sou · GPB390d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Ett genomförande av vårt förslag om att public service-företagens program skall sändas okrypterade gör att tillgängligheten av de svenska public service- programmen i gränstrakterna kan behållas. I sänder redan YLE okrypterat i det digitala marknätet. Det finns dock risk för att andra public service-företag i väljer att sända krypterat. Det skulle innebära att flera än 100 000 TV-tittare i som tar del av grannlands-TV i form av s.k. over-spill mister denna möjlighet. Det gäller främst tittare i och . Regler och tillstånd för de digitala sändningarna Det är angeläget att den tidigare nämnda överenskommelsen mellan som gäller för de analoga sänd- ningarna säkerställs också efter övergången till digitala sändningar i marknäten. Om hela det frekvensutrymme som är reserverat för TV- sändningar tas i bruk för digitala marksändningar i skulle det kunna användas för att distribuera mer än 50 TV-program. Minst en frekvenskanal borde kunna användas för distribution av vardera ett program från våra fyra nordiska grannländer till alla TV- hushåll i . Många hushåll är beroende av kommersiella kabel-TV- företags beslut eller har valt att göra sig beroende av satellit- mottagning av TV. Endast det största av kabel-TV-företagen, Comhem, har erbjudit nordisk grannlands-TV utanför gränsregionerna. Denna service erbjuds till de kunder som an- skaffat en digital avkodare och då till ett pris som är tiofaldigt högre än kostnaden för upphovsrätten (enligt Copyswede). När det gäller priset på mottagning av nordisk grannlands-TV digitalt krävs konkurrens mellan olika plattformar. Dagens faktiska monopol för distribution av nordisk grannlands-TV bör därför undanröjas genom att åtgärder vidtas för att möjliggöra sådana sändningar också i det digitala marknätet. 6.4Sändningstillstånd i det digitala marknätet Det är regeringen som beslutar om vilka programföretag som skall få tillstånd att sända marksänd digital TV och vilket sändnings- utrymme som får upplåtas för detta. Radio- och utlyser tillstånden, handlägger ansökningarna och ger ett motiverat förslag till regeringen om hur sändningstillstånden skall fördelas. Innan Radio- och lämnar sitt förslag har vi under vår mandat- period yttrat oss över ansökningarna. Tillståndsgivningen är regle- rad i förordningen(1997:894) om marksänd digital TV. Radio- och tillkännager på lämpligt sätt när det finns lediga tillstånd för marksända digitala TV-sändningar. De anger också vilka områden som tillstånden kommer att gälla i och om det gäller nationella eller regionala tillstånd. Radio- och prövar de sökandes tekniska och finansiella förutsättningar. Regler och tillstånd för de digitala sändningarna ansökningsomgångar som ägt rum har verket anlitat konsulthjälp för att bedöma företagens finansiella förutsättningar att bedriva sändningar. I bedömningen ingick att ta ställning till om den angivna finansieringen var realistisk i förhållande till kostnader för planerad programverksamhet och distributionskostnader. Efter detta har vi yttrat oss över de inkomna ansökningarna och lämnat motiverade förslag till Radio- och om vilka programföretag som borde få sändningstillstånd. Vårt arbete har främst varit inriktat på att granska de sökandes planerade program- utbud. Radio- och har därefter fortsatt kontakterna med programföretagen för att samordna de sökande tekniskt när det gäller multiplexering, elektronisk programguide (EPG) och åt- komstkontroll (CA). Att företagen kan komma överens har varit ett villkor för att komma vidare i processen. Radio- och har lämnat ansökningarna och motiverade förslag till fördelning av tillstånden till regeringen, med beaktande av våra yttranden. Regeringen beslutar om sändningstillstånden och villkoren för dessa. Sändningarna skall inledas senast ett bestämt datum. Rege- ringen beslutar också om eventuella förändringar av tillstånden t.ex. i fråga om tillståndstidens längd samt sändningarnas geografiska och innehållsmässiga omfattning. Tillståndsprocessen är både tids- och arbetskrävande med många parter inblandade. En del programföretag upplever den som krång- lig eftersom de har större erfarenhet av att förhandla direkt med en sändningsoperatör på marknadsmässiga grunder. Dessutom innebär systemet för tillståndsgivningen att det är svårt att ersätta ett programföretag som av någon anledning avbryter sina sändningar. Det är också svårt att snabbt få med nya programföretag när teknikutvecklingen skulle tillåta det. I och tilldelas sändningstillstånd för hela frekvenskanaler. Ansvarig myndighet godkänner och registrerar de programföretag som deltar i sändningarna. Det ställs också krav på att vissa villkor och regler skall vara uppfyllda. Tillståndsgivningen har alltså i dessa länder delegerats till en myndighet. Regler och tillstånd för de digitala sändningarna 6.4.2Kriterier för urval av programföretag De urvalskriterier som enligt propositionen om digitala TV- sändningar skall tillämpas för marksänd digital TV är att mer än ett programföretag skall delta i sändningarna på varje ort. Normalt bör inte ett företag ensamt kunna disponera en hel frekvenskanal. Programutbudet bör som helhet tilltala olika intressen och smak- riktningar. Lokala och regionala program bör ges företräde liksom program som är förankrade i den svenska kulturkretsen. Företag som redan sänder med tillstånd av regeringen skall beredas tillfälle att medverka. Det skall eftersträvas att flera av varandra oberoende programföretag deltar i sändningarna. 1996/97:67) De sökandes finansiella förutsättningar har vid de tre tillstånds- givningarna bedömts av en revisionsfirma, . Förutsättningarna värderades utifrån uppgifter i respektive ansökan där programföretagen presenterade en genomarbetad affärsplan. I affärsplanerna redovisades fullständiga budgetar , där både kostnader och intäkter fanns uppskattade. Dessutom tog ansökningarna upp förutsättningarna för att finansiera sändningarna på lång sikt. Vid den första tillståndsgivningen gjordes bedömningen att sammanlagt 31 av 57 sökande hade finansiella förutsättningar att sända digital TV. Vid den andra tillståndsgivningen bedömde man att 25 av de 38 sökande företagen hade finansiella förutsättningar. Vid den tredje tillståndsgivningen bedömdes endast de program- företag som vi i prioritetsordning rekommenderade. Av dessa hade 19 programföretag finansiella förutsättningar att sända digital TV. Vi har i yttrandena till Radio- och (bilaga 2, 5 och 7) eftersträvat att mer än ett programföretag skall delta i sändnings- verksamheten på varje ort. En central utgångspunkt har varit strävan efter mångfald både i fråga om det samlade programutbudet och ifråga om de olika programföretagens finansiering och ägarbild. Det bedömdes också som värdefullt att såväl redan etablerade programföretag med många tittare som nybildade företag skulle finnas med i det digitala marknätet. Lokala och regionala pro- gramföretag gavs företräde liksom sådant programutbud som är förankrat i den svenska kulturkretsen. Ett TV-program definiera- des som en sändningstid på minst . Vi har framhållit vikten av att det begränsade frekvensutrymmet används på ett så effektivt sätt som möjligt. Den principiella utgångspunkten för det allmänna bör därför vara att det tilldelade Regler och tillstånd för de digitala sändningarna frekvensutrymmet används så att det leder till största möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet enligt YGL 3 kap. 2 § andra stycket. Det tillgängliga frekvensutrymmet kan användas mer effektivt om sändningarna samordnas genom statistisk multiplexe- ring. I 9 § förordningen om marksänd digital TV anges det vad som skall framgå av Radio- och förslag över vilka program- företag som skall få tillstånd att sända marksänd digital TV. Där skall det framgå om: N den sökande har tekniska och ekonomiska förutsättningar för att bedriva sändningar, N den sökande kan delta i samverkan om multiplexering, åtkomst- kontroll och elektronisk programguide, N den sökande godtar vissa villkor enligt radio- och TV-lagen (se nedan), N den sökande vill förena sändningstillståndet med villkor att sända eller producera regionala program, N programföretag som redan har tillstånd för analoga marksänd- ningar kan få möjlighet till digital utsändning, N flera av varandra oberoende programföretag kan delta i sänd- ningarna, N fler än ett programföretag kan sända program till ett visst om- råde och om fler än ett programföretag kan disponera en frekvenskanal. Förslaget skall dessutom ta hänsyn till i vilken utsträckning programutbudet som helhet kan förväntas att tilltala olika intressen och smakriktningar. Lokala och regionala TV-program samt sådana program som är förankrade i den svenska kulturkretsen skall ges företräde. Av ansökan skall det alltså framgå om den sökande godtar ett antal villkor som får ställas enligt 3 kap. 1, 2 och 4 §§ radio- och TV-lagen (1996:844) och som avser skyldighet att: N sända TV-program med digital teknik, N sända över det eller de områden som regeringen har bestämt, N sända TV-program under i genomsnitt minst under ett kalenderår eller, om tillståndet endast avser del av dygnet, under en proportionellt , N utöva sändningsrätten sakligt, Regler och tillstånd för de digitala sändningarna N ta hänsyn till televisionens särskilda genomslagskraft när det gäller programmens ämnen och utformning samt tiden för sändning av programmen, N i programverksamheten respektera den enskildes privatliv, N sända ett mångsidigt programutbud, N kostnadsfritt sända meddelanden som är av vikt för allmänheten om en myndighet begär det, N till och TV lämna uppgifter som är nödvändiga för nämndens bedömning om sända program stämmer överens med de krav som gäller för programverksam- heten, och N iaktta att ägarförhållandena och inflytandet i företaget inte får förändras mer än i begränsad omfattning. Radio- och har bedömt att de programföretag som vi föreslagit hade visat att de hade tekniska och ekonomiska förut- sättningar att bedriva marksänd digital TV. Radio- och förslag till regeringen om fördelning av sändningstillstånd har där- för i princip följt förslagen i våra yttranden vilka därmed legat till grund för regeringens beslut. Tillstånden för att sända marksänd digital TV har delats ut till programföretag och är giltiga t.o.m. utgången av 2002. Programföretagen har alltså i denna första omgång tillstånd att sända eller , beroende på när tillstånden delades ut. Regeringen föreslår i propositionen Radio och TV i allmänhetens tjänst 2002 2005 (prop. 2000/01:94) att public service-företagens tillstånd att bedriva analoga sändningar skall vara , fr.o.m. t.o.m. . Vid fastställandet av periodens längd har olika förhållanden beaktats. Eftersom de aktuella företagen verkar på en marknad där förutsättningarna ständigt förändras ställer det höga krav på an- passningsförmåga och utvecklingsarbete inom företagen. Det innebär också att riksdag och regering med jämna mellanrum behöver ta ställning till behov av eventuella förändringar i före- tagens verksamhet. Mot bakgrund av att en beredningsprocess Regler och tillstånd för de digitala sändningarna inför en ny tillståndsperiod är krävande och tar tid anser regeringen att en tillståndsperiod inte skall vara alltför kort. Den viktigaste motiveringen för en relativt lång tillståndsperiod anses vara att ge programföretagen långsiktiga planeringsförut- sättningar. Det skapar stabilitet och underlättar företagens plan- läggning liksom deras relationer med aktörer i omvärlden. Vad som talar mot en alltför lång tillståndsperiod anges vara de stora förändringar som kan förväntas till följd av den tekniska utvecklingen. Det gäller inte bara övergången från analog till digital sändningsteknik utan också utvecklingen av nya medieformer och hur dessa påverkar förutsättningarna på marknaden. I gäller de digitala sändningstillstånden i marknätet . Det ger företagen som har sändningstillstånd en möjlighet att långsiktigt planera sin verksamhet. skall det dock göras en första utvärdering av sändningarna. Skälet är att man skall kunna erbjuda fler programföretag sändningstillstånd om det visar sig att det tillgängliga utrymmet medger det. I beviljas sändningstillstånd för hela frekvens- kanaler. Tillståndshavare är desamma som i det analoga nätet samt multiplexoperatören Digital. Tillstånden är giltiga . Den långa tillståndsperioden motiveras med att tillståndshavarna får möjlighet att långsiktigt utveckla plattformen. För vårt arbete har regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare gällt. De innebär att vi skall pröva offentliga åtaganden, redovisa regionalpolitiska konsekvenser, redovisa jäm- ställdhetspolitiska konsekvenser och redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet. Genom kommittéförordningen (1998:1474), som trädde i kraft , har ovan nämnda generella direktiv upphävts. Enligt 14 § i denna förordning gäller i stället att om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, skall en beräk- ning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, skall dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting, skall en finansiering föreslås. Vidare gäller enligt 15 § i förordningen att om förslagen i ett betänkande har betydelse för det kommunala självstyret, skall kon- sekvenserna anges. Samma sak gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för syssel- sättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags möjligheter, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Kommitténs förslag om att de analoga marksändningarna kan avvecklas innebär att kostnaderna för parallellsändningar av analoga och digitala program upphör. Den beräknade samhälls- ekonomiska vinsten av en avveckling redovisas i avsnitt 5.4.3. Dess- utom särredovisas en relativt hög uppskattning av konsumenternas kostnader till följd av en avveckling där vinsterna för de konsu- menter som före avvecklingen skaffat möjlighet till digital mottag- ning inte har beräknats. Sammantaget innebär en avveckling stora samhällekonomiska vinster. Förslaget om att frekvenskanalen där public service är placerad skall byggas ut till full befolkningstäckning, dvs. av den fast bosatta befolkningen, innebär vissa investeringskostnader. har angett att den totala investeringskostnaden för att bygga ut en frekvenskanal till full befolkningstäckning uppgår till . Utbyggnaden möjliggör en avveck- ling av de analoga sändningarna av public service-företagens pro- gram i hela landet. SVT och UR bedöms betala årliga distributions- avgifter för de analoga sändningarna på (inkl. moms). När de analoga sändningarna avvecklas befrias företagen från dessa kostnader. En avveckling ger en sammanlagd besparing för public service-företagen med en använd diskonteringsränta på och med en beräkning som sträcker sig t.o.m. . Det innebär en total vinst som vida överstiger investeringskostnaderna för de digitala sändningarna. I förslaget om avveckling av de analoga marksändningarna före- slår vi att en beredning får i uppdrag att utforma information och främja övergången till digital teknik. Beredningen skall enligt förslaget redovisa sitt uppdrag . Förslaget innebär vissa kostnader men dessa bedöms vara små i förhållande till de sam- hällsekonomiska vinster som en avveckling av de analoga mark- sändningarna innebär. Kommitténs förslag i övrigt innebär inga stora offentliga åtagan- den. Förslaget om att tilldela en myndighet uppdraget att admi- nistrera, kontrollera och besluta om tillståndsgivningen för mark- sänd digital TV innebär sannolikt inte några ökade kostnader. En myndighet, Radio- och , har redan i nuvarande system ett betydande administrativt och förberedande ansvar för rege- ringens tillståndsgivning. Vi har i betänkandet redovisat fördelarna med marksänd digital TV i fråga om regionala TV-sändningar. Med utgångspunkt från detta är vår bedömning att förslaget om att avveckla de analoga marksändningarna till förmån för digitala sändningar leder till ökade förutsättningar för regionala TV-sändningar. Det innebär ökad tillgänglighet till regionala nyheter, sport och politiska möten till gagn för samverkan och demokrati på regional nivå. Etablerandet av fler regionala programföretag kan också antas leda till fler arbetstillfällen för journalister, tekniker och andra i de aktuella regionerna. Dessutom ger regionala programföretag en möjlighet för lokala och regionala näringsidkare att använda TV-mediet för marknads- föring. Det bör öka möjligheten för dessa, ofta mindre företag att nå ut till nya kundgrupper. Med den digitala tekniken kan man sända fler TV-program och andra tjänster på ett givet frekvensutrymme. Det ger ökat utrymme för TV-program som riktar sig till särskilda grupper, t.ex. program för olika invandrargrupper på respektive hemspråk. En sådan utveckling gör det möjligt att nå ut med samhällsinformation på olika språk som ger invandrare som kommer till större möjligheter att bli fullt delaktiga i samhället. Förslagen är enligt vår mening jämställdhetspolitiskt neutrala. Förslagen bedöms inte heller medföra några konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet. Reservation av () Den nya tekniken ger fantastiska möjligheter för massmedierna. Mångfalden kan öka. Tillfällen till konstnärliga uttryck kan bli fler. Demokratins arenor för debatt och upplysning kan bli fler och mer dynamiska. Informationstekniken har drastiskt höjt massmediernas tillgänglighet och sänkt distributionskostnaderna. i mänsklighetens historia har ett så rikt utbud av journalistik och underhållning funnits nåbart för så många mediekonsumenter. har det varit så billigt för skapare av medieinnehåll att nå ut till många människor. Det är inte längre distributionstekniken som avgör hur stor mångfald som kan komma de svenska mediekonsumenterna till del. Större betydelse har i stället det svenska språkområdets litenhet. Det är svårare att få ekonomin att gå ihop för medieproduktion på svenska som normalt har en maximal publik på fyra och en halv miljon hushåll än för engelskspråkig som kan nå miljarder män- niskor i hela världen. Det är därför public service måste ges rejäla resurser och inriktas på att stödja svenska produktioner av hög kvalitet. är allt för mycket av public service-företagens intresse inriktat på teknik och bred underhållning. Yttrandefrihet och oberoende massmedier är grundläggande för den svenska demokratin. Tryckfrihetsförordningen ger konstitu- tionellt skydd till flera traditionella medieformer. Tyvärr har audio- visuella medier, radio och TV, inte åtnjutit samma höga grad av frihet och skydd mot inblandning. Den nya tekniken ger tillfälle att förstärka mediernas oberoende från den statsmakt de har i uppgift att granska. Det är mot denna bakgrund som har verkat för att lediga TV-frekvenser skall ställas till marknadens för- fogande. Syftet är att vidga yttrandefriheten och öka mångfalden Genom mera tidsenliga regelverk skulle mediernas oberoende också stärkas. Kommittémajoriteten ansvarig för marknätets misslyckande Introduktionen av marksänd digital TV är ett misslyckande. Få hushåll har skaffat avkodare. De ursprungliga prognoserna från bolag sa att 100 000 hushåll skulle ha skaffat avkodare . Inte ens , efter detta datum, har den nivån uppnåtts. Bara 85 000 avkodare har levererats. Flera sändningsutrymmen är ännu outnyttjade. Sam- tidigt stiger kostnaderna för de inblandade statliga företagen, främst och Boxer. Denna situation har inte uppstått av en slump. Den är inte heller en följd av normala trögheter vid ett teknikskifte. Orsaken är de politiska beslut som fattats av och rege- ringen. majoritet bär ett tungt ansvar för marknätets misslyckande. Jag har kritiserat och reserverat mig mot tidigare beslut om att på godtyckliga grunder välja ut de företag som givits koncessioner. Dessa ställningstaganden av majoriteten har dels inneburit en snedvridning av konkurrensen mellan pro- gramföretagen. Dels att massmediernas rättssäkerhet och möjlighet att värja sig mot politiska påtryckningar har minskat. Program- företagens framgång i det system som kommittémajoriteten har förordat beror mer på skicklighet inför statliga utredningar och i den politiska maktens korridorer än på förmågan att göra program som har kvalitet och tilltalar publiken. De tre ansökningsomgångarnas politiska skönhetstävlingar kvali- ficerade TV-kanaler av två kategorier. Dels sådana som har visat sig ointresserade av att utnyttja denna distributionsform. Dels sådana som inte har lyckats locka användare till marknätet i förväntad omfattning. drar kommittémajoriteten vissa slutsatser av tidigare miss- grepp. Förslag förs fram om att det ska delegeras till en myndighet och till en extern multiplexoperatör att besluta om vilka program- företag som skall få sända i det digitala marknätet. Den nyvunna probleminsikten är bra. Tyvärr är dock förslagen till lösningar otill- räckliga. Statsmakternas oförmåga att välja innehåll som kan locka abonnenter till marknätet förändras inte av att en statlig myndighet tar över ansvaret från regeringen. I stället borde distributionen av digital TV och andra medie- former avregleras. Det offentliga bör avveckla ägandet. Kabel-TV- verksamheten i bör helprivatiseras liksom hela detta börs- bolag i övrigt. Distributionstekniken för analoga och digitala mark- sändningar som ägs och drivs av bör privatiseras. Statens ägande i bredbandsföretag bör avvecklas. Även frekvensutrymmet för radio- och TV-sändningar bör avregleras. Ett statligt frekvens- register bör införas där ägandet av frekvensutrymme formaliseras på motsvarande sätt som ägandet av fastigheter formaliseras i ett fastighetsregister. gör bedömningen att det kommer att råda frekvensbrist . Därför är det angeläget att utrym- met fördelas på ett bättre sätt än efter de nuvarande kommando- ekonomiska principerna. Radiofrekvenserna bör auktioneras ut och de skall vara möjligt att sälja vidare. För att ge förutsättningar för en effektiv användning av resurserna skall det vara upp till ägaren av ett frekvensutrymme att avgöra vad distributionskapaciteten skall användas till. Någon reglering av om utrymmet används till ljud, bild eller textöverföring mellan enskilda eller till många behövs inte. Med ett sådant regelverk skulle marknätet för digital TV slippa att överföringskapacitet viks för programföretag som inte vill sända. Priset som sätts på distributionen skulle också fungera så att de programkanaler sållas fram som har störst förutsättning att väcka intresse bland konsumenterna. kan man lyssna på radio via datorn och ta emot e-post på telefonen. Det blir allt mer absurt att olika tekniker har olika regler. majoritet nöjer sig med att konstatera att det pågår översyn av de regelverk som berörs av konvergerande tekniker. De omoderna lagarna hämmar utvecklingen av mass- medierna – inte minst på digital-TV-området. Därför borde har förordat en teknikneutral lagstiftning. Ett och samma medieföretag använder sig ofta av flera olika distributionsformer. Från att ha varit enmedieföretag går de flesta aktörer i branschen mot att vara multimedieföretag. för att ta ett exempel, ger ut en papperstidning, är engagerat i TV- kanaler, distribuerar textnyheter via mobiltelenäten och har en webbupplaga där det också sänds radio. Kanal , ett annat exempel, sänder TV via satellit och via det digitala marknätet. Reklamreglerna i marknätet är mer restriktiva än de som gäller för satellitdistribution. I de sändningstillstånd för marknätet som regeringen meddelar sker en regleringen av vilket redaktionellt innehåll som skall förekomma. Sådana regler slipper program- kanaler som distribueras med annan teknik, t.ex. satellit, kabel eller Internet.