sou · GPB344d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Underlagsrapporter till Jämits slutbetänkande Jämställdhet – transporter och IT – för transporter och IT – för transporter och IT beslutades av regeringen (Dir 1999:83). har som uppgift att; -Följa och analysera olika jämställdhetsfrågor inom IT- och transportområdet , -Sammanställa jämställdhetsinriktad kunskap om dessa områden, -Initiera studier på angelägna områden, -Stimulera utvecklingen av metoder för könsrolls- och jämställdhetsanalyser, Lämna förslag till hur jämställdheten inom områdena kan stärkas och hur förslagen skall finansieras, -Skapa opinion och sprida kunskap i form av bl.a. seminarier och informationsaktiviteter, -remissinstans och bistå vid utredningsarbete inom de angivna områdena. ska även belysa faktorer som; -Rättvis tillgänglighet, utbildning, regional balans, ett hållbart samhälle, säkerhet och trygghet samt livskvalitet i arbets- och privatlivet, -Besluts- och planeringsprocesser inom staten, kommunerna, landstingen och det privata näringslivet, -Kompetens och rekrytering inom de angivna tjänsteområdena, har sammanställt de rapporter som har tagits fram på uppdrag av . Författarna står själva för sina slutsatser. Rapporterna kommer att ligga till grund för Jämits slutbetänkande Jämställdhet – transporter och IT. kommer att överlämna sitt slutbetänkande till regeringen . Sammanställningen innehåller följande; 1.Kön i kön – En studie av politikers och tjänstemäns tal om jämställdhet och kollektivtrafik i . Rapporten har tagits fram på uppdrag av , i samt Rikstrafiken. Författare: , forskare vid 2.Regler med hänsyn till jämställdhet i planering och prövning av kommunikationer Författare: , jurist, 3.Analys av en arbetsmarknads IT-basutbildning ur kognitions och genusperspektiv. Författare: , Fil. Ordförande i – för transporter och IT Kön i kön – En studie av politikers och tjänstemäns tal om jämställdhet och kollektivtrafik 1. INLEDNING...................................................................................................................................................... TEORI OCH METOD............................................................................................................................................... HÖR JÄMSTÄLLDHET OCH KOLLEKTIVTRAFIK IHOP? FÄRDTJÄNSTBERÄTTIGADE OCH ANDRA SORTER......................................................................... Det biter i kinderna när sydvästvinden blåser rakt in i busskuren i . Vi är sju kvinnor som huttrande väntar på en tidig eftermiddagsbuss som ska ta oss till och platserna däremellan. Busskurens ena kortsida är trasig. Hela glasväggen är borta där. Om den varit hel, skulle den ha kunnat skydda något mot vinden. Det är ännu kvar tills bussen ska komma. De två äldsta kvinnorna står med uppdragna axlar och förefaller frysa. verkar de få nog och går med stapplande steg ut ur kuren och söker skydd mot vindbyarna på dess utsida, bakom den andra kortsidan som är hel. En annan äldre kvinna, två , en 20-åring och jag själv står kvar. Vi ryms inte bakom kortsidans skydd. Minuterna tickar sakta fram. bussen kommer anländer en ung man. Bussen stannar till och vi kliver alla in. På bussen sitter redan en äldre man längst fram på platsen för fysiskt funktionsnedsatta. Fyra äldre kvinnor är utspridda på skilda ställen i bussen. Längst bak sitter en ung tjej. De flesta som stiger på längs vägen är kvinnor. Och de är i alla åldrar. De unga verkar vara på väg till eller från någon skola. En kvinna stiger på bussen vid en ensligt belägen gård och hoppar av vid en annan gård några hållplatser . Hon hinner hälsa och byta några ord med en äldre dam som redan sitter på bussen. Jag får intryck av att kvinnan som går av arbetar inom och använder bussen för att ta sig mellan sina olika arbetsställen. En gammal kvinna ska stiga av när bussen kommit ytterligare ett stycke på vägen. Sätet längs fram var redan upptaget när hon med stapplande steg klev på, så hon har tagit sig en bit längre bak i bussen. Där hon sitter finns ingen stoppknapp som hon lätt kan nå. Hennes magra darrande hand når inte upp till den enda nåbara knappen, som är placerad i busstaket. Vid sätet är taket så lågt att det är omöjligt för henne att resa sig upp raklång, men ändå för högt för att nå knappen i sittande ställning. Hon reser sig i farten med böjda knän, – en mycket ansträngande ställnig som jag själv prövade på – sträcker upp sin skälvande hand igen, men når inte riktigt ända fram. Med en duns dimper hon ner på sätet igen. Vid tredje försöket når hon slutligen knappen. Bussen stannar till, hon samlar med skakiga rörelser nervöst ihop sina väskor, reser sig upp och kliver med ostadiga ben av. De flesta andra kvinnliga pensionärerna följer med in till . Förutom den unge mannen som steg på i och den äldre mannen längst fram, stiger ytterligare fyra män på bussen under resans gång. Två av dessa är skolungdomar, en pensionär och en . Den sistnämnde har en portfölj under armen, är propert klädd och ser ut att kunna vara ute på tjänsteärende. Han är den ende mannen i den kategorin. Totalt har bussen sjutton kvinnor och sex män som passagerare denna tur. Flertalet är alltså kvinnor och de tillhör alla flera olika åldersgrupper och kategorier. Det ovan beskrivna är inte ett unik scen, som råkade slumpa sig precis så när jag åkte med bussen just denna dag. Undersökning efter undersökning har visat att det är flest kvinnor som åker kollektivt. 1 Men betyder det något för de som planerar kollektivtrafiken att fler kvinnor än män åker kollektivt? Ges begreppet jämställdhet2 någon mening i detta sammanhang? Vilken innebörd har detta för politiker och tjänstemän som arbetar med kollektivtrafikfrågor? Det är dessa frågor denna text kommer att utgå ifrån och behandla. På uppdrag av , i , samt Rikstrafiken har jag intervjuat politiker och tjänstemän i för att få svar på ovanstående frågor. Undersökningen har genomförts under loppet av , vilket är en för en kvalitativ undersökning av detta slag. En snäv avgränsning har därför gjorts. Undersökningen har koncentrerats till Trafikrådet3 och Trafikbeställargruppen i . Totalt har femton personer intervjuats, av dessa är sex politiker som är 1Se t ex: , . Mäns och kvinnors rörlighet i . Utveckling – ökar eller minskar skillnaderna. Occasional Papers 1997:3. Warsén, (red). Kvinnors och mäns liv och resande. Kunskapssammanställning och förslag till forskningsprogram om kvinnligt och manligt i kollektivtrafiken. Kvinnlig Kompetens i Kollektivtrafiken. Slutrapport från 3K-projektet . Björnehult, , , och , . Kvinnligt och manligt i kollektivtrafiken. 2Begreppet jämställdhet avgränsas i detta sammanhang till att avse förhållandet mellan män och kvinnor, till skillnad mot begreppet jämlikhet som inkluderar alla individer och grupper i samhället. Grundtanken i jämställdhetsbegreppet är att kvinnor och män ska ha lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter i livet. Se vidare t ex SCB. På tal om kvinnor och män. Lathund om jämställdhet. 3I finns, förutom Östgötatrafiken som är trafikhuvudman, också ett Trafikråd som är kommunernas och gemensamma politiska samverkans- och beställarorgan för styrning av länets kollektivtrafik. beställer trafik av Östgötatrafiken som i sin tur anlitar olika entreprenörer. Trafikbeställargruppen, som uteslutande består av tjänstemän, tillverkar underlag för beställningarna. ledamöter i , sex tjänstemän i Trafikbeställargruppen och tre tjänstemän på . Vidare är könsfördelningen bland de intervjuade politikerna, tre kvinnor och tre män, bland tjänstemännen fyra män och två kvinnor. Urvalet har bland annat styrts av att försöka få en könsfördelning bland de intervjuade, som ungefär liknar den som finns inom de respektive grupperna. Samtliga anställda på kansliet, förutom en ekonomiassistent, har intervjuats. Två av dem är män och en kvinna. Det är främst intervjuerna med politikerna i och tjänstemännen i Trafikbeställargruppen som har använts för följande analys. Intervjuerna med tjänstemännen på har framför allt nyttjats till att bygga upp en slag allmän bakgrundsfond för min förståelse. Detta innebär inte att jag anser att har en obetydlig inverkan på kollektivtrafikens utformning i länet. Tvärtom har det en väsentlig roll, inte minst när det gäller att bygga upp och föra vidare kunskap till dem som arbetar inom området. I mångt och mycket verkar deras arbete påverka tänkandet inom de båda andra grupperna till inte oväsentlig del. Av tidsmässiga och pragmatiska skäl har jag emellertid valt att inte inkludera de tre tjänstemännens intervjuer direkt i analysen. Intervjuerna har varat mellan en och och har i efterhand transkriberats. Grundmaterialet består av drygt 500 sidor text. Tiden har inte medgett att allt överförts till text ordagrant. De delar som inte är exakt återgivna har sammanfattats på ett sådant sätt att vad som avhandlats och hur länge samtalet var inne på delen i fråga framgår. Till transkriberingen har jag av tidskäl haft assistenthjälp. Utöver detta har jag lyssnat igenom samtliga bandinspelningar, samt gjort närläsningar av utskrifterna. I analysen har jag valt att låta såväl tjänstemän som politiker vara anonyma. Jag har efter visst övervägande även beslutat att inte ange om citaten kommer från en kvinna eller en man. Citaten som används i följande text är ordagrant återgivna, sånär som på att ortnamn. Ord, som avslöjar talarens eget kön, har tagits bort just med hänsyn till anonymiteten. De främsta skälen till anonymisering är för det första att jag inte funnit några markanta skillnader i kvinnornas och männens sätt att tala. Om jämställdhet betonas verkar inte ha så mycket med kön att göra. Snarare förefaller det bero på om tillgång till kunskap funnits och om denna kunskap sedan har inlemmats i tänkandet eller inte. För det andra är materialet bara baslinjenätet i länet, inte enskilda kommunala linjer. Dessa handhar kommunerna själva. De politiker och tjänstemän som är knutna till de respektive grupperna arbetar i regel både med den länsövergripande och inomkommunala trafiken, däribland färdtjänst- och skolresor. I detta arbete har jag inte valt att skilja den länsövergripande och inomkommunala trafiken åt. Jag föredrar att betrakta båda formerna av resande som en helhet, vilket också de flesta av de intervjuade verkar göra. alldeles för litet för att kunna dra några generella slutsatser om män och kvinnor talar på skilda sätt. För det tredje är det inte individer i sig som intresserat mig, utan den rådande sättet att tala och tänka bland de som arbetar med kollektivtrafik. Det är återkommande tankemönster, avvikande tankar som står i motsatsförhållande till det återkommande och vad som händer när dessa möts som står i fokus här. Förutom intervjuerna har jag också använt mig av olika slags tryckta källor. Dessutom har jag ägnat mig åt deltagande observationer under mina resor i länet och antecknat iakttagelser från dessa som senare renskrivits. Mestadels utgör detta material en bakgrundsförståelse av fältet, men vissa stycken finns explicit med i denna text, som till exempel i ovanstående inledning. Metodologiskt och teoretiskt utgår jag här från diskursanalys4. Teoretiskt tar jag också avstamp i feministisk teoribildning, vilket jag återkommer till nedan. En diskurs kan sägas vara ett bestämt sätt att tala om eller förstå en viss del av världen, i detta fall det rådande sätt som politiker och tjänstemän i uppfattar kollektivtrafiken på. Kunskapen är alltid historiskt och kulturellt specifik och den förändras över tiden. Med ett diskursanalytiskt perspektiv ses inte den kunskap vi har om världen som en oproblematisk objektiv sanning. Hur vi uppfattar verkligheten är i hög grad beroende av vilken språklig dräkt vi klär den i – hur vi tänker om den, talar om den, delar in den, benämner den. Det som benämns tilldelas ett värde. Det benämnda och kategoriserade blir viktigt, det som inte artikuleras eller artikuleras sällan blir mindre viktigt eller oviktigt så att det nästan inte finns. Det som förs fram i intervjuerna återspeglar med andra ord inte en objektiv och neutral kollektivtrafik, utan det som politiker och tjänstemän anser vara viktigt. Med ord handlar det om en story telling practice, det är en berättelse bland många möjliga som förs fram.5 4Diskursanalys är ett vitt fält med olika teoretiska riktningar. Det jag här valt som utgångspunkt är , , . Diskursanalys som teori och metod. Simians, Cyborgs, and Women. The Reinvention of Nature. 1991 och , . Primate Visions: Gender, Race and Nature in the World of Modern Science. Diskursanalys innebär vidare att kunskapen om världen skapas i samspel med andra. Kunskap uppfattas därmed inte som något medfött eller något som bara ligger och väntar där ute på att plockas upp. Tillsammans med andra byggs gemensamma sanningar upp, som bildar den rådande eller hegemoniska diskursen inom området. Kunskapen om kollektivtrafiken ligger inte öppen för en ren och orörd läsning. Den har skapats och omskapas ständigt i ett myller av gamla, nya och delvis modifierade idéer. Det är i den sociala interaktionen politiker, tjänstemän och andra aktörer emellan, som kunskap och sanningar om kollektivtrafik alstras. Intervjuerna reflekterar med andra ord bilder av en socialt konstruerad kollektivtrafikvärld. Fältet är inte oföränderligt. Andra tolkningar och synsätt, så kallade motdiskurser, än den dominerande diskursens kan då och då göra sig gällande. Sprickor i den rådande diskursen öppnar ibland upp. I samspelet påbörjas då en förhandling om betydelse mellan rådande diskurs och motdiskurs. Annorlunda uttryckt vidtar en kamp om vad som uppfattas som sant och vad som uppfattas som falskt. Maktförhållandena mellan den rådande diskursen och andra är asymmetriska. Diskursanalys kan användas tillsammans med många andra perspektiv. Här har jag valt att kombinera med är ett kön-/genusteoretiskt6 tänkande. Kön blir alltså det prisma jag håller upp och tittar igenom. Precis som inom alla vetenskapliga discipliner existerar inom genusforskningen en mängd olika teoretiska inriktningar och begrepp. Beroende på vad som studeras och vilken kunskap som vill uppnås kan en mängd olika teorier appliceras. Den metateoretiska fond och feministiska förståelseram jag valt att utgå ifrån i denna studie är sexual difference. 7 Det ligger som en bakgrund mot vilken jag ställer min förståelse av materialet. Denna teorietisk riktning innebär att kön ses som beroende av våra sociala konstruktioner av manligt och kvinnligt, men att den kroppsliga könsskillnaden mellan män och kvinnor också spelar en roll. Det är en skillnad som gör skillnad. En kroppslig könsskillnad ligger alltid i botten, en kroppens fakticitet, som gör att vissa sociala 6I följande text använder jag begreppen köns-, könsmakts- genus- och jämställdhetsperspektiv synonymt. Ett köns-/genusperspektiv behöver emellertid inte alltid vara synonymt med ett jämställdhetsperspektiv. Det förstnämnda är ett mycket bredare angreppssätt, som kan inkludera mer och behöver inte alltid explicit ta jämställdhetsaspekter i beaktande. Men just i detta sammanhang har valt att sätta likhetstecken emellan begreppen. 7Det är framför allt teorietiska förståelse av sexual difference som jag använder mig av här. Se Braidotti, . Nomadic subjects: embodiment and sexual difference in contemporary feminist theory. Patterns of Dissonance. A study of women in contemporary philosophy. ,UK: . konstruktioner företrädesvis förknippas med individer men en kvinnokropp och andra med en mans. Det är inte en slump som avgör vilken kropp som ska träffas av vissa sociala konstruktioner, utan detta är beroende av kön. Men det är viktigt att betona diviersiteten, vilket bland annat filosofen och en av företrädarna för sexual differenceinriktningen, , gör. Det finns, menar hon, skillnader mellan kvinnor och män, mellan kvinnor och kvinnor och inom varje kvinna. Det är med andra ord inte så att könsskillnaden är en enda, utan denna varierar och får skilda betydelser i olika historiska och kulturella kontexter. Inom detta fält har varit en föregångare. Tanken inom sexual differencefältet att könsskillnad är en skillnad som gör skillnad kan härledas till hennes arbeten. Hon har också visat att könsskillnad inte getts någon betydelse i det västerländska tänkandet i stort. Detta kommer jag särskilt att knyta an till i detta arbete. I namn av det mänskliga har tanke och språk i vetenskapshistorien i själva verket utgått från ett universellt manligt subjekt – det fallocentriska subjektet.8 I sitt arbete Speculum9, tydliggör Irigaray att det rationella subjektet inom vetenskapen har varit manligt, men omarkerat, fram till och . Berättelserna har haft en vit, västerländsk man som utgångspunkt, utan att i klartext redogöra för detta. Subjektet var en slags universellt gällande norm för det mänskliga som i själva verket utgick från det manliga, dock utan att tala om det i denna benämning. Med psykoanalysen synliggörs det maskulina i talet om fallos, där tecknet fallos blir målet för ett allmänt mänskligt begär, ett tecken för det allas begär strävar efter. Subjektet blir alltså – i och med Freuds och Lacans psykoanalytiska tänkande – benämnt och markerat med kön. Och det kön som får ett namn är det manliga. Med benämningen blir det tydligt att det är ett maskulint tecken det är fråga om. Det kvinnliga saknas, det är oartikulerat. Irigaray utvidgar vyn från den morfologiska könsskillnaden till en bredare kulturell och språklig skillnad. Endast en enda betydelseekonomi har varit rådande i det västerländska tänkandet: Den manliga, den fallogocentriska.10 Här har alltså könsskillnad inte getts någon betydelse. 8Begreppet fallocentrism har sitt ursprung i lingvistiska tolkning av psykoanalysen, där det manliga – fallos – ses som för ett allmänmänskligt begär. Andermahr, m fl. A Glossery of Feminist . Speculum de l´autre femme. : Les Editions de Minuit. 10Termen fallogocentrism är en kombination av det lancanska begreppet fallocentrism och Deridas logocentrism (Andermahr m fl 1997:198). Det innebär att språket i sig utgår från ett manligt, universellt, allseende subjekt. Detta är den enda möjlig subjektspositionen i huvuddelen av vetenskapligt tänkande. I språket ligger patriarkala symboler immanenta. Som redan nämnts ovan kritiseras dels vetenskapshistorien i sig och dels psykoanalysen, som visserligen synliggör fallogocentrismen, men utan att på ett medvetet sätt ifrågasätta denna och de filosofiska och historiska grunderna för psykoanalysens diskurs. Se Whitford, . The Irigaray Reader. Cambrige, : . 1995(1991):5ff. Mot bakgrund av teorin får frågeställningarna fördjupad karaktär. Hur ser den rådande diskursen ut inom kollektivtrafikområdet artikulerad av tjänstemän och politiker i Östergötand? Finns jämställdhetsaspekter med? Är könsskillnad en skillnad som är artikulerad eller oartikulerad inom detta fält? Vilken betydelse ges den om så är fallet? Finns här motdiskurser? Pågår det en förhandling om betydelse och hur tar den sig i så fall uttryck? Ser det ut på ett liknande sätt här som inom vetenskapshistorien i stort? Hör jämställdhet och kollektivtrafik ihop? I slutbetänkande från 199711 står skrivet att jämställdhetsaspekter ska genomsyra all verksamhet inom transportområdet. Jämställdhet ingår där som en del av de transportpolitiska målen. lade regeringen fram en proposition med liknande innehåll.12 Jämställdhet är en av de övergripande frågor som ska sätta prägel på hela transportpolitiken. Åren har gått sedan detta skrevs. Men vad har hänt egentligen ? Hur genomsyras kollektivtrafiken av ett jämställdhetsperspektiv? Vilka spår av denna tanke kan ses i politikers och tjänstemäns tal om kollektivtrafiken i ? Har begreppet jämställdhet någon betydelse där? Anser de att jämställdhet och kollektivtrafik hör ihop? På vilket sätt, om så är fallet? Det finns vissa skillnader mellan politiker- och tjänstemannatalet varför jag valt att titta på dem var för sig. Låt oss börja med politikerna. Hur talar de om detta? Ny kurs i trafikpolitiken: slutbetänkande. 1997:35;441ff. 12Regeringens proposition 1997/98:56. Transportpolitik för en hållbar utveckling. Alla politiker verkar rörande eniga om att frågor om jämställdhet självklart hör hemma och har betydelse inom kollektivtrafikområdet. Men det finns skillnader i hur de talar om det. Vissa politiker trycker hårt på denna betydelse: Definitivt.// Det så klart att det är en jämställdhetsfråga! Andra accentuerar inte detta lika mycket, även om de tycker att jämställdhetsfrågorna i sig är viktiga: – Ja, betydelse har dom ju, men dom kunde väl ha större betydelse. När frågan kommer in på hur detta mer konkret tar sig uttryck, verkar ofta en tystnad uppstå. Den sammanlagda tid av tystnad som täcker bandspelarens kassettband är ansenlig när detta förs på tal. När talet sakta återkommer blir svaren ofta svävande och hypotetiska. Det allmänna intrycket är att substansen ofta är klen, bakom talet om jämställdhet. I intervjuutskrifterna finner jag inga realiserade exempel på när och hur frågor om jämställdhet tydligt har kommit in och haft en avgörande betydelse i trafiksammanhang. Däremot finns ett som ännu inte förverkligats, men där frågan varit uppe. Det gäller en ännu inte utförd ombyggnad av en stor omstigningsplats, där förarbetet pågått och genusrelaterade frågor varit en aspekt som diskuterats i planeringsarbetet. Låt oss titta närmare på detta projekt och se vad det här exemplet säger om jämställdheten och hur begreppet relaterat till den rådande diskursen. I denna kommun hade tidigare en kurs i manligt och kvinnligt perspektiv på stadsplaneringen hållits, där några politiker – dock inga tjänstemän – deltagit.13 Trots att inte mer än nio av politikerna i kommunen gick kursen verkar det ändå som om tankar kring jämställdhetsfrågor satt vissa spår i planeringsprocessen när det gäller detta stadsbyggnadsexempel.14 Frågor som inte artikulerats förefaller ha kommit upp till ytan i och med detta. En motdiskurs börjar med andra ord ta form. Inför ombygganden av omstigningsplatsen gjordes en miljökonsekvensbeskrivning. Här finns begreppet jämställdhet explicit uttalat i en av punkterna: 5.7 Tillgänglighet och jämställdhet. Främst är det de olika alternativens konsekvenser för trygghetsaspekten – att 13Om denna kurs finns en del att säga som jag inte kommer att gå in på här, men jag vill ändå nämna att utifrån den slutredovisning som gjordes skapades stereotyper av kvinnor och män, vilka gör att resonemangen tenderar att bli väl enkla. Deltagarna förefaller också ha saknat kvalificerad vägledning för att kunna tolka sina iakttagelser och erfarenheter på ett fruktbart sätt. Men trots invändningar måste ändå denna typ av initiativ betraktas som positiva. 14En pågående studie visar att detta är det enda nu existerande exemplet där frågor om jämställdhet kommit in i arbetet med översiktlig planering i denna kommun. Jämställdhetsaspekter verkar alltså inte ha satt några djupare spår. Genusperspektiv i översiktlig planering. (Opublicerat manus under arbete). fler kvinnor än män uttrycker rädsla för att vistas i offentlig miljö efter mörkrets inbrott – som artikulerats. I detta skede har alltså jämställdhetsbegreppet letat sig in och börjat ta plats i den rådande diskursen. En förhandling om betydelse har inletts. Det är nu denna miljökonsekvensbeskrivning utarbetades. Vad har hänt med de könsrelaterade frågorna ? Har begreppet stärkt sin ställning eller har det försvagats? Ombyggnadsplanerna väckte motstånd bland allmänheten och som ett led i en informationskampanj trycktes en fyrfärgsbroschyr upp, där förslaget till omstigningsplats presenterades för allmänheten. När jag öppnar broschyren är ordet jämställdhet som bortblåst. Ingenting finns heller kvar av de forna tankarna om trygghetsaspekten. Ingen kan ana att dessa frågor överhuvudtaget varit uppe för diskussion inför ombyggnaden av platsen. I texten skulle t ex trygghetsaspekten ha kunnat lyfts fram och poängterats. Men det görs inte. Ingenting av detta finns omnämnt här.