sou · GPB317 · 2002-01-01 00:00:00 — Om någon underlåter att följa en anmodan enligt denna paragraf eller inte kan underrättas om ett beslut med en sådan anmodan utan dröjsmål som äventyrar syftet med beslutet, får tillsynsmyndigheten låta verkställa åtgärderna på hans eller hennes bekostnad. Detsamma gäller även i andra fall när ett beslut har meddelats, om omedelbar åtgärd krävs men inte kan förväntas bli vidtagen av den som avses med beslutet. En anmodan enligt denna paragraf får förenas med vite. 21 § Den som använder en viss produkt vid fartygsarbete eller som har uppdragit åt någon annan att utföra ett visst fartygsarbete är skyldig att på anmodan av en tillsynsmyndighet lämna upplysning om vem som har levererat produkten eller utför arbetet. Den som för användning på fartyg har överlåtit eller upplåtit en teknisk anordning eller överlåtit ett ämne, som kan föranleda ohälsa eller olycksfall, är skyldig att på anmodan av en tillsynsmyndighet lämna tillgängliga upplysningar om till vilka produkten har överlåtits eller upplåtits. En anmodan enligt denna paragraf får förenas med vite. 22 § Om ett fartyg byggs eller byggs om för svensk räkning och fartyget enligt denna lag eller föreskrifter som utfärdas med stöd av lagen skall undergå besiktning, skall ritningar till fartyget ges in till innan det arbete påbörjas som ritningarna avser. I trängande fall får ritningarna sändas in därefter. Ritningar till ett utländskt fartyg som har blivit svenskt och därför skall undergå besiktning i fråga om sjövärdigheten skall ges in till så snart det kan ske. 23 § Ett fartygs redare eller beställare skall se till att ritningar som avses i 22 § ges in till inom den tid som anges där. 24 § På begäran av en beställare, redare eller skeppsbyggare skall granska ritningar som avses i 22 § och avge det yttrande som granskningen ger anledning till med hänsyn till bestämmelserna i denna lag eller i föreskrifter som utfärdas med stöd av lagen. Ritningar till maskineri, utrustning eller särskilda anordningar ombord skall granskas även på framställning av en tillverkare. 25 § Svenska passagerarfartyg, oavsett dräktighet, och andra svenskt fartyg med en bruttodräktighet av minst 20 skall ha en tillsynsbok. Detta gäller dock inte fritidsfartyg med en bruttodräktighet under 100 eller som annars har CE-märkts enligt lagen (1996:18) om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar samt föreskrifter om CE- märkning som meddelas med stöd av den lagen. 26 § Befälhavaren skall se till att en kopia av rederiets dokument om godkänd säkerhetsorganisation samt fartygets tillsynsbok och de certifikat eller andra handlingar som har utfärdats för fartyget enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen finns ombord och hålls tillgängliga vid tillsynsförrättningar. Ingen får förvägras att ta del av innehållet i tillsynsboken, om han behöver det för att kunna ta till vara sin rätt. 27 § Vid tillsyn enligt denna lag skall tillsynsmyndigheten lämna skyddsombudet kopia av de skriftliga meddelanden som gäller fartyget i skyddsfrågor, om inte meddelandets innehåll framgår av fartygets tillsynsbok. Bemyndiganden att meddela föreskrifter i frågor som omfattas av 2–5 kap. 1 § Regeringen får meddela föreskrifter om vilka fartområden som skall finnas och omfattningen av de olika områdena. Regeringen får också meddela föreskrifter om rätt för att i särskilda fall bestämma att ett fartygs fartområde skall ha annan omfattning än vad som följer av första meningen. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter 1.om hur ett fartyg skall vara konstruerat, byggt, utrustat och hållet istånd för att det enligt 2 kap. 1 § skall anses vara sjövärdigt, 2.om skyldighet att registrera uppgifter angående ombordvarande på passagerarfartyg, 3.om lastning, lossning, minsta tillåtna fribord, fribordsmärken och om säkring av last som ännu inte förts ombord, 4.om rederiers och fartygs säkerhetsorganisation, samt 5.om skyldighet för redare och befälhavare att anmäla a.inträffade olycksfall eller olyckstillbud eller sjukdomsfall utöver vad som anges i sjölagen (1994:1009), b.uppkomna skador eller vidtagna åtgärder som har betydelse för ett fartygs sjövärdighet. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att 1. fartyg, utöver certifikat som anges i denna lag, skall ha certifikat eller intyg avseende något visst förhållande som regleras i denna lag eller i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, 2.utländska fartyg vid sjöfart inom Sveriges sjöterritorium skall inneha certifikat utfärdade av behörig utländsk myndighet eller motsvarande handlingar, 3.utländska rederier, som bedriver sjöfart med svenskt fartyg eller använder annat fartyg till sjöfart inom Sveriges sjöterritorium, skall inneha ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation utfärdat av en behörig utländsk myndighet eller en motsvarande handling. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva eller för särskilda fall besluta att certifikat som utfärdas av en sakkunnig och som bara avser utrustning till fartyg och personlig skyddsutrustning skall ha samma giltighet som certifikat som utfärdas av . 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter 1.om fartygs bemanning, 2.om syn- och hörselkraven enligt 2 kap. 8 § samt om hälsoundersökning och läkarintyg avseende dessa krav, 3.om att säkerhetsbesättning skall fastställas även för andra fartyg än sådana som avses i 3 kap. 10 §, 4.om anteckning av beslut enligt 3 kap. 14 § och om underrättelser om sådana beslut, 5.om krav i fråga om den bemanning som behövs från sjösäkerhetssynpunkt (bemanningsföreskrifter) för fartyg som inte skall ha säkerhetsbesättning enligt 3 kap. 10 §, samt 6.om behörighet att föra fartyg eller att ha befattning på fartyg samt om avgifter till staten för utfärdande av behörighetsbevis och för andra beslut som avser rätt att föra fartyg eller tjänstgöra på fartyg. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får också i särskilda fall fastställa säkerhetsbesättning eller meddela bemanningsföreskrifter. 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter 1. om arbetsmiljöns beskaffenhet och om befälhavarens allmänna skyldigheter i fråga om arbetsmiljön, 2.om arbete som utförs av minderåriga enligt 4 kap. 7 § andra stycket, 3.om skyddsombud och skyddskommitté, samt 4.om anteckning av beslut enligt 4 kap. 12–13 §§ och om under- rättelser om sådana beslut. Bemyndiganden att meddela föreskrifter om fartygsarbete i frågor som omfattas av arbetsmiljölagen (1977:1160) finns i den lagen. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter 1.om tillsynsförrättningar och om tillsynsböcker, 2.om granskning och godkännande av ritningar och om vilka ritningar som skall ges in, 3.om avgifter till staten för tillsyn av fartyg och av rederiers och fartygs säkerhetsorganisation samt för provning och granskning av material och utrustning och för granskning av ritningar till fartyg, samt 4.om skyldighet att anlita lots och om lotsavgift. Särskilda föreskrifter för vissa fartyg och undantag från lagen 7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får beträffande fiskefartyg och andra fartyg som är av särskild beskaffen- het meddela särskilda föreskrifter i de avseenden som 2–5 kap. omfattar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får också beträffande sådana fartyg i enskilda fall medge undantag från bestämmelserna i dessa kapitel. 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från bestämmelserna i denna lag som avser 1.de särskilda kraven för användning av fartyg enligt 3 kap. 1–9 §§, 2.skyldigheten att ge in ritningar till vissa typer av fartyg och till fartyg som innehar klass i ett klassificeringssällskap 9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela särskilda föreskrifter för totalförsvaret med avvikelse från bestämmelserna i 4 kap. Uppdrag åt organisationer m.m. 10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 1.får uppdra åt vissa organisationer att utfärda och förnya certifikat eller att i sådant syfte fastställa minsta tillåtna fribord, om särskilt avtal om detta har träffats mellan staten och organisationen, 2.får fastställa vilka krav som en sådan organisation skall uppfylla, 3.skall tillkännage med vilka organisationer som avtal har träffats. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall uppdra åt någon annan organisation än de som avses i första stycket eller ett annat lands sjöfartsmyndighet att utfärda och förnya certifikat eller att i sådant syfte fastställa minsta tillåtna fribord. Uppdraget får lämnas till en organisation endast under förutsättning att kvaliteten på organisationens verksamhet är sådan att fartygssäkerhets- kraven upprätthålls. 11 § Regeringen får besluta att en svensk utlandsmyndighet skall utöva tillsyn utanför . Regeringen får vidare föreskriva att tillsynen av vissa slag av fartyg, viss utrustning eller vissa förhållanden ombord skall utövas av en särskilt förordnad tillsynsmyndighet. 12 § och svenska utlandsmyndigheter som har förordnats att utöva tillsyn av fartyg får uppdra åt 1.svenska sakkunniga att verkställa tillsynsförrättningar utanför , 2.svenska eller utländska sakkunniga att biträda vid sådana förrätt- ningar. Ersättning åt sakkunniga som avses i denna paragraf betalas av redaren. Inskränkningar i rätten att använda fartyg 1 § Ett fartygs resa får förbjudas, om det finns skälig anledning att anta att fartyget inte är sjövärdigt för resa i den avsedda farten, att det i något väsentligt avseende har brister i fråga om skyddet mot ohälsa eller olycksfall, att det inte är lastat eller barlastat på ett betryggande sätt, att det medför passagerare utöver det högsta tillåtna antalet, att det inte är bemannat på ett betryggande sätt för den avsedda resan eller SOU 2001:17 Författningsförslag 39 att rederiet eller fartyget inte uppfyller kraven på säkerhets- organisation. Om det är fråga endast om brister i anordningar för arbetet eller i arbetsredskap, får i stället användningen av anordningarna eller redskapen förbjudas tills rättelse har skett. Om det finns skälig anledning att anta att användningen av en viss lokal, arbetsprocess eller arbetsmetod eller av ett visst ämne innebär risk för ohälsa eller olycksfall, får denna användning förbjudas tills rättelse har skett. Ett fartygs resa får också förbjudas, om fartyget inte hålls tillgäng- ligt för tillsynsförrättning eller om fartyget saknar ett certifikat som det skall ha enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 6 kap. 3 §. 2 § Ett fartygs resa skall förbjudas, om dess rederi saknar ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation eller om fartyget saknar ett certifikat om godkänd säkerhetsorganisation eller en kopia av rederiets dokument om godkänd säkerhetsorganisation som det skall ha enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 6 kap. 3 §. Förbudet får upphävas om det behövs för att förhindra överbeläggning av inspektionshamnen. Upphävs förbudet på denna grund gäller vad som sägs i 4 §. 3 § I andra fall än som sägs i 2 § andra meningen skall ett förbud att resa gälla till dess rättelse har skett och betalning har erlagts eller säkerhet ställts för de kostnader för tillsynsförrättningen som enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall betalas av redaren eller fartygsägaren. Förbud att anlöpa svensk hamn 4 § Lämnar ett fartyg hamnen i strid mot ett förbud som meddelats enligt 1 eller 2 § eller har det tillåtits att resa till ett reparationsvarv och lämnar hamnen utan att uppfylla villkoren för en sådan resa eller fortsätter resan utan att anlöpa reparationsvarvet, skall fartyget förbjudas att anlöpa varje svensk hamn. Detsamma gäller när ett förbud att resa hävts enligt 2 § andra meningen. 5 § Ett förbud att anlöpa svenska hamnar skall bestå till dess att redaren, fartygets ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten visat för den myndighet som förbjudit fartygets resa att bristen är åtgärdad. 6 § Vad som sägs i 4–5 §§ gäller också om ett fartyg överträtt ett förbud att resa som meddelats av en behörig myndighet i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. 7 § får trots vad som sägs i 4–6 §§ ge ett fartyg tillstånd att resa till en anvisad hamn om force majeure eller säkerhetsskäl gör det nödvändigt eller för att minska eller begränsa föroreningsrisk eller för rättelse av fartygets brister. Förbud mot användning i reguljär trafik 8 § Användningen av ett fartyg som avses i 5 kap. 11 § får förbjudas i reguljär trafik, om 1.rederiet vid en inledande värdstatskontroll enligt 5 kap. 12 § inte har visat att kraven för sådan trafik är uppfyllda, 2.flaggstaten, när det är tillämpligt, utfärdat dispenscertifikat enligt regel I B/12 (a) (vi) internationella konvention om säker- heten för människoliv till sjöss (SOLAS 1974) eller trafiktillstånd för höghastighetsfartyg enligt punkt 1.9.3 i IMO:s sjösäkerhetskommittés resolution MSC 36(63) (Internationella säkerhetskoden för höghastig- hetsfartyg) utan att först ha samrått med behörig svensk myndighet. 9 § Ett beslut enligt 1–8 §§ meddelas av eller av annan myndighet som regeringen föreskriver. Beslutet skall innehålla uppgifter om skälen för förbudet och om de åtgärder som skall vidtas för rättelse. 10 § Den myndighet som har förbjudit ett fartygs resa eller förbjudit ett fartyg att anlöpa svensk hamn skall, om fartyget befinner sig inom Sveriges sjöterritorium, genast anmäla beslutet till polis-, tull- och lotsmyndigheterna. Ett förbud att anlöpa svensk hamn skall också anmälas till . och skall vidta de åtgärder som behövs för att hindra att förbudet överträds. skall inställa de förrättningar för fartygets resa som ankommer på den. Om fartyget står under tullkontroll, får tullmyndigheten inte tillåta det att avgå. får också tillfälligt ta hand om fartygets nationalitetshandling, när det behövs för att hindra fartygets avgång. Om förbudet gäller ett svenskt fartyg som befinner sig utomlands, är befälhavaren skyldig att på begäran av en svensk utlandsmyndighet lämna den för fartyget gällande nationalitetshandlingen till myndig- heten. 11 § För att säkerställa ett förbud enligt 1 § andra eller tredje stycket får den myndighet som har meddelat beslutet även besluta om försegling eller annan avstängning av anordningar eller utrymmen som är bristfälliga. Ett sådant beslut verkställs genom myndighetens försorg. 12 § Om det föreligger en brist som avses i 1 eller 2 § eller om ett krav för reguljär trafik som avses i 8 § inte är uppfyllt, men det inte finns tillräckliga skäl att meddela ett förbud, får en myndighet som enligt 9 § får meddela ett förbud i stället förelägga fartygets redare eller ägare att avhjälpa bristen eller uppfylla kravet . 13 § Gentemot den som har skyddsansvar på fartyg enligt 4 kap. denna lag eller enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) får en myndighet som avses i 9 § meddela föreläggande som behövs för att bestämmelserna om fartygsarbete i dessa lagar eller i föreskrifter som har meddelats med stöd därav skall efterlevas. Ett föreläggande mot den som avses i 3 kap. 8–10 §§ arbetsmiljö- lagen får också innehålla att denne åläggs att lämna varningsinforma- tion eller att återkalla en produkt. Därvid skall bestämmelserna i 7, 8 och 10–12 §§ produktsäkerhetslagen (1988:1604) tillämpas. Vad som sägs där om skall dock i stället avse och vad som sägs om näringsidkare i stället avse den som har skyddsansvar enligt 3 kap. 8–10 §§ arbetsmiljölagen. 14 § Om den som har fått ett föreläggande inte följer det eller om han inte kan underrättas om föreläggandet utan sådant dröjsmål som äventyrar syftet med det, får myndigheten låta verkställa åtgärden på hans bekostnad. Detsamma gäller även i andra fall när ett föreläggande har meddelats, om omedelbar åtgärd krävs men inte kan förväntas bli vidtagen av den som avses med föreläggandet. Följs inte ett föreläggande som avser användningen av ett fartyg enligt 5 kap. 11 § i reguljär trafik, får myndigheten besluta att fartyget inte får användas i trafiken. 15 § I ett beslut om förbud eller föreläggande enligt detta kapitel får vite sättas ut. 1 § Till böter eller fängelse i högst döms 1.den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett förbud enligt 7 kap. 1–8 §§ mot ett fartygs resa, mot användning av en anordning för arbetet eller annat som nämns i andra eller tredje stycket av 1 §, mot tillträde till hamn eller mot användning i reguljär trafik, 2.den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett föreläggande som har meddelats med stöd av 7 kap. 12–13 §§. Om ett förbud eller föreläggande som avses i första stycket 1 eller 2 är förenat med vite, skall den som bryter mot det inte dömas till ansvar. 2 § Till böter eller fängelse döms 1.den som uppsåtligen lämnar oriktiga uppgifter för att få ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation eller ett certifikat som utfärdas enligt denna lag eller enligt en föreskrift med stöd av 6 kap. 3 § eller för att få giltighetstiden för ett sådant dokument eller certifikat förlängd, 2.redare och befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder ett fartyg till sjöfart utan att ha ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation, certifikat eller annan handling som skall ha utfärdats för rederiet, fartyget, dess utrustning, lastning eller säkerhets- organisation enligt denna lag eller enligt vad som har föreskrivits med stöd av lagen, 3.redare och befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder ett fartyg eller dess utrustning i strid mot någon bestämmelse iett dokument om godkänd säkerhetsorganisation, certifikat eller en annan handling som avses i 2, 4.redare och befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder ett fartyg till sjöfart utan att det är försett med föreskrivna fribordsmärken, 5.redare och befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att göra vad som skäligen kan fordras för att förhindra att den som ingår i säkerhetsbesättningen och tillhör däcks- eller maskin- personalen utan tillstånd anställs av någon annan än redaren eller ägaren, 6.en befälhavare som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet framför ett fartyg i strid mot vad som gäller i fråga om säkerhetsbesättning eller bemanningsföreskrifter, 7.redare som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåter att göra vad som skäligen kan fordras för att förhindra att fartyget framförs istrid mot vad som gäller i fråga om säkerhetsbesättning eller bemanningsföreskrifter, 8.redare eller ägare som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att se till att fartyget undergår tillsyn eller redare som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att se till att rederiverksamhet undergår tillsyn enligt denna lag eller en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen, och 9.den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att anlita lots, när han är skyldig att göra det på grund av en särskild föreskrift. 3 § Till böter döms 1.befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder ett fartyg till sjöfart i strid mot en lastningsföreskrift som har meddelats med stöd av 6 kap. 2 §, om inte förseelsen är ringa, 2.redare och befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en föreskrift om registrering av ombordvarande på passagerarfartyg som har meddelats med stöd av 6 kap. 2 §, 3.befälhavare och teknisk chef som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att fullgöra vad han eller hon enligt 2 kap. 5 § andra stycket och 6 § andra stycket ålagts att göra innan en resa påbörjas, 4.befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att se till att nytillträdande ombordanställda får kännedom om fartyget, grundläggande säkerhetsbestämmelser eller åtgärder vid sjöolycka enligt 2 kap. 5 § tredje stycket, 5.befälhavare som av oaktsamhet framför ett fartyg i strid mot vad som gäller i fråga om säkerhetsbesättning eller bemanningsföreskrifter, om inte förseelsen är ringa, 6.redare som av oaktsamhet underlåter att göra vad som skäligen kan fordras av honom för att förhindra att fartyget framförs i strid mot vad som gäller i fråga om säkerhetsbesättning eller bemannings- föreskrifter, om inte förseelsen är ringa, 7.den som uppsåtligen eller av oaktsamhet tjänstgör på ett fartyg som befälhavare, teknisk chef eller ansvarig för vakt utan att inneha den behörighet som är föreskriven i säkerhetsbesättningsbeslut eller i bemanningsföreskrifterna, dock inte om han har uppehållit befattningen på grund av ett plötsligt sjukdomsfall eller en annan liknande händelse, 8. befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 4 kap. 7 § eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 6 kap. 5 § första stycket 2, 9.befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet försummar sina skyldigheter beträffande kost och vatten samt bostads- och hälsovårds- förhållanden enligt 4 kap. 6 §, 10.den som uppsåtligen eller av oaktsamhet utan giltigt skäl tar bort en skyddsanordning eller sätter den ur funktion, 11.befälhavare som uppsåtligen beordrar arbete i strid mot ett beslut av ett skyddsombud enligt 4 kap. 12 § utan att något sådant skäl som anges i 4 kap. 13 § föreligger, om därmed intresset av att skydds- arbetet ombord bedrivs i behörig ordning uppenbart åsidosätts, 12.den som uppsåtligen eller av oaktsamhet försummar sina skyldigheter beträffande ritningar till ett fartyg enligt 5 kap. 23 § eller dokument om godkänd säkerhetsorganisation, tillsynsbok och certifikat eller annan handling enligt 5 kap. 26 §, 13.den som i andra fall än som sägs i 2 § 1 uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktiga uppgifter till en tillsynsmyndighet vid fullgörande av skyldighet enligt 5 kap. 18 § andra stycket, 19 § andra stycket eller 21 § eller annars i fråga om en åtgärd som har ålagts av myndigheten, och 14.den som uppsåtligen eller av oaktsamhet försummar att fullgöra anmälningsskyldighet som har ålagts honom med stöd av 6 kap. 2 § 5. Om påföljd för den som i anledning av fartygsarbete i annat fall än som sägs i detta kapitel bryter mot ett förbud eller en föreskrift eller som försummar att fullgöra skyldighet som ålagts honom eller henne i fråga om arbetsmiljön finns bestämmelser i arbetsmiljölagen (1977:1160) 4 § Bestämmelser om ansvar för den som överträder vad som sägs om tystnadsplikt i 9 kap. 5 § finns i 20 kap. 3 § . 5 § Ingen får dömas till ansvar enligt denna lag, om gärningen är belagd med strängare straff i eller sjölagen (1994:1009). 6 § Har vid ett brott som avses i detta kapitel en anordning eller ett ämne använts i strid mot ett förbud enligt 7 kap. 1 § andra och tredje styckena, skall egendomen förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat. Har användandet skett i strid mot ett förbud enligt 4 kap. 4 § arbetsmiljölagen (1977:1160) gäller i stället vad som sägs i den lagen om förverkande. 7 § Mål om ansvar och förverkande enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen handläggs av domstol som är behörig enligt bestämmelserna i 21 kap. 1 och 8 §§ sjölagen (1994:1009). 9 kap. Övriga bestämmelser 1 § Ett beslut enligt denna lag skall gälla , om det inte föreskrivs något annat i beslutet eller den domstol eller myndighet som skall pröva en underställning eller ett överklagande förordnar annat. 2 § Har ett beslut om förbud enligt 7 kap. 1 eller 2 § meddelats av en annan myndighet än , skall det genast underställas verket. Ett beslut som skall underställas får inte överklagas. Detsamma gäller ett beslut som har meddelats inom och som, enligt vad regeringen föreskriver, skall underställas någon inom verket. 3 § Ett beslut enligt denna lag som inte skall underställas någon får överklagas 1.hos , om beslutet har meddelats av en myndighet som inte är central förvaltningsmyndighet,