sou · GPB393 · 2002-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en beredning med tre ledamöter med uppdrag att verka för rättsväsendets utveckling. Regeringen bemyndigade departementschefen att utse en av ledamöterna att vara ordförande samt att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt beredningen. Med stöd av bemyndigandet förordnade departementschefen som ledamöter i beredningen, fr.o.m. generaldirektören , ordförande, samt fr.o.m. dåvarande hovrättspresidenten numera lagmannen samt ordföranden och chefen för . Som sakkunniga förordnades fr.o.m. dåvarande expeditionschefen (t.o.m. ), polismästaren , enhetschefen och överåklagaren . Som sekreterare förordnades fr.o.m. f.d. hovrättsassessorerna Per Lagerud och samt fr.o.m. kammaråklagaren (t.o.m. ). Per Lagerud har varit sekreterare i de frågor som behandlas i detta betänkande. Även har arbetat med frågorna. Beredningen har antagit namnet Beredningen för rättsväsendets utveckling (BRU). Vi har tidigare överlämnat delbetänkandet (SOU 2001:59) Snabbare lagföring 1 – Några förslag till förenklingar. Vi får härmed överlämna delbetänkandet Snabbare lagföring 2 – Förenklad brottsutredning. Vårt arbete fortsätter med andra utestående frågor. Ökad användning av förenklad brottsutredning ........................... Förslag till lag om ändring i ...................... 2.Förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott............................................................... 3.Förslag till lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. ........................ 4.Förslag till lag om ändring i lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och 5.Förslag till lag om ändring i lagen (1962:120) om straff i vissa fall för oriktigt ursprungsintyg m.m. ........................... Förslag till lag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av 7.Förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (1978:413)............................................................................. Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)........ Förslag till lag om ändring i lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning....... 10.Förslag till lag om ändring i lagen (1982:821) om transport av farligt gods........................................................ 11.Förslag till lag om ändring i lagen (1988:609) om 12.Förslag till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627)............................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1997:1024) om skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar............. Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490)..... 15.Förslag till lag om ändring i lagen (1998:620) om Förslag till lag om ändring i lagen (1998:621) om Förslag till lag om ändring i polisdatalagen (1998:622)........ 18.Förslag till lag om ändring i lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar ............................................. 19.Förslag till lag om ändring i lagen (2000:1225) om straff 20.Förslag till lag om ändring i lagen (2001:85) om behandling av personuppgifter i Förslag till förordning om ändring i förundersökningskungörelsen (1947:948)............................ Förslag till förordning om ändring i kungörelsen (1969:590) om ersättning vid förundersökning i Förslag till förordning om ändring i förordningen (1982:805) om ersättning av allmänna medel till vittnen, 24.Förslag till förordning om ändring i åklagarförordningen (1996:205) ........................................... 25.Förslag till förordning om ändring i förordningen (1996:730) med instruktion för ............... 26.Förslag till förordning om ändring i körkortsförordningen (1998:980) ........................................ 27.Förslag till förordning om ändring i polisförordningen (1998:1558)........................................................................... Förslag till förordning om ändring i polisdataförordningen (1999:81) .......................................... Förslag till förordning om ändring i förordningen (1999:105) om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar............. 30.Förslag till förordning om ändring i förordningen (2000:388) om internationellt polisiärt samarbete ............... 31.Förslag till förordning om ändring i förordningen (2000:1222) om internationellt tullsamarbete ...................... 32.Förslag till förordning om ändring i förordningen (2001:88) om behandling av personuppgifter i Våra tidigare överväganden m.m........................................... Något om RRV:s utredningar och förslag............................ Viss statistik m.m. ................................................................ Något om utgångspunkter och effekter ............................... Åtalsplikt/förundersökningsplikt m.m. ............................... Förundersökningens syften m.m.......................................... Beslut om förundersökning och ledning av denna ............... Underrättelse om misstanke m.m......................................... och skattemyndighetens brottsutredningar ...... Utredning enligt 23 kap. 22 § RB ............................... Formella skillnader mot förundersökning........................... Begränsningar i utredningsformen ...................................... 4.2Effektivitetshämmande faktorer under en 4.4.1 Brottet skall vara enkelt att utreda........................... 4.4.2 Ytterligare förutsättningar för förenklad Tillämpningsområdet i övrigt .................................. 4.5.1 Inledande av utredningen m.m. ............................... Underrättelse om misstanke.................................... 4.5.4 Underrättelse om verkställd utredning.................... Reglering av förfarandet........................................... Tvångsåtgärder för förhör .................................................. Husrannsakan .............................och annan undersökning Kroppsvisitation ..............................och kroppsbesiktning Vissa andra .....................................................tvångsmedel ..........................ekonomiska effekter m.m Förslaget .................till lag om ändring i 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott.............................................................. Förslaget till lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. ....................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och 8.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:120) om straff i vissa fall för oriktigt ursprungsintyg m.m................ 8.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av Förslaget till lag om ändring i brottsskadelagen (1978:413)............................................................................ Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).... 8.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning...... Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:821) om transport av farligt gods....................................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:609) om Förslaget till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627)............................................................................ Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:1024) om skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar............ Förslaget till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490)............................................................................ Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:620) om Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:621) om 8.17 Förslaget till lag om ändring i polisdatalagen (1998:622)... 187 8.18Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar ........................................... 8.19 Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:1225) om straff för smuggling ............................................................ 8.20Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:85) om behandling av personuppgifter i 8.21 Förslaget till förordning om ändring i förundersökningskungörelsen (1947:948).......................... 8.22Förslaget till förordning om ändring i kungörelsen (1969:590) om ersättning vid förundersökning i Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1982:805) om ersättning av allmänna medel till vittnen, Förslaget till förordning om ändring i åklagarförordningen (1996:205) ......................................... Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1996:730) med instruktion för ............. Förslaget till förordning om ändring i körkortsförordningen (1998:980) ...................................... Förslaget till förordning om ändring i polisförordningen (1998:1558)......................................................................... Förslaget till förordning om ändring i polisdataförordningen (1999:81) ........................................ Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1999:105) om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar........... Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2000:388) om internationellt polisiärt samarbete ............. Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2000:1222) om internationellt tullsamarbete ..................... Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2001:88) om behandling av personuppgifter i Bilaga 1, Dir 2000:90 ..................................................... Bilaga 2, Dir. 2001:61 .................................................... Betänkande i departementsserien från Justitiede- Föreskrifter och allmänna råd för polisväsendet Förundersökningskungörelsen (1947:948) Lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om Vi har i uppdrag att undersöka möjligheterna att än mer öka effek- tiviteten och kvaliteten i rättsväsendets arbete. I det uppdraget lig- ger bl.a. att presentera förslag som leder till en förbättring av den brottsutredande verksamheten. När det gäller hanteringen av brottmål är det känt att de totala tiderna från brottsanmälan till dom, generellt sett, är för långa. Ett effektivitets- och kvalitetsmått utgörs just av genomströmningsti- dernas längd. Åtgärder behöver därför vidtas så att tiderna för handläggning av brottsutredningar och för brottmålsförfarandet förkortas utan att rättssäkerhetsförluster för enskilda uppstår. Vi har tidigare lämnat förslag som syftar till att åstadkomma så- väl en snabbare genomströmning som en förbättring av den brotts- utredande verksamheten. I detta betänkande ligger fokus i första hand på frågor kring brottsutredningarna. Frågorna hänger dock ihop på så sätt att en förbättring av den verksamheten medför en snabbare genomströmning. I finns en s.k. förundersökningsplikt. Den innebär bl.a. att förundersökning skall inledas så snart det finns anledning att anta att brott som hör under allmänt åtal har förövats. En stor del av brottsutredningarna görs i förundersökningens form. Regler- na om förundersökning finns huvudsakligen i 23 kap. rättegångs- balken (RB). Där regleras bl.a. när förundersökning skall inledas respektive läggas ned samt vem som skall leda undersökningen. Vi- dare anges där formerna för förhör, underrättelse om misstanke och underrättelse om genomförd utredning. Också kraven på do- kumentation av vad som har förekommit under förundersökningen regleras där. Vi har haft relativt omfattande kontakter med poliser och åklaga- re under vårt arbete. Bl.a. genom de kontakterna har vi kunnat kon- statera att de två komponenter i förundersökningsförfarandet som hindrar effektiviteten mest är dels dokumentationsskyldigheten, främst vad gäller förhörsutsagor, dels underrättelseskyldigheten mot misstänkta om rätten att ta del av utredningen innan åtal beslutas. Den förenklade utredningsformen enligt 23 kap. 22 § RB är ett un- dantag från kravet på att brottsutredningar skall göras i form av förundersökning. Enligt bestämmelsen behöver förundersökning inte genomföras om det ändå finns tillräckliga skäl för åtal och det gäller brott som inte kan antas föranleda någon annan påföljd än böter. Att brottsutredningen genomförs på ett förenklat sätt innebär inte något undantag från kravet på att brottet skall utredas. Utred- ningen har samma syften som förundersökningen och måste följa samma principer. Bestämmelsen tar i första hand sikte på situatio- ner där brottet kan utredas direkt på platsen men kan också använ- das i situationer som t.ex. när den misstänkte erkänner och det finns förutsättningar att utfärda strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot. De formella skillnaderna mellan förfarandet vid förundersökning och utredning enligt 23 kap. 22 § RB kan sammanfattas i tre punk- ter. För det första finns ingen formell skyldighet att i den förenklade utredningsformen underrätta den misstänkte om misstanke om brott på det sätt som enligt 23 kap. 18 § första stycket RB gäller under förundersökning. För det andra behövs inget förundersökningsprotokoll vid ut- redning enligt 23 kap. 22 § RB. Utredningen måste dokumenteras men en förhörsutsaga behöver inte anges på annat sätt än som en redogörelse för det väsentliga innehållet. För det tredje behöver den misstänkte inte underrättas om rätten att ta del av utredningen när den är slutförd. En s.k. slutdelgivning, som är nödvändig under förundersökning, behöver alltså inte genomföras. Vi har kunnat konstatera att det finns tydliga begränsningar i förfarandet enligt 23 kap. 22 § RB. De begränsningarna leder till att den formen för brottsutredning används i relativt liten utsträck- ning, om man bortser från bötesförseelser som exempelvis hastig- hetsöverträdelser. Förfarandet används inte ens i de situationer där det är formellt möjligt. Begränsningarna kan sammanfattas i fyra punkter. För det första innebär kravet på att det skall finnas tillräckliga skäl för åtal i praktiken en begränsning av tillämpningen både och rum. Det kan endast bli fråga om enkla och lättutredda ärenden där utredningen och med enkla åtgärder kan göras klar di- rekt på platsen för polisens ingripande. För det andra utesluter begränsningen till påföljden böter att det förenklade förfarandet tillämpas på en mängd vardagsbrott, trots att utredningen i sig är okomplicerad. Det gäller t.ex. vissa stöld- brott, enklare bedrägerier, trafiknykterhetsbrott och narkotika- brott. För det tredje saknas möjlighet att under en utredning enligt 23 kap. 22 § RB använda straffprocessuella tvångsmedel enligt 24-28 kap. RB. Det är alltså inte möjligt att under en sådan utredning t.ex. ta en kniv i beslag vid brott mot den s.k. knivlagen eller ta urinprov på den som misstänks för narkotikabrott. För det fjärde saknas bestämmelser i om hur en utredning en- ligt 23 kap. 22 § RB skall handläggas. Detta leder till osäkerhet i tillämpningen och till att förundersökningsformen väljs i första hand. Ökad användning av förenklad brottsutredning Förundersökning innebär ett betydande merarbete för de brottsut- redande myndigheterna jämfört med en utredning enligt 23 kap. 22 § RB. Om en del av de brott som utreds inom ramen för en förundersökning i stället kunde utredas inom ramen för ett för- enklat utredningsförfarande skulle resurser kunna frigöras. En utgångspunkt måste vara att brott skall utredas inom ramen för det förfarande (en förundersökning eller en förenklad utred- ning) som utredningen motiverar med hänsyn till faktorer som brottets karaktär och svårigheten att utreda detta. De brottsutredande myndigheterna bör inte i samma utsträck- ning som av formella skäl vara tvingade att använda förunder- sökningsförfarandet, om det alltså inte finns sakliga skäl som moti- Om en större andel av brottsutredningarna kan göras i ett förenklat förfarande, genom vad vi kallar förenklad brottsut- redning, frigörs resurser som kan användas för att utreda fler brott. En annan positiv effekt är att utredning i förenklad form i regel kan antas gå snabbare än en förundersökning. Genomströmningstider- na kan alltså komma att förkortas. Vi har under vårt arbete kunnat dra slutsatsen att en utvidgning av området för ett förenklade utredningsförfarande bör kunna bi- dra till att effektiviteten och kvaliteten i rättsväsendets arbete ökar utan att rättssäkerhetsförluster kan befaras uppstå. Vi föreslår därför att en sådan utvidgning sker. I rättssäkerhetsfrågan har våra bedömningar utgått från såväl målsägandens som den misstänktes intressen. Förslaget har utformats genom nära kontakter med poliser och åklagare. Även och skattemyndigheten skall i sin respektive brottsutredningsverksamhet kunna använda den förenklade brotts- utredningen. För att polismyndigheten eller åklagaren skall ha möjlighet att inle- da en förenklad brottsutredning i stället för en förundersökning skall i fortsättningen som en allmän förutsättning gälla att det finns anledning att anta att brottet kommer att bli enkelt att utreda. Till skillnad från den nu gällande generella förutsättningen att tillräck- liga skäl för åtal skall finnas innebär detta att begränsningen och rum för utredningsåtgärderna har tagits bort. Brottet måste dock framstå som enkelt att utreda och utgången vara tämligen gi- ven. De faktiska omständigheterna skall med andra ord vara lättut- redda och skuldfrågan juridiskt enkel. Den förenklade formen är inte avsedd för sådana situationer där det krävs mer vidlyftig utred- ning för att bevisa den misstänktes skuld eller för att klarlägga de faktiska omständigheterna vid brottet. Det förenklade förfarandet skall få användas om den misstänkte erkänner gärningen och erkännandet framstår som materiellt riktigt alternativt när det för brottet inte är föreskrivet svårare straff än fängelse . Ett sådant tillämpningsområde innebär att enklare vardagsbrott ofta kommer att kunna utredas i den förenklade for- men även om erkännande inte föreligger. Det gäller t.ex. enklare former av misshandel, olaga hot och ofredande. stöld, snatteri, tillgrepp av fortskaffningsmedel, olovligt brukande, enklare hälerier och bedrägerier, skadegörelse, trafiknykterhets- brott, olovlig körning och narkotikabrott upp till och med den s.k. normalgraden. När det gäller unga lagöverträdare skall den förenklade utred- ningsformen kunna tillämpas, om den misstänkte vid brottets be- gående var och det för brottet inte är föreskrivet fängelse . Tillämpningen av det förenklade förfarandet skall vara fakultativ. Om det finns skäl för det skall polismyndigheten eller åklagaren när som helst under förfarandet kunna besluta att den förenklade brottsutredningen skall övergå i en förundersökning. Förunder- sökning skall alltid genomföras om den misstänktes rättssäker- hetsintressen kräver det. Dessutom skall en inledd förundersök- ning kunna övergå i en förenklad brottsutredning, om det finns skäl för det. Den nuvarande ordningen med s.k. förundersökningsanteckning- ar, dvs. fall då brottsutredningen genomförs som förundersökning men där vissa lättnader i dokumentationsskyldigheten gäller, av- skaffas (23 kap. 21 § tredje stycket RB). Vissa tvångsmedel skall få användas även under en förenklad brottsutredning. Den enskilde skall ha samma skyldighet under en förenklad brottsutredning som under förundersökning att följa med till förhör och att stanna kvar för förhör. Det skall även finnas samma möjlighet för polisen att använda hämtning och medtagande till förhör. Vidare skall det finnas möjlighet att använda gripande, beslag, husrannsakan eller annan sådan undersökning (28 kap. 10 § RB), kroppsvisitation och kroppsbesiktning inom ramen för för- enklad brottsutredning. Den misstänkte skall alltid underrättas om brottsmisstanken även under en förenklad brottsutredning. När det gäller dokumentationen får det föras kortfattade anteck- ningar över det väsentliga som förekommit i utredningen. En redo- görelse för vad som har kommit fram under förhör bör som huvud- regel granskas av den hörde. Den misstänkte och hans försvarare skall inte behöva underrättas om den verkställda utredningen när brottsutredningen har skett i det förenklade förfarandet. Däremot skall den misstänkte ha sam- ma rätt som under förundersökning att bl.a. på egen begäran ta del av vad som förekommit vid utredningen och ange den utredning han anser önskvärd. Som en rättssäkerhetsgaranti skall den misstänkte erhålla ett in- formationsblad under den förenklade brottsutredningen där hans rättigheter i olika avseenden beskrivs. Förfarandet skall regleras så att det framgår av bl.a. 23 kap. RB vilka bestämmelser om förfarandet vid förundersökning som skall tillämpas under den förenklade brottsutredningen. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att rubriken till 23 kap. skall ha följande lydelse, dels att 19 kap. 12 §, 21 kap. 8 §, 23 kap. 1, 21, 22 och 24 §§, 31 kap. 12 §, 45 kap. 7 och 11 §§ samt 48 kap. 12 § skall ha följande lydelse, dels att det i balken skall införas sex nya paragrafer, 23 kap. 22 a-f §§ av följande lydelse. 19 kap. Om laga domstol Vad som sägs i detta kapitel Vad som sägs i detta kapitel skall tillämpas även i fråga om skall tillämpas även i fråga om de av tvångsmedel. fråga får tas upp även av rätten i en annan ort än som följer av får tas upp även av rätten i en reglerna i detta kapitel, om be- annan ort än som följer av reg- slut i frågan bör fattas utan lerna i detta kapitel, om beslut i frågan bör fattas utan dröjsmål. 21 kap. Om den misstänkte och hans försvar Försvarare äge under förun- Försvararen får under förun- dersökningen och målets be- handling vid rätten göra fram- ställning och vidtaga åtgärd, som erfordras för tillvaratagande och vidta åtgärd, som behövs för av den misstänktes rätt, så ock, att ta till vara den misstänktes om målet fullföljes, biträda ho- Om målet fullföljs, får för- nom i högre rätt. svararen också biträda honom i Förundersökning skall inledas så snart det på grund av angivelse eller av annat skäl finns anledning att anta att ett brott som hör un- der allmänt åtal har förövats. dock inte inledas, om det är up- dock inte inledas, om det är up- penbart att brottet inte går att penbart att brottet inte går att inte behöver inledas i vissa andra ersättas av förenklad brottsutred- fall följer av 4 a § och 22 §. ning framgår av 22 och 22 e §§. Att förundersökning inte heller behöver inledas i vissa andra fall följer av 4 a och 22 f §§. Om det krävs angivelse för att brottet skall höra under allmänt åtal, får förundersökning trots det inledas utan angivelse, om det innebär fara att avvakta en angivelse. I så fall skall målsäganden un- derrättas . Om denne då inte anger brottet till åtal, skall för- undersökningen läggas ned. Vid förundersökningen skall protokoll föras över vad därvid fö- rekommit av betydelse för utredningen. Sedan en utsaga av en misstänkt eller någon annan har uppteck- nats skall utsagan läsas upp eller tillfälle på annat sätt ges den som har hörts att granska uppteckningen. Han skall också tillfrågas om han har något att invända mot innehållet. Uppteckning och granskning skall ske innan förhöret avslutas eller, om förhöret är särskilt omfattande eller behandlar komplicerade sakförhållanden, därefter. En invändning som inte medför nå- gon ändring skall antecknas. Efter granskningen får uppteckningen inte ändras. Har utsagan först efter granskningen antecknats i protokollet, skall uppteckningen biläggas handlingarna. I mindre mål får i stället för protokoll föras kortfattade an- teckningar över det väsentliga, som förekommit vid utredningen. Så snart åtal har beslutats, har den misstänkte eller hans försvara- re rätt att på begäran få en avskrift av protokoll eller anteckningar från förundersökningen.