sou · GPB3107 · 2002-01-01 00:00:00 — Några högskolor påtalar att den beprövade er- farenheten inte vägs lika omsorgsfullt som den vetenskapliga skickligheten i de nationella utvärderingar som görs av högskolans olika utbildningar. anser att svaret på frågan om var- för högskolan inte ger mer yrkesinriktad utbildning står att finna i det normsystem och attityder som finns inom högskolan där teori och vetenskaplighet står högt i kurs. anser därför att det är särskilt angeläget att utveckla kriterier för beprövad erfaren- het. påtalar att internationellt ledande miljöer inom tek- nikområdet, både industriella och vetenskapliga, kännetecknas av ett omfattande kunskapsutbyte och samarbete mellan näringsliv och vetenskap. Vidare menar att det är syntesen, dvs. att bygga tekniska system och lösa tillhörande problem, som är det centrala – analysen och kunskapsutvecklingen i sig är inget mål. Mot denna bakgrund är det enligt viktigt att teknisk ve- tenskap och teknisk yrkesutbildning ges en stark koppling. 13.8Erfarenhetens plats i högre utbildning Regeringens ambition är att öka rekryteringen av studenter till högskolan. Målet är att av en årskull ska ha börjat studera på högskolan . Vidare skriver regeringen i sin proposi- tion Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15) att alla människor har rätt till kunskap och utveckling. Högskolan ska vara en kraft för social förändring. Om dessa mål ska vara möjliga att realisera, behöver de rådande kunskapstraditionerna i högskolan förändras. Detta är nödvändigt för att högskolan ska kunna attrahera nya grupper av studenter och att flera grupper av människor ska känna att det högskolan erbjuder är något för dem. Kriterier för utvärdering av yrkeshögskoleutbildning Traditionell högskoleutbildning vilar på teoretiska kunskapstra- ditioner. Vetenskap är den centrala kunskapsformen. I mindre grad ställs frågan om hur människors egna erfarenheter ska ges utrymme i utbildning och forskning. Detta problem har bl.a. blivit synligt när tidigare praktiskt inriktade yrkesutbildningar som ett resultat av högskolereformen 1977 lades över på högskolan. Detta har i flera fall inneburit en ökad koncentration på teoretisk kunskap – på den praktiska kunskapens bekostnad. I mitt delbetänkande En ny yrkeshögskoleutbildning (SOU 2001:40) diskuterar jag olika former av kunskap. Man kan urskilja olika aspekter på kunskap: den generella påståendekunskapen, och förtrogenhetskunskap, som bygger på en förmåga att vara upp- märksam på det unika. Vår syn på kunskap kan härledas till de antika filosoferna. Deras idéer ligger fortfarande till grund för stora delar av våra värderingar. I traditionell västerländsk kunskapstradition ses ofta teorin som något skilt från praktiken. Såväl praktik och teori som konst och vetenskap lever i mångt och mycket i åtskilda världar. Detta tankesätt kan härledas till den grekiske filosofen . Enligt existerar vår värld på två plan: på det ena planet är världen oföränderlig och kan uppfattas endast med förnuftet. Kun- skap är för det oföränderliga. På det andra planet är världen föränderlig – det är den värld som sinnena visar oss. Konsekvensen av detta synsätt blir att sinnenas kunskap förvisas från kunskapens värld. värderar exempelvis den konstnärliga kunskapen och konstnärerna lågt. Ett annat sätt att se på kunskap representerar den grekiske filo- sofen . I motsats till och lyfter Aristo- teles upp praxis som ett eget kunskapsområde som måste behandlas på sina specifika premisser. Kärnan i detta kunskapsområde är de unika exemplen – inte de generella påståendena. Den centrala frå- gan för är hur man hanterar situationer där det råder ovisshet om hur man bör handla. Han tar till exempel upp frågan om att navigera: det är inte möjligt att segla efter regelboken. I varje ny situation måste sjöfararen istället handla utifrån de villkor som gäller . Urskillningsförmågan blir därför central i den Kriterier för utvärdering av yrkeshögskoleutbildning Med synsätt kunde de olika aspekterna på praktikerns kunskap uttryckas såhär: Hon måste veta att, dvs. ha faktakunskap och veta hur hon ska utföra en handling, dvs. Det verkligt svåra är att veta när hon ska handla, det ställer krav på praktisk klokhet. (Ur bilaga 3 till betänkandet). För förtrogenhetskunskapen är urskillningsförmågan central. Denna förmåga är ofta skapad genom en samverkan mellan sinnlig uppmärksamhet och boklig (teoretisk) kunskap. Reglerna är viktiga som vägvisare, de ger en hänvisning om vad vi ska vara uppmärk- samma på. Detta innebär att det är viktigt att föra samman dessa kunskapsformer så att de bildar en helhet, istället för ett motsats- förhållande. Kriterier för utvärdering av yrkeshögskoleutbildning Min bedömning: Det centrala med beprövad erfarenhet är en- ligt min mening just att den är beprövad, dvs. att erfarenheten genom kritisk granskning utsatts för prövning. Det centrala för kvalitetskriterier vad gäller beprövad erfaren- het blir då att se i vilken mån studenterna erhållit förmågan att omvandla erfarenhet till beprövad erfarenhet genom kritisk analys. Enligt min mening finns behovet av att utrusta studen- ten med kritisk reflektion och förmåga att knyta samman teore- tisk kunskap med praktiska erfarenheter inom samtliga utbild- ningsområden. Kriterier för att utvärdera kvalitet är inte något statiskt utan kräver en pågående omprövning och analys för att vara relevanta och aktuella. De skiljer sig också åt beroende på vilken utbild- ning som granskas. Ovanstående definition av begreppet beprö- vad erfarenhet leder till att det främst måste vara utbildningens former och innehåll, och hur studenten tillägnar sig dessa, sna- rare än yttre faktorer, som granskas vid en studie av kvalitet i bemärkelsen beprövad erfarenhet. Lärarens roll blir central i det att studenten ska tillägna sig ett förhållningssätt till det egna arbetet. En fokusering på lärandet av kritisk granskning kräver en omvärdering av den pedagogiska verksamheten såväl som en värdering av lärarnas kunskaper på detta område. Dessa går inte alltid att översätta till akademiska meriter. Högskolorna har möjligheter att befordra lärare inte bara på akademiska meriter utan även på såväl pedagogiska meriter som praktiska erfarenheter från områden som är viktiga för vissa utbildningar. Detta bör uppmärksammas ytterligare och lärarnas meriter i detta avseende bör också lyftas fram i en kvalitetsgranskningssituation. Av instruktion bör tydligt framgå att verket ska utarbeta kriterier för kvalitetsbedömning av högskoleutbild- ning vad avser såväl vetenskaplig och konstnärlig grund som be- prövad erfarenhet. Dessa kriterier bör precis som tidigare utarbeta tillsammans med lärosätena. Skälen för min bedömning: Enligt högskolelagen (1992:1434) ska högskolans utbildning vila på vetenskaplig eller konstnärlig grund och på beprövad erfarenhet. Många ställer begreppen vetenskap och beprövad erfarenhet mot Kriterier för utvärdering av yrkeshögskoleutbildning varandra, som om de vore varandras motsatser. När man talar om vetenskap respektive beprövad erfarenhet skiljer man begreppen åt och diskuterar olikheter mellan dem. Använder man istället den syn på kunskap som representerar, och ser gränserna mellan de olika områdena som flytande, blir diskussionen kring begreppens innebörd mer fruktsam. Istället för att tala om gränser kan man tala om tyngdpunktsförskjutningar och samverkan mellan olika kunskapsformer. Medan det råder viss samstämmighet kring hur man kan precisera vetenskap, är begreppet beprövad erfarenhet inte definie- rat. Många sätter det i samband med praktisk form av kunskap som bygger på någon sorts förnuftsmässig eller erfarenhetsmässig grund, till skillnad från den vetenskapliga kunskapen. Men en sådan tolkning av begreppet gör att det blir liktydigt med erfarenhet, och den djupare betydelsen går därmed förlorad. Det centrala med beprövad erfarenhet är enligt min mening just att den är beprövad, dvs. att erfarenheten genom kritisk granskning utsatts för prövning. Erfarenhet utan reflektion är bara händelser. Innebörden i begreppet beprövad erfarenhet blir då att studenten erhåller förmågan att utveckla den egna erfarenheten till beprövad erfarenhet. Detta sker genom kritisk reflektion. En sådan tolkning av begreppet beprövad erfarenhet ställer krav på att studenten har någon form av färdighet som kan ligga till grund för de erfarenheter som denne gör. Studenten måste sedan utrustas med instrument för att utveckla kritisk reflektion för sina erfarenheter. Reflektion kan inte bara ske individuellt utan måste utvecklas tillsammans med andra. Detta ställer krav på att under- visningen bygger på en förmåga hos läraren att förmedla innebör- den i kritisk granskning. Behovet av att utrusta studenten med en kritisk reflektion och förmåga att knyta samman teoretisk kunskap med praktiska erfa- renheter finns inom samtliga utbildningsområden. I takt med att nya verksamhetsområden kommit in i den svenska högskolan och blivit kunskapsområden har detta blivit mer synligt, men det är egentligen inte något unikt för de nyare utbildningarna inom hög- skolan. Det centrala för utbildningarna blir då att utveckla studenternas förmåga till kritisk reflektion. En utgångspunkt i de utbildningar som beskrivs i bilaga 3 till betänkandet, är berättelsen om hand- lingar, om situationer där det ofta råder ovisshet om hur man bör handla – alltså ofta om dilemman. Ett sådant upplägg är som be- Kriterier för utvärdering av yrkeshögskoleutbildning skrivs vidare i bilaga 3 till betänkandet, central för utbildningar även inom de flesta utbildningsområden. Dilemmat kan dock se olika ut. 13.11Yrkesutbildning och beprövad erfarenhet Kunskapsteori är basen för all yrkesutbildning. Att högskolans ut- bildningar bygger på beprövad erfarenhet är lika viktigt som att de bygger på vetenskaplig eller konstnärlig grund. Detta gäller för samtliga utbildningar inom högskolan – inte bara yrkeshögskoleut- bildning, även om kortare utbildningar inom högskolan måste vara mer konkreta. Förmågan till kritisk reflektion och urskillningsförmåga är na- turligtvis central i praktisk kunskap. Ett yrke kan i mångt och mycket sägas handla just om förmåga att kunna förena praktik och teori. Den yrkesverksamma måste utifrån teoretisk kunskap ut- veckla en skicklighet i att se vad som är kännetecknande för varje unik situation. För att klara detta krävs en teoretisk bas, men det centrala blir att koppla denna till kunskap som inhämtats genom egna erfarenheter. Särskilt för yrkesutbildning blir det då viktigt att föra ihop praktik och teori till en meningsfull kunskap. Då stu- denterna kommer ut i arbetslivet är det centralt att deras utbildning gett dem en bra bas att fungera utifrån – på så sätt är användbarhe- ten av utbildningen central. Detta kan naturligtvis uppnås på olika sätt. I många fall är det viktigt att studenterna har en ämnesmässig bredd som ger dem förmåga att sätta in sina kunskaper i ett större perspektiv för att kunna se och uppfatta komplexitet. Erfarenheterna från YTH visar att utbildningen i första hand har gett studenterna redskap för att beskriva sin kunskap. En bagare kan exempelvis lära sig att beskriva sin yrkeskunskap – något som kunskapsmässigt snabbt leder dem upp till forskningsnivå. När de kommer ut i arbetslivet går det att se hur mycket de lärt sig och hur de kritiskt kan gå in och förändra saker och ting. Kriterier för utvärdering av yrkeshögskoleutbildning 13.12Kvalitetskriterier för beprövad erfarenhet Det centrala för kvalitetskriterier vad gäller beprövad erfarenhet blir då att se i vilken mån studenterna erhållit förmågan att om- vandla erfarenhet till beprövad erfarenhet genom kritisk analys. Kriterier för att utvärdera kvalitet är naturligtvis inte något statiskt. De kräver en pågående omprövning och analys för att vara rele- vanta och aktuella. De skiljer sig också åt beroende på vilken ut- bildning som granskas. I den text som professor skrivit som ingår som bilaga 3 till betänkandet, beskriver hon en utbildning som ger stu- denten redskap att utveckla den egna erfarenheten till beprövad erfarenhet. Instrumentet för detta är den kritiska reflektionen. Centralt i den utbildning som beskrivs är berättelsen och hur stu- denten genom denna kan utveckla en förmåga till reflektion kring de egna erfarenheterna. För att få fram detta i en kvalitetsgranskningssituation måste man studera hur studenterna tillägnar sig ett kritiskt förhållnings- sätt. Detta betyder att det främst måste vara utbildningens former och innehåll, och hur studenten tillägnar sig dessa, snarare än yttre faktorer, som granskas vid en studie av kvalitet i bemärkelsen be- prövad erfarenhet. Detta kan till exempel ske genom studier av hur studenten tillägnat sig teoretisk kunskap på ett djupare plan genom granskning av hur studenten hanterar olika texter, olika praktiska moment eller liknande. Ett annat sätt kan vara att följa upp hur studenterna hanterar olika dilemman i yrkeslivet. Vid en examens- rättsprövning, där det inte är möjligt att göra en sådan bedömning eftersom några studenter inte gått utbildningen, bör granskningen istället avse faktorer som har betydelse för utbildningens framtida möjligheter att ge studenterna ett sådant förhållningssätt. Dessa måste tillåtas variera beroende på vilken utbildning granskningen avser och på vilken nivå utbildningen ges. Exempel på viktiga fak- torer kan vara pedagogiskt utvecklingsarbete, examinationsformer, lärarnas pedagogiska meriter eller erfarenheter från områden som är av vikt för utbildningen. Naturligtvis handlar det inte om att i en kvalitetsgranskningssi- tuation återigen examinera studenterna. Kvalitetsgranskningarna ska alltid syfta till att se om lärosätena uppfyller de krav som ställs på högskoleutbildning i lagar och förordningar genom att se huru- vida studenterna tillägnat sig ett förhållningssätt till sitt arbete. har tidigare gjort liknande bedömningar, bland Kriterier för utvärdering av yrkeshögskoleutbildning annat i uppföljningarna av magisterexamensrätt där enskilda stu- denters magisteruppsatser ingick i granskningarna (Magisterexa- men söker identitet, rapportserie 1997:45 R). 13.13Utbildning för studenter med respektive utan tidigare yrkeserfarenhet Att tillägna sig kritisk reflektion skiftar mellan studenter som har en bakgrund som yrkesverksamma och studenter som kommer di- rekt från gymnasiet. Principerna bör dock kunna vara desamma. Som beskrivs i bilaga 3 till betänkandet, är berättelsen central i un- dervisningssituationen. Oavsett bakgrund har alla studenter en be- rättelse att relatera till. Genom problembaserat lärande (PBL) går det också att bygga upp undervisningen så att dilemmat utgör fokus. Vid exempelvis tandläkarutbildningen i har undervisningen byggts upp så att den utgår från reella patientsituationer för att integrera de olika discipliner som ingår i utbildningen. Detta gör att studenterna so- cialiseras in i yrket och lär sig hantera dilemman i det att de uppstår i undervisningssituationen. Traditionell utbildning lämnar istället åt studenten att själv integrera dessa olika ämnen. Kriterier för utvärdering av yrkeshögskoleutbildning Bild: tandläkarutbildningen i upplagd enligt PBL (pro- blembaserat lärande). Lärarens roll blir central i det att studenten ska tillägna sig ett för- hållningssätt till det egna arbetet. En fokusering av lärandet av kri- tisk granskning kräver en omvärdering av den pedagogiska verk- samheten. Det kräver också en värdering av lärarnas kunskaper på detta område som inte alltid går att översätta i akademiska meriter. Högskolorna har möjligheter att befordra lärare på grundval av såväl pedagogiska meriter som på praktiska erfarenheter från områden som är viktiga för vissa utbildningar. Detta samt lärarnas meritering bör uppmärksammas ytterligare och också lyftas fram i en kvalitetsgranskningssituation. Enligt min mening är lärarna den kritiska resursen vad avser hög- skolornas förmåga att bättre tillgodose kravet att utbildningen ska bygga på beprövad erfarenhet. Genom att fokusera lärarnas meriter inom dessa områden i en kvalitetsgranskningssituation, bör man långsiktigt kunna bygga upp bättre resurser för detta inom hög- skolans lärarkår. Regeringen har också i sin proposition Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15) särskilt lyft fram pedagogikens centrala roll i högskolan, och tillsatt särskilda medel för att utveckla lärarnas kunskaper inom denna. Kortare yrkesutbildningar inom högskolan En utredare tillkallas med uppdrag att utreda vissa frågor om kort- are yrkesutbildningar inom högskolan. Översynen skall utgå från den yrkestekniska utbildningen (YTH) samt utröna om den kan utvecklas mot nya områden utanför det tekniska området och an- passas för nya studerandegrupper. Vidare skall utredaren undersöka behovet av andra kortare yrkesutbildningar i högskolan. Arbets- marknadens behov av kortare yrkesutbildningar inom högskolan bör utgöra en grund för eventuella förslag. Utredaren skall över- väga om det behövs en ny examensbenämning för kortare yrkesut- bildningar. Utbildningarna bör, liksom YTH, omfatta minst 60 poäng samt bygga på grundläggande behörighet för tillträde till högskole- studier. Utredaren skall överväga och lämna förslag till de ändring- ar i högskolelagen (1992:1434) som utredningen ger anledning till. påbörjades en försöksverksamhet med kortare yrkestekniska högskoleutbildningar, YTH, som byggde på att de sökande hade yrkesverksamhet från det om- råde som utbildningen avsåg. Syftet med utbildningen var dels att skapa en möjlighet för fort- satt utbildning för personer som haft små möjligheter att söka sig till högskolan, dels att tillgodose industrins behov av arbetskraft för vissa kvalificerade funktioner. Syftet var också att ge ämnes- utbildning för blivande lärare i yrkestekniska ämnen i gymnasie- skolan. För att stimulera redan yrkesverksamma att söka sig till denna vidareutveckling genom fortsatta studier beslöts att YTH- studerande skulle omfattas av särskilt vuxenstudiestöd. Detta inne- fattar en större bidragsdel än för övriga studerande. Genom högskolereform övergick utbildningen i reguljär form. regleras utbildningen genom en särskild examen i bilaga 2 till högskoleförordningen, den s.k. examensordningen (1993:100). De enskilda högskolorna bestämmer själva vilken in- riktning YTH-utbildningen skall ha. Enligt 7 kap. 2 a § studie- stödsförordningen (1973:418) skall särskilt vuxenstudiestöd lämnas för studier om högst 60 poäng på utbildningsprogram som leder fram till en yrkesteknisk examen avseende byggnadsteknik, indu- striell teknik, handel, kontor eller storhushåll och restaurang, om utbildningen anordnades . lämnas studiemedel bidragsdel om den studerande är och går en utbildning som anordnades . YTH-utbildningar ges vid 13 olika universitet och högskolor. De är ofta utlokaliserade till andra orter än den där de ansvariga universiteten och högskolorna ligger. Ämnesområdena växlar, men utbildningarna är huvudsakligen tekniska. Totalt finns cirka 20 olika inriktningar men alla utbildningar ges inte , utan en viss periodisering förekommer. Utbildningens omfattning är normalt 60 poäng men på vissa ort- er har den utökats till 80 poäng. Antalet studerande omfattar vanligen knappt 1 000. har utbildningen minskat i volym. 1994/95 examinerades 461 personer med YTH-examen och 1998/99 utexaminerades 245 personer. Kvalificerad yrkesutbildning (KY) Regeringen har i propositionen Kvalificerad yrkesutbildning (2000/01:63) förslagit att den försöksverksamhet med kvalificerad yrkesutbildning, som pågått skall övergå i reguljär verk- samhet. Utmärkande för den nya kvalificerade yrkesutbildningen är att den utvecklas och bedrivs i samverkan mellan arbetsliv och ut- bildningsanordnare. Arbetslivsgenererad kunskap, som är en av huvudkomponenterna, tillgodoses genom bl.a. lärande i arbete under handledning. Utbildningen finansieras gemensamt av staten och de berörda delarna av arbetslivet. Utbildningens inriktning, omfattning och dimensionering utformas av arbetslivet efter de lokala, regionala eller nationella arbetsmarknadsbehov som bedöms föreligga. Den kvalificerade yrkesutbildningen föreslås kunna leda fram till en examen, benämnd kvalificerad yrkesexamen, efter full- gjorda kursfordringar om 40–120 poäng. Antalet årsstudieplatser för kvalificerad yrkesutbildning är ca 12 000. Högskolans utbildning skall enligt högskolelagen (1992:1434) vila på vetenskaplig eller konstnärlig grund samt beprövad erfarenhet. Inom traditionella akademiska ämnen och utbildningar bör under- visningen självfallet baseras på vetenskaplig grund för att ett nära samband mellan utbildning och forskning skall kunna garanteras. Inom många praktiska yrkesutbildningar är det viktigt att under- visningen också till stor del baseras på beprövad erfarenhet. Kun- skaper och färdigheter som utgår från beprövad erfarenhet har inom dessa utbildningar ett eget värde. Genom detta sätt att ange universitetens och högskolornas uppgift understryks att inom det breda begreppet högre utbildning ryms utbildningar med mycket olika inriktningar och krav. Formerna och villkoren för verksam- hetens bedrivande måste därför tillåtas variera inom vida ramar. I målformuleringen för de olika yrkesexamina lyfts de delar fram som är angelägna ur ett framtida yrkesperspektiv. Utvecklingen reform har inneburit att flera kortare yrkesinriktade utbildningar har förlängts med framför allt mer teoretiskt innehåll. Även flera YTH-utbildningar har förlängts. I utvärderingar tillmäts utbildningarnas högskole- mässighet stor betydelse. Begreppet högskolemässighet återfinns varken i högskolelagen eller i högskoleförordningen. Högskole- verket har i sina kvalitetsutvärderingar definierat begreppet hög- skolemässig med utgångspunkt i högskolelagen samt de mål som gäller för respektive examen. I rapporten 1996:7R Vårdutbildningar i högskolan angav att det viktigaste kriteriet för om en utbildning var högskolemässig var lärarnas vetenskapliga kompetens (s. 51). har i bl.a. utvärderingen av vissa vårdutbildningar (Utbildningar inom vård och omsorg, 2000:5R) framhållit att även den beprövade erfarenheten måste vara föremål för fortlöpande reflektion och omprövning och därmed ligga till grund för utbildningens högskolemässighet. Den yrkestekniska utbildningen har ännu inte utvärderats av . revisorer har i rapporten skolemässighet (rapport /01:1) konstaterat att det finns behov av att klargöra högskolelagens krav på utbildningens kvalitet, s.k. högskolemässighet. Enligt revisorerna finns det en kritik från hög- skolorna att vid sina granskningar av yrkesutbild- ningarna utgår från en alltför traditionell akademisk utgångspunkt. Begreppet beprövad erfarenhet har inte utvecklats och utsatts för samma bedömning. Då granskningarna har långtgående rätts- verkande betydelse är det av vikt att begreppet beprövad erfarenhet inkluderas i bedömningarna. Utredaren skall se över strukturen på högskolans kortare yrkesut- bildningar, framför allt YTH-utbildningarna. Utredaren skall ana- lysera behovet av kortare yrkesutbildningar främst med anledning av de stora strukturförändringar som sker inom näringslivet samt de ökade kompetenskraven inom såväl den privata som den offent- liga sektorn. Utredaren skall klarlägga arbetsmarknadens behov av olika kortare yrkesinriktade högskoleutbildningar. Utredaren bör utgå från att kortare yrkesutbildningar inom hög- skolan skall tillgodose liksom för all annan högskoleutbildning ett mer långsiktigt behov på arbetsmarknaden i ett nationellt pers- pektiv. Det skall också vara möjligt att successivt bygga vidare på den kunskap som inhämtats på en grundutbildning för att höja kompetensen eller bredda den mot nya områden. Utredaren skall utreda och lämna förslag till sådana förändringar som bör vidtagas för att det skall vara möjligt att utöka antalet kortare yrkesutbildningar i högskolan inom nya områden. Olika examensbenämningar skall också övervägas.