sou · GPB324d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Det kan emellertid ifrågasättas om det i alla lägen bör ses som en absolut nödvändighet att varje barn, oavsett ålder och andra indikatorer på god utrymmesstandard, har tillgång till eget rum. Mäts utrymmes- standarden som genomsnittlig bostadsyta per person framstår den Vidare bör det framhållas att möjligheten att ha eget rum stiger med barnens ålder. Det torde inte vara lika viktigt med eget rum då barnen är mindre. Utredningen bedömer samman- fattningsvis att svenska barnfamiljer bor rymligt. Trångboddhet i något äldre bemärkelse med fler än två boende per sovrum är mycket sällsynt och det är vanligt att det i barnfamiljerna finns ut- rymme för eget rum till barnen, i synnerhet för tonåringar. Har den bostadspolitiska dimensionen hos bostadsbidraget spelat ut sin roll? Det finns tydliga tecken på att bostadsbidragen inte längre fyller samma bostadspolitiska funktion som . Barnfamiljernas bostadsstandard är betydligt högre än tidigare och trångbodd- heten utgör inte längre något mer omfattande problem. Vidare fyller inte bostadsbidraget längre någon större funktion när det gäller att utjämna kostnadsskillnader mellan olika regioner. Även vikten av bostadsbidragens syfte att utjämna kostnads- skillnader mellan nyare och äldre bostäder med likvärdig standard har avtagit. De kostnadsskillnader, som har funnits mellan de nyare och de äldsta hyresbostäderna har minskat markant. har flera av de äldre bostäderna reparerats och hyran höjts så att hyresskillnaderna jämfört med det nyaste beståndet inte är lika stora. Byggkostnadsutvecklingen har dämpats, vilket kan ha bidragit till att skillnaderna i boendekostnader mellan nypro- duktionen och det övriga beståndet har minskat. Skillnaderna är dock fortfarande förhållandevis stora. Det bör vidare påpekas att bostadsbidraget endast sub- ventionerar bostadskostnader upp till en högsta gräns, vilken varierar efter antalet barn. Det har visat sig att en relativt stor andel av bidragshushållen har bostadskostnader som överstiger dessa gränser. Då hyrorna är högre i nyproduktion torde även andelen hushåll med bostadsbidrag som hamnar över gränserna för bostadskostnaderna vara högre i dessa bostadsbestånd. Bostads- bidragets roll som högkostnadsskydd för boende i nyproduktion är således begränsad. I den kunskapssammanställning som professor och har utfört för utredningens räkning analyseras bostadsbidragets absorptionsgrad, dvs. i vilken utsträckning ökade bostadsutgifter kompenseras av ökade bostads- bidrag (bilaga 6). Det kan även ifrågasättas om det skall vara en uppgift för just bostadsbidraget att utjämna kostnadsskillnaderna mellan nya och gamla lägenheter. Det bör istället ses som en uppgift att inom ramen för bostadspolitiken försöka pressa kostnaderna för ny- produktion. Det finns risk för att dåligt fungerande konkurrens på byggmarknaden och marknaden för byggmaterial håller priserna uppe på en i jämförelse med många andra länder hög nivå. Genom ökad konkurrens angriper man själva roten till de höga boende- kostnaderna. Byggkostnadsdelegationen har i betänkandet Från byggsekt till byggsektor (SOU 2000:44) lämnat förslag om åt- gärder för att uppnå sänkta produktionskostnader. Förslagen berör främst byggherrens roll i processen, den svaga konkurrensen på byggmarknaden, behovet av forskning och utveckling samt kom- munernas roll. Regeringen har bedömt att det är angeläget att följa upp delegationens arbete och har därför gett i uppdrag att inrätta ett byggkostnadsforum med uppgift att bl.a. förmedla kunskaper till byggherrar och att främja utvecklings- arbete och innovationer (prop. 2000/01:26). Lägre nybyggnads- kostnader och en större rörlighet på bostadsmarknaden är av stor betydelse inte minst för de yngre familjer som står i begrepp att etablera sig på bostadsmarknaden. I debatten har framförts farhågor för att bostadsbidragets koppling till hyreskostnaden riskerar att driva upp hyrorna. Bostadsbidragen riskerar att försvaga motståndet mot hyres- höjningar och göra det lättare för bostadsföretag att höja hyrorna. I dagens situation med ett givet bestånd och en stor andel hushåll med bidrag riskerar en del av bidraget att hamna hos fastighets- ägaren. Den kunskapsöversikt om bostadsbidrag och prisbildning, som professor och sammanställt för utredningens räkning (bilaga 6), ger inte underlag för att hävda att bostadsbidragen har drivit upp priserna på bostäder. Kunskapsläget behöver dock förbättras. Dagens bostadssituation skiljer sig markant från läget då bostadsbidragen infördes. Det ursprungliga motivet för bostads- bidragen var framförallt produktionspolitiskt. Syftet var att med stöd till efterfrågan hålla uppe den ekonomiska aktiviteten inom byggsektorn. Situationen var på många sätt annorlunda . Standarden i stora delar av bostadsbeståndet var mycket låg. Det fanns därför anledning till att omfördela resurserna så att barnfamiljerna stimulerades att förbättra sin bostadsstandard och minska trångboddheten. ett allmänt ekonomiskt stöd till de svaga hushållen skulle resultera i omedelbara förbättringar av bostadsstandarden bedömdes som låg. När staten med hänsyn till sociala och bostadspolitiska mål fann det angeläget att snabbt försöka förbättra bostads- förhållandena särskilt för de ekonomiskt svaga flerbarnsfamiljerna blev det naturligt att rikta in stödet direkt på bostadskonsum- tionen. Bostadsförhållandena har efter hand kraftigt förbättrats. Den bostadspolitik som har bedrivits har, i kombination med en god ekonomisk utveckling speciellt , lett till att vi har ett allmänt väl utbyggt bostadsbestånd med hög standard. Det finns emellertid problem på dagens bostadsmarknad. Det råder bostadsbrist i vissa regioner, t.ex. . Även bostadssegregationen är ett problem. Vidare produceras det få nya lägenheter. Utredningen bedömer att bostadsbidragen inte på något nämnvärt sätt kan bidra till att lösa dagens problem på bostads- marknaden. Dessa problem måste angripas med andra medel. Mot denna bakgrund kan bostadsbidragets bostadsanknytning ifrågasättas. Barnfamiljernas höga bostadsstandard torde inte för- sämras om bostadsanknytningen tas bort. Utredningen menar att bostadsbidraget i huvudsak bör ses som ett allmänt konsumtionsstöd för barnfamiljer. Stödet bör stärka hushållens konsumtionsförmåga utan inriktning på någon särskild del av hushållens behov. Av utredningens redovisning framgår att bostadsbidraget fort- farande har betydelse för barnfamiljer med låga inkomster. Många familjer har fått en relativt stor försämring av sin ekonomiska situation . Ensamstående med barn och flerbarns- familjer uppvisar de största relativa inkomstminskningarna. Det är också dessa hushållskonstellationer som är sämst ställda när in- komsten relateras till försörjningsbördan. Bostadsbidraget bidrar till höga marginaleffekter, vilket framgår av kapitel 16 Samlade effekter av bidrag och skatter. Det är en följd av att bidraget inkomstprövas. Det kan konstateras att inkomst- prövningen, i alla fall i en statisk analys, är fördelningspolitiskt träffsäker. Den leder emellertid även till att bidragstagarna riskerar att hamna i både arbetslöshets- och fattigdomsfällor. Höga marginaleffekter gör att människor inte nämnvärt kan påverka sina ekonomiska förhållanden genom att förkovra sig och arbeta mer. Eftersom det är de ekonomiskt svaga hushållen som bostads- bidraget är ämnade att nå, är det människor med låga inkomster som drabbas av marginaleffekterna. Vidare är det en fördel för familjestödets legitimitet om det kan utvecklas i en mer generell riktning. Undersökningar visar att bland de offentliga transfereringarna är det de inkomstprövade stöden som åtnjuter lägst förtroende. (, Svenskarna och välfärdskrisen, 1996). Det uppstår lättare misstankar om att bidragstagare fuskar. Vidare kan sådana stöd uppfattas som krång- liga av allmänheten. Bidragets legitimitet urholkas och risk finns att allmänhetens betalningsvilja minskar. Utredningen konstaterar att bostadsbidraget skapar höga marginaleffekter och att det därför är önskvärt att pröva lösningar som innebär att stödet blir mer generellt, dvs. att det inte relateras till inkomsten. Ett stöd i mer generell riktning skulle öka de eko- nomiskt svaga hushållens möjlighet att varaktigt förbättra sin eko- nomiska situation. Med tanke på barnfamiljernas goda bostadsstandard anser utredningen att det inte längre behövs ett konsumtionsstyrande stöd till just bostaden. Bostadsbidragen kan inte bidra till att lösa dagens bostadsproblem. Istället bör bostadsbidragets andra utvecklings- linje mot ett allmänt konsumtionsstöd fullföljas. Man bör försöka att undvika konsumtionsstyrande inslag och istället överlåta till barnfamiljerna att själva bestämma vilka prioriteringar de vill göra inom ramen för sitt konsumtionsutrymme. Det bör vidare övervägas hur ett familjestöd utan inkomstprövning kan utformas. Dagens inkomstprövning ger höga marginaleffekter. Det finns således skäl som talar för att ett ekonomiskt stöd till barnfamiljerna utan bostadsanknytning och inkomstprövning. Det skulle ge barnfamiljerna större handlingsutrymme och bättre möjligheter att själva påverka sin ekonomiska situation. Frågan om effekterna på arbetsutbudet av en sådan förändring belyses i kapitlen 8 och 17. Bostadsbidraget fungerar i stor utsträckning som ett stöd till ensamstående med barn. Bidraget har även betydelse för flerbarns- familjer. Det kan – särskilt för ekonomiskt svaga hushåll - röra sig om förhållandevis stora belopp. Därför är det nödvändigt att, i ut- formningen av ett familjestöd som frikopplas från bostadskostnad och inkomst, finna inslag som kompenserar dessa grupper för det ekonomiska bortfall som ett avskaffande av dagens bostadsbidrag skulle innebära. Det kan också bli nödvändigt att genomföra en så stor förändring stegvis, så att de hushåll, som har höga bostadsbidrag, får en möjlighet att anpassa sig till nya förut- sättningar. 12Underhållstöd till barn med särlevande föräldrar Statsmakternas mål för underhållsstödet är att systemet skall bidra till att föräldrar tar sitt ekonomiska ansvar gentemot de barn som de inte sammanlever med, som staten garanterar dessa barn en rimlig ekonomisk standard. Ut- redningens samlade bedömning är att underhållstödet uppfyller dessa mål, men att vissa brister finns, som bl.a. hänger samman med det dubbla syftet att reglera föräldrarnas inbördes rela- tioner och att ge ett visst statligt ekonomiskt stöd. Enligt utredningens mening uppfyller underhållsstödet, i den form det nu har, i stort sett de krav som ställdes vid den senaste reformen 1997. Nackdelarna med att det civilrättsliga systemet styrde det offentligrättsliga är borta. Syftet att i högre ut- sträckning ta till vara de bidragsskyldigas försörjningsförmåga och att staten skall kunna kontrollera sina utgifter har uppnåtts. Stödet uppfyller också flertalet av utredningens krav på syste- met. Återbetalningen innebär dock vissa marginaleffekter. Att stödet endast tar hänsyn till den bidragsskyldiges in- komst, men inte till boförälderns, uppfattas som orättvist. Det ligger emellertid inte i linje med utredningens uppdrag att före- slå, att underhållstödet skall prövas även mot boförälderns in– komst. Enligt direktiven skall utredningen pröva om underlaget för återbetalning av underhållsstöd kan grundas på en mer aktuell inkomst än den senaste taxerade inkomsten. Utredningen före- slår inga ändringar i detta avseende. Återbetalningskraven är betungande för föräldrar som betalar för många barn, vilket i sin tur kan försvåra för dessa föräldrar att hålla regelbunden kontakt med sina barn. Skuldsättningen är omfattande. Nästan en tredjedel av de bidragsskyldiga har underhållsskulder hos kronofogdemyndigheten, hälften av dessa hade andra skulder hos kronofogden redan när den första underhållsskulden överlämnades. Utredningen anser att de samarbetssamtal som kommunerna erbjuder föräldrarna även bör omfatta ekonomiska frågor. Underhållstöd till barn med särlevande föräldrar Det tidigare bidragsförskottssystemet ersattes med ett nytt stöd, underhållsstöd, till barn till särlevande föräldrar. fanns det nästan 330 000 barn som fick underhållsstöd. Det finns ungefär 230 500 boföräldrar och 232 700 bidragsskyldiga föräldrar, varav närmare 17 000 var bosatta utom- lands och drygt 21 500 hade enbart en skuld, dvs. underhållsstöd lämnades inte längre. Enligt senast tillgängliga prognos från Riks- försäkringsverket beräknades staten ha betalat ut 2000. Av det utbetalade be- loppet förväntas betalas tillbaka av de bidragsskyldiga föräldrarna. Statens nettokostnad för stödet be- räknas till . Utgifterna bedöms sjunka till . Mer än hälften av särlevande föräldrars barn ingår i underhålls- stödssystemet och minst vart tredje hade föräldrar som skötte sina ekonomiska mellanhavanden själva. 12.1Tidigare stödformer till särlevande föräldrars barn Bidragsförskott infördes för att lindra de ofta svåra för- hållanden, under vilka barn till ensamstående föräldrar levde. Bidragsförskott innebar att det allmänna trädde in i en försumlig fars ställe och betalade ett belopp som motsvarade det under- hållsbidrag, som hade fastställts genom dom eller avtal. Rätten var behovsprövad mot moderns ekonomi fram . Genom lag om bidragsförskott ändrades stödets karaktär, och barn till särlevande föräldrar garanterades ett generellt stöd upp till en viss nivå. Bidragsförskottets storlek anknöts till basbeloppet. Reglerna för bidragsförskott skapade problem, bl.a. som en följd av sammankopplingen av ett statligt stöd med reglerna om under- hållsbidrag i . Ett flertal statliga utredningar har därför haft i uppdrag att föreslå förändringar i bidragsförskotts- systemet. Utredningarna lämnade förslag till olika lösningar, från att helt avskaffa stödet till att ändra det i grunden. Inget förslag ledde dock till lagstiftning. I samband med saneringen av statens finanser beslöt 1995 att bidragsförskottet inte skulle räknas upp enligt tidigare gällande indexeringsregler utan fastställas på samma nivå som . Underhållstöd till barn med särlevande föräldrar För att uppnå erforderliga besparingar och få ett bättre fungerande bidragssystem, utarbetade en arbetsgrupp inom Social- departementet ett förslag till ett nytt system (Ds 1996:2 Under- hållsstöd till barn till särlevande föräldrar). Förslaget ledde till en proposition (prop. 1995/96:208) som antogs av . 12.2Översiktlig beskrivning av reglerna för underhållsstödet Underhållsstöd lämnas med per barn och månad till barn med särlevande föräldrar. Barnet måste varaktigt bo hos en av föräldrarna och vara folkbokfört där. Föräldern måste också ha vårdnaden om barnet. I tre fall kan bidraget också utges i form av s.k. utfyllnadsbidrag: om den sökande begär det, om barnet var- aktigt bor hos båda föräldrarna, s.k. växelvis boende, eller om det finns anledning att anta att en bidragsskyldig förälder i rätt ordning betalar underhåll till barnet som motsvarar minst det belopp, som skulle ha fastställts som återbetalningsbelopp enligt reglerna om underhållsstöd. När underhållsstöd lämnas i form av utfyllnadsbidrag föreligger inte någon återbetalningsskyldighet till . Den förälder som barnet inte bor tillsammans med (den bidrags- skyldige) skall helt eller delvis betala tillbaka underhållsstödet till staten, utom vid växelvis boende eller utfyllnadsbidrag. Åter- betalningsskyldigheten kan variera från noll till högst per barn och månad. Återbetalningsbeloppet beräknas som en viss andel av den bidragsskyldiges inkomst enligt den senaste taxe- ringen, efter ett avdrag på . Andelen varierar med det totala antalet barn som den bidragsskyldige är underhållsskyldig 7 kap. 2 § . , vid tre barn per barn, dvs. högst , vid fyra barn per barn, dvs. Hur återbetalningsprocenten varierar med den bidragsskyldiges totala antal barn, och de barn han eller hon är återbetalningsskyldig för, redovisas i tabell 12.1. Underhållstöd till barn med särlevande föräldrar Tabell 12.1 Återbetalningsprocent för bidragsskyldiga fördelade efter antal barn med underhållsstöd och totalt antal barn Antal barn med underhållsstöd Återbetalningsbeloppet räknas från , samt när grunden för tillämplig procentsats ändras, t.ex. om den bidragsskyldiges antal barn ändras. Om den bidragsskyldige inte anser sig kunna betala det beslutade återbetalningsbeloppet, kan han eller hon i vissa fall få anstånd med betalningen. Om det finns synnerliga skäl bl.a. med hänsyn till den bidragsskyldiges ekonomi, får också helt eller delvis efterge statens fordran. Underhållstöd till barn med särlevande föräldrar innehåller regler om föräldrars underhålls- skyldighet gentemot sina barn. Föräldrar är skyldiga att svara för underhåll av sina barn efter vad som är skäligt med hänsyn till barnets behov och föräldrarnas samlade ekonomiska för- måga. Underhållsskyldigheten gäller oavsett om föräldrarna lever tillsammans eller på skilda håll. En förälder som inte var- aktigt bor tillsammans med barnet (bidragsskyldig förälder) skall fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala underhålls- bidrag. Underhållsbidrag fastställs genom avtal eller dom. Underhållsstöd är ett stöd från staten som syftar till att garantera barn till särlevande föräldrar viss försörjning. Det vilar på offentligrättslig grund. Underhållsstödet uppgår till och betalas ut till den förälder som barnet varaktigt bor och är folkbokfört hos, boföräldern. Underhålls- stödet administreras av . Den bidragsskyldige föräldern är som regel skyldig att återbetala hela eller en del av underhållsstödet till staten, åter- betalningsbelopp. Återbetalningsskyldigheten fastställs av för- säkringskassan enligt reglerna i lagen om underhållsstöd. Underhållsstöd kan betalas ut som utfyllnadsbidrag när den bidragsskyldige betalar visst underhåll direkt till den andra föräldern. Kassan betalar då ut mellanskillnaden per barn och månad. Den sökande kan också begränsa sin ansökan till att avse endast utfyllnadsbidraget. När barnet varaktigt bor hos båda föräldrarna, växelvis boende, är ingen förälder normalt skyldig att betala underhållsbidrag men kassan kan betala utfyllnadsbidrag. Utfyllnadsbidrag kan fr.o.m. lämnas med hälften av () till var och en av föräldrarna. Beloppet reduceras dock med hälften av vad föräldern skulle ha återbetalat till staten om barnet hade bott hos den andra föräldern. Förälder som bor med sitt barn, men inte med barnets andra förälder och inte heller med en ny partner. Änkor och änklingar kan ingå i gruppen. Underhållstöd till barn med särlevande föräldrar 12.3Barn och föräldrar i underhållsstödssystemet I tabell 12.2 redovisas utvecklingen av antalet barn med olika former av underhållsstöd ifrån . Det totala antalet barn med underhållsstöd har minskat från 331 000 till 327 900 vilket är en minskning med 3 100 barn. Antalet barn med fullt bidrag har minskat med drygt 5 000. Gruppen barn med utfyllnadsbidrag vid växelvis boende har däremot mer är femdubblats, från 2 600 till 12 800 barn. En del av ökningen kan vara en följd av att föräldrar, som har delat barnens försörjning och boende mellan sig, i ökande utsträckning har fått kännedom om möjligheten att söka underhållsstöd i form av utfyllnadsbidrag. Tabell 12.2 Antalet barn med underhållsstöd fördelade på typ av underhållsstöd I tabell 12.3 redovisas antalet barn med underhållsstöd efter ålder. av det totala antalet barn med underhållsstöd är . Närmare hälften (47,) av de barn som varaktigt bor hos en av föräldrarna är eller äldre. Av Riksför- säkringsverkets årsredovisning framgår att medelåldern hos de barn som får underhållsstöd är . Medelåldern hos de barn som bor med sin mamma är , medan de som bor hos sin pappa har en något högre medelålder, . Underhållstöd till barn med särlevande föräldrar Tabell 12.3 Barn med underhållsstöd, fördelade efter ålder. fanns det 230 500 bidragsmottagare i underhållsstöds- systemet varav drygt 24 000 var myndiga barn. Andelen kvinnliga bidragsmottagare var . Andelen män var således , vilket innebär en ökning från föregående år. Högst andel män fanns i åldersgruppen . fanns det 232 700 bidragsskyldiga i under- hållsstödssystemet. Av dessa var andelen kvinnor och män . Av de bidragsskyldiga hade 21 500 endast en skuld, dvs. underhållsstöd utgick inte längre. Av samtliga bidrags- skyldiga var närmare 17 000 bosatta utomlands. För dessa gäller delvis andra regler. fanns det 194 300 bidrags- skyldiga med ett löpande ärende, dvs. underhållsstöd utgick fort- farande. Av tabell 12.4 framgår hur de bidragsskyldiga föräldrarna fördelas dels efter deras totala antal barn, dels efter det antal barn som de återbetalar underhållsstöd för. Underhållstöd till barn med särlevande föräldrar Tabell 12.4 Antalet bidragsskyldiga föräldrar fördelade efter antal barn med underhållsstöd och totalt antal barn. Antal barn med underhållsstöd 12.4Bidragsskyldiga föräldrar med skulder för underhållsstöd Om den bidragsskyldige föräldern inte betalar det fastställda återbetalningsbeloppet, uppstår en skuld. Det finns möjlighet för bidragsskyldiga, som har svårt att betala återbetalningsbeloppet, att ansöka om anstånd med betalningen. kan då bevilja anstånd, för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som behövs för hans eget och hans familjs underhåll. Anstånd innebär att inte driver in återbetalningsbeloppet så länge anståndet varar. Den skuld som uppstår skall dock betalas när tiden för anstånd har löpt ut. Nytt anstånd kan då meddelas för framtida belopp, eftersom skulden skall betalas först. Skulden ökar under hela den tid som anståndet löper, dels med eventuellt tillkommande belopp, dels med ränta. SOU 2001:24 Underhållstöd till barn med särlevande föräldrar Om en bidragsskyldig inte betalar och inte har beviljats anstånd, är skyldig att överlämna ärendet till kronofogde- myndigheten senast efter det att beloppet skulle ha betalats. Tiden kan dock förlängas om det kan antas att den bidragsskyldige kommer att slut- betala förfallna återbetalningsbelopp. Statens totala fordran uppgick till . Av dessa var cirka 1 800 miljoner skulder som hade lämnats över till kronofogden för indrivning. Resterande skuldbelopp på var fordringar, som fanns kvar på försäkringskassorna. Skuldbeloppet på härrör från bidrags- skyldiga som: har helt eller delvis anstånd, () inte har delgivits meddelande om återbetalningsskyldighet, och vars skuld därför inte har förfallit till betalning, () betalar efter förfallodag men innan fordran översänds för indrivning, (). Antalet bidragsskyldiga har varit relativt sedan under- hållsstödsystemet infördes. var antalet 226 400. Av dessa var 23 600 inte längre underhållsskyldiga, men hade obetalda skulder kvar. Antalet bidragsskyldiga med ärenden som har lämnats över till kronofogdemyndigheten för indrivning uppgick till 66 900, vilken motsvarar av alla bidragsskyldiga. Av dessa har cirka 12 500 endast skulder från avslutade ärenden. Sedan underhållsstödssystemet infördes har cirka 40 000 ärenden lämnats över till kronofogden för in- drivning. Ökningen har varit ojämn. Flest ärenden lämnades över , cirka 33 000 stycken. har tillväxten av antalet överlämnade ärenden planat ut. överlämnades 2 500 ärenden. Figur 12.1 illustrerar hur andelen bidragsskyldiga som har skulder ökar med antalet barn som de är återbetalningsskyldiga för. Detta gäller till och med fjärde barnet. Bland dem som skall betala för fem eller flera barn är andelen något lägre. Underhållstöd till barn med särlevande föräldrar Figur 12.1 Andel bidragsskyldiga som har skulder hos Krono- fogdemyndigheten efter antalet barn de är återbetalnings- skyldiga för. I tabell 12.5 redovisas hur bidragsskyldiga med skulder hos krono- fogden fördelas i olika skuldintervall. Det genomsnittliga skuld- beloppet per bidragsskyldig hos kronofogden är . Tabell 12.5 Antalet bidragsskyldiga med aktuella ärenden hos kronofogdemyndigheten. 5 000- 9 999 Underhållstöd till barn med särlevande föräldrar har skulder upp till maximalt . av de bidragsskyldiga har mycket små skulder, dvs.