sou · GPB354d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Genom regeringsbeslut bemyndigades chefen för , statsrådet , att tillkalla en kommitté bestående av forskare med uppdrag att göra ett väl- färdsbokslut över (direktiv 1999:7). Kommittén antog sedermera namnet Kommittén Välfärdsbokslut. överlämnade kommittén delbetänkandet Välfärd vid vägskäl, ut- vecklingen (SOU 2000:3) och de sex forskar- volymerna; Välfärdens förutsättningar (SOU 2000:37), Välfärd, vård och omsorg (SOU 2000:38), Välfärd och skola (SOU 2000:39), Välfärd och försörjning (SOU 2000:40), Välfärd, ofärd och ojäm- likhet (SOU 2000:41) samt Two of a ? Economic crisis, policy responses and well-being during the 1990s in and (SOU 2000:83). har kommittén kompletterat de tidigare beskriv- ningarna med uppgifter om utvecklingen sista år och arbetat med att täcka en del av de kunskapsluckor som iden- tifierats. Kommittén har här strävat efter att ta fram fördjupad kunskap om såväl välfärdens nyckelområden som strategiskt viktiga samhällsgrupper. Detta forskningsarbete publiceras under somma- ren 2001 i en serie betänkanden och utgör därmed en väsentlig grund för det slutbetänkande som kommittén skall överlämna . har kommittén överlämnat Välfärdstjänster i omvandling (SOU 2001:52) och Välfärd och arbete i arbetslös- hetens årtionde (SOU 2001:53). Föreliggande volym, Ofärd i välfärden, är den tredje i serien av skrifter där dessa forskarunderlag presenteras. I fokus för upp- märksamheten står villkoren för ensamstående mödrar, invandrare och ungdomar – genomgående grupper som i kommit- téns tidigare arbeten identifierats som missgynnade under 1990- talet. Vidare behandlas här mer tydliga uttryck för ofärd, i form av långvarigt socialbidragstagande och utsatthet för brott. Kommitténs ledamöter tar inte ställning till innehållet i de enskilda uppsatserna. Det är med andra ord författarnas analyser, tolkningar och slutsatser som presenteras här och varje författare ansvarar själv för innehållet. Det är dock vår förhoppning att forskaruppsatserna skall bidra till en nyanserad diskussion, baserad på kunskap kring välfärdens tillstånd och utveckling i . Bara en mor - ensamstående mödrars ekonomiska 1.2Hur har de ensamstående mödrarnas ekonomiska situation förändrats ?.................................... 1.3Varför är de ensamstående mödrarna en särskilt utsatt 1.4Vilka är förklaringarna till att de ensamstående mödrarnas ekonomiska situation har försämrats under 1.5 Datamaterial och analysstrategi............................................... Vilka är de ensamstående mödrarna?........................... 1.6Hur ser den materiella och ekonomiska situationen ut för de ensamstående mödrarna och hur har den 1.6.3 Svårigheter att klara löpande utgifter........................... 1.6.4 Drabbas vissa typer av ensamstående mödrar mer än andra?........................................................................ 1.7Varför har den ekonomiska situationen försämrats för de ensamstående mödrarna ?....................... 1.7.1 Inkomstens sammansättning....................................... 1.7.2 Vad har hänt med de ensamstående mödrarnas 1.7.3 Hur har faktorinkomsterna förändrats? 1.7.4 Varför har de ensamstående mödrarnas 1.7.5Beror de ensamstående mödrarnas försämrade ekonomiska villkor på att den sociala och demografiska sammansättningen av gruppen har 1.7.6 Betydelsen av att barnet bor hos den frånlevande Bakgrund .........................och resultat från tidigare studier Data .......................................................och empirisk ansats 2.4.1 Översikt av inkomstutvecklingen under 1990- 2.4.2 .......................Utvecklingen för olika undergrupper 2.4.3 ................................Fördjupad analys – regressioner Vad innebar för ungdomars livsvillkor?........ Ett dramatiskt årtionde............................................... Frågeställningar och disposition ................................ Ungdomars välfärd – en översikt.............. Utbildning och arbete................................................. Ekonomi och boende.................................................. 3.2.3 Fysiskt och psykiskt välbefinnande ........................... En samlad bild ............................................................. 3.3Hur skall man förstå förändringarna av ungdomars Några centrala frågeställningar ................................... En förlängd ungdomstid? 3.3.3 Skillnader mellan olika grupper av ungdomar ........... 3.3.4 Begränsade kunskaper om konsekvenserna av ungdomars senare etablering ...................................... Sammanfattning och avslutande kommentarer .................... ......kunskaper om långvarigt socialbidragstagande 4.3Långvarigt socialbidragstagande - definitioner och Data – avgränsningar och definitioner.................................. Mot egen försörjning? Utträdets långsiktiga mönster ............................................... Mot olika grad av förankring................................................. Diskussion och sammanfattning .......................................... Brottslighet som välfärdsproblem - Utsatthet för brott och oro för brott 1988-1999...................................... Utvecklingen av brottslighet och utsatthet för brott.......... 5.3.2 Utsatthet för brott 1978-1999................................... Välfärdsproblem och utsatthet och oro för brott................ 5.4.1 1990-talets förlorare och de övriga............................ 5.4.2 Ekonomiska svårigheter och utsatthet för brott...... Riskfaktorer för utsatthet och deras förändring.................. Tillvägagångssätt och resultat.................................... Inkomstgrupper och utsatthetsrisk........................... Med föreliggande forskarantologi – Ofärd i välfärden – riktar Kommittén Välfärdsbokslut särskild uppmärksamhet mot två aspekter av 1990-talets välfärdsutveckling. Den första handlar om livsvillkor för grupper som tidigare i vårt arbete identifierats som fördelningsmässigt missgynnade . I tur och ord- ning behandlas villkoren för ensamstående mödrar, invandrare och ungdomar, med ett fokus särskilt riktat mot inkomster och arbete. Den andra berör mer tydliga uttryck för ofärd, närmare bestämt socioekonomisk marginalisering så som det kommer till uttryck i långvarigt socialbidragstagande samt utsatthet för brott. Antologin är upplagd så att det första temat framförallt behandlas i de tre första kapitlen, och det andra i de två avslutande. Några vattentäta skott mellan de olika delarna existerar dock inte. De kapitel som handlar om grupper lyfter också frågor om marginalpositioner och utsatthet, och de kapitel som beskriver ofärd gör till väsentlig del detta med utgångspunkt från utvecklingen för de inledningsvis behandlade grupperna. Texterna i volymen svarar mot de behov av fördjupning på olika områden som Kommittén Välfärdsbokslut identifierade i delbe- tänkandet Välfärd vid vägskäl (SOU 2000:3). Där konstaterades att kunskaperna om de förfördelade grupperna be- hövde såväl fördjupas som uppdateras med utvecklingen avslutande år. Detsamma ansågs också gälla för social- bidragsutvecklingen, där föreliggande analys erbjuder fördjupade kunskaper om den ökade varaktighetsproblematik som så tydligt präglat årtiondet. Utsatthet för brott och oro för brott är viktiga välfärdsproblem som av olika skäl inte ägnades någon större upp- märksamhet i delbetänkandet, men som således ges ett mer bety- dande utrymme här. Antologin inleds med kapitlet Bara en mor: Ensamstående möd- rars ekonomiska levnadsvillkor , där Gähler, vid , beskriver den ekonomiska utvecklingen för gruppen ensamstående kvinnor med barn. Ensamstående mödrar levde redan vid ingången till decenniet under klart sämre ekonomiska förhållanden än andra hushållstyper. första hälft försvagades gruppens ekonomiska villkor ytterligare. Detta var en utveckling man delade med många andra hushåll, även om försämringen var kraftigare för de ensamstående mödrarna. Under andra halvan av decenniet för- bättrades de ekonomiska konjunkturerna, vilket för de allra flesta innebar minskade arbetslöshetstal och ökade inkomster. Ensam- stående kvinnor med barn lyckades inte tillgodogöra sig de bättre tiderna i samma utsträckning, utan fick vidkännas oförändrade inkomstnivåer och en ökning av andra typer av ekonomiska pro- blem. Gähler söker i sin analys hålla isär frågan om de ensamma mödrarnas generellt större utsatthet från varför de missgynnats av utvecklingen . Svaret på den första frågan kan sökas i tre grundläggande villkor: att de ensamstående mödrarna är 1) kvinnor, med de lägre löner detta i sig innebär, 2) är ensamma familjeförsörjare och 3) har huvudansvaret för barnens försörjning. När det gäller den andra frågan så har gruppen visserligen i likhet med andra erfarit ett sjunkande arbetskraftsdeltagande och en ökande arbetslöshet. De ensamstående mödrarnas relativt sämre utveckling förklaras dock främst av att antalet veckoarbetstimmar bland dem som har ett arbete utvecklats sämre än för andra grupper. Att döma av de ensamstående mödrarnas egna uttryckta uppfattningar är dock och de ekonomiska incitamenten att arbeta mycket starka, och bland de som arbetar deltid anges svårigheter att få ett heltidsarbete som det främsta skälet till att arbetstiden inte utökas. I kapitlet Invandrare arbetsmarknad redogör Per- och , politisk utvärdering, för hur invandrares inkomster från arbete ut- vecklats. Utrikes födda hade redan vi ingången av årtiondet lägre förvärvsinkomster än svenskfödda och denna skillnad ökade totalt sett . Skillnaden mellan invandrare från olika delar av världen var dock betydande. Medan individer födda i och inom hade en inkomstutveckling som i allt väsentligt liknade de svenskföddas, om än på en något lägre nivå, så var in- vandrare från länder utanför den grupp som inte bara hade den lägsta nivån i utgångsläget utan också tappade mest med såväl absoluta som relativa mått mätt. Det främsta skälet till detta är att det skedde ett inflöde av personer med mycket svag arbetsmark- nadsförankring och mycket låga inkomster . In- vandrares lägre förvärvsinkomster är dock inte enbart en effekt av att de saknar arbete. För dem som är sysselsatta gäller att ej svensk- födda i regel har mindre arbetad tid och lägre löner – det sist- nämnda särskilt uttalat i gruppen av invandrare med ursprung utan- för . Sammantaget understryker resultaten i kapitlet vikten av att beakta den heterogenitet som finns i den breda kategorin invandrare. Det visar också tydligt att de senaste femton årens flyktinginvandrare fått bära en mycket tung börda av 1990-talets ekonomiska kris. Kapitel 3, Vad innebar för ungdomars livsvillkor?, är författat av , vid Social- styrelsen. Kapitlet innehåller en översikt över unga människors välfärd och hur denna förändrats under det aktuella decenniet. Det som framförallt präglat denna utveckling är den ökade arbetslös- heten, som i inledningen och mitten av årtiondet drabbade ung- domar väsentligt hårdare än andra åldersgrupper. Studiedeltagandet ökade dock och allt fler ungdomar genomgick längre utbildningar, vilket i allt väsentligt var en fortsättning på en utveckling som inletts . En konsekvens var att ung- domarnas inträde och etablering på arbetsmarknaden försköts och att ungdomstiden förlängdes. Denna förskjutning var särskilt uttalad för unga kvinnor. Den försvagade anknytningen till arbets- marknaden innebar också att ungdomarnas inkomster minskade påtagligt och att andelen socialbidragstagare i gruppen ökade. Parallellt med detta bodde allt fler unga kvar i föräldrahemmet och trångboddheten ökade. Ett annat utvecklingsdrag var att ung- domarnas psykiska välbefinnande minskade, såtillvida att allt fler uppgav att de kände oro, ängslan eller ångest. Också här var ökningen kraftigast bland unga kvinnor. Med den svenska ekono- mins återhämtning under slutet av decenniet vände den negativa utvecklingen när det gäller ungdomarnas situation på arbetsmark- naden. Resultaten från ett antal olika studier tyder dock på att man i välfärdshänseende inte nått tillbaka till de nivåer som rådde innan krisen. är det också okänt vad svårigheterna under 1990- talet i kommer att avsätta för framtida avtryck för de ungdomar som drabbades hårdast. Antologins fjärde kapitel, Mot självförsörjning? Om avslutat lång- varigt socialbidragstagande , är skrivet av och , respektive vid universi- tet. Deras bidrag behandlar hur steget från långvarigt socialbidrags- tagande till olika former av självförsörjning sett ut . Ökningen av socialbidragstagande under långa perioder utgör ett av välfärdsutvecklingens mer framträdande drag . Medan antalet personer som behöver socialbidrag under korta eller medellånga perioder i slutändan av decenniet i stort sett var tillbaka på de nivåer som förelåg vid dess början, så hade antalet som be- hövde socialbidrag eller mer mer än fördubblats. I den analys som görs i kapitlet framträder också bilden av en grupp med påtagliga svårigheter att etablera själv- försörjning. Ytterst få tar steget ut på en öppna arbetsmarknaden och socialbidrag utgör en viktig inkomstkälla för påfallande många också . Denna utsatthet förändras inte på något avgörande sätt , även om jämförelser visar att möjligheterna att lämna det långvariga bidragstagandet faktiskt varierar med konjunktur och arbetsmarknad. Ungdomar har generellt sett en bättre prognos än andra grupper, men också här är det endast en minoritet som förefaller vara på väg mot förankring efter en femårig uppföljning. Invandrare är en grupp som varit särskilt utsatt i termer av långvarigt socialbidragstagande . Här framstår också kombinationen av korta vis- telsetider och att ha varit långvarig socialbidragstagare under låg- konjunkturens svåraste år som särskilt ogynnsam för möjligheterna att etablera självförsörjning. Uppdelning på kön visar att kvinnor och män årsvis lämnar det långvariga socialbidragstagandet i jäm- förbar omfattning, men att kvinnorna med ett längre tidsperspektiv har en något mindre gynnsam utveckling. Kvinnornas utträde sam- manhänger dessutom mer sällan med övergångar till förvärvsarbete. och , Kriminologiska institutio- nen vid , beskriver i antologins avslutande kapitel – Brottslighet som välfärdsproblem – hur utsatthet och oro för brott utvecklats . Utgångspunkten för deras analys är utsatthet för våldsbrott, utsatthet för stöld eller skade- görelse samt oro för våld. De redogör för utvecklingen såväl gene- rellt som i olika grupper. Av deras bakgrundsbeskrivning framgår att den totala brottsligheten varit mer eller mindre stabil , vilket innebär ett tydligt trendbrott mot den ökning som uppmätts under i stort sett hela efterkrigstiden. För våldsbrott däremot kan en kraftig ökning av de polisanmälda misshandels- fallen iakttas, medan offerundersökningar inte tyder på någon ökad utsatthet för våld i befolkningen. Enligt författarna kan denna motsägelse åtminstone till viss del förklaras av ökad anmälnings- benägenhet. I deras egna analyser framkommer vidare att utsatthet och oro för brott varierar avsevärt mellan olika grupper och att de som också i andra sammanhang är förfördelade i välfärdshänseende – ensamstående föräldrar, utrikes födda och ungdomar – i regel också är mer utsatta eller oroliga än befolkningen i övrigt. Utsatt- heten varierar också mycket klart efter förekomst av ekonomiska problem och hur allvarliga dessa är. Över tid har skillnaderna mellan de särskilt utsatta grupperna och övriga i huvudsak varit stabila, även om vi hos till exempel ensamstående kvinnor med barn och hushåll med ekonomiska problem kan finna tendenser till att den relativa positionen ytterligare försämrats när det gäller utsatthet för våld. Sedda genom det resursperspektiv på välfärd som Kommittén Välfärdsbokslut anslutit sig till (se SOU 2000:3) måste stora delar av de resultat som presenterats i antologin betraktas som mycket centrala beskrivningar av utvecklingen . Ofärd i termer av bristande resurser eller annan utsatthet fördelas inte jämnt eller slumpmässigt över befolkningen. Tvärtom finns det vissa givna positioner i vilka man inte bara initialt har haft sämre förutsättningar än andra, utan där man också av olika skäl drabbats särskilt hårt av nedgången i den svenska ekonomin. Här har vi utgått från grupper som i kommitténs tidigare arbeten framstått som särskilt missgynnade; ensamstående mödrar, invandrare och ungdomar. Vad som förenar dessa grupper är ökade försörjningsproblem med rötterna i arbetsmarknadssvårig- heter. Ser vi till ungdomar och invandrare erbjuder utvecklingen en illustration av tillträdesproblematik vid en vikande arbetsmarknad. De drabbas inte bara för att efterfrågan på arbets- kraft generellt sett är låg under de svåra åren, utan också för att de i vissa avseenden har en svagare konkurrenskraft än andra delar av arbetskraften. De som ger sig ut på arbetsmarknaden har vidare aldrig lyckats kvalificera sig för arbetsmarknads- ersättningar av olika slag, och är därför ekonomiskt sett särskilt sårbara. De ensamstående mödrarnas ofärd har delvis andra för- tecken, men är också i väsentlig grad betingad av utvecklingen på arbetsmarknaden. Kombinationen av att vara kvinna (vilket ofta innebär låg lön) och att som ensam förälder ha ett omfattande försörjningsansvar gör att marginalerna ofta är mycket snäva och att känsligheten för inkomstbortfall är mycket stor. Här är också (de bristande) möjligheterna att gå från deltidsarbete till heltid mer centralt än för andra. Genom beskrivningarna av långvarigt socialbidragstagande och utsatthet för brott får vi kunskap om mer långtgående former av ofärd. Det förstnämnda representerar en extremposition i den typ av försörjningsproblematik som grupperna ovan omfattar och av dessa är det särskilt nyanlända invandrare som här har en ogynnsam utveckling. Slående är också hur stora svårigheterna generellt sett är för långvariga bidragstagare att komma ut på arbetsmarknaden eller tillgodogöra sig de bättre tiderna i slutet av decenniet. Utsattheten för brott illustrerar indirekt den samgång som finns mellan arbetsmarknadssvårigheter, försörjningsproblem och andra ofärds- problem. Att såväl ensamstående föräldrar som utrikes födda och ungdomar har en högre utsatthet än andra när det gäller brott tydliggör att problemen för dessa grupper inte enbart handlar om ekonomi. Att hushåll med ekonomiska problem i ökad grad riskerar att utsättas för våldsbrottslighet indikerar sam- tidigt att den socioekonomiska positionen är av stor betydelse för ofärd som inte självklart uppfattas som en del av den ekonomiska sfären. De texter som presenteras i denna volym har i tidigare versioner varit föremål för vetenskaplig granskning. Detta gjordes inom ramen för en serie seminarier . Ett stort tack riktas till de forskare som kommenterade de olika bidragen: , , och . Ett varmt tack också till kommitténs huvudsekreterare som hållit i alla trådar, till de personer i sekretariatet som svarat för korrekturläsning samt till kommittéassistenterna som på olika sätt svarat för det praktiska arbetet i samband med antologins publicering. 1Bara en mor* ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor De ensamstående föräldrarna tillhör 1990-talets stora ekonomiska förlorare. Detta har slagits fast i ett antal publicerade rapporter och studier. Gruppens disponibla inkomster har minskat och man har oftare än tidigare mycket låga inkomster (under socialbidragsnormen respektive av median- inkomsten i befolkningen). Till detta kommer att denna grupp oftare än andra saknar möjligheten att få fram en större summa pengar inom , har svårigheter att klara av de löpande ut- gifterna och är beroende av socialbidrag (2000; och 2000; och Lönnroos 2000; 2001; SOU 2000:3). Utöver de inskränkningar i välfärden som en dålig ekonomi i sig utgör så är det utveckling illavarslande av åtmin- stone tre ytterligare skäl. För det första utgör de ekonomiska vill- koren en central roll också för andra välfärdsdimensioner (och 2000). Små ekonomiska omständigheter har inte bara negativa effekter på möjligheterna till konsumtion och sparan- de utan kan också inverka menligt på de vuxna hushållsmed- lemmarnas psykiska hälsa och beteende gentemot barnen. Därut- över påverkas barnens psykiska och fysiska välmående samt deras utbildningschanser på ett negativt sätt (m.fl. 1994; och 1997; 1993; McLeod och Shanahan ; * Titeln refererar givetvis till (1939) roman med samma namn om den ensamstående modern . Kapitlet har presenterats vid seminariet Social Stratification, Welfare, and Social Policy, (), . Jag vill tacka de medverkande vid detta seminarium i allmänhet och i synnerhet för värdefulla synpunkter. Av samma skäl vill jag rikta ett tack till och , samt för hjälp med familjedemografiska spörsmål. Därutöver är jag , vid (), stort tack skyldig för att han tagit sig tid att besvara mina många frågor om ULF-datamaterialets beskaffenhet. Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor SOU 2001:54 Voydanoff 1990). Låga inkomster och andra ekonomiska problem ökar också risken att utsättas för brott, framförallt för ensam- stående mödrar (se Estradas och kapitel i denna volym). För det andra utgör de ensamstående föräldrarna en stor – och växande – andel av den svenska befolkningen. De levnadsvillkor som gäller för denna familjetyp utgör också uppväxtvillkor för ett stort antal barn. Av den dryga miljon barnfamiljer, med barn , som fanns i 1999 utgjorde de ensamstående föräldrarna en knapp fjärdedel (24 pro- cent).1 bodde knappt 400 000 barn (20 pro- cent av alla) med en ensamstående mor (2000a). Ett stort antal barn, 3 4 av tio enligt de senaste skattningarna, växer alltså upp i en familj som, under , utgörs av en ensam- stående förälder (Gähler och 2001; SCB 2000a). De lev- nadsvillkor som är aktuella för ensamstående föräldrar gäller så- ledes för en mycket stor grupp vuxna och barn i den svenska befolkningen. För det tredje inverkar också de ensamstående föräldrarnas levnadsvillkor indirekt på alla föräldrars välfärd. Givet att antalet separationer och skilsmässor ökat, så löper många samman- boende föräldrar risken att bli ensamstående. Eftersom de allra flesta barn huvudsakligen fortsätter bo med sina mödrar efter en familjesplittring så utgörs den stora majoriteten, vid ingången av , av alla enförälderhushåll av ensamstående mödrar (SCB 2000a). De försämrade ekonomiska villkor som en skilsmässa innebär framförallt för kvinnor (Gähler 1998; jfr Sørensen 1994) kan därför påverka maktförhållandena mellan sammanboende och utgöra hinder att lämna förhållanden de inte längre vill leva i (1994). Det faktum att de flesta ensamstående föräldrar är mödrar gör att fokus i detta kapitel kommer riktas mot dessa. Detta innebär emellertid inte att de ensamstående fäderna negligeras. Tvärtom ingår också denna grupp i analyserna, om än i den mindre fram- trädande rollen som jämförelsekategori till de ensamstående mödrarna. Titeln mor ska inte heller tas som en indika- tion på att den roll som den frånlevande fadern spelar uppfattas som oviktig. Frekvensen på umgänget mellan barn och frånlevande 1 Dessa tal är något överskattade. Skälet till detta är att SCB inte kan urskilja sambopar som inte har gemensamma barn utan dessa kategoriseras som ensamstående. Effekten blir att antalet ensamstående med barn överskattas något medan antalet samboende med barn underskattas. SCB uppskattar att andelen familjer med en ensamstående förälder egentligen utgör av alla barnfamiljer (2000a). SOU 2001:54 Bara en mor ensamstående mödrars ekonomiska levnadsvillkor föräldrar har ökat (SCB 1995) och många barn till ensam- stående föräldrar bor, förvisso i varierande utsträckning, hos den andre föräldern (m.fl. 2001). Detta betyder att många frånlevande fäder ändå utgör ett viktigt socialt, ekonomiskt och emotionellt stöd för sina barn. Så långt tillgängliga data gör det möjligt kommer vi också ta hänsyn till de ekonomiska transfere- ringar som sker från fadern till barnen.