sou · GPB348d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Totalt var emellertid andelen avhopp från kommunfullmäktige varken större eller mindre än . I en tidigare rundfrågning genomförd av , som presenterades , uppgav kommunerna att sammanlagt av de förtroendevalda hade lämnat ett eller flera uppdrag (1996/38). under- sökningar tyder på en liten ökning i antalet avhopp; undersökning var andelen avhopp förvisso bara marginellt högre än undersökning (), men tidsperio- den var kortare (september i stället för december). 2000 gjorde även en fjärdedel av kommunerna bedömningen att avhoppen hade ökat jämfört med den föregående mandatperioden. Figur 6:1 Förtida avhopp från kommunfullmäktige till och till (procent) Källor: , (1990). En ökning av andelen förtida avhopp under en hel mandatperiod är naturlig i och med förlängningen från tre- till fyraåriga mandat- perioder. Om de förtida avhoppen har ökat även vid kontroll för detta är enligt tveksamt. De data som tillåter jämförelser tyder på att det inte har skett en ökning, men gör flera kommuner själva bedömningen att avhoppen ökar. En eventuell ökning av andelen förtida avhopp torde hur som helst – med reservation för att det kan se olika ut i olika kommuner – vara mycket begränsad. Vad som däremot har ökat markant är, som framgått ovan, den totala omsättningen av förtroendevalda. Till stor del kan denna ökning emellertid hänföras till avgångar i samband med valen och inte . 6.4.3Skäl till förtida avhopp gick ut med en enkät till de förtroendevalda i 28 kommuner och alla landsting som under den pågående mandatperioden hade lämnat samtliga förtroendeuppdrag. Syftet var att få reda på varför man väljer att lämna sina förtroendeuppdrag under en pågående mandatperiod. I enkäten hade på förhand totalt 17 skäl formulerats. Av dessa var fem privata och tolv politiska. Dessutom fanns alternativen andra privata skäl, andra politiska skäl, inget privat skäl hade betydelse och inget politiskt skäl hade betydelse. Totalt hade den svarande således 21 olika alternativ, varav två öppna, att ange som skäl till varför han eller hon hade valt att lämna sina förtroen- deuppdrag. Av dem som lämnat sina kommunala förtroendeuppdrag uppges två privata skäl i betydligt större utsträckning än övriga: förhållan- den i förvärvsarbetet och flyttning från kommunen. Det förra skälet uppges av och det senare av . Knappt en femtedel anför familjeförhållanden (t.ex. vård av sjuk anhörig, barntillsyn, önskan att umgås mer med familjen). Inkluderas de personer som inte besvarade enkäten, men för vilka kommunerna själva i sina uppgifter till kommittén angav skäl till avhoppet, blir flyttning från kommunen det vanligaste privata skälet med sam- manlagt . Kommunernas egna uppgifter visar också att av de förtida avhoppen beror på att den förtroendevalda har avlidit. Av de svarande uppger cirka en femtedel att privata skäl saknat betydelse. Olika grupper i befolkningen skiljer sig åt i hur de har svarat på frågan om vilka privata skäl som har betydelse. Kvinnor uppger oftare än män hälsoskäl och familjeförhållanden. Hos både kvinnor och män är emellertid förhållanden i förvärvsarbetet det oftast anförda privata skälet till varför man valt att lämna sina förtroende- uppdrag. Män uppger oftare än kvinnor att inget privat skäl haft betydelse. Avhoppare är kraftigt överrepresenterade bland dem som hänvisar till flyttning från kommunen. Medelålders uppger oftare förhållanden i förvärvsarbetet och bland personer är det en större andel än i övriga åldersgrupper Tabell 6:5 Privata skäl till förtida avhopp i kommun och landsting Rangordning av privata avhoppsskäl Kommun (N=241)) Landsting (N=239) Kommentar: Eftersom varje svarande kunde uppge flera skäl summerar tabellen till . som uppger familjeförhållanden. Åldersskäl anförs nästan enbart av dem och, framför allt, av dem . Bland yngre förtroendevalda som lämnat sina uppdrag uppger endast någon enstaka person att privata skäl helt saknat betydelse. Bland dem som är är privata skäl mindre viktiga; mellan uppger att dessa inte haft någon bety- delse för avhoppet. De som markerade fler än ett privat skäl till avhoppet ombads i en följdfråga att precisera vilket skäl som hade störst betydelse. Genom att kombinera denna information med informationen om hur de personer som endast markerade ett alternativ har svarat går det att få fram vilket av de privata skälen som hade störst betydelse. Det privata skäl som då framträder som mest betydelsefullt är flyttning från kommunen; av dem som anger minst ett privat skäl har detta som antingen enda eller främsta privata skäl. Om man lägger till de personer som inte besvarade enkäten men vilkas avhoppsskäl har uppgivits av den kommun i vilken de var förtroendevalda, ökar denna andel till . Det privata skäl som framstår som näst mest betydelsefullt är förhållanden i förvärvsarbetet () följt av andra privata skäl (). Av dem som hade lämnat sina uppdrag i uppger nästan hälften, , förhållanden i förvärvsarbetet som skäl för sitt avhopp. Näst mest anförda skäl är andra privata skäl och familjeförhållanden, vilket uppges av hälften så många, följt av hälsoskäl. uppger att inget privat skäl hade betydelse. Inkluderas de personer som inte besvarade enkäten, men för vilka landstingen själva i sina uppgifter till kommittén angivit skäl till avhoppet, är bilden ungefär densamma. Flyttning spelar dock en betydligt mindre roll för avhopp från landstingsuppdrag än för avhopp från uppdrag i kommunerna. Eftersom valbarhetskravet för uppdrag i landsting är kopplat till ett större geografiskt område – länet – än valbarhetskravet för uppdrag i kommuner är också denna skillnad helt naturlig. av de förtida avhoppen i landstingen kan förklaras av att den förtroendevalda har avlidit. Bland dem som anger ett eller flera privata skäl för avhopp från landstingsuppdrag framstår förhållanden i förvärvsarbetet som det mest betydelsefulla; anger antingen att bara detta skäl haft betydelse eller, om de angivit flera skäl, att detta var det mest betydelsefulla skälet. Näst mest betydelsefullt är andra privata skäl () följt av hälsoskäl (). Flyttning anförs av som det mest betydelsefulla skälet. Inkluderas de personer som inte besvarade enkäten, men för vilka landstingen själva i sina uppgifter till kommittén angivit skäl till avhoppet, stiger denna andel till . Nästan var fjärde som hoppat av sina kommunala uppdrag, , anför skälet att uppdragen kändes meningslösa eftersom man som enskild ledamot inte lyckades påverka besluten i den utsträckning man önskade. Skäl som för mycket partipolitik och för lite sakdiskussion, andra politiska skäl och att nämnden allt- för ofta blev överspelad av andra kommunala organ eller befatt- ningshavare uppges vart och ett av cirka en femtedel av avhopparna. Bland andra politiska skäl märks framför allt kritik mot det egna partiet, som av vissa beskrivs som maktfullkomligt, svårpåverkat och fullt av personstrider. En del anför under detta skäl också att arbetet i nämnderna var för hårt styrt av den politiska majoriteten eller av tjänstemän samt att beslutsfattandet ofta gick för trögt. Vidare menar av avhopparna att de lämnade sina upp- drag på grund av att de inte längre delade sitt partis uppfattning i vissa viktiga frågor och därför inte längre ville representera partiet. Nästan lika många svarar att avhoppet berodde på att förtroende- uppdraget tog mer tid än beräknat, ett skäl som torde ligga nära flera av de privata skäl som nämns i tabell 6:5. Av dem som hoppat av från ett kommunfullmäktigeuppdrag anför att full- mäktige alltför ofta blev överspelat av andra organ eller befatt- ningshavare i kommunen, som skäl till sitt avhopp. För en tredjedel av dem som lämnat sina kommunala förtroendeuppdrag saknar politiska skäl helt betydelse. Kvinnor anför något oftare än män skälet att uppdraget som förtroendevald tog än beräknat, medan män oftare upp- ger att de inte längre delar sitt partis uppfattning och därför heller inte längre vill representera det. Något fler kvinnor än män uppger även att politiska skäl helt saknade betydelse. Skillnaderna mellan de politiska skälen i olika åldersgrupper är överlag små. De som markerade fler än ett politiskt skäl till avhoppet ombads i en följdfråga även att precisera vilket skäl som hade störst bety- delse. Det politiska skäl som då framträder som det mest betydelsefulla är andra politiska skäl; av dem som har hoppat av sina uppdrag i kommunen och angivit minst ett politiskt skäl till detta har andra politiska skäl som enda eller främsta skäl. Näst mest betydelsefullt av de politiska skälen är att inte längre vilja representera sitt parti eftersom man inte längre delar dess uppfattning i vissa viktiga frågor, vilket uppges av . Det enda av de övriga politiska skälen som når är att uppdraget eller uppdragen tog mer tid än beräknat (). Det enligt tabell 6:6 mest uppgivna skälet – att uppdraget kändes meningslöst eftersom man som enskild ledamot inte kunde påverka – framhålls av som det enda eller främsta politiska skälet. När det gäller politiska skäl för avhopp från uppdrag i lands- tingen är bilden ungefär densamma som för avhopp från uppdrag i kommunerna. På ett område är skillnaden dock markant. Bland dem som hoppar av sina landstingsuppdrag uppger över en femte- del att de gör det för att kunna koncentrera sig på andra politiska uppdrag; bland dem som lämnar sina uppdrag i kommunen anför endast en tjugondel detta skäl. Tabell 6:6 Politiska skäl till förtida avhopp i kommun och landsting Rangordning av politiska avhoppsskäl Kommun (N=241) Uppdragen kändes meningslösa eftersom jag inte lyckades påverka. För mycket partipolitik och för lite sakdiskussion. Andra politiska skäl. Nämnden blev för ofta överspelad av andra kommunala organ/befattnings- Delade inte längre mitt partis uppfattning i viktiga frågor. Arbetet tog mer tid än vad jag hade räknat med. Fullmäktige blev för ofta överspelad av andra kommunala organ/befattnings- Uppdraget kändes meningslöst då det egna partiet saknade inflytande. Otillfredsställd med den egna insatsen (t.ex. beroende på bristande kunskaper). Uppdraget för otacksamt och pressande p.g.a. kritik från massmedier/allmänhet. Kände bristande förtroende för min person i partigruppen och/eller fullmäktige/nämnden. Koncentrera sig på andra politiska uppdrag. Lämna plats åt annan. Landsting (N=239) Uppdragen kändes meningslösa eftersom jag inte lyckades påverka. Koncentrera sig på andra politiska uppdrag. För mycket partipolitik och för lite sakdiskussion. Andra politiska skäl. Arbetet tog mer tid än vad jag hade räknat med. Uppdraget kändes meningslöst då det egna partiet saknade inflytande. Fullmäktige blev för ofta överspelad av andra organ/befattningshavare i Nämnden blev för ofta överspelad av andra organ/befattningshavare i lands- Otillfredsställd med den egna insatsen (t.ex. beroende på bristande kunskaper). Delade inte längre mitt partis uppfattning i viktiga frågor. Kände bristande förtroende för min person i partigruppen och/eller fullmäktige/nämnden. Uppdraget för otacksamt och pressande p.g.a. kritik från massmedier/allmänhet. Lämna plats åt annan. Kommentar: Eftersom varje svarande kunde uppge flera skäl summerar tabellen till . 1Endast avhoppare som har haft uppdrag i nämnd/styrelse ingår i procentbasen. 2Endast avhoppare som har haft uppdrag i fullmäktige ingår i procentbasen. Av dem som har markerat minst ett politiskt skäl till sitt avhopp från är koncentration på andra politiska uppdrag det mest betydelsefulla; anför detta som sitt enda eller främsta politiska skäl till avhoppet. Nästan lika många anför alter- nativet andra politiska skäl som det mest betydelsefulla skälet. Är privata eller politiska skäl mest betydelsefulla? I undersökningen ingick även en fråga om vilka avhoppsskäl som hade varit av störst betydelse. Av dem som lämnat sina kommunala uppdrag uppger över hälften, , att privata avhoppsskäl hade störst betydelse. Drygt en fjärdedel, , anser att politiska skäl hade störst betydelse och knappt en fjärdedel, , svarar att det både var privata och politiska skäl som gjorde att de hoppade av. Utifrån denna information går det räkna fram vilket av samtliga skäl privata och politiska som är det mest betydelsefulla för förtida avhopp. I kommunerna visar sig det främsta skälet till avhopp vara flyttning från kommunen, vilket uppges av av avhopparna. Inkluderas även de personer som inte har besvarat enkäten, men för vilka kommunerna lämnade uppgifter om orsaken till det förtida avhoppet, ökar andelen till . Det näst främsta skälet är förhållanden i förvärvsarbetet (). På tredje plats kommer andra politiska skäl (), följt av andra privata skäl (). Bland de övriga skälen når inget . Det totalt sett mest betydelsefulla politiska skälet efter andra politiska skäl är att inte längre dela sitt partis uppfatt- ning i vissa viktiga frågor (). av avhopparna anger som främsta skäl att avhoppet berodde på att uppdraget som förtroendevald kändes meningslöst eftersom man inte lyckades påverka besluten i den utsträckning man önskade. Ingen uppger att han eller hon främst hoppade av på grund av att uppdraget kändes otacksamt till följd av kritik som riktades mot kommunalpolitikerna från massmedier och allmänhet. Bland dem som lämnade sina landstingsuppdrag uppger att de främst hoppade av på grund av privata skäl, uppger främst politiska skäl och uppger att privata och politiska skäl spelade lika stor roll. Det totalt sett mest betydelsefulla skälet i landstingen är förhållanden i förvärvsarbetet; av dem som lämnat sina landstingsuppdrag gjorde var fjärde () det i huvudsak av detta skäl. Näst mest betydelsefullt är andra privata skäl () följt av hälsoskäl (), flyttning från länet () och andra politiska skäl (9 Tabell 6:7 Privata och politiska skäls betydelse för avhopp (procent) 18–29 år 30–44 år 45–54 år 55–66 år 18–29 år 30–44 år 45–54 år 55–66 år Bland avhopparna från förtroendeuppdrag i kommunerna finns, som framgår av tabell 6:7, tydliga skillnader mellan kvinnor och män samt mellan olika åldersgrupper när det gäller privata och politiska skäls betydelse. Av de kvinnliga avhopparna uppger att de privata skälen var avgörande för att de lämnade sina uppdrag , medan menar att de politiska skälen var viktigast. Bland de manliga avhopparna är motsvarande siffror procent). Inkluderas även de personer som inte har besvarat enkäten, men för vilka landstingen i sina uppgifter till kommittén angav orsaken till det förtida avhoppet, ökar andelen som slutat i huvudsak på grund av flyttning ett par procentenheter (). Det politiska skäl som har näst störst betydelse är önskan att koncentrera sig på andra politiska uppdrag (). Bland avhoppare uppger att det främst var privata skäl som låg bakom att de lämnade sina uppdrag . Denna andel sjunker successivt i takt med högre ålder. Att politiska skäl var avgörande för avhoppet uppges av av de yngre förtroendevalda. skälens betydelse ökar sedan i takt med åldern och bland de äldsta avhopparna uppger att avhoppet framför allt hade politiska orsaker. Kvinnors och yngres avhoppsprofil visar således att de privata skälen spelar en relativt sett större roll, medan mäns och äldres avhoppsprofil är mer relaterad till politiska skäl. I landstingen är skillnaden mellan kvinnors och mäns avhopps- skäl mindre. Av de kvinnliga avhopparna uppger att de privata skälen var avgörande för att de lämnade sina uppdrag i för- tid, medan menar att de politiska skälen var viktigast. Bland de manliga avhopparna är motsvarande siffror . Skillnaden mellan olika åldersgrupper är däremot ungefär densamma som i kommunerna; yngre anger oftare privata skäl till sitt avhopp, medan äldre oftare anger politiska skäl. 6.4.4Erfarenhet av tiden som förtroendevald och attityd till framtida uppdrag undersökning visar att de flesta av dem som har lämnat samtliga sina uppdrag ser positivt som förtroendevalda. Av dem som har hoppat av sina uppdrag i kommunerna svarar att de upplevde sin tid som förtroendevald som ganska eller mycket positiv. beskriver tiden som ganska eller mycket negativ. Resterande ser varken positivt eller negativt som förtroendevalda. Skillnaden mellan könen är liten; av de kvinnliga avhopparna och av de manliga svarar att deras tid som förtroendevald var ganska eller mycket positiv. Yngre är något mindre positiva än genomsnittet; av avhopparna uppger att de ser ganska eller mycket positivt som förtroendevald. Däremot är yngre inte uttalat mer negativa än övriga, utan den lägre andelen positiva förklaras till stor del av att yngre i större utsträckning än övriga åldersgrupper varken ser positivt eller negativt som förtroendevald. Av dem som hoppat av sina landstingsuppdrag svarar att de upplevde tiden som förtroendevald som ganska eller mycket positiv, att de upplevde den som ganska eller mycket negativ och att de upplevde den varken som positiv eller negativ. Skillnaden mellan kvinnor och män är liten. Av de kvinn- liga avhopparna var ganska eller mycket positiva och Tabell 6:8 Attityd till framtida uppdrag (procent) 18–29 år 30–44 år 45–54 år 55–66 år 18–29 år 30–44 år 45–54 år 55–66 år Kommentar: Uppgifterna gäller attityd till framtida uppdrag på samma nivå som man har hoppat av ifrån. Under kommun anges således attityd till framtida uppdrag i kommunfullmäktige och/eller en nämnd bland dem som har lämnat sina uppdrag i kommunen, och under landsting anges attityd till framtida uppdrag i och/eller en nämnd i bland dem som har lämnat sina landstingsuppdrag. bland de manliga var motsvarande siffra . Yngre avhoppare är både mindre positiva och mer negativa än övriga; nästan hälften av de förtroendevalda som lämnat sina landstingsuppdrag upplevde sin tid som förtroendevald som ganska eller mycket negativ. I undersökningen ställdes även en fråga om attityd till framtida förtroendeuppdrag i kommun respektive landsting. Frågans formulering överensstämde med motsvarande fråga i Kommun- demokratikommitténs undersökning av medborgarnas uppdrags- attityder som behandlas i kapitel 5. Av tabell 6:8 framgår att av dem som hoppat av från sina uppdrag i kom- munen kan tänka sig ett nytt uppdrag i kommunfullmäktige och/eller en nämnd . Motsvarande andel i befolkningen är . Att fyra av tio som lämnar sina kommunala uppdrag kan tänka sig att åter åta sig kom munala förtroendeuppdrag får mot denna bakgrund ses som posi- tivt. Av de övriga svarar flera att de är tveksamma till framtida upp- drag. Knappt en tredjedel uppger att de skulle tacka nej till uppdrag både i kommunfullmäktige och i en nämnd. Manliga avhoppare från kommunen är mer positiva till framtida förtroendeuppdrag än kvinnliga avhoppare. Av de avhoppare som är är en stor majoritet positiva till framtida kommunala förtroendeuppdrag, och endast var femte uppger att motsvarande siffra . Förtroendevalda som lämnat sina uppdrag av framför allt politiska skäl tycks alltså inte i någon större utsträckning vara mer negativa till framtida förtroendeuppdrag än förtroendevalda som lämnat sina uppdrag av framför allt privata skäl. De som uppger att privata och politiska skäl var lika betydelsefulla för att de hoppade av visar sig dock vara betydligt mindre positiva till framtida uppdrag. De som har lämnat sina landstingsuppdrag är betydligt mindre positiva till framtida uppdrag i . Endast drygt var femte avhoppare från uppger att han eller hon skulle kunna tänka sig ett framtida uppdrag i och/eller i en nämnd i . Cirka hälften av dem som har lämnat sina landstingsuppdrag uppger att de varken kan tänka sig ett uppdrag i eller i en nämnd i . Andelen positiva bland dem som lämnat sina landstingsuppdrag är dock nästan dubbelt så stor som andelen positiva i befolkningen (). Vidare omfattar inte den mindre posi- tiva attityden framtida förtroendeuppdrag i kommunen. De som har lämnat sina landstingsuppdrag visar sig till och med vara något mer positiva till framtida uppdrag i kommunen än vad de är som har lämnat sina uppdrag i kommunen. Andelen manliga avhoppare från landstingsuppdrag som i fram- tiden kan tänka sig ett uppdrag i är dubbelt så hög som andelen kvinnliga avhoppare från landstingsuppdrag. tillhör den åldersgrupp i vilken störst andel är positiva till framtida landstingsuppdrag. Avhoppare i landstingen visar sig dock vara mycket positiva till framtida uppdrag i kommunerna; nästan tre fjärdedelar av dessa uppger att de kan tänka sig ett uppdrag i kommunfullmäktige och/eller i en nämnd. Liksom hos de kommunala avhopparna finns det inte någon skillnad i uppdragsattityd hos dem som har hoppat av sina lands- tingsuppdrag av framför allt privata skäl och dem som har hoppat av sina landstingsuppdrag av framför allt politiska skäl. I båda grupperna uppger att de skulle kunna tänka sig ett framtida uppdrag i och/eller i en nämnd i . Däremot är andelen helt negativa, det vill säga de som varken kan tänka sig ett uppdrag i eller ett uppdrag i en nämnd i , betydligt större bland dem som framför allt hoppade av av politiska skäl. Någon direkt möjlighet att jämföra uppdragsattityden hos dem som har lämnat sina förtroendeuppdrag med uppdragsatti- tyden hos dem som innehar förtroendeuppdrag har inte varit möj- lig. I en regional studie av kommunerna i års val, uppgav emellertid av leda- möterna i länets kommunfullmäktigeförsamlingar att de avsåg lämna fullmäktige efter valet (2001). Övriga hade alltså för avsikt att sitta kvar i kommunfullmäktige. Av dem i avhoppsundersökning som har lämnat ett uppdrag i kommunfullmäktige uppger att de är negativa till framtida uppdrag som kommunfullmäktigeledamot, uppger att de skulle säga ja och övriga att de är tvek- samma. Med reservation för de skillnader som finns i både urval och frågeformuleringar kan ändå konstateras att andelen kom- munfullmäktigeledamöter som säger nej till framtida uppdrag i kommunfullmäktige är ungefär lika stor i båda undersökningarna (). I landstingen tycks det emellertid se annorlunda ut. I en nationell studie av samtliga ledamöter i upp- ger att de inte vill bli nominerade i nästa val till lands- tingsfullmäktige, medan svarar att de skulle kunna tänka sig att bli det (2000). I Kommundemokrati- kommitténs undersökning uppger av dem som har lämnat ett uppdrag i att de är negativa till ett framtida uppdrag i , 16 procent uppger att de är positiva och att de är tveksamma. Även här skiljer sig frågeformuleringarna i de två undersökningarna åt. En jämförelse tyder ändå på att andelen negativa till framtida uppdrag i är betydligt större bland dem som hoppat av från än bland dem som sitter kvar. Andelen negativa bland avhopparna från visar sig dock inte vara fullt så negativa till framtida uppdrag i kommunfullmäktige; uppger att de skulle tacka nej till framtida uppdrag i kommunfullmäktige. 6.5Åtgärder för att förbättra förtroendevaldas arbetsförhållanden och inflytande I kommunallagen görs ingen skillnad på fritidspolitikers och hel- tidspolitikers inflytande. De har formellt sett lika stor makt och samma ansvar i förhållande till medborgarna för de beslut som fattas. Villkoren ser emellertid helt olika ut. Medan de förra skall hinna med både förberedelser och möten vid sidan om ett vanligt arbete kan de senare på arbetstid arbeta med frågor som sedan skall diskuteras och beslutas i de politiska församlingarna. Både heltidspolitiker och fritidspolitiker fyller viktiga, men del- vis olika, funktioner i den kommunala demokratin. Den kommu- nala organisationens storlek gör att förekomsten av heltidspolitiker har stor betydelse. Dessa är viktiga för att skapa stadga i de poli- tiska ledningsuppgifterna och för att hålla ihop de förtroendevaldas arbete. Heltidspolitiker utgör också en motvikt till tjänstemännen. De har bättre förutsättningar än fritidspolitikerna att leda och styra den kommunala verksamheten. Fritidspolitikerna lever sin vardag utanför kommun- och . I denna möter de andra kommun- invånare – men inte så mycket i rollen som kommunalpolitiker utan mer i andra roller.