sou · GPB317 · 2002-01-01 00:00:00 — Ett resultat av dessa överväganden är vårt förslag att de arbetsmiljöbestämmelser som skall finnas kvar i den nya fartygssäkerhetslagen samlas i ett kapitel, nämligen i 4 kap. I den mån lagen bör innehålla bemyndigan- den som avser reglerna om arbetsmiljö, bör dock dessa bemyndiganden finnas på samma ställe som lagens övriga bemyndiganden Bestämmelser om tillsyn kommer i den nya fartygssäkerhetslagen att finnas i 5 kap. Vi har i vårt delbetänkande lämnat förslag till en ny form av tillsynsförrättningar som avser ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik. Här kallar vi denna form av tillsyn för värdstatstillsyn. Övriga ändringar i förhållande till gällande rätt är i huvudsak redaktionella. Bl.a. skall det som sägs i 10 kap. 18 § andra stycket, om vilka anteckningar som skall göras i fartygets tillsynsbok, fortsättningsvis regleras genom föreskrifter och således lyftas bort från lagen. Vi föreslår en ändring i sak som innebär att tillsynsmyn- digheterna får utökade möjligheter att inhämta upplysningar från tillverkare m.fl. om till vilka som en produkt har överlåtits eller upplåtits. Vi har i vårt delbetänkande lämnat förslag till ändringar i tillsynsbe- stämmelserna så att de anpassas till rådets direktiv /35/EG om ett system med obligatoriska besiktningar för en säker drift av ro-ro- passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik. Förslagen bereds hos regeringen. I vårt förslag till 5 kap. i den nya fartygssäkerhetslagen finns bestämmelserna med. 112 En ny fartygssäkerhetslag I princip följer vårt förslag den ordning som gäller i 10 kap. fartygssäkerhetslagen. 5 kap. i den nya lagen skall innehålla bestämmelser om vilka som skall utföra tillsynen (tillsynsmyndigheter), om tillsynsförrättningar, om redarens och andras skyldigheter att biträda vid förrättningarna, om ritningar och om tillsynsbok. Rubriker före varje enskild typ av tillsynsförrättning skall göra det enklare att överblicka kapitlet. Det finns också en särskild rubrik för bestämmel- serna om tillsynsmyndigheternas tillträde till fartygen och om deras rätt att begära biträde av andra myndigheter m.fl. Bemyndiganden att meddela föreskrifter om tillsynsförrättningar m.m. skall finnas i ett särskilt kapitel tillsammans med lagens övriga bemyndiganden. I stora delar kan de bestämmelser som finns i 10 kap. fartygssäkerhetslagen föras över till 5 kap. i den nya fartygssäkerhets- lagen. Vi föreslår emellertid en del sakliga ändringar, varav några framgår av vårt delbetänkande. Andra ändringar, som avser skyldigheten för tillverkare m.m. att lämna upplysningar till tillsynsmyndigheten, följer av överväganden i avsnitt 6.10.2 i detta betänkande. Det fortsatta resonemanget gäller behovet av ytterligare ändringar i 5 kap. Precis som skall tillsynskapitlet inledas med bestämmelser om tillsynsmyndigheter. Förutom de ändringar som föranleds av att arbetsmiljölagen skall tillämpas också på fartygsarbete och att tillsynen därför omfattar jämväl efterlevnaden av den lagen, bör de inledande bestämmelserna se ut på samma sätt som . Det bör redan här framgå att tillsyn som gjorts av klassificeringssällskap för utfärdande av eller förnyande av certifikat har samma giltighet som om den gjorts av . finns den bestämmelsen i 10 kap. 20 § fartygssäkerhetslagen. Detta bör också – av skäl som närmare redovisas i avsnitt 4.7.4 – gälla sådan tillsyn när den gjorts av ett annat lands sjöfartsmyndighet. De bemyndiganden som finns i 10 kap. 3–4 §§ fartygssäker- hetslagen att föreskriva att en svensk utlandsmyndighet skall utöva viss tillsyn eller att uppdra åt sakkunniga att utföra tillsynsförrättningar, bör fortsättningsvis finnas i samma kapitel som andra bemyndiganden. En ny fartygssäkerhetslag 113 Som ovan nämnts föreslår vi ändringar som innebär att en ny form av tillsynsförrättningar införs i fartygssäkerhetslagen. Vissa fartyg skall genomgå särskild tillsyn inför och som de används i reguljär passagerartrafik. De närmare övervägandena bakom de föreslagna bestämmelserna är redovisade i vårt delbetänkande. Genom att lägga denna nya form av tillsynsförrättningar till tidigare former av förrättningar ökar behovet av att i lagen skilja den ena förrättningsformen från den andra. Bestämmelserna om de olika tillsynsförrättningarna bör därför samlas under rubriker som anger vilken form av förrättning som bestämmelserna avser. För att skilja den nya formen av tillsynsförrättningar från de övriga, föreslår vi också att den kallas värdstatstillsyn. Bestämmelserna om värdstatstillsyn bereds hos regeringen. I allt väsentligt avstår vi därför från att föreslå ändringar i bestämmelserna. Vi har dock flyttat definitionerna av ro-ro-passagerarfartyg, höghastighetspassagerarfartyg och reguljär trafik, som i delbetänkandet finns i 10 kap. 9 a §, till 1 kap i den nya lagen. Av samma bestämmelse i delbetänkandet, 10 kap. 9 a §, framgår att de föreslagna bestämmel- serna tillämpas när trafiken omfattar internationella resor och inrikes resor inom fartområde A. har i sitt remissyttrande påpekat att bestämmelserna bör tillämpas på trafik som omfattar inrikes resor också inom fartområde B, eftersom detta fartområde bl.a. avser trafiken mellan och . Vi anser att det är rimligt att den trafiken också skall kunna omfattas av värdstatstillsynen och föreslår därför att bestämmelsen ändras på det sätt som verket föreslagit. har i skrivelsen föreslagit ett tillägg till bestämmelserna om tillsynsförrättningar som anger vilka fartyg som skall omfattas av kravet på periodiska besiktningar. En sådan bestämmelse är enligt vår uppfattning onödig. Att ett visst fartyg skall besiktigas följer av att detta fartyg skall ha vissa certifikat eller att det för fartyget skall fastställas minsta tillåtna fribord. Redan på grund av vad som sägs i 3 kap. i vårt förslag till ny fartygssäkerhetslag skall periodisk besiktning ske av fartyg med en bruttodräktighet av 20 eller däröver som inte är fritidsfartyg med en bruttodräktighet under 100 eller har CE-märkts. 114 En ny fartygssäkerhetslag I 10 kap. 18 § första stycket i den nuvarande fartygssäkerhetslagen sägs att ett svenskt passagerarfartyg, oavsett dräktighet, och ett annat svenskt fartyg med en bruttodräktighet av minst 20 skall ha en tillsynsbok. Andra stycket reglerar vilka uppgifter som skall antecknas i tillsynsboken och vem som skall underrättas om att anteckningar har gjorts. När en tillsynsförrättning har utförts, skall förrättningsmannen i tillsynsboken anteckna förrättningen, anmärkningar som har framkommit vid förrättningen och åtgärder som har vidtagits med anledning av anmärkningarna. Förrättningsmannen skall även underrätta tillsynsmyndigheten och fartygets redare om det som har antecknats i tillsynsboken. har i skrivelsen lämnat förslag till ändringar av bestämmelserna om tillsynsbok. Verket anser bl.a. att kravet på tillsynsbok endast bör gälla de fartyg som skall vara föremål för besiktning. Konsekvensen av den föreslagna ändringen är att kretsen av fartyg som inte skall ha tillsynsbok utökas med de fritidsfartyg som har en bruttodräktighet som understiger 100 och de fritidsfartyg som har större bruttodräktighet än så men som har CE- märkts. Verkets förslag har remissbehandlats och har inte mötts av invändningar. Även vi delar verkets synpunkter och anser att dessa fartyg bör undantas från kravet på tillsynsbok. har vidare föreslagit att 10 kap. 18 § andra stycket fartygssäkerhetslagen tas bort. Som skäl till detta uppger verket att tillämpar ett datoriserat fartygstillsynssystem (FTS) där resultatet av en utförd inspektion eller besiktning, m.fl. förrättningar noteras. Systemet kommer enligt verket att byggas ut ytterligare och rationaliseringar kan förväntas . Mot denna bakgrund är det andra stycket föråldrat och möter inte framtidens behov av förändringar. menar att bestämmel- sen kan ändras i takt med utvecklingen av tillsynssystemet endast om den lyfts ut ur lagen och i stället meddelas genom verkets föreskrifter. Remissinstanserna har tillstyrkt förslag. Vi bedömer att detta är en sådan bestämmelse som inte fordrar lagform. Det möter därför inget hinder att lyfta ut andra stycket ur lagen och i stället medge att meddela sådana föreskrifter. En ny fartygssäkerhetslag 115 I den nya fartygssäkerhetslagen skall samtliga bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, att föreskriva eller besluta i de sjösäkerhetsfrågor som lagen omfattar, finnas i 6 kap. Detta kapitel skall innehålla bemyndiganden som gäller rätten att meddela föreskrifter i frågor som omfattas av 2–5 kap, att meddela särskilda föreskrifter för vissa fartyg och undantag från lagen samt att uppdra åt organisationer och andra myndigheter än att bl.a. utfärda certifikat. Genom att samla bemyndigandena i ett kapitel är det lätt att finna lagstödet för de föreskrifter som meddelas av regeringen eller av . I 6 kap. i den nya fartygssäkerhetslagen finns bemyndiganden. Kapitlet är centralt för vårt förslag till en modernare fartygssäkerhetslag. Genom att ha bemyndigandena i ett kapitel, underlättar det både för och för andra läsare att söka normgivningskompetensen för varje enskild fråga som detaljregleras i fartygssäkerhets- förordningen eller i SJÖFS. Bemyndigandena kan delas upp i tre olika kategorier. Den första kategorin avser rätten för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter i frågor som omfattas av 2–5 kap. Den andra kategorin avser rätten att meddela dels undantag från lagen, dels särskilda föreskrifter för vissa fartyg. Den tredje kategorin avser rätten att uppdra åt organisationer och andra myndigheter än att utfärda och förnya certifikat samt att utföra vissa tillsynsförrättningar. 4.7.2Bemyndiganden att meddela föreskrifter i frågor som omfattas av 2–5 kap. Bemyndigandena i 6 kap. 1–6 §§ i den nya fartygssäkerhetslagen skall avse rätten att meddela närmare eller ytterligare föreskrifter om sådant som regleras i 2–5 kap. Att fartygssäkerhetslagen är en ramlag innebär att den måste kompletteras med föreskrifter. I vissa fall fordrar föreskrifterna inget bemyndigande i lag. Så är t.ex. fallet med föreskrifter som anger certifikatens giltighetstid. Sådana föreskrifter är rena verkställighetsföreskrifter och kan beslutas av regeringen enligt 8 116 En ny fartygssäkerhetslag kap. 13 § första stycket regeringsformen. Regeringen får i dessa frågor delegera beslutanderätten till en annan myndighet utan att det kräver ett särskilt bemyndigande. Andra föreskrifter fordrar emellertid lagstöd. För att meddela föreskrifter som preciserar eller kompletterar de krav på sjöfart som anges i fartygssäkerhetslagen, måste regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ha bemyndiganden i lagen. finns bemyndigandena att meddela föreskrifter i dessa frågor på olika ställen i 1–10 och 13 kap. fartygssäkerhetslagen. I vårt förslag finns de samlade i 6 kap. 1–6 §§ i den nya lagen. Ambitionen är här densamma som i fråga om de särskilda kraven för användning av fartyg, nämligen att lagrummen skall fungera som en checklista och att bemyndigandena på detta sätt skall vara lättare att följa. Vi anser också att lagen med denna disposition är bättre förberedd för ytterligare bemyndiganden vid eventuella lagändringar. Bemyndigandena är uppdelade i olika ämnesområden och följer så långt det är möjligt ordningen för regleringen i 2–5 kap i den nya lagen. I tur och ordning innehåller paragraferna bemyndiganden för att meddela föreskrifter om fartområden, sjövärdighet m.m., dokument och certifikat, bemanning, arbetsmiljö och tillsyn. Bemyndigandena i 1–6 §§ är innehållsmässigt i princip desamma som . Det finns trots detta anledning att något beröra bemyndigandena i den föreslagna 3 § som avser certifikat. Vi föreslår att bemyndiganden att meddela föreskrifter om krav på innehav av certifikat m.m. finns i 6 kap. 3 § i den nya fartygssäkerhetslagen. Enligt första stycket i den bestämmelsen skall regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer få föreskriva att fartyg, utöver certifikat som anges i lagen, skall ha certifikat eller intyg avseende något visst förhållande som regleras i lagen eller i föreskrifter som utfärdats med stöd av lagen. Detta motsvarar vad som sägs i 1 kap. 7 § fartygssäkerhetslagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan också med stöd av första stycket föreskriva om skyldigheten för utländska fartyg att inneha vissa certifikat och för utländska rederier att inneha dokument om godkänd säkerhetsorganisation. Detta motsvarar vad som sägs i 1 kap. 8 § fartygssäkerhetslagen. har i skrivelsen föreslagit en bestämmelse som anger att verket får meddela närmare föreskrifter om En ny fartygssäkerhetslag 117 de certifikat, dokument angående godkänd säkerhetsorganisation, intyg och andra dokument och handlingar som anges i eller utfärdats med stöd av denna förordning. Vi bedömer emellertid att en sådan bestämmelse är onödig. Med vårt förslag kommer bemyndiganden som avser de krav på sjövärdighet m.m. som är förutsättningen för att certifikat eller dokument skall få utfärdas att finnas i 6 kap. 2 § i den nya fartygssäkerhetslagen. Detta är samma bemyndiganden som finns i 2–4 kap. fartygssäkerhetslagen. I 6 kap. 2 § i den nya lagen skall det emellertid inte finnas någon motsvarighet till bemyndigandet i 3 kap. 9 § fartygssäkerhetslagen att meddela ytterligare föreskrifter vad gäller fribordscertifikat. I den nya fartygssäkerhetslagen skulle det bemyndigandet i stället sortera under 3 §. Frågan är dock om ytterligare föreskrifter om fribordscertifikat fordrar ett bemyndigande i lag. Det finns inga bemyndiganden i fartygssäkerhetslagen som avser andra typer av certifikat eller som avser dokument angående godkänd säkerhetsorganisation. Däremot finns det bemyndiganden i 1 kap. 2 §, 2 kap. 5 § och 3 kap. 4 § fartygssäkerhetsförordningen som bl.a. gör det möjligt för att meddela föreskrifter om certifikatens giltighetstid. Detta är verkställighetsföreskrifter som regeringen enligt 8 kap. 13 § regeringsformen kan besluta om och överlåta åt myndigheter att bestämma om, utan att bemyndigandet behöver ha stöd i lag. Fribordscertifikaten skiljer sig inte från lagens övriga certifikat eller dokument i fråga om behovet av föreskrifter om deras innehåll eller giltighetstid. Med tanke på att certifikaten i sig inte är annat än bevis om att vissa krav på sjösäkerhet är uppfyllda, är det svårt att föreställa sig att bemyndiganden som har med dessa handlingar att göra kan avse annat än verkställighetsföreskrifter. De föreskrifter som finns i fartygssäkerhetsförordningen får därför anses fullt tillräckliga. Däremot krävs självfallet att bemyndiganden, som avser de krav som skall vara uppfyllda för att certifikaten skall utfärdas, regleras i lag. Sådana bemyndiganden finns i 6 kap. 2 § i vårt förslag. Det sägs i 1 kap. 6 § tredje stycket fartygssäkerhetslagen att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, , får föreskriva eller för särskilda fall besluta att certifikat som utfärdas av en sakkunnig och som bara avser utrustning till fartyg och personlig skyddsutrustning skall ha samma giltighet som certifikat som utfärdas av . Den bestämmelsen bör föras in i 6 kap. 3 § andra stycket i den nya lagen. 118 En ny fartygssäkerhetslag 4.7.3Särskilda föreskrifter och undantag från lagen Den nuvarande fartygssäkerhetslagen innehåller en del bestämmelser som gör det möjligt för regeringen eller, efter regeringens bemyndigan- de, att meddela undantag från lagen. Enligt 2 kap. 6 § får föreskrifter om undantag från det kapitlet meddelas. får enligt 3 kap. 2 § andra stycket medge att ett fartyg används till sjöfart trots att fartygets minsta tillåtna fribord inte har fastställts. Av 4 kap. 6 § framgår att föreskrifter får meddelas om rätt att använda passagerarfartyg till sjöfart utan hinder av vad som sägs i kapitlet. Enligt 10 kap. 23 § får undantag meddelas från skyldigheten att ge in ritningar till vissa typer av fartyg och till fartyg som innehar klass i ett klassificeringssällskap. Det finns, enligt 13 kap. 7 §, möjligheter för regeringen eller för den myndighet som regeringen bestämmer att meddela särskilda föreskrifter och i enskilda fall medge undantag från lagens bestämmelser beträffande fiskefartyg och andra fartyg som är av särskild beskaffenhet. Slutligen får enligt 13 kap. 8 § särskilda föreskrifter meddelas för totalförsvaret med avvikelse från lagens bestämmelser om arbetsmiljön. har i skrivelsen föreslagit ett generellt bemyndigande för regeringen eller att både meddela föreskrifter om undantag från lagen eller föreskrifter som utfärdats med stöd av lagen och att i enskilda fall besluta om sådana undantag. Förslaget har kritiserats av vissa remissinstanser. har i sitt remissyttrande avstyrkt den föreslagna bestämmelsen eftersom den är alltför generellt utformad och innebär en vittgående delegation av normgivningsmakt. Vi delar tingsrättens uppfattning. Ett bemyndigande att meddela undantag från lag är fråga om en delegation av normgivningskompetens. Sådan delegering skall enligt 8 kap. 7 och 11 §§ regeringsformen ske i lag. Det ankommer på att i varje särskilt fall närmare utforma bemyndigandet och därvid ange dettas omfattning. Det är viktigt att delegationen inte är så vid att i realiteten avhänder sig normgivningsmakten till regeringen eller till en förvaltningsmyndighet. Skall regeringens eller möjligheter att föreskriva om undantag från lagen utökas, bör det preciseras i lagen vilka ytterligare fall som omfattas av ett sådant bemyndigande. I den nya fartygssäkerhetslagen skall bemyndigandet att meddela särskilda föreskrifter för fiskefartyg och andra fartyg av särskild beskaffenhet finnas i 6 kap. 7 §. Bemyndigandet i den bestämmelsen avser också att i enskilda fall meddela undantag från lagen beträffande dessa fartyg. I övrigt skall bemyndiganden att meddela undantag finnas En ny fartygssäkerhetslag 119 i 6 kap. 8 och 9 §§. Det som sägs i 10 kap. 23 § och 13 kap. 8 § i den nuvarande fartygssäkerhetslagen skall utan ändringar föras över till dessa lagrum. får föreskrifter om undantag dessutom meddelas från bestämmelserna i 2 och 4 kapitlena fartygssäkerhetslagen. Däremot saknas ett motsvarande bemyndigande att föreskriva om undantag från bestämmelserna i 3 kap. Som ovan nämnts har dock en möjlighet att medge enskilda undantag från bestämmelserna om fribord. Det är svårt att se varför rätten att föreskriva om undantag från fartygssäkerhetslagen skall gälla vissa bestämmelser om sjövärdighet och passagerarfartyg, men inte bestämmelserna om fartygs lastning. Vi föreslår därför i 6 kap. 8 § i den nya fartygssäkerhetslagen en bestämmelse om rätten att meddela föreskrifter om undantag från de särskilda kraven för användning av fartyg enligt 3 kap. 1–9 §§ i nya lagen. De angivna lagrummen gäller fartcertifikat, passagerarfartygscertifikat, fribord, fribordscertifikat samt dokument och certifikat om godkänd säkerhetsorganisation. 4.7.4Uppdrag åt organisationer och andra myndigheter Vi har redogjort för bestämmelserna i 1 kap. 6 § i den nuvarande fartygssäkerhetslagen som gör det möjligt för regeringen eller att uppdra åt vissa organisationer (klassificerings- sällskap) att utfärda och förnya certifikat. Det framgår av 3 kap. 1 § fartygssäkerhetsförordningen att dessutom får träffa avtal med dessa organisationer om att fastställa minsta tillåtna fribord. En sådan fastställelse skall enligt 3 kap. 8 § fartygssäkerhetslagen ha samma giltighet som om den gjorts av . Detsamma gäller enligt 10 kap. 20 § fartygssäkerhetslagen de tillsynsförrättningar som organisationerna utfört för att utfärda eller förnya certifikaten. Motsvarigheterna till 3 kap. 8 § och 10 kap. 20 § fartygssäkerhets- lagen finns i vårt lagförslag i 3 kap. 4 § andra stycket och i 5 kap. 3 §. Rätten att uppdra åt organisationer att utfärda och förnya certifikat bör framgå av 6 kap. 10 § i den nya fartygssäkerhetslagen. Bemyndigandet gör det möjligt för de godkända klassificeringssällskap som har träffat avtal med, att utfärda de certifikat som sägs i lagen. För att utfärda ett fribordscertifikat, måste fartygets minsta tillåtna fribord ha fastställts. I fartygssäkerhetslagen regleras denna åtgärd särskilt och utgör enligt vår uppfattning en självständig förvaltningsuppgift, även om den i realiteten oftast är ett led i utfärdandet av fribordscertifikatet. Bemyndigandet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att överlåta den uppgiften på 120 En ny fartygssäkerhetslag klassificeringssällskap skall då meddelas i lag. 6 kap. 10 § första stycket i den nya lagen bör därför omfatta även fastställandet av minsta tillåtna fribord. Det bör framgå av 6 kap. 10 § andra stycket i den nya lagen att regeringen i enskilda fall får uppdra åt någon annan organisation att utfärda och förnya certifikat. Motsvarande bestämmelse finns i 1 kap. 6 § andra stycket fartygssäkerhetslagen. har i skrivelsen föreslagit att en sådan bestämmelse också bör omfatta att uppdra åt utländska sjöfartsmyndigheter att i enskilda fall utfärda och förnya certifikat samt utföra tillsyns- förrättningar. har motiverat sitt förslag med att det, med hänsyn till den internationella och rörliga inriktning som sjöfarten har, vore av stort värde för de svenska fartygen, om verket i vissa situationer kan hänvisa dem till ett annat lands sjöfartsmyndighet för att få ett certifikat förnyat eller få hjälp med en annan tillsynsåtgärd. Införs denna möjlighet skulle dessutom arbete underlättas och inspektörernas tid kunna utnyttjas bättre. Frågan om möjligheten att uppdra åt utländska myndigheter att utfärda certifikat och utföra vissa tillsynsåtgärder faller under 10 kap. 5 § regeringsformen. Enligt det lagrummets fjärde stycke kan rättsskipnings- eller förvaltningsuppgift som ej direkt grundar sig på regeringsformen genom beslut av överlåtas till annan stat, till mellanfolklig organisation eller till utländsk eller internationell inrättning eller samfällighet. får också i lag bemyndiga regeringen eller annan myndighet att i särskilda fall besluta om sådan överlåtelse. Innefattar uppgiften myndighetsutövning, skall förordnande ske genom ett beslut, varom minst tre fjärdedelar av de röstande förenar sig. Hur rätten att uppdra åt klassificeringssällskap, andra organisationer och utländska myndigheter att utföra vissa uppgifter enligt fartygs- säkerhetslagen förhåller sig till regeringsformen har diskuterats i förarbetena till fartygssäkerhetslagen. Det kan vara intressant som en bakgrund för vårt ställningstagande i fråga om rätten att uppdra åt utländska sjöfartsmyndigheter, att sammanfatta arbetet bakom 1 kap. 6 § fartygssäkerhetslagen. I propositionen (prop. 1987/88:3) om en ny fartygssäkerhetslag sade föredragande statsrådet bl.a. följande i frågan: Det är i hög grad önskvärt att certifikat som har utfärdats av ett klassifi- ceringssällskap kan godtas på samma sätt som om en svensk myndighet hade utfärdat certifikatet. Det är i så fall fråga om överlåtande av en förvaltnings- uppgift. I samband med remissen till lagrådet anförde jag att frågan huruvida överlåtande av certifieringsuppgiften kan delegeras till regeringen eller annan En ny fartygssäkerhetslag 121 myndighet beror på om uppgiften är så specificerad och avser en så begränsad krets att regeringsformens krav på att det skall röra sig om särskilda fall kan anses uppfyllt. För egen del ansåg jag att ett överlåtande av certifieringsuppgift enligt fartygssäkerhetslagen till vissa bestämda utländska myndigheter eller klassificeringssällskap var en sådan överlåtelse i särskilda fall som avses i regeringsformen. I det till lagrådet remitterade förslaget föreslog jag därför bestämmelser om bemyndiganden för regeringen eller att föreskriva att certifikat som utfärdats av bl.a. viss utländsk myndighet eller ett visst svenskt eller utländskt klassificeringssällskap skulle ha samma giltighet som certifikat utfärdade av (s. 58)