sou · GPB3109 · 2002-01-01 00:00:00 — ISA:s andel av ökad sysselsättning totalt och i näringslivet 1996- 2000 196 000 (2,) 220 400 (2,) Siffrorna visar att ISA:s andel av ökningen i sysselsättningen mätt på detta sätt uppgår till . Jämförelsen ovan bör ses som en förenklad illustration, bl.a. eftersom siffrorna inte är direkt jämförbara. ISA-beskrivning av organisation, verksamhet, resultat Utredningen noterar att främst medverkat i investeringar som avsett nyetableringar och bedömer att det ofta är vid sådana investeringar som kan spela en viktig roll. Såvitt utredningen kan bedöma på basis av det osäkra underlag som föreligger, har medverkat i en inte obetydlig del av de nyetableringar som gjorts . Utredningen är ense med att det är missvisande att värdera ISA:s resultat enbart efter antalet etableringar deltagit i eller antalet jobb som skapats även om detta naturligtvis utgör en viktig del av resultatet. Detta beror på att :s verksamhet kan tillföra andra fördelar utöver att bidra till arbetstillfällen. Man bör alltså för att få en heltäckande bild bedöma de olika delarna av verksamheten och sedan göra en helhetsbedömning. Utredningen har i föregående avsnitt redovisat och kommen- terat de olika aktiviteter och prestationer som utförts av ISA:s olika funktioner. När ISA:s totala resultat skall bedömas är det självfallet viktigt att även dessa beaktas. Utredningen kan inte kvantifiera värdet av dessa aktiviteter och prestationer men bedömer att det varit betydande. Det gäller t.ex. ISA:s bidrag till ökad kännedom och kunskap om utomlands, större förståelse hos olika aktörer för betydelsen av och villkoren för utländska investeringar samt kompetensuppbyggnaden i olika delar av landet. Vid en sammanvägning av ISA:s resultat i form av etableringar och aktiviteter och prestationer är utredningens bedömning att ISA:s verksamhet sammantaget varit av stort värde. Utredningen bedömer att ISA:s tillkomst och det sätt på vilket verksamheten bedrivits tillfört ett mervärde som inte är oväsentligt. införde en modell för att följa upp resultaten i form av etableringar. Bakgrunden var behovet av ett styrinstrument i verksamheten med en så objektiv bedömning av resultaten som möjligt. Systemet består av fyra delar- registrering i en särskild databas för uppföljning av förfrågningar (investerardatabas), ett kvitto, be- dömning i en utvärderingskommitté (audit committee) och ett resultatkort (score card). I investerardatabasen registreras de förfrågningar som bedöms som kvalificerade. Uppgifterna kompletteras med information om ISA-beskrivning av organisation, verksamhet, resultat kontakter med företaget m.m. fram till beslut om och implemente- ring av etablering. Kvittot är ett frågeformulär som en utländsk investerare ombeds fylla i när företaget beslutat att investera i och med- verkat i processen på medel eller hög nivå. ISA:s medverkan klassas som hög (> 5 dagars arbete), medel (1-5 dagars arbete) eller låg (< 1 dags arbete) beroende på tidsåtgång. Kvitto efterfrågas alltid när medverkan varit hög eller medel och om möjligt vid låg medverkan. Kvittoformuläret framgår av bilaga 9. Beslutade etableringar bedöms också av ISA:s utvärderings- kommitté med tre medlemmar (en från styrelsen, en från ekono- och generaldirektören). Inför varje bedömningstillfälle beskrivs aktuella etableringarna kortfattat på ett utvärderings- formulär (AE Evaluation Report) och utgör underlag för be- dömningen tillsammans med kvittot. Kommittén bedömer efter föredragning av ansvarig handläggare etableringarnas betydelse för samt ISA:s roll i denna. Etableringar klassas på en fem- gradig skala där 1 är lägst och 5 högst. Faktorer som beaktas är storleken på etableringen (kapital och jobb), typ av etablering (ny- etablering, förvärv etc.), typ av investering (produktion, forskning, distribution etc.), lokalisering, teknologiöverföring/klusterför- stärkning (tre kategorier) och särskilda omständigheter. Dessa faktorer är inte viktade. ISA:s roll i processen bedöms på en tregradig skala-låg (hade med stor sannolikhet tillkommit utan ), medel (spelat positiv roll för etableringen) och hög (hade med stor sannolikhet inte tillkommit utan ). Be- dömningen i kommittén är en sammanvägning av objektiva och subjektiva faktorer varför kvittot spelar en viktig roll. Kriterierna m.m. finns uppräknade i bilaga 9. Uppnådda resultat för varje projekt samt varje utlands- och re- presentationskontor förs in på ett resultatkort (score card). Detta visar ackumulerade kostnader, personella resurser och resultat i form av i första hand etableringar. kompletteras kortet med kommentarer om andra resultat än etableringar. har gjort en sammanställning av utvärderingskommitténs värdering av de ca 400 investeringar man medverkat i under perio- då systemet infördes till t.o.m. . Där framgår både ISA:s roll i etableringsprocessen och investeringens betydelse för . avses också modellen användas av de regioner med vilka upprättat gemen- samma verksamhetsplaner. ISA-beskrivning av organisation, verksamhet, resultat (1 lägst, 5 högst) Tabellen visar att medverkat i drygt 400 investeringar. I drygt hälften av dessa har ISA:s medverkan varit låg, i en dryg fjärdedel medel och i en knapp fjärdedel hög. Enligt denna bedömning har i samband med 90 investeringar haft stor betydelse för att investeringen kommit till . Vad gäller investeringarnas betydelse för har klassats som varande av mindre betydelse (kategori 1-2) medan klassats som medel (12 %-kategori 3) eller strax över medel (3 %- kategori 4). Ingen investering har hamnat i kategorin 5. Kommittén har enligt varit återhållsam i sina bedöm- ningar. avser att ytterligare utveckla systemet genom att för internt bruk införa ett poängsystem, där investeringarna åsätts poäng i förhållande till betydelsen av investeringen och ISA:s bety- delsen av ISA:s medverkan. Utredningen anser det värdefullt att inrättat ett system för att internt utvärdera sitt resultat genom att det löpande tillför infor- mation till ledning och styrelse. bör överväga hur systemet kan förbättras, t.ex. genom viktning av kriterierna och genom att bättre ta hänsyn till en investerings kvalitet. Några utländska motsvarigheter till visat intresse för systemet vilket tyder på att har en intressant modell. Utredningen anser att till huvudmannen bör redovisa slutsatserna av de s.k., kvitton som erhållits (dvs. svar på det frågeformulär som företag på begäran från fyller i efter en etablering med ISA:s hjälp). Detta skulle ge en bild av hur företag ISA-beskrivning av organisation, verksamhet, resultat bedömt den hjälp de fått av och komplettera den redovisning som f.n. lämnas. Utredningen anser att bör följa upp sådana fall där utländska investerare som övervägt som etableringsort valt bort eller där ett etablerat utländskt företag valt att lämna . En sådan uppföljning kan ge viktig information om grun- derna för sådana företagsbeslut vilket kan gälla både ISA:s och andra aktörers agerande liksom allmänna förhållanden i . 7Utrikesförvaltningens roll i investeringsfrämjandet består av () i och utrikesrepresentationen. Den sistnämnda omfattar ett hundratal utlandsmyndigheter (ambassader, representationer, delegationer och konsulat) samt ca 430 honorärkonsulat. Inom utrikesförvaltningen arbetar ungefär 2 500 personer, varav ca 900 vid UD och ca 1 600 vid utlandsmyndigheterna, varav ungefär tusen är lokalanställda. UD är huvudman för bl.a. , (), , AB (), () och (). omfattar, förutom Sverigefrämjande, utrikes- och säkerhetspolitik, utvecklingssamarbete, handelspolitik, konsulära och civilrättsliga frågor, mänskliga rättigheter, migration och asylpolitik och information om i utlandet. framgår av nedanstående organisationsschema Handelsministern är ansvarigt statsråd för investeringsfrämjandet. har ett tjugotal enheter, två rätts- sekretariat och en planeringsstab. Enheterna är antingen funktio- nella (organiserade efter sakområde) eller geografiska (organiserade efter geografiskt område). Chefssamordnare för handels och investeringsfrämjande *och inre marknaden **projektexportsekretariat Källa: ISA:s årsredovisning och halvårsredovisning vad gäller 2001 Det finns sex geografiska enheter som vardera har ansvar för: EU och övriga (UD-EU), (UD- EC), och (), (UD- AF), och (UD-ASO) samt (). Dessa hanterar frågor som har att göra med samlade relationer, inkl. de ekonomiska och kommersiella, med respektive region. På enheterna finns handläggare för ett eller flera länder. Därutöver har varje sådan enhet en närings- livsfrämjare vilket förbättrat enheternas möjligheter till kontakt- skapande och samarbete med andra främjandeorgan och närings- livet. Flera av dessa främjare träffar regelbundet . De geo- grafiska enheterna håller till stor del i verksamhetsplaneringen för utlandsmyndigheterna i sin region och kan påverka de resurser som ställs till dessas förfogande. och den inre marknaden (UD- EIM) är av särskilt intresse ur främjandesynpunkt. Det är den som har budget- och sakansvar för flera främjandeorgan, inkl. . Den för ansvarige tjänstemannen leder också den interdeparte- mentala arbetsgrupp som arbetar med hinder för utländska investeringar. Även andra enheter kan vara viktiga för investerings- främjandet, t.ex. enheten för internationell handelspolitik (UD- IH) och press- och informationsenheten (UD-PIK) som har ansvar för (). Utlandsmyndigheterna varav övervägande delen är ambassader fördelar sig geografiskt på följande sätt: -24, -16, -17, -16, Latin- och -13, inkl. -11 samt -1. Det finns alltså ett omfattande svenskt nätverk utomlands som kan utnyttjas av olika svenska myndigheter, inkl. . har, förutom på , officiell representation på de åtta marknader som f.n. prioriterar (, , , , , , och ). Sverigefrämjande, dvs. att främja svenskt näringsliv och svenska ekonomiska intressen, är en viktig uppgift för utrikesförvaltningen. har ökad tonvikt och mer resurser än tidigare lagts på detta. Detta härrör från stats- maktens beslut att högt prioritera frågor av betydelse för tillväxten i den svenska ekonomin och bekämpandet av arbetslösheten. Investeringsfrämjande verksamhet bedrivs av såväl UD som utlandsmyndigheterna. Bestämmelser om investeringsfrämjande utomlands återfinns i förordningen (1992:247) med instruktionen för utrikesrepresen- tationen (IFUR). Enligt 6 § som handlar om Sverigefrämjande åläggs utrikesrepresentationen följande: Beskickningar och konsulat skall bidra till att uppfylla de av fastställda målen att öka tillväxten och sysselsättningen i genom att främja näringsliv och utrikeshandel, skapa intresse för svenska varor och tjänster samt projektexport och i övrigt stödja svenska företag och det svenska näringslivets företrädare. Vad gäller investeringsfrämjande sägs följande: Beskickningar och konsulat skall skapa intresse för som investeringsland genom att bistå Delegationen för utländska investeringar i () samt andra myndigheter och organi- sationer som har till uppgift att främja utländska investeringar i . I UD:s administrativa handbok sägs med hänvisning till ovan- nämnda stycke att: Detta kan t.ex. ske genom att bevaka och rapportera om utvecklingen på investeringsområdet, medverka till att sprida informationsmaterial och samarbeta med berörda i specifika projekt som kan initieras och finansieras av dessa. har kontor i och . I flertalet fall har samarbetsavtal med en annan organisation än utrikesrepresentationen. UD avser ändra reglerna för utlandsmyndigheternas avgiftsbeläggning för främjande. har avgifter enbart kunnat tas ut för exportfrämjande tjänster men övervägs att även kunna göra detta för investerings- och turismfrämjande tjänster. Bestäm- melserna ifråga återfinns i föreskrifter om avgifter vid utlandsmyndigheterna. Inom UD är en bedömning att av det årliga förvaltningsanslaget () används för främjande i vid bemärkelse. Ett hundratal personer uppskattas helt eller delvis vara sysselsatta med uppgifter vilka definieras som Sverigefrämjande, i vilket ju investeringsfrämjandet ingår. Till detta kommer ett antal lokalanställda som arbetar med främjandefrågor vid utlands- myndigheterna. Mycket av utrikesförvaltningens allmänna främ- jande av svenska intressen kan, åtminstone i ett längre perspektiv, också ses som stöd för investeringsfrämjande. Därför är det svårt att uppskatta hur stor andel av resurserna som avsätts just för investeringsfrämjande. Om man definierar detta snävt är utredningens uppskattning att det är en ganska liten del, betydligt mindre än exportfrämjandet. Det finns inga medel inom utrikesförvaltningen som är öron- märkta för just investeringsfrämjande. De tillgängliga medlen för enheter och utlandsmyndigheter (s.k. delegerade medel) att genomföra aktiviteter inom t.ex. investeringsfrämjandet är mycket begränsade. Därför krävs ofta särskild finansiering eller med- finansiering utifrån när någon mer omfattande aktivitet skall genomföras. 7.5UD:s verksamhetsplanering och investeringsfrämjandet Verksamhetsplaneringen inleds genom att den politiska ledningen skriftligen slår fast de övergripande politiska prioriteringarna. Detta dokument anger verksamhetsinriktningen för den kom- mande planeringsperioden och riktar fokus på särskilt prioriterade frågor. Enheterna och utlandsmyndigheterna formulerar sedan utifrån denna sina respektive förslag till verksamhetsplaner (VP). Investeringsfrämjande ingår i utlandsmyndigheternas uppgifter och behandlas därför integrerat i VP. Utlandsmyndigheternas uppdrag fastställs genom kommentarer till de förslag till VP som sänts in. Enheternas kommentarer är i regel ganska allmänt formulerade. I många fall sker ingen avstämning mellan UD och i samband med verksamhetsplaneringen. 7.6Kontakterna mellan utrikesförvaltningen och Kontakterna mellan utrikesförvaltningen och är relativt omfattande särskilt mellan och UD/EIM. Men många andra kontakter äger kontinuerligt rum, t.ex. mellan UD:s landhand- läggare och näringslivsfrämjare samt olika personer på . deltar vanligtvis också i vissa av de möten som UD regelbundet ordnar för främst utsända tjänstemän, t.ex. UD:s sändebuds- och handelsrådsmöte. Många kontakter förekommer också direkt mellan och olika utlandsmyndigheter, särskilt i samband med ISA-aktiviteter där utlandsmyndigheten skall delta. Det kan t.ex. gälla något av ISA:s projekt som skall genomföra en aktivitet där ambassaden deltar och/eller ställer sina lokaler till förfogande för evenemanget. Här kan också erinras om att UD har en representant i . deltar också i den mål- och resultatdialog (myndighetsdialog) som alla departement har med sina myndigheter. Denna dialog äger rum och är ett möte mellan i detta fall generaldirektör och den ansvarige statssekreteraren och statsrådet. Mötet är en genomgång av vikti- gare frågor i verksamheten och samarbetet med UD. I många länder finns en lokal svensk främjandegrupp som regel- bundet träffas. Den brukar förutom utlandsmyndigheten som normalt är sammankallande omfatta t.ex. , export- rådskontoret, handelskammaren, turistrådets kontor och ibland svensk dotterbolagsförening e.d. På några marknader har ambas- saden utarbetat en främjandeplan som omfattar dessa organi- sationer. har särskilt haft ambitionen att mer än tidigare utnyttja utlandsmyndigheterna i sitt arbete. Avsikten har varit att skapa ett närmare samarbete i syfte att bättre utnyttja utlandsmyndigheternas kompetens och kontaktnät. Bakgrunden till detta har varit den politiska viljeyttring som uttryckts i en skrivelse från ansvarig statssekreterare till utlandsmyndigheterna. har mot denna bakgrund skriftligt och muntligt föreslagit 13 ambassader att man i en överenskommelse skall precisera vad respektive part kan bidra med i det investeringsfrämjande arbetet. Fem sådana som närmast kan betecknas som avsiktsförklaringar är klara, ett kallas samarbetsavtal (), de övriga båda handlingsplan(, , , ). Ytterligare fyra är i princip klara för undertecknande. Några av de kontaktade utlandsmyndigheterna ställde sig tveksamma till ISA:s förslag, dels av formella skäl eftersom man var obenägen att ingå avtal på detta sätt, dels eftersom man ansåg det svårt att implicit binda upp resurser för egen eller efterträdares del. Här kan slutligen nämnas att inrättat en ny tjänst för internationell samordning vilken bl.a. skall ha ansvar för kontakterna med utlandsmyndigheterna. att tillsättas och väntas enligt bidra till närmare kontakter med utrikesförvaltningen. UD har med sin utbredda representation, sin kontinuerliga kunskapsuppbyggnad, sin förankring i de olika nationella nätverken och sin diplomatiska status en särställning bland de svenska myndigheter som har utlandsverksamhet. Det är hos utrikesrepre- sentationen som de kvalitativa och kvantitativa resurserna finns för att ta tillvara de svenska intressena. Man kan också se UD med sina ambassader och konsulat som ett instrument för att koordinera och avväga olika svenska intressen. UD:s traditionella roll har haft sin tyngdpunkt i att säkerhets- politiskt tillvarata de svenska intressena. Den position som befinner sig i , med bl.a. EU-medlemskap och allmänpolitisk harmonisering i , har förändrat förutsättningarna. Behovet av säkerhetspolitiska särlösningar för inom EU har minskat. Däremot kvarstår eller rent av ökar behovet av att till- varata de intressen som ger förutsättningar för tillväxt och utveckling. Visserligen har genom EU-medlemskapet avsvurit sig den formella rätten att bedriva en egen handelspolitik. Det hindrar inte att det såväl inom som utanför EU finns kon- kurrens och divergerande intressen inom ett antal områden. Dessa intressen kan samlas under begreppet handelsfrämjande. Det inbegriper bl.a. kommersiella intressen, turistfrågor, exportfrågor, bistånd, kunskapsimport, arbetskraftsinvandring och investerings- främjande. Många anser att som nybliven EU-medlem inte tillräckligt prioriterat sina egna intressen inom EU. Länder som varit medlemmar har haft andra avvägningar och således sett till att tillvarata sina nationella intressen på ett tydligare sätt. Inom dessa handelsfrämjande områden finns det väsentligt större anledning att bevaka och driva svenska intressen även inom . De handelsfrämjande intressena mellan olika länder är betydligt mer konkurrerande än de säkerhetspolitiska. För i stort sett samtliga EU-länder gäller att gynna det egna landets utveckling genom att stödja export av varor och tjänster, stödja landets egna företag, attrahera turister samt stödja inflödet av kapital, kompe- tens och idéer. Detta kan ses som det stora politikområde som länder aktivt konkurrerar inom för att skapa nationella förut- sättningar för välståndsökning och tillväxt. Betydelsen av att vara aktiv inom denna sfär ökar naturligtvis med ökningen av världs- handeln och den ökade rörligheten på varor och tjänster. Utred- ningen välkomnar den tyngdpunktsförskjutning i riktning mot mer främjande som ägt rum men anser den otillräcklig. Främjandet bör ges en mer framträdande roll. Vad gäller just inve- steringsfrämjandet finns skäl att framhålla att det är ett begränsat antal länder som är av intresse. Ökad verksamhet på just detta område påverkar därför ganska marginellt utrikesförvaltningens totala resursanvändning. Följande åtgärder bör vidtas för att åstadkomma ett förstärkt investeringsfrämjande. Tydliga politiska signaler bör gå ut om att främjande skall prioriteras och att främjandeverksamhet skall vara meriterande för karriären i utrikesförvaltningen. Det är också viktigt att satsa på kompetensutveckling inom det ekonomiska och näringspolitiska området och ge större vikt åt sådan kompetens vid rekrytering. UD bör vidare lämna tydliga och specifika anvisningar till berörda ambassader i samband med verksamhetsplanen. har som nämnts tidigare representation på flera ställen i världen. Syftet är givetvis att kunna nå potentiella investerare i länder som anses mest intressanta. måste göra en mycket hård prioritering av vilka länder som är relevanta för representation. De finns både kvalitativa och kvantitativa aspekter på detta. Den lilla myndigheten har inte resurser för en vidare representation. För att få tillgång till de nätverk inom vilka investerare finns i respektive land krävs en närvaro . ISA- representanten måste bli etablerad i landet och kunna nå beslutsfattare på hög nivå. Det tar sannolikt tid att nå en sådan position. En representant för har begränsad tillgång till de beslut- fattare som finns högt upp i hierarkin hos tänkbara investerare. är bara ett land bland många som försöker attrahera investerare, dessutom ett litet land i utkanten av . För att bli sedd krävs det att kan väcka intresse för sitt budskap hos rätt personer. Det underlättas av att svenskar med hög position kan användas som resurser för att få tillträde till beslutsfattare. Här spelar, enligt utredningen, utrikesrepresentationen en viktig roll. Ambassaderna kan lämna värdefulla bidrag till investeringsfräm- jandet och komplettera ISA:s aktiviteter. Det kan t.ex. gälla att i olika sammanhang agera dörröppnare, skapa mötesplatser för företag eller distribuera ISA:s material till definierade nyckel- Ambassadören har här en unik ställning vad gäller att få tillträde till viktiga beslutsfattare och bör därför systematiskt engageras för detta. ISA-arrangemang kan ges en hög status genom att dessa genomförs på ambassaderna. Det finns goda skäl att överväga ytterligare förändringar av UD:s roll vad gäller att balansera säkerhetspolitiska och handelsfrämjande intressen. Utredningen föreslår därför att en särskild utredning till- sätts för att göra en ingående analys av hur de svenska intressena i utlandet ska drivas och bevakas mot bakgrund av vad som anförts ovan. 8Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet Det finns ett antal offentliga och privata aktörer som på olika sätt är aktiva inom investeringsfrämjandet eller på näraliggande områ- den. Bland dessa återfinns Sverigefrämjande organisationer, näringslivsorganisationer och aktörer som arbetar med näringslivs- /företagsutveckling. I detta avsnitt beskrivs några av dessa över- siktligt. Redovisningen är inte fullständig. En kort beskrivning ges också av de regionala tillväxtavtalen och . består av ett helstatligt moderbolag och 21 regionala dotter- bolag. Moderbolaget äger som regel av dotterbolagen medan landsting och kommuner äger resten. Verksamheten som enbart bedrivs i baseras på geografisk närhet och anpass- ning till varje regions näringslivsstruktur. Inom många områden har dotterbolagen utvecklat s.k. kompetenscentra för hela landet. Koncernen hade 1999/2000 drygt 550 medarbetare och en netto- omsättning på . Koncernen får driftsanslag både från staten och de regionala ägarna och därutöver ibland extra statliga medel för särskilda sats- ningar. De regionala bolagen erhåller också intäkter för uppdrag. ALMI´s kunder är de små och medelstora företagen i alla bran- scher, framför allt de med mindre än 50 anställda. Den strategiska rådgivningen, i programform och genom indivi- duell rådgivning, syftar till att förbereda företagen för inter- nationalisering. I uppgiften ingår också att stimulera interna- kontakter. Bl.a. lämnas information om den europeiska Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet marknaden och främjas samverkan med utländska företag inom ramen för olika EU-program. utgör Verket för näringslivs- utveckling () tillsammans med () ett gemensamt för företagsutveckling, entreprenörskap, företagsfinansiering och regional näringslivs- utveckling. ALMI:s regionala organisation har tills vidare inte på- verkats av detta. har fram till deltagit i ISA:s projekt investerinsgsamverkan och bidragit till dess finansiering. Några av de regionala ALMI-bolagen är på olika sätt engagerade i de regionala investeringsfrämjande organ som bildats ute i landet. Även andra departement än UD är viktiga för investerings- främjandet, främst .