att dessa i allt väsentligt är realistiska. Med hänsyn till kvalitetsaspekten ställer sig utredningen dock tveksam till den beräknade påverkan på behovet av värnpliktiga. Konsekvensbeskrivningen ger dock sammantaget enligt utredningens uppfattning styrka åt Försvarsmaktens argumentation beträffande värdet av att införa den nya personal- kategorin. En speciell fråga är om man för flygtidsproduktionen inom Flygvapnet i stället för visstidsanställda skulle kunna använda civilanställd personal. Enligt utredningen bör en sådan lösning inte tillgripas. Det tänkta systemet innebär att Flygvapnet kan klara verksamheten med en omgång värnpliktiga i stället för två. Effektivitetsskäl talar således för lösningen med visstidsanställda, Försvarsmakten har inte heller framfört en lösning med civil- anställda som ett alternativ. Utredningen föreslår som huvudalternativ att en möjlighet öppnas för Försvarsmakten att och för vissa uppgifter anställa den som fullgjort grundutbildning för värnplikt. Försvarsmakten har angett att en lämplig anställningstid skulle vara mellan ett och . I den här delen gör utredningen följande övervägande. Regler om tidsbegränsade anställningar finns i LAS. Den nya kategorin visstidsanställda kan inte anses falla in under någon av punkterna i 5, 5a eller 6 §§ LAS och kan därför inte anställas med stöd av dessa bestämmelser. Avvikelse från bestäm- melserna kan enligt 2 § LAS göras genom lag, förordning som meddelats med stöd av lag eller genom kollektivavtal under vissa förutsättningar. Enligt utredningens uppfattning är det inte lämpligt att ifrågavarande anställningar regleras i lag. Utredningen föreslår därför att en sådan avvikelse görs i en särskild förordning. När det gäller anställningstidens längd anser utredningen att en övre gräns kan vara olämplig. Den kan motverka en önskvärd personalgenomströmning i den nya personalkategorin. Det kan också finnas anledning att betänka att en värnpliktig med exempelvis tolv månaders grundutbildning och därefter tre års Nya anställningsformer i Försvarsmakten anställning skulle få sammanhängande soldatliv. Utred- ningen anser därför att tiden för en tidsbegränsad anställning av ifrågavarande slag i Försvarsmakten skall begränsas till högst , utan möjlighet till förlängning. Det bör inte i förordningen anges någon kortaste tid för en visstidsanställning. Någon ändring i LAS behövs inte. Det finns skäl att också bestämma en ram för hur många soldater/sjömän som får vara anställda i Försvarsmakten. Skälet är att den här personalkategorin inte får växa så att den i någon större omfattning kan komma att inskränkta på värnpliktsantalet eller över huvud taget på principerna om ett värnpliktsförsvar. måste antalet bli så pass stort att det ges ett tillräckligt utrymme för flexibilitet. Försvarsmakten har angett ett uppskattat behov av en kader som totalt omfattar drygt 1 100 visstidsanställda soldater/sjömän. Med hänsyn till att den nya personalkategorin inte bör göras för stor föreslår utredningen att antalet lämpligen bör begränsas till högst 1 000 visstidsanställda soldater och sjömän. Det bör ankomma på regeringen att besluta även i den frågan. Soldaterna/sjömännen bör normalt anställas i anslutning till att grundutbildningen avslutas. Någon särskild bestämmelse härom behövs inte. Det är givetvis viktigt med insyn i den här verksamheten. Regeringen har ansvaret för detta och bör lämna de närmare föreskrifter som kan behövas i dessa och andra avseenden. 9.5Andra möjligheter att öka flexibiliteten i personalförsörjningen