sou · GPB352d1 · 2002-01-01 00:00:00 — De privata företagens storleksklass inom äldre- och handikappomsorg i procent efter antalet anställda 1999. Antal före- tag = 539 När det gäller skillnaden mellan olika kommuntyper inom äldre- och handikappomsorgen ser vi i Figur 19 ett likartat mönster som i flertalet andra välfärdstjänster: det är storstäderna och förorterna som har högst andel privat drift, och landsbygds-, glesbygds- och industrikommuner lägst. På detta område är dock den privata driften mera omfattande – i de tre storstäderna finns i genomsnitt av personalen i äldre- och handikappomsorgen i enskild 289 kommuner har ungefär hälften privat drift i någon form inom äldre- och handikappomsorgen; i var femte kommun är av personalen anställd av någon annan än kommunen. Procentandelen anställda i privat drift inom äldre- och handikappomsorg, fördelat efter kommuntyp, 1999 Medelstora städer Industrikommuner Landsbygdskommuner Glesbygdskommuner Övriga större kommuner Övriga mindre kommuner Andel (%) anställda i privat drift, medelvärde Inom äldre- och handikappomsorgen ser vi de tydligaste sam- banden mellan några av de strukturella och politiska faktorerna och andelen anställda i privat drift (Tabell 10). Strukturella känne- tecken för kommuner med hög andel privat drift är stor folkmängd (det är framför allt som drar upp siffrorna) och liten andel lågutbildade invånare. Kommuner med stor andel moderat- väljare har privatiserat äldre- och handikappomsorgen i hög grad, medan vi inte finner något (negativt) samband med andelen social- demokratiska väljare sedan vi kontrollerat för övriga variabler. På äldre- och handikappomsorgens område finner vi ett något svagare samband med nivån på serviceutbudet i kommunen jämfört med barnomsorgen, skolan och hälso- och sjukvården Sambandet mellan några strukturella och politiska för- hållanden i kommunerna och andelen anställda i privat drift inom äldre- och handikappomsorgen, 1999 ,329*** Antal skattekronor/invånare ,263*** Lågutbildade i befolkningen, andel –,463*** –,261*** M-röster i valet , andel ,436*** ,224*** S-röster i valet , andel –,126* –,153* *** p<0,001 ** p<0,01 *p<0,05 Sammanfattningsvis, inom äldre- och handikappomsorgen har de anställda ökat i antal ; vinst- syftande företag har ökat allra mest. Privatägda aktiebolag domi- nerar, och det är här som vi hittar företagen med flest anställda. Storstäder och förorter har gått längst när det gäller alternativ drift. Kännetecknande för kommuner med hög andel privat drift är dessutom liten andel invånare med låg utbildning samt stor andel moderatväljare. 2.4.6Hem för vård eller boende, HVB Vård och behandling i hem för vård eller boende inom social- tjänsten (HVB) omfattar barnhem, jourhem, behandlingshem för omhändertagna ungdomar samt behandlingshem för missbrukare. Det finns en tradition av ideella organisationer och stiftelser som huvudmän för denna typ av institutioner, som ofta drivs efter en speciell behandlingsideologi eller pedagogik. Till denna grupp hör också de s.k. storfosterhemmen, enskilda familjer som tar emot barn och ungdomar som omhändertagits genom . Dessa bedrivs ofta i bolagsform. var det 13 500 barn och ungdomar och cirka 4 000 vuxna som fick behandling och vård i någon form av HVB (2000d; 2000e). Av dessa har drygt SOU 2001:52 Välfärdstjänster till salu vårdats på en institution med enskild drift (SOU 2000:3). Antal anställda inom hem för vård eller boende i offentlig respektive privat drift, 1993–2000 Vi ser av Figur 20 att antalet anställda totalt inom hem för vård eller boende ligger på samma nivå 2000 som det gjorde 1993, men att fördelningen mellan offentlig och alternativ drift har förändrats. Anställda i de vinstsyftande företagen har ökat i omfattning – de har mer än tredubblats – medan icke vinstsyftande och offentlig verksamhet har minskat. Mest har de offentligt anställda minskat, med en femtedel. Andelen anställda i vinstsyftande respektive icke vinst- syftande företag inom hem för vård eller boende, 1993–2000 Det är de privat ägda bolagen som har flest anställda inom , följt av stiftelser och ideella föreningar (Tabell 11). Offentligt ägda aktiebolag däremot har mycket få anställda, och ekonomisk förening är inte heller någon vanlig företagsform inom detta område. Tänkbart vore annars att personal- eller brukarkooperativ skulle kunna ha tagit över driften av ett hem inom missbrukar- vården exempelvis, men detta tycks inte vara fallet. Antal verksamma inom hem för vård eller boende i olika former av alternativ drift, 1999 Summa anställda i enskilda företag Detta är också de små och medelstora företagens bransch (jfr Sallnäs 2000). Tre fjärdedelar av företagen har mindre än 10 an- ställda, varav en knapp fjärdedel (107 företag) utgörs av enmansföretag utan några anställda – här återfinner vi sannolikt en del av de s.k. storfosterhemmen. Knappt var fjärde anställd finns inom större företag (10–99 anställda) och så finns det ett litet antal (tre) företag med minst 100 anställda. De privata företagens storleksklass inom hem för vård eller boende i procent efter antalet anställda 1999. På HVB-området redovisar vi inte några uppgifter om utbred- ningen i kommunerna. Det beror på att ett behandlingshem, som ligger i en kommun, inte enbart har platser för den egna kommu- nens invånare, och en analys på kommunnivå skulle därför inte vara meningsfull. Som en sammanfattande överblick skall här redovisas antalet anställda i alla välfärdstjänster sammantagna. Utöver de välfärds- områden som redovisats i tidigare avsnitt, ingår också anställda från andra områden. Det är individ- och familjeomsorg, som omfattar handläggning av socialbidragsärenden samt utredning och hand- läggning av andra ärenden enligt Socialtjänstlagen, t.ex. rörande missbrukarvård, barna- och ungdomsvård, vårdnadstvister, adop- tioner, liksom fältarbete och familjerådgivning. Vidare ingår drift av flyktingförläggningar, inackorderingshem och humanitära tjänster i övrigt, liksom centralköksverksamhet för skolor och vård- och omsorgsinstitutioner. Redovisningen har samma uppläggning som de tidigare avsnitten men med den skillnaden att här också inkluderas enmansföre- tagen i de vinstsyftande företagen15 (det rör sig om ca 2 500 per- soner 1993 och drygt 12 000 personer 2000). I Figur 24 särredo- visar vi dessutom anställda i de offentligt ägda bolagen, en alter- nativ driftform som ökat i betydelse – från ca 1 000 personer 1993 till närmare 13 000 personer . Ser vi till välfärdstjänsterna totalt, har antalet anställda minskat med närmare 40 000 personer (Figur 23). Antal verksamma (anställda och beräknat antal verk- samma i enmansföretag) inom välfärdstjänsterna totalt i offentlig och privat drift, 1993–2000 De offentligt anställda dominerar stort, men det är dessa som har minskat i antal , medan det har skett en ökning av anställda i privat drift. De vinstsyftande företagen visar den största ökningen – de har mer än fördubblat sin andel av de an- ställda (se Figur 24). 15 Varje företag med noll anställda har skattats omfatta en verksam person. Det är möjligt att ett antal av dessa företag ägs och drivs av mer än en person, vilket innebär att vi sannolikt underskattar det verkliga antalet verksamma i alternativa driftformer. Andelen verksamma (anställda och beräknad andel verksamma i enmansföretag) i alternativa driftformer inom välfärdstjänsterna totalt 1993–2000. Andelen anställda i offentligt ägda aktiebolag redovisas särskilt Av Figur 24 framgår också att de offentliga aktiebolagen, avknoppade från kommuner och landsting, står för en liten del av de anställda, men de har ökat avsevärt – en ökning som nästan uteslutande är en följd av att några stora sjuk- hus har bolagiserats. Som framgår av Tabell 12 fanns det närmare 80 000 anställda i olika former av enskilda företag inom välfärdstjänsterna. Dessutom tillkommer de som är verksamma i företag som inte har några anställda, men som har beräknats till ca 10 000 personer. Bland de vinstsyftande företagen står de privat ägda aktiebolagen för den absoluta merparten, finns inom denna företagsform. Bland de icke vinstsyftande företagen är det en ganska jämn fördelning mellan ekonomiska föreningar, stiftelser och ideella föreningar med en viss dominans för de sistnämnda. Antal verksamma inom välfärdstjänsterna totalt i olika former av alternativ drift, 1999 Summa anställda i enskilda företag Om vi ser till storleken på de privata företagen, så har den visat sig variera betydligt på de olika välfärdstjänsteområdena. Av samman- ställningen i Figur 25 framgår, att det är inom de två hälso- och sjukvårdsområdena som företag utan några anställda är vanligast. Merparten av dessa enmansföretag utgörs av läkar- och tandläkarmottagningar samt mottagningar för sjukgymnastik, fot- vård, zonterapi etc. Inom skolan och inom äldre- och handikapp- omsorgen återfinns de största företagen medan inom barnomsorg och hem för vård eller boende är det vanligast med en till nio anställda. De privata företagens storleksklass inom respektive välfärdssektor efter antalet anställda, 1999. Det finns i bara fyra kommuner som endast har offentligt anställda inom välfärdstjänsterna. I övriga 285 kommuner varierar andelen anställda i privat drift mellan och medelvärdet ligger på . Det är dock stor skillnad mellan de olika kommuntyperna, som framgår av Figur 26. Det är de tre storstäderna och deras förorter som har högst andel anställda i privat drift, i genomsnitt. Det är dock stor variation också mellan de tre storstäderna: har anställda i privat drift, 11 och (redovisas ej i figuren). Lägst andel anställda i privat drift har industrikommunerna – övriga kommun- typer varierar mellan av de anställda i välfärds- tjänsterna. Procentandelen anställda i privat drift inom alla välfärds- tjänster sammantagna, fördelat efter kommuntyp, 1999 Medelstora städer Industrikommuner Landsbygdskommuner Glesbygdskommuner Övriga större kommuner Övriga mindre kommuner Andel (%) anställda i privat drift, medelvärde I likhet med tidigare sambandsanalyser för de olika välfärdstjänste- områdena redovisas i Tabell 13 sambandet mellan ett antal strukturella och politiska variabler och andelen anställda i privat drift för välfärdstjänsterna sammantagna. Andelen lågutbildade i befolkningen är den strukturella variabel som ger utslag också här. Inte heller här kvarstår något samband med folkmängd, tätortsgrad, antal skattekronor, skattesats och andelen S-röster, sedan vi kontrollerat för övriga variabler. Däremot finns det ett signifikant samband med andelen M-röster – ju högre andel moderatröster i valet , desto större andel av välfärdstjänsterna i privat drift. Vi ser också att kommuner med hög nivå på serviceutbudet har låg andel anställda i privat drift också inom välfärdstjänsterna sammantagna. Sambandet mellan några strukturella och politiska för- hållanden i kommunerna och andelen anställda i privat drift inom välfärdstjänsterna totalt, 1999 ,292*** Antal skattekronor/invånare ,194** Lågutbildade i befolkningen, andel –,346*** –,212** M-röster i valet , andel ,453*** ,252*** S-röster i valet , andel –,184* –,273*** –,295*** ***p<0,001 **p<0,01 *p<0,05 Avslutningsvis presenteras en översikt i tabellform (Tabell 14) över utvecklingen –2000 av antalet verksamma på de olika välfärds- områdena och i välfärdstjänsterna sammantagna samt antalet och andelen verksamma i alternativ drift. Den procentuella ökningen av andelen verksamma i alternativ drift redovisas likaså. För att fånga in all alternativ drift har till antalet anställda i privat drift också lagts det skattade16 antalet personer verksamma i enmansföretag och, till skillnad från tidigare redo- visningar, även de anställda i offentligt ägda aktiebolag. 16 Varje företag som rapporterat noll anställda har skattats omfatta en verksam person. Antal och andel verksamma totalt och i alternativa driftformer inom välfärdstjänsterna (anställda i privat drift, beräknat antal verksamma i enmansföretag och anställda i offentligt ägda aktiebolag) samt den procentuella ökningen av andelen verksamma i alternativa driftformer 1För skolan avser jämförelsen 1994 och 2000 p.g.a. osäkerhet i data Av Tabell 14 framgår att inom välfärdstjänsterna totalt har antalet och andelen anställda i alternativ drift mer än fördubblats , och att det skett en påtaglig ökning på alla välfärdsområdena. Det är inom äldre- och handikappomsorgen som ökningen varit allra störst – en ökning med . Också inom öppen och sluten hälso- och sjukvård, barnomsorg och skola har ökningen av alternativ drift varit avsevärd. Inom tandvård och annan hälso- och sjukvård liksom inom hem för vård eller boende har ökningstakten varit mindre dramatisk, men detta hänger delvis samman med att dessa områden startade från en högre nivå 1993. Avsikten med studien har varit att kartlägga och analysera utveck- lingen av de alternativa driftformerna för olika välfärdstjänster i . Inom välfärdstjänsterna sammantagna är vid decenniets slut verksamma i alternativ drift – mer än en fördubbling – och av dessa finns ungefär en fjärdedel i icke vinstsyftande företag och tre fjärdedelar i vinst- syftande företag eller offentligt ägda bolag. Det är de privatägda aktiebolagen som dominerar bland företagsformerna. Privat drift är vanligast förekommande i storstadsområdena. Men denna gemensamma bild döljer det faktum, att de olika välfärdstjänsterna skiljer sig åt avsevärt, när det gäller omfattningen av anställda i alternativ drift. Ett av områdena, tandvård jämte para- medicinsk och alternativmedicinsk verksamhet, har av tradition många privatpraktiserande utövare och där är betydligt mer än hälften verksamma i privat drift, företrädesvis i vinstsyftande före- tag. Hem för vård och boende (HVB) är ett annat tjänsteområde där alternativ drift är omfattande och motsvarar drygt en tredjedel av de verksamma. Den andra ytterligheten är – än så länge – skolan, där av de verksamma finns i privat drift. Barn- omsorgen, öppen och sluten hälso- och sjukvård samt äldre- och handikappomsorg återfinns mellan dessa ytterligheter. Barn- omsorgen och skolan skiljer ut sig genom att de icke vinstsyftande företagen där har en starkare ställning – det är föräldra- kooperativen, drivna som ekonomiska föreningar, jämte ideella organisationer och stiftelser som står för merparten av den alter- driften. Genomgående är det olika mönster för olika välfärdsområden, således. Den gemensamma bilden döljer också det faktum att andelen anställda i alternativ drift varierar påtagligt mellan olika kommuner och kommuntyper. Välfärdstjänsterna är i huvudsak primär- kommunala och landstingskommunala ansvarsområden, och de kommunala variationerna skall ses i ljuset av det starka kommunala självstyret i (se kapitel i denna volym). I drygt hälften av kommuner var 1999 av personalen inom välfärdstjänsterna anställda i alternativ drift, medan det i tolv kommuner var mellan . Inom några av välfärdstjänsteområdena, t.ex. äldre- och handikapp- omsorgen, finns det kommuner som har privatiserat närmare hälften av verksamheten. Storstäderna med förorter dominerar på de flesta områden, men mindre uttalat inom barnomsorgen och den öppna och slutna hälso- och sjukvården, där privat drift före- kommer i relativt stor omfattning också i andra kommuntyper. Analyser har också visat att privatisering av välfärdstjänsterna har ett positivt samband med andelen moderatröster i kommunen, utom på skolans område, där rätten att besluta om alternativ drift ligger på central myndighetsnivå, och alltså inte direkt kan påverkas av lokala politiker. Vad som däremot är gemensamt för de olika välfärdstjänsterna är tendenserna i utvecklingen. Det är de vinstsyftande företagen som ökar på alla områden och ökningen är särskilt stor vid decenniets slut, – en ökning med (se Figur 27). arbetade ca 70 000 personer i denna typ av företag, jämfört med knappt 30 000 i de icke vinst- syftande företagen. Allra mest ökar de privat ägda aktiebolagen, som har mer än 55 000 anställda, vilket motsvarar av alla som arbetar inom välfärdstjänsterna. Också de offentligt ägda aktiebolagen har ökat avsevärt i samband med ett antal sjukhus bolagiserats. De icke vinstsyftande företagen ökar också, men i blygsammare omfattning, och de offentligt anställdas andel minskar i motsvarande grad inom välfärds- tjänsterna. Antalet verksamma i icke vinstsyftande och vinstsyftande företag (inkl beräknat andel verksamma i enmansföretag) samt offentligt ägda bolag i alla välfärdstjänster sammantagna 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 osäkerhet i datamaterialet för skolan 1993 har data skattats = 1994. I gruppen icke vinstsyftande företag är det ekonomiska föreningar – bl.a. föräldrakooperativ inom barnomsorg och skola – som visar den tydligaste ökningen (Figur 28). Men det är ideella föreningar som är den vanligaste icke vinstsyftande företagsformen – de ökade med och har sedan legat på en oförändrad nivå. Stiftelser är vid decenniets slut den minst vanliga företagsformen i gruppen. Mindre än 8 000 personer arbetade i stiftelseägda företag . Antalet anställda i olika former av icke vinstsyftande företag inom alla välfärdstjänster sammantagna 19931–2000 osäkerhet i datamaterialet för skolan 1993 har data för detta år Hur skall då denna utveckling tolkas? Montin (1997) ställer sig samma fråga när det gäller utvecklingen av New Public Manage- ment i de svenska kommunerna, och menar att det finns olika tolk- ningar, beroende på hur man ser på förhållandet mellan förändring och kontinuitet. Överfört på ämnet för denna studie skulle en historieskrivning som betonar kontinuiteten hävda att det egent- ligen inte har hänt så mycket när det gäller alternativa driftformer på välfärdsområdet. Att en del av välfärdstjänsterna, som tidigare offentligt anställda svarat för, nu i stället utförs i privat regi ändrar inte det faktum att den offentliga sektorn är helt domi- nerande när det gäller utförandet av tjänster. Dessutom finansieras och kontrolleras de privat utförda tjänsterna fortfarande av det offentliga. En annan historieskrivning betonar förändringsprocessen, som, när det gäller välfärdstjänsterna, har visat sig fortgå i ungefär samma riktning, oavsett politisk majoritet i regering och riksdag. De alternativa driftformerna har efter sitt genomslag successivt fått allt större omfattning och allt tydligare dominans av privat ägda aktiebolag, på några områden stora, Detta sker på samtliga välfärdsområden, och förändringstakten accelererar vid övergången . Marknadstänkandet har också förts över på de offentligt drivna verksamheterna, som blir resultatenheter på en konkurrensutsatt marknad med krav på produktivitet och effektivitet och med kvalitetsmätningar av sina produkter. Argumenten talar för den senare tolkningen. Denna studie har visat att utvecklingen har präglats av en ökande och accelererande privatisering av utförandet av välfärdstjänsterna och av att vinstsyftande företag tar allt större marknadsandelar. Båda dessa trender måste sägas utgöra en genomgripande för- ändring av den tidigare svenska modellen med i huvudsak offentligt utförda välfärdstjänster, en förändring som inte tycks ha påverkats i särskilt hög grad av den förda politiken i regering och riksdag utan snarare av politik på lokal nivå. Att undersöka vad denna för- ändring i välfärdstjänsterna innebär för medborgarna, för välfärds- personalen och för socialpolitiken har inte varit syftet med denna kartläggning, men är angelägna frågor för fortsatta studier. Antman, P. Vägen till systemskiftet, i , R. ), Köp och sälj, var god svälj? Vårdens nya ekonomistyrnings- system i ett arbetsmiljöperspektiv. : Arbetsmiljöfonden, rapportserien. & T. , 1999. Konkurrens för fortsatt välfärd? Om förekomst, omfattning, effekter och erfarenheter av konkurrens- utsättning och alternativa driftformer. : – Kommentus förlag. & B. , 2001. Välfärdens nya ansikte. Demokrati och marknadsreformer inom den offentliga sektorn. stora lexikon, CD-romversion. Alternativa produktionsformer i verk- samhet. Vem utför och på vilka villkor? En rapport utarbetad på uppdrag av . : Civildepar- tementet, Ds 1993:27. Dragkampen mellan offentligt och privat i ett historie-sociologiskt perspektiv. , T., I. . , 1997. Kommunala drift- entreprenader. Konkurrensutsättning inom äldre- och handikapp- omsorg, skola, fritid och kultur. : – Kommentus förlag. JO säger nej till utredningar på entreprenad. Loord-Gynne, U. & C-O. , 1995. Vad blev det av de enskilda alternativen? En kartläggning av verksamheten inom skolan, vården och omsorgen. : ; Ds Fi 1995:25. & F. Wijkström, 1997. The nonprofit sector in . Sector Series 11. Montin, S. 1997. på svenska, Politica 29:261–278. Välfärd i obalans, i , S. & L. (red. ), Det nya samhället. Sallnäs, M. Barnavårdens institutioner – framväxt, ideologi och struktur. Rapport i socialt arbete 2000:96. Barnomsorg och skola. Jämförelsetal för huvud- män, del 1. Organisation, personal, resultat. : Skol- verket. Utbildning på entreprenad. Nationella kvalitets- granskningar 2000. Särtryck ur nr 190. Kartläggning av elever i fristående skolor. Fakta om fristående skolor i . : , Internetsida. Rekordmånga vill starta fristående skola. Medborgarnas inflytande m.m. vid förändringar av ägar- eller driftsformer inom vården. Konkurrensutsättning och entreprenader inom äldreomsorgen. : Social- styrelsen. Vård och omsorg om äldre 1999. Statistik socialtjänst 2000:5. Insatser för personer med funktionshinder 1999. Statistik socialtjänst 2000:7. Insatser för barn och unga 1999. Statistik socialtjänst 2000:9. Vårdinsatser för vuxna missbrukare och övriga vuxna 1999. Statistik socialtjänst 2000:6. : Social- styrelsen. Kommunkontosystemet och rättvisan – momsen, kommunerna och konkurrensen. Slutbetänkande från utred- ningen om utvärdering av kommunkontosystemet. Välfärd vid vägskäl. Delbetänkande från Kommittén Välfärdsbokslut. Standard för svensk närings- grensindelning 1992. Innehållsbeskrivningar och nycklar. Meddelanden i samordningsfrågor 1992:6. SCB:s Företagsregister 2001. Valfrihet inom äldreomsorg och omsorgen om funktionshindrade. förslag till beslut, tjänsteutlåtande . Marknadens decennium – gräns- dragande reformer i den offentliga sektorn , i Szebehely, M. ), Välfärd, vård och omsorg. Kommunernas marknads- utnyttjande –1999 – en faktasammanställning. & , 1998. Vad kostar verksamheten i Din kommun? : Kommentus förlag. Edebalk, 2001. 90-talets anbudskonkurrens i äldreomsorgen – några utvecklingstendenser. : IHE arbets- rapport 2001:1. Szebehely, M. Omsorgsarbetets olika former – nya klas- skillnader och gamla könsmönster i äldreomsorgen Sociologisk forskning, 1:7–32. , L., F. , P.G. Edebalk & A. , 2001. Välfärdspolitiska rådets rapport . Perspektiv på välfärdspolitiken.