sou · GPB3102d3 · 2002-01-01 00:00:00 — I de fall ett krav på godkännande eller anmälan av insamlings- systemen införs bör det i den aktuella förordningen om producent- ansvar dessutom föreskrivas att de producenter vars varor eller förpackningar omfattas av ett godkänt system härigenom skall an- ses fullgöra sina skyldigheter. En sådan uttrycklig bestämmelse underlättar tillsynen mot de s.k. friåkarna. Det kommer att bli be- tydligt enklare att konstatera vilka som inte lever upp till produ- centansvaret. I dessa fall finns det skäl att överväga om en miljösanktionsavgift bör föreskrivas för producenter som inte tar sitt ansvar. Miljö- sanktionsavgiften är ett effektivt tillsynsverktyg med starkt styrande verkan. Förslaget innebär en möjlighet för regeringen att antingen låta en myndighet () pröva och godkänna insamlings- systemen eller att kräva att enskilda system anmäls genom ett enklare förfarande. I ett första skede finns det skäl att låta upp- giften ligga på . I egenskap av central tillsyns- myndighet och föreskrivande myndighet bör verket ha förutsätt- ningarna för att leda uppbyggandet av systemet. 15 kap. 7 § 7 § Föreskrifter enligt 6 § får även avse krav på förpackningars eller varors sammansättning, återanvändbarhet och återvinningsbarhet. Föreskrifterna får vidare avse en skyldighet för producenten att 1. märka en vara eller en förpackning, 2. lämna uppgifter av betydelse för producentansvaret om vilka ämnen och material som en vara eller en förpackning innehåller samt om insamling, återanvändningsgrad, återvinningsgrad eller andra förhållanden. I samband med införande ut- vidgades regeringens bemyndigande, i fråga om föreskrifter om producentansvar för förpackningar, till att även avse krav på för- packningars sammansättning, återanvändbarhet och återvinnings- barhet. Bemyndigandet ansågs nödvändigt för att skulle kunna uppfylla de krav som anges i och rådets direktiv /62/EG av om förpackningar och förpackningsavfall. Direktivet innehåller bl.a. krav på att endast förpackningar som uppfyller alla de väsentliga krav som anges i direktivet och dess bilaga får släppas ut på marknaden. Direktivets krav på högsta innehåll av tungmetaller i förpackningsmaterial finns införda i 12-14 §§ i förordningen (1998:944) om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering av, införsel och utförsel av kemiska produkter. Direktivets mer allmänt hållna krav på miljöanpassning av för- packningar har införts i 1 § förpackningsförordningen (1997:185). Av bestämmelsen framgår bl.a. att förpackningar skall utformas, framställas och saluföras på ett sådant sätt att de kan återanvändas eller återvinnas, även materialutnyttjas, så att inverkan på miljön begränsas när förpackningsavfallet eller restprodukterna från hanteringen av förpackningsavfallet bortskaffas. Förpackningar skall vidare framställas på ett sådant sätt att utsläppen av skadliga ämnen minimeras när förpackningarna, förpackningsavfallet eller restprodukterna från hanteringen deponeras eller förbränns. Den nu föreslagna ändringen innebär att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ges ett bemyndigande att meddela föreskrifter om sammansättning, återanvändbarhet och återvinningsbarhet även för andra varor och produktgrupper än förpackningar. Detta kan t.ex. bli aktuellt vid genomförandet av nya EU-direktiv eller för att omsätta den ovan föreslagna bestäm- melsen i 1 kap. 1 § andra stycket 6 i praktiska åtgärder. En tillämpning av bestämmelsen med krav riktade mot ett visst varuslag förutsätter dock en analys i varje enskilt fall mot bakgrund av principen om varors fria rörlighet enligt (jfr. författningskommentaren till 1 kap. 1 § ovan). 13.2Förslag till förordning om ändring i förordning (1994:1205) om producentansvar för returpapper 3 § Med en producent avses i denna förordning den som yrkesmässigt för distribution inom 1.tillverkar eller importerar sådant papper som tidningar trycks på, Förslaget innebär att de som trycker eller låter trycka tidningar undantas från kretsen av ansvariga producenter. Syftet med ändringen är att få en bättre överensstämmelse mellan de ansvariga enligt förordningen och de producenter som är anslutna till Press- retur AB:s verksamhet. 13.3Förslag till förordning om ändring i förordning (1994:1236) om producentansvar för däck 1 § I denna förordning regleras producenters skyldighet att på ett miljömässigt godtagbart sätt ta hand om däck som har tjänat ut. Syftet är att av alla däck som återlämnas skall omhändertas på annat sätt än genom deponering. Bestämmelser om att avfall som utgörs av hela begagnade däck som inte är cykeldäck och som har en diameter mindre än inte får deponeras finns i 8 § 5 förordningen (2001:512) om depone- ring av avfall. Förslaget innebär att ett nytt andra stycke införs som hänvisar till det förbud mot deponering av däck som införts genom 8 § 5 i förordning (2001:512) om deponering av avfall och som gäller från . Det införda deponeringsförbudet gäller parallellt med förordningen om producentansvar för däck och måste därmed iakttas vid uppfyllandet av målen för producentansvaret. Förbudet gäller hela begagnade däck som inte är cykeldäck och som har en diameter mindre än . 13.4Förslag till förordning om ändring i förordning (1997:185) om producentansvar för förpackningar 2 § Denna förordning skall med undantag för 8-10 §§ inte tillämpas på dryckesförpackningar av aluminium eller stålplåt eller förpack- ningar för konsumtionsfärdig dryck av polymera material (PET- flaskor). För dessa förpackningsslag gäller i övrigt lagen (1982:349) om återvinning av dryckesförpackningar av metall och lagen (1991:336) om vissa dryckesförpackningar Vad som sägs i 4-6 a §§ om insamling, sortering och borttrans- port skall inte tillämpas på förpackningar som på grund av sitt tidigare eller resterande innehåll utgör farligt avfall enligt för- ordningen (1996:971) om farligt avfall. Om sådant avfall finns bestämmelser i den förordningen De föreslagna ändringarna följer av förslaget att införliva dryckes- förpackningar av stålplåt i lagen (1982:349) om återvinning av dryckesförpackningar av aluminium samt föreslaget om att ändra definitionen av PET-flaskor i lagen (1991:336) om vissa dryckes- förpackningar. 9 § Producenterna skall se till att förpackningsavfall senast den tas om hand enligt följande: Förpackningar av aluminium och stålplåt, dock inte dryckesför- Förpackningar av papp, papper Förpackningar av plast, dock inte flaskor för konsumtions- färdig dryck av PET återvinning, dock minst Förpackningar av övriga mate- återvinning per material, Förslaget innebär att kravet på materialåtervinning beräknas gemensamt för förpackningsavfall av aluminium och stålplåt. Dryckesförpackningar av stålplåt föreslås fortsättningsvis bli reglerade på samma sätt som aluminiumburkar i lagen (1991:336) om vissa dryckesförpackningar. Insamlingsmålet blir därför det- samma för burkar av stålplåt och aluminium. Däremot är avsättningsmöjligheterna för insamlad stålplåt inte jämförbara med insamlad aluminium. Även dryckesförpackningar av stålplåt om- fattas därför endast av ett krav på materialåtervinning. 13.5Förslag till lag om ändring i lagen (1991:336) om vissa dryckesförpackningar 1 § avses i denna lag en förpackning för konsum- tionsfärdig dryck som är tillverkad av polymera material. Förslaget innebär en utvidgning av definitionen av vad som avses med en . På detta sätt klargörs att alla förpackningar för konsumtionsfärdig dryck av polymera material och eventuellt med olika barriärinlägg för att öka hållbarheten omfattas av lagens krav på att ingå i ett retursystem etc. Polymerer är syntetiska eller oftast organiska ämnen som består av kedjeformiga molekyler (makromolekyler). Med polymera material menas här plaster och liknande organiska ämnen som kan användas rena, i blandning eller i flera skikt. I en förpackning av polymert material utgör det organiska ämnet en betydande andel och ger sin karaktär åt förpackningen. 2 § För yrkesmässig överlåtelse av en konsumtionsfärdig dryck på krävs ett särskilt hanteringstillstånd för den som tappar, från annat land inom Europeiska Unionen för in eller importerar drycken på flaska. Frågor om hanteringstillstånd prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Begreppet import avser i många situationer endast import från tredje land. Genom ändringen görs ett förtydligande om att även införsel från annat EU-land medför krav på hanteringstillstånd för överlåtelse. 4 § En ansökan om hanteringstillstånd skall vara skriftlig. Av ansökan skall framgå hur retursystemet är avsett att vara utformat samt vilka åtgärder mot nedskräpning som avses bli vidtagna. För att hanteringstillstånd skall kunna beviljas måste sökanden kunna visa att retursystemet har tillräckliga personella, tekniska och ekonomiska resurser för att långsiktigt uppfylla ställda krav på in- samling, återvinning och övriga krav. Andra stycket är nytt och innebär en uppstramning av Jordbruks- verkets prövning av hanteringstillstånd. Kan inte sökanden på ett trovärdigt sätt visa att retursystemet har förutsättningar att fungera ändamålsenligt skall hanteringstillstånd inte beviljas. 9 a § PET-flaskor med konsumtionsfärdig dryck får inte yrkesmässigt överlåtas eller saluhållas om förpackningen inte ingår i ett godkänt retursystem. Bestämmelsen är ny och innebär ett förbud för handeln att överlåta eller saluhålla PET-flaskor med konsumtionsfärdig dryck som inte ingår i ett retursystem. Denna åtgärd har ansetts nödvändig för att komma tillrätta med den s.k. svart-importen av PET-flaskor. Be- stämmelsen innebär att butikerna måste förvissa sig om att leveran- törernas förpackningar ingår i systemet. Tillsynen över efterlev- naden av kravet utövas lämpligen lokalt av kommunen. 15 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1.i strid med 2 § överlåter dryck som är tappad på , 2.bryter mot 9 a §, 3.underlåter att fullgöra vad som åligger honom enligt 11 §. I ringa fall döms inte till ansvar. Den som överträtt ett vitesföreläggande eller vitesförbud döms inte till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Genom bestämmelsen görs det straffbart att sälja PET-flaskor i strid mot förbudet i 9 a §. Detta bör ha en starkt avhållande effekt på alla seriösa handlare vad gäller att sälja PET-flaskor som inte omfattas av ett retursystem. 13.6Förslag till förordning om ändring i förordningen (1991:338) om vissa dryckesförpackningar 2 § Kommunen utövar tillsyn över efterlevnaden av förbudet i 9 a § lagen (1991:336) om vissa dryckesförpackningar mot yrkesmässig överlåtelse och saluhållande av PET-flaskor som inte ingår i ett godkänt retursystem. I övrigt utövar tillsynen enligt den lagen och de villkor som har meddelats med stöd av lagen. Enligt 10 § i lagen (1991:336) om vissa dryckesförpackningar utövar den myndighet som regeringen bestämmer tillsynen över efterlevnaden av lagen och villkor som har meddelats med stöd av lagen. Enligt paragrafens nu gällande lydelse utövar tillsynen över efterlevnaden av de villkor om återanvändnings- och återvinningsnivåer som uppställs i hanteringstillstånd som har med- delats med stöd av lagen. har hemställt om att denna tillsynsuppgift bör överflyttas på som har tillsynsansvaret i övrigt. Ändringen innebär att tar över tillsynsansvar som kommunen ges ansvar för att utöva tillsynen över att handeln inte säljer PET- flaskor i strid mot vad som sägs i den nya 9 a § i lagen. 13.7Förslag till lag om ändring i lagen (1982:349) om återvinning av dryckesförpackningar av aluminium 1 § Denna lag gäller verksamhet som avser att främja återvinning av dryckesförpackningar av aluminium eller stålplåt (metallburkar) genom ett pantsystem för sådana burkar samt yrkesmässig över- låtelse och saluhållande av konsumtionsfärdig dryck på metallburkar. Genom förslaget utvidgas lagens tillämpningsområde till att även avse dryckesförpackningar av stålplåt. För sådana förpackningar skall samma krav gälla som för förpackningar av aluminium. Skälet till förslaget är främst att underlätta för konsumenterna så att de kan lämna tillbaka dryckesförpackningar av aluminium och stålplåt på ett och samma ställe. Genom att lagen nu även omfattar stålburkar införs det gemen- samma begreppet metallburkar. Även lagens namn föreslås ändras till Lag om återvinning av dryckesförpackningar av metall. 1 b § Metallburkar med konsumtionsfärdig dryck får inte yrkesmässigt överlåtas eller saluhållas om metallburken inte ingår i ett sådant pantsystem som avse i 1 §. Svart-import och försäljning av aluminiumburkar som inte ingår i något retursystem utgör ett lika stort problem som handeln med illegala PET-flaskor. Genom den nya paragrafen införs ett försäljningsförbud riktat mot handeln på samma sätt som för PET- flaskor. Bestämmelsen innebär att lagens tillämpningsområde i 1 § utvidgas till att även reglera yrkesmässig överlåtelse och salu- hållande av konsumtionsfärdig dryck på metallburkar. 2 a § Den som yrkesmässigt importerar eller från annat land inom Europeiska Unionen för in metallburkar med eller utan dryck skall anmäla detta till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Ändringen innebär ett förtydligande om att anmälningsskyldig- heten även gäller vid införsel av metallburkar från annat EU-land och inte endast vid import från tredje land. 3 § Regeringen får meddela föreskrifter om avgift vid import av metallburkar och de andra föreskrifter som kan behövas för att säkerställa att inhemska, till införda och importerade burkar med eller utan dryck kan konkurrera på lika villkor, när ett pantsystem har inrättats. Regeringen får överlåta åt en förvaltnings- myndighet att meddela sådana föreskrifter. Föreslagna ändringar utgör följdändringar till tidigare redovisade förslag. 4 § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet 1.bryter mot 1 b §, 2.bryter mot 2 § eller åsidosätter villkor som har meddelats med stöd av 2 §, 3.bryter mot 2 a §, 4.bryter mot föreskrifter som meddelats med stöd av 3 §, eller 5.lämnar oriktig uppgift om förhållanden som är av betydelse i handling som avges till ledning vid fastställande av avgift. Förslaget innebär att det blir straffsanktionerat att bryta mot överlåtelse och saluhållandeförbudet som föreslås i den nya 1 b §. 13.8Förslag till förordning om ändring i förordningen (2001:208) om producentansvar för elektriska och elektroniska produkter 15 § En producent skall till lämna de uppgifter om fullgörandet av sina skyldigheter enligt denna förordning som behöver för att kontrollera att förordningen följs. Bestämmelser om tillsyn över efterlevnaden av denna förordning finns i förordningen (1998:900) om tillsyn enligt . Genom hänvisningen till förordningen (1998:900) om tillsyn enligt tydliggörs vilka myndigheter som har att utöva tillsynen enligt förordningen. Av samma skäl ändras rubriken till Uppgiftsskyldighet och tillsyn. Av tillsynsförordningen följer bl.a. att har det centrala ansvaret för tillsynsvägled- ning och att den kommunala nämnden har ansvar för den operativa tillsynen över avfallshanteringen i kommunen. 13.9Förslag till ändring i renhållningsförordningen (1998:902) 25 a § Avfall som utgörs av elektriska eller elektroniska produkter skall sorteras ut från hushållsavfall och annat avfall. Paragrafen är ny och innebär att det införs krav på källsortering av el-produktavfall. Liknande bestämmelser om källsortering finns i förordningarna om producentansvar för returpapper och förpack- ningar. Syftet med bestämmelsen – som även gäller el-produktavfall som inte omfattas av producentansvar – är att skapa bättre för- utsättningar för den föreskrivna förbehandlingen och återvinningen av avfall som utgörs av elektriska eller elektroniska produkter. , M., , S. och Sweet, S., (2001) Industriellt Produ- centansvar – produkt- och marknadsutveckling i nätverk. EFI, vid i . , P. och , S., (1997) Plaster i det miljö- och resurseffektiva samhället, . , och , T., (1999) Utvärdering av återvinning för , Industriteknik på uppdrag av , . , B. och , G., (1999) Förpackningar och miljöpåverkan. En kritisk granskning av producentansvarets konsekvenser. , B. och , G., (1999) Producentansvar för förpack- ningsavfall: mål, medel och konsekvenser. Arbetarskyddsstyrelsen, (1998) Arbetsmiljöeffekter vid kretslopps- arbeten Rapport 1998:9. , E och , F. (1998) Materialåtervinning eller energiutvinning?, D-uppsats, , , . , H., , , , , , M., , , , , , B. och , G (1993) Miljömässiga skillnader mellan återvinning/återanvändning och förbränning/ deponering. REFORSK , Stiftelsen , . , H., Boons, F., Bragd, A., (2000) Mapping the green pro- duct development field: , policy and business perspec- tives. , P. och , C., (2001) Insamling av hushållsavfall. En kartläggning och analys av system för hantering av hushållsavfall och förpackningar, 2000. Rap- port 5145. Borchers, M. (1999) Kretsloppsanpassning ur ett samhällsekonomiskt perspektiv, , Bilaga 4, , , . Bruvoll, A (1998) The Costs of Alternative Policies for Paper and Plastic 98/2, Statistisk Sentralbyrå, . , P., , , , R. och . Översiktlig samhällsekonomisk analys av producentansvaret. CIT Ekologik Industriteknik, . Dahlroth, B. (1998a) : En kunskapssammanställning, STOSEB, , . Dahlroth, B. (1998b) : Sanningar, Åsikter, Frågor, STOSEB, , . EAL (1999) Återvinning av returpapper i kommun och . EAL (2000) Styrmedel som påverkar producentansvaret. Miljö Ekonomi Juridik. Underlag till utredningen för översyn av producentanvaret (M 2000:01) Egerö, T., (1999) Stadsbyggnad med och utan sopsug, en jämförelse av exploatering, ekonomi och miljö, BoDAB, Bostadsföretagens i . , , . och . (2001). Samhällsekonomisk jämförelse av bringsystem och fastighetsnära system för insamling av glas, CIT Ekologisk Industriteknik, . Delegationen för ekologiskt hållbar upphandling, EKU-delegatio- nen, (1999) Ställ miljökrav! vid offentlig upphandling av varor, tjänster och entreprenader. (skriften kan laddas ner från ) (1999) A market-based approach to allocation at open- loop recycling, manuscript submitted to Resources, Conservation and Recycling, CIT Ekologik, Industriteknik, . (1996) issues in the assessment of wood fibre flows, CIT Ekologik 1996:1, Industriteknik, . , T., Person, L., , A., Widheden, J., , N., , P.H., Weidema , B. och Wesnæs, M (1998) Life Cycle Assessment of for Beer and Soft Drinks, Rap- port No. 399, Miljøstyrelsen, . , E. och Ölund, G. (1998) Återvinna, förbränna eller depo- nera? Miljöanalys av producentansvaret för plastförpackningar, CIT Ekologik, Industriteknik, . , , , , , M. och , E. (2001a) Samhällsekonomisk jämförelse av bringsystem och fastighetsnära system för insamling av glas. På uppdrag av , CIT Ekologik, AB, . , , , M. och , E. Komplettering och fördjupning av samhällsekonomisk analys. På uppdrag av Utredningen för översyn av producentansvaret (M 2000:01), , . Erlöv, L., , C. and Sörås, A., (2000) Packaging – a tool for the prevention of environmental impact. Rapport nr 194. och (2001) Rap- port från arbetsgruppen för försäkring av producentansvar. Underlag till utredningen för översyn av producentansvaret (M 2000:01). (1998) On the possibilities of life-cycle Assessment. Development of methodology and review of case studies. Doctoral thesis in tems Ecology, , , . , ., , J., , Å. och , V. (2001) Miljöpåverkan från olika varor. Forskningsgruppen för Miljö- strategiska Studier (fms 167). Underlag till utredningen för översyn av producentansvaret (M 2000:01). Univer- sitet/systemekologi och FOA. , ., , J., , P. and , Å., (2000) Life Cycle Assessments of Energy from solid waste. Forskningsgruppen för Miljöstrategiska Studier (fms 137). / Systemekologi och FOA. , . och , T. (1998a) Energi- eller materialåter- av pappersförpackningar?, Svensk Kartongåter- , . , . och , T. (1998b) Life-Cycle Assessment as a – The Case of Recycling vs. Incineration of Papper, Resources, Conservation and Recycling, 24, 235 – 256. , ., , B. och , J.-O. (1994a) Kretslopp av pappersförpackningar: materialåtervinning eller energiåtervinning? En miljöstudie baserad på fem verkliga fall, IVL Rapport , , . , ., Person, L. och , B. (1994b) Återvinning av mjölkkartong, En LCA-studie av skillnader i miljöbelastning, Bilaga 2 till Förpackningar i Kretsloppet, Rapport 4301, Natur- vårdsverket, . (1999) mygg och svälja kameler, om för- packningar, sopor och källsortering, , (rapporten kan laddas ner från . , G. och Strömdahl, I. (1994) Förpackningar i kretsloppet. Beräkningar av miljökonsekvenser av kretsloppspropositionen, Livscykelanalyser av förpackningar, Rapport 4300, Naturvårds- verket, . , PO., Jarlbro, G. och , J. Avfallshantering och miljökommunikation i ett framtidsperspektiv. REFORK rapport nummer FoU 154. Hjern, B. och , A-C., (1999) Vems styrmedel är producent- ansvaret? AFN, Naturvårds- verket, . Hunhammar, S. (1999) Transport av insamlade förpackningar och annat avfall – leder ökad sortering till ökande transporter och spelar det någon roll?, Kartläggning, 237, på uppdrag av AFN, Naturvårds- verket, . , , (1995) Miljödriven affärsut- veckling. Från myndighetskrav till strategiska möjligheter. En studie utförd av (), McKin- sey och Världsnaturfonden (WWF). distribution, PACKFORSK (1994) 90-talets förpackningsmarknad, drivkrafter, konsekvensanalys, statistik. distribution, PACKFORSK och (1999) Förändringar i en varukorg , A., (2000) Recycling and Degradation of thermoplastic Ma- terials. , och (1998) Miljö, handel och konkurrens – spelregler för effektiva marknader. Kom- merskollegium rapport 1998:2, rapportserie 1998:1, , Info. (2000). Sorteringsanvisningar på förpackningar. Kretsloppsdelegationen, (1994) Producentansvar för däck i . Kretsloppsdelegationens rapport 1994:1. Kretsloppsdelegationen, (1995) . tionens rapport 1995:5. Kretsloppsdelegationen, (1995) Förslag till Producentansvar för ut- tjänta bilar i . Kretsloppsdelegationens rapport 1995:9. Kretsloppsdelegationen, (1996) Producentansvar i Byggsektorn. Kretsloppsdelegationens rapport 1996:11. Kretsloppsdelegationen, (1996) Producentansvar för elektriska och elektroniska produkter. Kretsloppsdelegationens rapport 1996:12. Kretsloppsdelegationen, (1997) Strategi för Kretsloppsanpassade material och varor. Kretsloppsdelegationens rapport 1997:14. Kretsloppsdelegationen, (1997) Producentansvar för möbler. Kretsloppsdelegationens rapport 1997:15. Kretsloppsdelegationen, (1997) Producentansvar för varor. Förslag och idé. Kretsloppsdelegationens rapport 1997:19. LIP-kansliet, (2000) Insamling av avfall från hus- håll i . Beskrivning av dagens system för insam- ling av källsorterat avfall från hushåll i och för- slag till tekniktävlingar. , , , I. och , B. (2001) Utredning av pantsystemen. Underlag till utredningen för översyn av producentansvaret (M 2000:01). Leach, M., Bauen, A. and , N. (1997) A Systems Approach to Materials Flow in Sustainable Cities. A Case Study of Paper. , 40, 705– 723. Lindhqvist, T. (2001) Producentansvar för bilar – en anaylys av effektivitet och samhällsekonomiska konsekvenser. Underlag till utredningen för översyn av producentansvaret (M 2000:01) på uppdrag av BIL . , M., (2000) A systems Approach to . Thesis for the degree of Doctor of Philosophy. , J., (1999) Hur utvecklar vi producentansvaret? Synpunk- ter på hur kunskapsförsörjningen behöver utvecklas. Rapport från Seminarium anordnat av och Stiftelsen . , (1998) Sammanställning av remissyttranden över Kretsloppsdelegationens rapport 1997:19 Producentansvar för varor – Förslag och idé. Miljøverndepartementet (2000) Avtaler om reduksjon, innsamling og gjenvinning av emballasjeavfall. Miljö- och Naturresursdepartementet (1993) Kretsloppet. Den nya miljösynen. En sammanfattning av regeringens kretsloppspropo- sition nr 1992/93:180 om riktlinjer för en kretsloppsanpassad samhällsutveckling. Miljö- och Naturresursdepartementet (1992) Varor som faror. Miljövårdsberedningen, (2000) Tänk nytt, tänk hållbart! – en daglig- varukedja för framtiden.