sou · GPB348d4 · 2002-01-01 00:00:00 — Underlaget för undersökningen består dels av de politiska partiernas skriftliga dokument som rör frågor om etnisk mångfald och representativitet, dels av muntliga uppgifter förmedlade av företrädare för riksdagspartierna under en hearing som anordnade , samt slutligen av intervjuer med företrädare för de politiska partierna som arbetar i grundorganisationen på basplanet. Intervjuerna genomfördes i fyra olika kommuner: , , och . I intervjuades representanter för liberalerna, och Moderata samlingspartiet, i företrädare för och Socialdemokraterna, i för och i för de gröna, Moderata samlingspartiet och Socialdemokraterna. Valet av kommuner och av vilka partier som skulle intervjuas i respektive kommun gjordes i samråd med sekretariat. I enlighet med uppdraget genomfördes tjugo intervjuer. För de största riksdagspartierna – Moderata samlingspartiet och Socialdemokraterna – intervjuades fem förtroendevalda och för de övriga två. Enligt uppdraget skulle en etnisk svensk och en person med utländsk bakgrund intervjuas för varje parti. Dessutom skulle en av dem vara en person med en central position i partiet som till exempel ombudsman, ombudskvinna eller politisk sekreterare. Jag är angelägen att påpeka att den valda metoden har sina begränsningar. De intervjuade är alla politiska aktörer. Samtliga är väletablerade och välintegrerade i samhället och i det politiska livet. Den bild som rapporten ger av partiernas arbete med att underlätta för personer med utländsk bakgrund att åta sig och genomföra politiska uppdrag, samt av partiernas syn på etnisk mångfald och representativitet, är förmedlad av dessa personer. Det finns en risk att intervjupersonerna, just därför att de är inne i systemet, inte ser till exempel de strukturella hinder och svårigheter som kan finnas i partiet eller i kommunpolitiken. Det är lätt att bli hemmablind och det kanske också är naturligt att glömma egna eventuella svårigheter från tiden som nykomling i politiken. Debatten om etnisk mångfald och representativitet har pågått i och kan antas vara väl internaliserad i partierna och bland de enskilda medlemmarna. Allt detta sammantaget kan bidra till att det som sägs i intervjuerna inte helt överensstämmer med verkligheten och praktiken i partierna och kommunpolitiken, men så behöver dock inte vara fallet. Givet dessa reservationer är det likväl så att erfarenheter och synpunkter från personer som är både engagerade och personligt berörda måste tillmätas stor betydelse när det gäller att hitta vägar fram mot en ökad etnisk mångfald i politiken, vilket också denna rapports uppläggning ger uttryck för. 7.1Etnisk mångfald och representation Innan jag närmare går in på hur partierna genom sina dokument och företrädare uppger sig arbeta för att engagera personer med utländsk bakgrund som medlemmar och som förtroendevalda, belyser jag hur partierna mer allmänt ser på etnisk mångfald och representativitet. Diskussionen om etnisk mångfald och repre- sentativitet utgår från en kategorisering av befolkningen i grupper, i detta fall svenskar och personer med utländsk bakgrund. Eftersom personer med utländsk bakgrund är underrepresenterade i de politiska församlingarna är kategoriseringen relevant. Utan denna kategorisering osynliggörs problemet och underrepresentationen riskerar att kvarstå. Kategorin personer med utländsk bakgrund är dock inte homogen. I den ingår grupper som på intet sätt skiljer sig från svenskarna när det gäller deltagandet i det politiska livet. Men där ingår också grupper som upplever starkt utanförskap och margina- lisering och som står utanför även det politiska sammanhanget. Den amerikanska rättviseteoretikern anser att varje grupp utvecklar ett särskilt perspektiv utifrån sin sociala position. Vidare menar hon att alla perspektiv inte kommer till uttryck till exempel i de politiska sammanhangen. Enligt stats- vetaren finns det i många utvecklade industrisamhällen grupper som i ett eller annat avseende uppfattar sig som diskrimi- nerade. Dessa grupper har blivit alltmer synliga och ställer krav på att deras situation ska förbättras. och har gjort en undersökning som visar att invandrare från är kraftigt underrepresente- rade i de politiska församlingarna. Däremot har invandrare från de nordiska grannländerna är god representation. Hearingen visade att samtliga partier delar uppfattningen att personer med utländsk bakgrund är underrepresenterade i det Inget parti registrerar medlemmarnas eller förtroendevaldas etniska tillhörighet, men uppskattningen bland flertalet av partirepresentanterna var att invandrare är under- representerade både bland medlemmar och förtroendevalda. företrädare anser dock att representationen av personer med utländsk bakgrund var bra bland det egna partiets medlemmar och representanten för de gröna menar att representativiteten är god bland partiets förtroendevalda framför allt i , men även i andra kommuner. Under utfrågningen diskuterade partiföreträdarna frågan om representativiteten i relation till olika grupper: kvinnor, ungdomar, medelålders med barn och personer med utländsk bakgrund. Begreppet representativitet implicerar det som partierna eftersträvar, nämligen en proportionell överensstämmelse för de olika grupperna. I alla partier pågår en aktiv diskussion kring frågan och samtliga arbetar också på olika sätt för en förändring. riks- stämma antog 1999 ett program för mångfald och lika möjligheter. Enligt programmet ska de beslutande organen i samhället vara sammansatta så att de representerar hela befolkningen. På central nivå kan partiet utarbeta riktlinjer, handlingslinjer och förhållningssätt som förs ut i partiet. liberalerna har på ett landsmöte beslutat att på vallistorna varva män och kvinnor. Därutöver finns en rekommendation om att olika grupper, som till exempel ungdomar och invandrare, ska finnas representerade på listorna. har i sin verksamhetsplan fastställt de ämnesområden som har högsta prioritet. Ett av dessa är breddning av partiet genom att bland annat engagera personer med utländsk bakgrund som medlemmar och som förtroendevalda. Inom Moderata samlingspartiet har pågått ett arbete riktat mot social segregation och utanförskap. beslutade att personer med utländsk bakgrund måste integreras på allvar i politiken. Målet är att fler invandrare ska finnas med i partiets verksamhet och på partiets vallistor inför valet . har en rekommendation att valsedlarna ska ha en bra variation beträffande bland annat etnisk bakgrund. de gröna anser att invandrare av rättvise- och kvalitetsskäl ska ha makt och inflytande och att de ska finnas med i de beslutande organen i samhället. Detta ställningstagande manifesteras i partiets nya programförslag. att respektive partiledning har ett särskilt ansvar för frågorna om representation och etnisk mångfald. I grundorganisationerna, på basplanet, är man lika enig som på central nivå om att de partipolitiska församlingarna ska avspegla den mångetniska befolkningssammansättning och att personer med utländsk bakgrund ska finnas representerade på alla nivåer i politiken. Även på basplanet anser man att invandrare är underrepresenterade i politiken. I intervjuer med förtroendevalda förekommer olika typer av argument för representativitet och etnisk mångfald i politiken. I flera intervjuer förs resonemang liknande Youngs. Man menar att invandrare har andra erfarenheter och perspektiv som måste komma till uttryck i politiken. Genom politiker med utländsk bakgrund ges etniska grupper en möjlighet att vara med och föra upp frågor som är specifika för gruppen på dagordningen. Man kan säga att dessa politiker också är till nytta för partierna, som genom dem får nya frågor att driva. Att ha kunskap om den etniska gruppen kan bidra till att man kan möta och bemöta dess medlemmar på helt andra grunder än vad svenskar kan, anser några. Det finns några som menar att det är invandrares plikt och skyldighet att finnas med i politiken. Deras närvaro på den politiska arenan kan fungera som en förebild och ett identifikationsobjekt för andra personer med utländsk bakgrund och bidra till att nyansera svenskarnas bild av invandrare, menar några intervjuade. Åena sidan säger partierna att det inte förekommer något mot- stånd. De förtroendevalda med utländsk bakgrund som jag har intervjuat upplever sig vara välkomna i politiken. Deras utländska bakgrund har inte utgjort något hinder. Några menar att den har snarare varit till en fördel i det politiska sammanhanget eftersom partierna arbetar för att engagera just invandrare. Åandra sidan menar partiföreträdarna att det finns ett mått av motstånd och misstänksamhet. På central nivå anser man att partierna måste arbeta med attityder i partiorganisationerna. Attitydpåverkan tycks vara viktig. Detta tyder på att det finns hinder för eller motstånd mot etnisk mångfald. Tydligast kommer detta till uttryck i intervjuerna på basplanet. Flera intervjuade berättar hur de kommer i kontakt med människor, både i och utanför partiet, som är misstänksamma mot invandrare. De äldre nämns i ett par intervjuer som de som har svårast att acceptera invandrarnas närvaro i politiken. Tiden, hoppas man, ska göra sitt. Ungdomar som växer upp i ett mångkulturellt och mångetniskt samhälle kommer att se som en naturlig sak att alla är närvarande i politiken. När politiker med utländsk bakgrund anser att deras exempel och närvaro i politiken bidrar till att nyansera svenskarnas bild av invandrare, kan detta också förstås som att det finns hinder i form av seglivade negativa föreställningar av invandrare i det svenska samhället. En av rapportens slutsatser är att partierna tar frågan om etnisk mångfald och representation på största allvar, och frågan genom- syrar partierna både på den centrala nivån och basplanet. Att de politiska församlingarna ska avspegla befolkningssammansätt- ningen är samtliga partier överens om. Men de medger också att det finns hinder och svårigheter, främst i form av attityder och för- hållningssätt både i och utanför partierna. Här har partierna en arbetsuppgift. Arbetet för etnisk mångfald och representation måste föras både inåt i partierna, bland de egna medlemmarna, och utåt mot allmänheten och presumtiva väljare. tycks det finnas människor som inte betraktar invandrarnas närvaro som en självklarhet. De förtroendevalda på basplanet ombads att berätta om bakgrun- den till sitt eget engagemang. Berättelserna visar hur orsakerna skiftar. Någon går med i en politisk förening eftersom föreningen erbjuder en social samvaro, och en annan gör det som en följd av en politiserad tidsanda. Någon ser det politiska engagemanget som en självklar och naturlig fortsättning på engagemanget i det gamla hemlandet, och en annan blir uppmuntrad av någon i omgivningen att gå med i ett politiskt parti. Eftersom vägarna är många finns det heller inte något enkelt recept att ta till när man vill öka männi- skornas engagemang. Men förutsättningar för allas engagemang måste finnas, även om alla förmodligen aldrig blir politiskt engage- rade. Frågan är om de förutsättningarna finns när en stor grupp människor känner sig främmande inför det partipolitiska livet och är utanförställda. Detta är en stor utmaning för de politis- ka partierna. Men samhället kan vidta en rad åtgärder. Lagstiftning är ett sätt. Det är därför ett steg i rätt riktning att alla utländska medborgare ges samma regler vid de kommunala valen som EU- medborgare. Den introduktionsutbildning som ges i kommunerna för de nyanlända kan vara ett viktigt instrument för att stimulera ett intresse för svensk politik. Orsakerna till att personer med utländsk bakgrund är mindre engagerade i det politiska partierna och att valdeltagandet är relativt lågt, står att finna i deras marginalisering och utanförskap, menar flera av partiföreträdarna på den centrala nivån. Några påpekar att svenskar i liknande social och ekonomisk situation visar samma beteendemönster. Marginalisering är inte enbart en fråga om ekonomisk fattigdom utan är betydligt vidare, som har visat. Den sociala och ekonomiska fattigdomen går ofta hand i hand med politiskt utanförskap. Andra orsaker kan vara att människor känner sig svikna av den förda politiken, menar en partiföreträdare. Några andra i sin tur menar att personer med utländsk bakgrund saknar förebilder och politiker att identifiera sig med. Invandrare kan också uppleva att de svenska valen inte berör dem och att de inte kan identifiera sig med frågorna i den svenska politiken. Andra i sin tur menar att det finns ett stort intresse för politiken bland invandrare, men att svenska språket kan upplevas som ett hinder för ett politiskt engagemang. Men också det politiska fackspråket eller den politiska jargongen kan utgöra en stötesten. Man förstår helt enkelt inte vad politikerna säger. I intervjuerna med förtroendevalda på basplanet framträder en bild av ett segregerat . Bilden är den samma i de fyra kommunerna. Segregation är inte enbart en bostadssegregation. Den är även ekonomisk, social och politisk. På samma sätt som på den centrala nivån förs även här resonemang om att personer med utländsk bakgrund saknar politiker att identifiera sig med, och att de politiska församlingarna inte avspeglar invandrarnas verklighet och befolkningens sammansättning. De intervjuade anser också att många invandrare tvivlar på politikens möjligheter och de känner sig inte delaktiga i det svenska samhället. Det förekommer diskriminering i det svenska samhället, vilket kan vara en bidragande orsak till det bristande engagemanget, menar en intervjuad. En frustration möter politiker när de är ute. Politiker får höra att de besöker människors vardag endast i sam- band med val. Flera intervjuade instämmer självkritiskt i detta. Partiernas agerande kritiseras också ur andra infallsvinklar i några intervjuer. Inte nog med att partierna inte är närvarande i männi- skors vardag mellan valen. De har också misslyckats med att förklara vikten av att engagera sig i politiken och av att rösta. Alltför ofta har det varit väljarnas uppgift att ta reda på vad partiet står för, menar en intervjuad som anser att förhållandet borde vara det motsatta. Några intervjuade söker orsakerna till bristande engagemang hos invandrarna själva. Språksvårigheter kan vara ett hinder, kunska- perna om det politiska livet och det svenska samhället ett annat. Några intervjuade kritiserar personer med utländsk bakgrund för att de mentalt lever kvar i det gamla hemlandet och därmed ställer sig utanför det svenska samhället. Det är uppenbart att alla grupper inte är representerade i det politiska livet och därmed inte heller alla erfarenheter och perspektiv. Man kan dock inte säga att alla invandrare står utanför det politiska livet. Personer med utländsk bakgrund är inte en homogen grupp och det finns politiker med utländsk bakgrund. Invandrare från de nordiska grannländerna har en god representation bland de lokala politikerna. Kraftigt underrepresenterade är däremot grupper som kommer från länder utanför . anser att varje social position utvecklar ett särskilt perspektiv, men att vissa perspektiv inte kommer till uttryck i exempelvis politiken. Partirepresentanter både på den centrala nivån och på basplanet är bekymrade över vissa gruppers frånvaro och i alla partier förs en diskussion om hur man ska gå till väga för att engagera invandrare i politiken. Partierna står inför en stor och flerfaldig utmaning. Dels ska de arbeta för att öka valdeltagandet i största allmänhet, men framför allt bland invandrare. Dels ska de värva nya medlemmar bland personer med utländsk bakgrund. Dels ska de rekrytera invandrare till förtroendeposter. Inför valet vidtogs särskilda åtgärder i storstädernas förorter. Trots detta sjönk valdeltagandet. I vissa områden deltog knappt hälften av de röstberättigade. Vad talar för att en förändring skulle kunna vara på gång? Är inte utanförskapet och marginaliseringen samma nu som då? En slutsats som kan dras av undersökningen är att utanförskapet och marginaliseringen finns fältet för det politiska arbetet – att få människor att känna att de har reella möjligheter att utöva ett självständigt medborgarskap, att deras engagemang är önskvärt och att deras röst räknas. Politi- kerna måste återerövra människornas förtroende. Intrycket av intervjuerna är att partierna är mycket medvetna om problemet. I lokalorganisationerna, på basplanet, arbetar man utåtriktat, värvar nya medlemmar och rekryterar till förtroendeuppdrag. Det är också där som politiker möter väljare ansikte mot ansikte. I möten med människor får politikerna respons på den förda politiken samt idéer och förslag till fortsatt arbete. Samtliga partier arbetar utåtriktat i syfte att nå ut till personer med utländsk bakgrund. Arbetet är beroende av bland annat antalet invandrare i kommunen och partiets resurser. I rapporten har jag lyft fram det arbete som Socialdemokraterna bedriver i och som Moderata samlingspartiet gör i i . I vill Socialdemokraterna vara en del av människornas vardag och inte enbart en valmaskin. Partiet ska vara mer synligt och närvarande i bostadsområdena. Detta projekt är inte särskilt riktat mot invandrare, men det når givetvis även dem. I ett av bostadsområden har man inlett ett samarbete med en invandrar- förening, vilket ska fungera som ett pilotprojekt. I har Moderata samlingspartiet fått kontakt med flera invandrar- föreningar. har partiet inte varit särskilt aktivt i områden som . Både Socialdemokraterna i och Mode- raterna i är, om än med en viss reservation, övertygade om att deras arbete kommer att resultera i ökat valdeltagande. I några av partierna finns etniska eller internationella föreningar. har två internationella föreningar, en i och en i . liberalerna samverkar med Liberala som arbetar med integrationsfrågor. Social- demokraterna har många olika etniska s-föreningar. har antalet ökat. Inom kan finländare ansluta sig till partiets finska sektion. Övriga etniska grupper kan organisera sig i nätverk. Även i Moderata samlingspartiet och finns det nätverk för politiskt engagerade invandrare, enligt partiföreträdare. I flera av partierna tillämpas system med fadderskap eller mentorskap. Två av partierna har satsat på särskilda utbildningar för politiskt intresserade invandrare. liberalerna gjorde en särskild satsning på invandrare inför valet . Syftet var att förbereda dem att kandidera på partiets valsedlar och åta sig förtroendeuppdrag. Socialdemokraterna har startat politiska aftonskolor av samma orsak. De övriga partierna har inte särskilda utbildningar just för personer med utländsk bakgrund. Socialdemokraterna satsar på att översätta material till fem invandrarspråk. anser att översatt material är en fråga om rättvisa. Introduktionens betydelse lyfts fram. Utan en bra introduktion föreligger en risk att de nykomna, oavsett bakgrund, riskerar att inte fullfölja sina politiska åtaganden. Flera intervjuade på basplanet anser att det kan vara svårt för en nybörjare att ta sig in i det mer eller mindre slutna sammanhang som ett politisk parti är. De som har varit med länge i partiarbetet känner varandra väl. De känner också till den tysta kulturen i organisationen. Det kan handla om möteskultur och teknik eller när man ska tala och när man inte ska göra det. Bemötandet av nya medlemmar är mycket viktigt. En intervjuad berättar hur hans självförtroende förstärktes av välkomnande i partiet. De intervju- ade förtroendevalda på basplanet beskriver sina egna erfarenheter av bemötandet i partiet som välkomnande. Endast en menar att mottagandet var något kyligt. Ingen av de förtroendevalda som har utländsk bakgrund upp- lever att deras bakgrund skulle utgöra något hinder i politiken. Några säger att deras bakgrund har varit till fördel eftersom parti- erna arbetar för att öka representativiteten. En intervjuad beskriver hur han som ung och med utländsk bakgrund uppfyllde två krite- rier , ung och invandrare. En annan person med utländsk bakgrund anser att han kom in i politiken i rätt tid, då partiet hade påbörjat sitt arbete för etnisk mångfald. Men det finns också de som menar att utländsk bakgrund inte bör tillmätas någon speciell betydelse. Flera av dem med utländsk bakgrund har varit utsatta någon form av rasism. Det kan vara glåpord på gatan eller direkt våld. Men det kan också vara fråga om att ständigt få sina ansök- ningar om arbete tillbaka med vändande post. Erfarenheter av rasism eller motstånd har de dock inte mött i det politiska livet, enligt egna utsagor. Som en naturlig följd av att invandrare är underrepresenterade bland partimedlemmar är de också underrepresenterade bland de förtroendevalda. För att öka andelen invandrare bland förtroende- valda måste partierna arbeta med utåtriktat arbete och medlems- värvning. Som sagt, alla partier är ense om att representativiteten både bland medlemmar och förtroendevalda måste förbättras när det gäller personer med utländsk bakgrund. Hur kan partierna arbeta för att öka andelen förtroendevalda med utländsk bakgrund? På central nivå menar till exempel företrädaren för att nomineringsprocessen i sig är konserverande. Den som är mest känd får flest röster i medlemsomröstning. Inom har kvinnorna vunnit på personval, vilket möjligtvis skulle kunna vara fallet även med invandrare, anser partiets företrädare. Ett annat sätt är att vid tillsättande av de vakanta platser som uppstår , ha mångfaldsperspektivet i åtanke. Därmed får invandrare en chans att göra sig ett namn, vilket underlättar i fram- tida nomineringsprocesser. liberalerna talar varmt för personvalets möjligheter. Det kanske rent av är det enda sättet för invandrare att ta sig in de politiska församlingarna, menar före- trädarna för partiet under hearingen. liberalerna hade många invandrare på sina listor inför valet . Flera av dem genomförde egna kampanjer och lyckades väl. har en relativ bra representativitet bland de förtroendevalda, enligt partiets företrädare. Detta är ett resultat av partiets valframgång. De personer som man räknade med skulle komma in utifrån partiets tidigare resultat var mestadels svenskar. Invandrare var placerade längre ned på listan. Därmed skulle man kunna uttrycka det som att valframgången löste representa- tivitetsproblem. En möjlig slutsats utifrån de ovansagda utsagorna är att invandrare som vill engagera sig kan ha svårt att hävda sig i nomineringsprocessen, och att det i partierna trots allt kan finnas en misstänksamhet eller ett motstånd mot politiker med utländsk bakgrund. Personvalet kan bli ett slags korrektiv till nominerings- processen. Om orsaken till att invandrare ofta placeras långt ned på vallistorna är deras utländska bakgrund, är det ett tecken på att det fortfarande finns hinder och svårigheter för invandrare i politiken. Talet om attitydpåverkan kan tyda på att det återstår arbete innan de politiska församlingarna avspeglar befolknings- sammansättningen ur mångfaldsperspektiv. Men orsaken till att invandrare placeras långt ned på valsedlarna kan också vara att de i genomsnitt är nyare som medlemmar, de är mindre bekanta och mindre erfarna av det politiska arbetet i . Det kan vara så att deras placering inte avviker från svenskars med lika kort medlemskap och erfarenhet av det politiska livet och som inte har hunnit göra sig kända i partiorganisationen. påpekas att samma krav ställs på de nominerade oavsett deras etniska bakgrund. I intervjuerna med förtroendevalda på basplanet betonas hur viktigt arbetet i grundorganisationen är. Det är där man ska göra sig känd. Man ska vara ute med bokbord, man ska koka kaffe, arrangera möten och delta i diskussioner i partiet. I grund- organisationen skolas man i partiets ideologi och värderingar. Arbete i grundorganisationen ger också partiet en möjlighet till en slags kvalitetskontroll av medlemmar. Partiet ska kunna vara säker på att de som nomineras delar partiets värderingar. Att göra sig känd innebär att man måste vara med ett tag innan man kommer i fråga för förtroendeposter.