sou · GPB370d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Kammarkollegiet prövar om det föreligger skyldighet att ställa säkerhet. Säkerheten ska gälla det belopp som Kammarkollegiet med hänsyn till reseverksam- hetens art och omfattning bestämmer. Beloppet ska uppgå till för arrangörer. Samma belopp ska gälla för återförsäljare av paketresor som anordnas utomlands. Det belopp som lämnats som säkerhet, får tas i anspråk för att betala tillbaka pengar som betalats för en resa som omfattas av garanti och som blir inställd, eller av någon annan anledning inte blir av. I fråga om resor som har påbörjats men inte slutförts, får säkerheten tas i anspråk för resenärers uppehälle under resan, deras återresa och skälig ersättning till resenärer för värdet av de förmåner de gått miste om genom att resan avkortats. prövar ärenden om ianspråktagande av säkerhet enligt lagen och Kammarkollegiet verkställer de utbetal- ningar som nämnden beslutat. Den researrangör som organiserar en paketresa utan att ställa säkerhet enligt lagen innan resan marknadsförs kan dömas till böter eller fängelse i högst . 21.4Avtal mellan och Svenska Rese– och Turistindustrins De Allmänna Resevillkor om sällskapsresor som förhandlats fram mellan och researrangörsorganisationer gäller enligt sin rubrik för sällskapsresor enbart, men enligt ett särskilt protokoll gäller de för sällskaps- och paketresor. och Svenska Rese– och Turistindustrins Sam- arbetsorganisation har träffat en överenskommelse om allmänna villkor för paketresor, som gäller fr.o.m. . Av- talet har väsentligen samma tillämpningsområde som paketrese- lagen. Avtalet innehåller bestämmelser om arrangörens ansvar gentemot resenären för vad denne har rätt att fordra av avtalet. Det innehåller också bestämmelser om betalningen av priset för resan, Researrangörers och transportörers ansvar resenärens rätt att avbeställa resan och att överlåta avtalet. Vidare finns bestämmelser om arrangörens ändringar före avresan och inställande av resan, arrangörens ändringar efter avresan, fel och brister samt om resenärens ansvar under resan m.m. I avtalet finns i punkten 5.6, som tillkom efter överenskommelse mellan parterna , en bestämmelse om arrangö- rens och resenärens rätt att frånträda avtalet vid övergripande händelser m.m. Arrangören och resenären har var och en rätt att frånträda avtalet, om det efter det att avtalet blivit bindande för parterna, på eller i närheten av resmålet eller efter den planerade färdvägen inträffar katastrof, krigshandling, generalstrejk eller annan ingripande händelse som väsentligt påverkar resans genomförande eller förhållandena på resmålet då resan ska genomföras. För att avgöra om händelsen är av sådan all- varlig karaktär som angivits ska sakkunniga svenska eller interna- myndigheter tillfrågas. Innan bestämmelsen ändrades avgavs det att UD skulle tillfrågas. Vilka myndigheter är att betrakta som sakkunniga svenska myndigheter enligt avtalet? I praktiken är det UD som står för sakkunskapen när det gäller uttalanden angående krigshandling och generalstrejk. Vid jordskalv torde det vara i , vid kärnkrafts- olyckor eller institut i och vid epidemier i som får anses vara sakkunniga myndigheter i . Bestämmelsen innebär att en resenär kan kräva att få pengarna tillbaka för en resa om UD eller någon annan sakkunnig myndighet avrått från resor till det aktuella resmålet. Innan UD går ut med en formell avrådan från resor till ett visst resmål sker alltid en noggrann beredning inom departementet i samråd med berörd utlandsmyndighet. Om UD avråder från resor informeras alltid researrangörsorganisationerna om detta skriftligen. Informationen läggs också in på UD:s hemsida. (Beträffande reseråd till allmänheten se kap 18.5) Researrangörers och transportörers ansvar 21.5Hur ser arrangörer av charterresor på sitt ansvar? Stora krav på researrangörer Kommittén har samtalat med representanter för olika researran- görsorganisationer samt med enskilda researrangörer. En allmän synpunkt är att problemen med drogberoende personer, resenärer med psykiska problem och andra krävande resenärer har ökat. Kraven på researrangörerna kan ibland kan vara mycket stora när det gäller att hantera svåra sociala och psyko- logiska problem. Även om de utbildas i krishantering, så kan det vara mycket begärt att de ofta unga reseledarna ska hantera hot, provokationer, katastrofer etc. I vissa länder t.ex. förutsätts anhöriga komma med mat till den som ligger på sjukhus. Om en passagerare som reser ensam blir inlagd, måste resebyråns representant ta på sig detta. Kraven på reseledarna ställs både utifrån paketreselagen som ger ett mycket stort ansvar till researrangören, från kommersiella intressen och mediernas bevakning. Paketreselagen gäller alla transportmedel även tåg och buss och ger researrangören ansvar även för hela kedjan av underleverantörer. Researrangören är t.ex. skyldig att informera resenärer om att en flygplatsavgift kan förekomma. Någon enhetlig utbildning för reseledare finns inte. Det är ett populärt yrke bland ungdomar och utbudet av olika utbildningar är stort. Den s.k. TRAC–utbildningen. (Turist academy) stöds av resebranschen och anses ha god kvalitet. Utvecklingen mot allt flera resor som kräver alltmera ansvar av resenären själv kommer enligt researrangörernas bedömning sannolikt att fortsätta. Sällskapsresans tid är förbi men paketresor där flyg, transport och hotell ingår är fortfarande en stor del av resandet. Alla typer av resor ökar men tendensen är att allt flera vill åka allt längre bort och att temaresor efterfrågas allt mera. Drygt 2 miljoner paketresor med flyg säljs . Researrangörers och transportörers ansvar De svåraste problemen är förutom alkohol– och drogproblem, de oförsäkrade. Det kan handla om en resenär som tar en sista– minuten–resa som är billig och inte har tänkt på försäkring. Det finns hemförsäkringar med dåligt eller inget reseskydd. Önskvärt vore att hemförsäkringarnas resevillkor vore mera lika, det skulle underlätta för konsumenterna, ansåg representanterna för rese- företagen. Den reseförsäkring som ingår i många betalkort räcker inte långt. Samarbetet med SKUT fungerar mycket bra och i allmänhet också samarbetet med utlandsmyndigheterna. Om en pilot vägrar att ta med en passagerare hem som misskött sig på utresan så inkvarteras denne i avvaktan på att någon möjlighet till hemtransport ska uppstå. Om man inte lyckas ordna en hemtransport ringer man ambassaden eller konsulatet. När det gäller evakuering av passagerare har reseföretagen skyldighet att ta ansvar. Om det är nödvändigt skickar man ned plan för ändamålet och samarbetar mellan de olika reseföretagen. Några resmål är mera problematiska än andra. Många unga resenärer kan innebära en hög andel problem relaterade till alkohol. En stor andel äldre kan betyda många sjukdomsfall och dödsfall. Kriminaliteten är på vissa turistorter hög. När researrangörer söker nya resmål bedömer de bland annat säkerheten på orten. Be- dömningen kan ibland vara svår att göra eftersom viss typ av brottslighet följer av turismen. Med den kommer stölder, rån och annan brottslighet. Det finns en ständig beredskap vid reseföretagen för insatser vid större olyckor och handlingsplaner för hantering av medier, anhöriga, krishantering etc. Många resenärer vill ha UD:s avrådan för att få pengarna tillbaka för resor till platser där de inte känner sig säkra på grund av händelser som inträffat efter det att de beställde sina resor. Enligt arrangörerna är policyn mycket Researrangörers och transportörers ansvar Ingen vill ha oroliga resenärer som egentligen hade velat stanna hemma. 21.6Bussresearrangörernas syn på sitt ansvar Bättre information från UD efterlystes av bussresearrangörerna. Ett sätt att nå bussresenärer är genom en artikel i den tidning som brukar finnas i stolsfickan på bussarna. Ett annat är att nå reseledarna med information och checklistor om när och hur man bör ta kontakt med UD eller en utlandsmyndighet. Bussresearrangörerna (BRA), som är en intresseorganisation för branschen har ett 90–tal medlemmar av vilka ungefär hälften har egna bussar och hälften köper tjänster av bussföretag. Kravet för medlemskap är att de har resegaranti och att verksamheten faller under paketreselagen. Vilka resenärer föredrar buss? Den typiske bussturisten är ett medelålders par men även andra föredrar buss framför andra transportmedel. Många föreningar och organisationer ordnar bussresor, t.ex. DHR (De Handikappades ). Man är noga med att informera om att handikappade är välkomna, men att arrangören inte kan åta sig att bära till och från bussen. Resenären måste, om det behövs, ha med sig någon som kan hjälpa till. Skälet till att många väljer att resa med buss och inte flyg är framför allt enkelheten. Man slipper krångel med bagage på flygplatser och man blir väl omhändertagen av reseledare. Ett lika viktigt skäl är gemenskapen. Man lär känna sina medresenärer på ett helt annat sätt än på charterresor med flyg. Just enkelheten, omhändertagandet och gemenskapen gör att bussreseledarna ibland får ett allt för stort ansvar. Vuxna barn kan ibland överlåta åt reseledaren att ta hand om gamla föräldrar som inte klarar sig utan hjälp. Det har hänt att man fått med sig resenärer som inte haft minsta möjlighet att klara sig själva och inte har haft något utbyte av resan eftersom de inte har vetat var de befunnit sig. I ett fall fick reseledaren hjälpa en resenär med allt, till och med att duscha . Researrangörers och transportörers ansvar räkning till socialförvaltningen för reseledarens extra arbete och fick också ersättning för det Blir någon sjuk under en bussresa utomlands ser reseledaren till att han eller hon kommer under vård. Därefter kontaktas SOS– International och reseledaren reser vidare med övriga resenärer. SOS tar över ansvaret. Vad som händer om någon visar sig sakna försäkring avgörs från fall till fall. Om en resenär försvinner kontaktar researrangören polisen i det land man är. Då kan man få till svar att polisen inte kan göra något förrän . Reseledaren har oftast inte namn på anhöriga vilket kan vara ett problem om någon som reser ensam t.ex. dör under resan, eller försvinner. Dilemmat för reseledarna är att de måste ta ansvar för alla passagerare. En missad färja till följd av att någon blivit sjuk eller försvunnit, betyder en extra övernattning för alla passagerarna och stora kostnader. De flesta problem kan reseledaren klara av. Den som har en försäkring i Europeiska kan få Aktiv skadehjälp dvs. ett handlån av reseledaren direkt om han eller hon blir bestulen. Även den som inte är försäkrad i Europeiska kan få ett handlån av reseledaren i vissa fall. Problem med besvärliga passagerare kan uppstå t.ex. när det gäller ungdomar på fjällresa. Är de kan föraren sätta av dem om de vägrar att rätta sig efter förarens tillsägelser. Det har hänt. Beredskap för vad man ska göra vid en allvarlig olycka kan vara svår att ha ansåg bussresearrangörerna, eftersom alla olyckor är olika. Några krav på sjukvårdskunskaper finns inte för reseledare. Krisbehandlingskurser har förekommit men är inget krav för reseledare. Skulle något inträffa ringer reseledaren hem och får instruktioner. Information är viktig och för lite eller för mycket information kan skapa problem. Ett exempel som användes av en föreläsare i krisbehandling är en NATO–övning i där sju norrmän omkommit. Information gick ut om att sju personer omkommit men man talade inte om att samtliga var norrmän. Researrangörers och transportörers ansvar anhöriga till deltagare från samtliga NATO–länder att ringa vilket skapade kaos. 21.7Utlandsmyndigheternas samarbete med researrangörerna I den enkät som kommittén skickat ut till ambassader och karriärkonsulat har 13 av utlandsmyndigheterna svarat att de har stor erfarenhet av samarbete med researrangörer på orten. De övriga har liten eller ingen erfarenhet av ett sådant samarbete. Flertalet utlandsmyndigheter uppger sig ha ett bra eller t.o.m. utmärkt samarbete med researrangörerna. Vissa myndigheter arrangerar möten med researrangörer och guider . Viss kritik framförs i enkätsvaren mot några lokala repre- sentanter för olika researrangörer. Kritiken går bl.a. ut på att man förlitar sig för mycket på att utlandsmyndigheten ska ställa upp, att man inte tagit något ansvar för olycksdrabbade resenärer eller rese- närer som utsatts för stölder, att man inte informerar ambassaden om personal– och adressförändringar m.m. 21.8Passagerare som äventyrar flygsäkerheten Ingen förväntad stor ökning av problemen ombord. Vid samtal med representanter för SAS framkom att man från SAS horisont inte förväntade sig någon egentlig ökning av problemen med passagerare som äventyrar säkerheten ombord. Av de 23 miljoner passagerare som SAS transporterar är det ett mycket litet fåtal som ställer till svårigheter, uppskattningsvis ca 200 fall . Företagets policy finns sammanfattad i en skrift med rubriken and and Disruptive passengers. Som unruly betraktas en passagerare som upprepade gånger vägrar att rätta sig efter flygpersonalens eller markpersonalens till- sägelser om hänsyn till säkerhet, uppträder så att han eller hon orsakar obehag för andra passagerare, uppträder på ett sätt som kan äventyra flygsäkerheten eller som begår eller förbereder en allvarlig överträdelse Researrangörers och transportörers ansvar Viktigast är att förebygga att problem uppstår eller trappas upp. Genom träning och utbildning av personalen i konflikthantering kan mycket göras. Frustrerade rökare och psykiskt avvikande resenärer Rökning, oftast i kombination med berusning, kan vara orsak till konflikter med passagerare. En viss ökning har skett av antalet besvärliga passagerare. När rökning förbjöds ombord gav det till en början upphov till många konflikter. En del rökare hade mycket svårt att acceptera och klara av förbudet. Dessa konflikter har avtagit. Däremot ser man numera flera psykiskt avvikande personer som ibland uppmärksammas redan vid incheckningen. Problemet är att toleransen för avvikande beteende växlar bland passagerarna, ibland beroende på olika kulturell bakgrund. En passagerare som på grund av störande beteende under utresan förvägras transport hem får som regel inte ersättning för hotell utan får själv ansvara för detta. Undantag kan finnas. SAS har en detaljerad planering för vad som ska göras om en flygkatastrof inträffar, hur överlevande och anhöriga ska tas om hand och hur hemsidan ska användas till information. Riks- polisstyrelsen är kontaktpunkt ut mot internationella lokala polismyndigheter. SAS har kontrakt med SOS–International som med kort varsel kan ställa upp med läkare och annan personal och med i . Man har också en planering vad avser debriefing. Räddningsteam kan skickas ut om något händer. SAS samarbetar i med flera flygbolag i olika regioner. I vissa länder kan det dock, av olika skäl vara svårt att få sjukvårdspersonal på plats vid en stor katastrof. Särskild lagstiftning om brott mot flygsäkerheten i har en särskild lagstiftning om brott mot flygsäkerheten ((No. 2) Order 1995). Enligt denna är visst beteende som kan äventyra säkerheten ombord på ett flygplan, s.k. air rage offences straffbart. Det kan röra sig om Researrangörers och transportörers ansvar böter på eller fängelse . Bestämmelserna gäller ombord på samtliga brittiska flygplan och på utlands- registrerade plan som landar eller mellanlandar i . Det viktigaste skälet till att man införde bestämmelserna om air rage offences var att trygga säkerheten ombord på flygplanen. Problemet med berusade passagerare hade stor betydelse. Det är befälhavaren/piloten som ensam har rätt att besluta om åtgärder mot en passagerare. Varje flygplats har sin egen polisstyrka med särskilda befogenheter. Med tanke på att brittiska flygbolag transporterar ca 50 miljoner passagerare är det inte många incidenter som inträffat. Eftersom det tar mycket att processa ett ärende i domstol är det svårt att redan nu uppskatta hur många personer som dömts eller kommer att dömas för air rage offences som begåtts sedan bestämmelserna infördes . Bestämmelserna anses i viss mån ha haft en avskräckande effekt på besvärliga passagerare. Få resenärer orsakar allvarliga problem Den civila luftfartsmyndigheten i har upprättat en rapport om de incidenter som inträffat – ombord på brittiska flygplan. Av rapporten framgår bl.a. följande: avgick totalt 1,1 miljoner flighter med ca 98 miljoner passagerare. rapporterades bara 74 allvarliga incidenter. Det betyder att bara 1 av 1,3 miljoner passagerare orsakade en allvarlig incident. Om man räknar med även mindre allvarliga incidenter skulle siffran stiga till 1 på 112 000 passagerare. 21.9Hur många utlandsresor företas ? Enligt uppgifter från Rese- och TuristDatabasen () som bygger på intervjuer med 1 000 personer 2 000 var an- talet utomlands med övernattning (vägt och projicerat) i 1 000-tal: Researrangörers och transportörers ansvar SOU 2001:70 Det betyder att svenskarna gjorde över 8 miljoner utomlands med minst en övernattning. I siffrorna ingår även resor till de övriga nordiska länderna. Tendensen är att resandet ökar även om det tillfälligt var en nedgång jämfört med . Turister väljer alltmera fjärran resmål. Resor till och blir allt vanligare. är det billigaste sättet att ta sig dit en charterresa. Alternativet att endast köpa en flygstol av en researrangör för att sedan klara sig själv på resmålet blir vanligare. Det kan vara svårt att avläsa i statistiken eftersom den bygger på intervjuer och intervjupersonerna kan ha svarat antingen att de rest med paketresa eftersom de bokat resan av en researrangör eller att de bokat separat via resebyrå. Researrangörerna erbjuder alltmera självständigt resande. Många paketresor innehåller numera endast resa och hotell eller endast resa. Inte bara antalet långa resor till fjärran resmål ökar utan också de korta resorna som kanske bara sträcker sig över en helg till städer som , , och blir allt vanligare. De vanligaste resmålen var , förutom de nordiska län- derna (i 1 000–tal): –fastlandet (837), (659), (528), (409), (402), (351), (267), (246), Malackahalvön: , , (218), (170), (122), (103), (95), (87), Västindiska öarna (84), (82), (78), (78), , och öarna (69), (58), Tjeckiska Republiken (50), (32), övriga (28), (25), (24), (24), Arabländerna+Iran (23), (20) och (18) . Researrangörers och transportörers ansvar 21.10Hur reser andra européer? Flertalet av de tillfrågade länderna inom EU bedömer att antalet resenärer kommer att öka . Man ser en ökande trend mot äventyrsresor och resande bland äldre. Båda dessa faktorer kommer att leda till ett ökat behov av konsulär service. I och med att det är fler äldre som reser så ökar också dödsfallen utomlands. Däremot verkar inte paketresandet öka lika mycket. Ökningen av resandet kan bl.a. bero på att resorna har blivit billigare. Ökad information i media om nya resmål i reseprogram och resebilagor till tidningar kan också ha bidragit till det ökande resandet. Paketreselagen är mycket långtgående när det gäller rese- arrangörernas ansvar för resenärerna. Problemen gäller i första hand de resenärer som inte deltar i paketresor utan bara köper t.ex. en flygstol. Dem har researrangörerna inte något formellt ansvar för och de har oftast inte heller någon möjlighet att kontrollera var dessa resenärer tar vägen och vad som händer med dem. Andelen utlandsresor till de största resmålen som utgörs av paketresor bokade via researrangörer är mellan 25–enligt uppgift från Rese– och TuristDataBasen. Ett stort antal av de utlandsresor som företas är alltså sådana som är bokade separat via resebyrå, flygbolag, rederi, hotell osv. eller inte bokade i förväg. De faller därmed utanför rese- arrangörernas ansvar enligt paketreselagen. Antalet flygpassagerare som äventyrar flygsäkerheten är mycket litet i förhållande till det stora antalet resenärer. Allvarliga störningar kan dock få förödande konsekvenser och det är därför rimligt och begripligt att flygbolagen ser mycket allvarligt på sådana händelser. Den brittiska skärpningen i synen på störande beteende ombord är ett uttryck för att man inte tolererar att passagerare utsätter andra passagerare eller ombordanställd personal för risker eller obehag. I de allra flesta fall tycks personalen ombord kunna förebygga allvarliga incidenter. Tendensen att resandet ökar kommer med största sannolikhet att bestå . som antalet resenärer som klarar sig på egen hand ökar, så ökar också antalet resenärer Researrangörers och transportörers ansvar som av olika anledningar inte gör det, personer med psykiska eller sociala problem, äldre resenärer m.fl. De seriösa researrangörerna synes i allmänhet vara medvetna om det ansvar de har för passagerare som köper en paketresa. Många reseledare arbetar ambitiöst och professionellt med att hjälpa nödställda passagerare. Undantag finns dock. Det gäller unga och oerfarna reseledare som långt ifrån är kapabla att ta på sig det ansvar som paketreselagen ålägger dem. 1.Samarbetet mellan utrikesförvaltningen och researrangörerna bör utvecklas ytterligare. Alla reseledare ska veta i vilka situationer utlandsmyndigheten måste underrättas och vem de ska kontakta samt vilket ansvar de själva har. Utlandsmyndig- heterna bör bjuda in reseledarna på orten för gemensamma träffar för att underlätta samarbete. 2.Representanter för UD bör erbjuda sig att medverka vid utbildning av reseledare för att informera om vad svenska utlandsmyndigheter kan bistå svenskar utomlands med och hur man som reseledare kan samarbeta med ambassader och konsulat i olika situationer. 22Vilket ansvar har arbetsgivare för utsänd personal? I kommitténs uppdrag ingår att undersöka vilket ansvar arbets- givare har för utsänd personal. Ansvaret för de anställdas sociala trygghet under utlandstjänstgöring finns reglerat i avtal mellan arbetsmarknadens parter. Den som är medborgare i ett EU/EES– land, statslös eller flykting och utsänd av sin arbetsgivare att arbeta i ett annat EU/EES–land har rätt till socialförsäkringsförmåner på samma villkor som om man arbetade i sitt eget land. Arbetsgivaren ska då ansöka hos svensk försäkringskassa om detta för den anställdes räkning. 22.2Utlandsanställdas behov av stöd från utlandsmyndigheterna Stora svenska företag med många svenskar anställda utomlands tar stort ansvar för de anställdas sociala trygghet. Det är inte ofta som ulandsmyndigheternas konsulära handläggare kontaktas angående anställda i dessa företag. Enligt personalansvariga på före- kommer kontakter med utlandsmyndigheternas konsulära hand- läggare i huvudsak endast när det gäller evakueringar såsom vid Kuwaitkrisen och vid gisslansituationer där anställda vid företaget är inblandade. När det gäller mindre företag såsom t ex. åkerier, händer det att utlandsmyndigheterna och UD blir engagerade i sådant som trafik- olyckor eller misstänkt smuggling av varor eller personer. Det har t.ex. inträffat att en svensk lastbilschaufför anställd av en svensk åkare, mot sin vetskap medfört illegala invandrare mellan länder. Vilket ansvar har arbetsgivare för utsänd personal? 22.3Avtal om social trygghet och bestämmelser om läkekostnadsförsäkring vid utlandstjänstgöring Mellan Svenska () och Privattjäns- temannakartellen (PTK) har träffats ett avtal som omfattar tjänstemän som på arbetsgivarens uppdrag tjänstgör utomlands. Det gäller dem som före utlandstjänstgöringen om- fattades av svensk arbetsskadeförsäkring, svensk arbetslöshets- försäkring eller hade en annan utlandstjänst som omfattades av detta avtal. Avtalet omfattar inte den som är anställd hos en utländsk juridisk person om det finns ett anställningsavtal med denna som innefattar regler om sociala förmåner. Om utlands- tjänstgöringen varar mera än kan arbetsgivaren och tjänste- mannen komma överens om undantag från avtalsförsäkring eller motsvarande som anges i avtalet. En sådan överenskommelse kan också träffas om tjänstemannen har en utländsk arbetsgivare med vilken han eller hon inte har träffat anställningsavtal med sociala förmåner.