sou · GPB368 · 2002-01-01 00:00:00 — riod utgår med ett förhöjt belopp. Den som ansöker om registrering av ett avtal om pantsättning enligt 67–76 §§ skall betala en avgift. Första och andra styckena motsvaras av 48 § ML. Tredje stycket ger en möjlighet för att ta ut en avgift vid ansökan om registrering av ett avtal om pantsättning. Det motsvaras av 104 § PL. Det skall dock framhållas att det i vissa särskilda fall föreskrivits en rätt för att ta ut en avgift utöver de situationer som nämns i paragrafen. De tillfällen där detta gjorts är för en begäran dels om prövning i administrativ ordning (29 § första stycket), dels om ändring av en registrerad formgivning (34 § tredje stycket). Nämnas skall även den avgift som kan tas ut för att befordra en ansökan om internationell registrering till internationella byrån vid , se 83 § andra stycket. 81 § Regeringen fastställer avgifter enligt denna lag. Närmare föreskrifter för tillämpligheten av denna lag meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, av . Paragrafen motsvaras av 49 § ML. 10 kap. Internationella registreringar 82 § Med en internationell registrering av formgivning avses en regi- strering av formgivning som den internationella byrån hos Världsorgani- sationen för den intellektuella äganderätten () gjort i det interna- formgivningsregistret enligt överenskommelsen om ändringar av Haag-överenskommelsen från om internationell registrering av formgivning (). är registreringsmyndighet i i ärenden om interna- tionell registrering av formgivning. Paragrafen, som är ny och har behandlats i kapitel 10, innehåller en definition av vad som avses med en internationell registrering av formgivning. Av första stycket följer att en internationell registrering av formgivning är en sådan registrering som sker efter en ansökan till internationella byrån vid i om registrering av en eller flera formgivningar. I andra stycket föreskrivs att är registreringsmyn- dighet i vad gäller ärenden om internationell registrering av formgivning. En ansökan om en sådan registrering kan därför t.ex. lämnas in via , som sedan vidarbefordrar den till inter- nationella byrån. Ansökan om internationell registrering av formgivning 83 § Den som är svensk medborgare, har hemvist i eller driver rörelse här, kan ansöka om internationell registrering av en formgivning. Ansökan skall lämnas in hos den internationella byrån eller . Den skall uppfylla de formella krav som föreskriver. Lämnas ansökan in hos skall verket inom den i Genève- avtalet angivna tiden sända ansökan till den internationella byrån. För detta skall betalas en av regeringen bestämd avgift. Paragrafen är ny. I första stycket förskrivs vilken anknytning till en rätts- subjekt måste ha för att kunna ansöka om en internationell regi- strering av en formgivning. De tre former av anknytning som tas upp är följande. (1) Svenska medborgare, (2) någon som har hem- vist i och (3) den som driver rörelse i . Vidare klar- görs att en ansökan om internationell registrering av en formgiv- ning kan lämnas in antingen direkt till Internationella byrån eller via . Av andra stycket följer att inom den i Genève- avtalet föreskrivna tiden skall sända en ansökan vidare till interna- byrån. Den tid inom vilket detta enligt avtalet skall ske är en månad. Att märka är vikten av att ansökan inom en månad sänds till internationella byrån. I det fall det inkommer senare kommer ansökningsdagen bestämmas till den dag ansökan kom in till byrån. Mot bakgrund av den betydelse ansökningsdagen har (enligt gäller en registrering redan från denna dag) är det alltså av största vikt att ansökan vidarebefordras inom föreskriven tid. För att förmedla ansökan till internationella byrån får Patent- verket ta ut en avgift. Begäran om att en internationell registrering skall gälla i 84 § När får en underrättelse från internationella byrån med en begäran om att en registrering skall gälla i , skall Patentver- ket undersöka om villkoren för registrering enligt 2 § 1 och 7 § första stycket är uppfyllda. Finns enligt första stycket inget hinder mot att en internationell regi- strering gäller i skall den tas in i det svenska registret och kungöras med uppgift om att den gäller i . I första stycket föreskrivs på vilket sätt skall behandla en internationell registrering där utpekats. När den inter- nationella byrån behandlat en ansökan om internationell registre- ring av formgivning registreras formgivningen och kungörs. Där- efter underrättar den internationella byrån de stater som utpekats i ansökan om att en registrering skett. När mottagit en sådan underrättelse, som närmast är att likna vid en nationell ansö- kan, skall den granskas på samma sätt som en sådan bortsett från en kontroll av formella krav som ansökningsavgift m.m. Det innebär att skall kontrollera att den internationella registreringen innehåller en formgivning enligt definitionen i 2 § 1 och formgivningen inte strider mot allmän ordning eller goda seder samt att den inte innehåller något vapen eller någon annan sådan symbol som nämns i 7 § första stycket 2. När utpekas ut i en internationell registrering av form- givning skall en avgift betalas. Avgiften betalas till internationella byrån som sedan förmedlar den till (artikel 5.1 och 7.1). Storleken på avgiften bestäms av (artikel 23.4). Av andra stycket följer att skall ta in den interna- registreringen i det svenska registret och kungöra att den gäller i . Detta skall ske sedan den internationella registre- ringen granskats enligt första stycket. Av följer visserligen att den kungörelse som sker i det internationella regist- ret är ett tillräckligt offentliggörande av formgivningen. Bestäm- melsen hindrar dock inte att en kungörelse även sker i . kan dock inte ta betalt för en nationell kungörelse. Normalt lär det räcka med att en kungörelse sker av uppgiften att den internationella registreringen gäller i med en hänvis- ning till det internationella registret. Själva bildmaterialet torde således inte behöva kungöras. Hinder mot att en internationell registrering gäller i 85 § Om det finns något hinder enligt 84 § första stycket, skall Patent- verket besluta att den internationella registreringen helt eller delvis inte skall gälla i . Ett sådant beslut får grundas endast på hinder mot registreringen som meddelats till internationella byrån inom den tid som föreskrivs i Genève- avtalet. En underrättelse enligt andra stycket skall innehålla skälen till varför den internationella registreringen helt eller delvis inte skall gälla i . Första stycket slår fast att en internationell registrering inte skall ges verkan i om vid sin granskning enligt 84 § första stycket finner något hinder mot detta. T.ex. att formgiv- ningen, utan tillstånd av rättighetshavaren, innehåller något vapen eller annan symbol som avses i 7 § första stycket 2. måste dock från det att man mottog underrättelsen från internationella byrån meddela att registreringen inte gäller i . För stater där den nationella patentmyndigheten utför en nyhetsgranskning är fristen . Om det utredningens förslag (se SOU 2000:79) till omfattningen på granskning genomförs kommer inte anses ha ett system med nyhetsgranskning, dvs. är inte att bedöma som ett examining office enligt . Om inom den föreskrivna tiden lämnar internatio- nella byrån en underrättelse avbryts fristen. behöver inte fatta något formellt beslut innan fristen löpt ut. Det räcker med att verket underrättar internationella byrån om att man menar att ett hinder finns (närmast är situationen den som sker när ett hinder konstaterats föreligga mot en nationell ansökan och sökan- den får ett föreläggande där detta påpekas). Byrån översänder sedan underrättelsen från till sökanden. På samma sätt som gäller för en nationell ansökan skall sökanden få möjlighet att yttra sig över innehållet i underrättelsen. För behandlingen skall 19 § ha motsvarande tillämpning. Vidare skall påpekas att bestämmelserna om överklagande av beslut i 40 § även de skall tillämpas med avseende på beslut om att neka en internationell registrering verkan i . Av andra stycket följer att beslut att neka en internationell regi- strering giltighet i endast kan grundas på sådana hinder som internationella byrån underrättats om inom den föreskrivna fristen . Försitts denna frist kan alltså inte med stöd av denna paragraf senare besluta att registreringen inte gäller i . Detsamma gäller om först efter utgången av fristen blir uppmärksam på ett hinder mot att registre- ringen gäller i . I tredje stycket föreskrivs att en underrättelse skall innehålla skälen till att den internationella registreringen helt eller delvis inte gäller i . Ytterligare krav på vad en underrättelse skall inne- hålla kan dock meddelas i den till formskyddslagen hörande för- ordningen. Verkan av en internationell registrering 86 § För en internationell registrering har 1–12 §§, 23–24 §§, 26–62 §§, 67–79 §§ och 81 § andra stycket motsvarande tillämpning. En internationell registrering gäller från den dag den anses ha skett vid internationella byrån. Registreringen kan förnyas genom ansökan hos internationella byrån i enlighet med vad som föreskrivs i . När får en underrättelse om att förnyelse skett skall uppgift om detta tas in i registret och kungöras. För tiden innan uppgift om att en internationell registrering gäller i tagits in i det svenska registret och kungjorts tillämpas vad som i lagen föreskrivs om en ansökan om registrering av en formgivning. En utgångspunkt i är att en internationell registre- ring av formgivning skall ha samma verkan som en nationell ansö- kan/registrering (artikel 14.1 och 2). I den förevarande paragrafen ges närmare bestämmmelser om verkan av en internationell regi- strering av formgivning i . Av första stycket följer att en internationell registrering har samma verkan som en nationell registrering från den dag den blivit kungjord i det svenska registret. Från den tidpunkten gäller t.ex. formskyddslagens bestämmelser om straff, skadestånd, vite m.m. utan inskränkning. Av de förpliktelser tar på sig vid ett till- träde till följer att en internationell registrering av formgivning senast efter att fått under- rättelse om den av internationella byrån har verkan som en netio- nell registrering. Om inte tar in registreringen i det svenska registret eller underrättar internationella byrån om att det finns hinder mot att ge registreringen verkan i får den samma rättsföljder som en nationell regi- strering. Av andra stycket följer att en internationell registrering gäller från den dag ansökan kom in till internationella byrån eller någon nationell patentmyndighet som kan ta emot sådana ansökningar (jfr artikel 10.2). Internationellt registrerade formgivningar har alltså skydd från samma tidpunkt som nationellt registrerade. För- nyelser av internationella registreringar handläggs av internationella byrån, dvs. det är dit man skall rikta en begäran om förnyelse och det är byrån som beviljar en förnyelse (se artikel 15 i och kap. 5 i föreskrifterna till avtalet). Som en serviceåtgärd har dock i paragrafen föreskrivits att sådana förnyelser skall tas in i det svenska registret och kungöras. I tredje stycket föreskrivs att en internationell registrering, innan den kungjorts, har samma rättsföljder som en nationell ansökan. Bestämmelsen har sin grund i artikel 14.1 i Genève- avtalet. Den har närmare behandlats i avsnitt 10.3. En internationell registrering får således något begränsade rättsföljder i tiden innan den blivit kungjord. Det hänger samman med att en nationella registrering aldrig kan hållas hemlig, utan måste kungöras så snart kan ske. I Haag-systemet sker i stället en registrering vars publicering kan skjutas upp (dvs. hållas hemlig) från ansöknings- eller prioritetsdagen. För att få till stånd en likvärdig behandling mellan nationella ansökningar om formskydd och internationella ansökningar bör inte de sistnämnda få samma rättsverkningar som en nationell registrering redan i tiden före en kungörelse skett. Den som vill beivra ett intrång i ett internationellt formskydd som ännu inte kungjorts får alltså hos internationella byrån begära en tidigarelagd publicering om den eventuella sekretessfristen inte ännu löpt ut (jfr artikel 11.4). Verkan av att en internationell registrering upphör 87 § Om en internationell registrering som gäller i upphör att gälla helt eller delvis, upphör dess verkan här i landet i motsvarande utsträckning. En anteckning om detta skall göras i registret och kungöras. Paragrafen innehåller bestämmelser om upphörande av en interna- tionell registrering. Om innehavaren av en internationell registre- ring får den struken ur det internationella registret eller inte för- nyar den får detta till följd att registreringens verkan i upp- hör. Innehavaren kan även få en registrering struken bara beträf- fande en eller flera av de utpekade staterna. När får en underrättelse om att en internationell registrering upphört helt eller delvis skall en uppgift om detta tas in i det svenska registret och en kungörelse utfärdas. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 1 § andra stycket, 67 § tredje stycket, 77 § tredje stycket och 10 kap. den dag regeringen bestämmer och i övrigt den 2.Genom lagen upphävs mönsterskyddslagen (1970:485). 3.Om det i lag eller annan författning hänvisas till föreskrifter som har ersatts med bestämmelser i formskyddslagen, skall hänvisningen avse de nya bestämmelserna. 4.För registreringar som skett till följd av ansökningar som kommit in till före ikraftträdandet skall äldre bestämmelser om invändning mot registrering tillämpas. 5.Giltigheten av sådana registreringar som avses i p 4 får endast prövas efter talan vid allmän domstol. Inledningsvis vill utredningen framhålla att övergångsbestämmel- serna har utformats med utgångspunkt i att de förslag utredningen lämnat i sitt delbetänkande genomförts som föreslagits (bl.a. genomförandet av mönsterdirektivet och begränsningen av offici- alprövningen). Som nämnts i avsnitt 10.3 är det oklart när träder i kraft. organisation måste vidare anpassas till Haag- systemet och andra frågor (tekniska, administrativa osv.) måste vara tillfredställande lösta för att ett tillträde skall kunna ske. Innan de nu nämnda förutsättningarna är för handen kan reglerna om internationell registrering av formgivning inte gälla. Regeringen bör därför bemyndigas att sätta dessa regler i kraft. Utredningen har föreslagit att , vid sidan av allmän domstol, skall kunna pröva en registrering under hela dess giltig- hetstid. Det kan antas att det, när den nya lagen träder ikraft, allt- jämt finns registreringar som meddelats efter den mer omfattande officialgranskning som ML i dess nuvarande lydelse föreskriver. Om utredningens förslag i delbetänkandet genomförs kommer visserligen officialgranskningen att bli inskränkt. Dock kommer alltjämt den registrerade formgivningen kunna bli föremål för en prövning till följd av en invändning. Det framstår inte som rimligt att dessa registreringar skulle kunna bli föremål för ytterligare prövning hos . För registreringar meddelade före lagen trätt i kraft och för registreringar som skett till följd av en ansökan som skett bör därför äldre bestämmelser om invändning och prövning av registreringens giltighet vid domstol tillämpas. I punkt 4 föreskrivs därför att äldre bestämmelser om invändning skall tillämpas på sådana registreringar som nämnts. Av punkt 5 följer vidare att, sedan invändningstiden löpt ut eller en invändning slutligt prövats, talan om registreringens giltighet endast får prövas efter en talan vid allmän domstol. 12.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till konstnärliga och litterära verk 10 § Upphovsrätt till ett verk gäller även om verket har registrerats som formgivning. Upphovsrätt gäller inte till kretsmönster för halvledarprodukter. Om rätten till sådana kretsmönster finns särskilda bestämmelser. Ändringen är en konsekvens av att namnet på lagen och dess skyddsföremål ändrats till formskyddslagen respektive formgiv- ning. 12.3Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 13 § Sekretess gäller i ärende om ansökan om patent för i uppgift om uppfinning eller företagshemlighet, om annat inte följer av gällande lag- stiftning om patent. Sekretess gäller för sådan uppgift angående uppfinning som har lämnats till myndighet enligt lagstiftning om arbetsgivares rätt till arbetstagares uppfinningar. Om patent har sökts på uppfinningen, gäller dock sekretes- sen endast om uppgiften omfattas av sekretess enligt första stycket. Sekretess gäller i ärende om registrering av formgivning för uppgift om formgivningen, om annat inte följer av gällande lagstiftning om formskydd. Sekretess gäller i mål eller ärende om formgivning för uppgift om enskildas affärs- eller driftförhållanden om part begär detta och det kan antas att den som uppgiften rör lider avsevärd skada om uppgiften röjs. Sekretess gäller dock inte för sådana uppgifter som har betydelse för bedömning av ensam- rättens uppkomst, omfattning eller bestånd i fråga om formgivning. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen enligt andra stycket första meningen i högst . Paragrafen behandlar sekretess i ärenden angående ansökan om patent och registrering av formgivning. I tredje stycket har den ändringen gjorts att det bildmaterial i en ansökan om formskydd som visar formgivningen inte får lämnas ut i vidare mån än vad som föreskrivs i formskyddslagen. Bestämmel- sen i tredje stycket har således ändrats så att det i ärende om regi- strering av formgivning kommer att gälla motsvarande reglering som i en ansökan om patent (se första stycket). Ändringen innebär att tidpunkten för offentliggörande av det bildmaterial som visar formgivningen i ansökningar om formskydd uteslutande regleras i formskyddslagen. Bestämmelser om sekre- tessfrist återfinns i 22 §. Huvudregeln enligt den sistnämnda para- grafen är att bildmaterialet blir allmänt tillgängligt från den dag Registrering torde med en begränsad förprövning i de flesta fall kunna ske . Har sökanden i ansökan angett att sekretess skall gälla skall Patentver- ket avvakta med beslutet om registrering till dess den löpt ut. Bildmaterialet kan hållas hemligt av . Vissa språkliga justeringar har vidare gjorts i anledning av lagens skyddsföremål benämns formgivning. I fjärde stycket finns en ny bestämmelse om sekretess för upp- gifter om enskildas affärs- och driftsförhållanden i mål och ärenden om formgivning. Bestämmelsen gäller framför den allmänna regeln om domstolssekretess i 8 kap. 17 § SekrL. Den som är part i målet eller ärendet måste enligt bestämmelsen framställa ett yrkande om att sekretess skall gälla för viss eller vissa handlingar. eller domstolen är alltså inte skyldig att självmant undersöka om en handling innehåller uppgifter som kan bli föremål för sekretess. Härutöver fordras för sekretess att den som uppgifterna rör lider avsevärd skada om uppgifterna röjs. Uppgifter som är av betydelse för formskyddets uppkomst, omfattning eller bestånd kan aldrig vara föremål för sekretess enligt bestämmelsen. I synnerhet gäller detta bildmaterial som visar formgivningen. Sådant material kan endast hållas hemligt enligt vad som föreskrivs i tredje styckena och formskyddslagen. Till det särskilda yttrandet ansluter sig också professor Som representant i mönsterutredningen vill jag avge följande yttrande inför utredningens slutbetänkande. Redan vid arbetet inför nuvarande mönsterskyddslag övervägdes om man inte skulle introducera ordet design i lagtexten. Lagstifta- ren stannade emellertid vid ordet mönster, som funnits i det svenska språket i flera århundraden. har emellertid ordet mönster, i den bety- delse det har enligt mönsterskyddslagen, inte fått någon spridning utanför de kretsar som konfronteras med nu gällande lag- text. Arbetet inom den nuvarande mönsterkommitténs inriktning har också varit inriktat på att ersätta ordet mönster med ett uttryck med större förankring hos allmänheten. Härvid har utredaren valt att föreslå rubriken formskyddslag respektive skyddsföremålet formgivning. Som representant vill jag i stället föreslå att lagen får rubriken designlag (möjligen designskyddslag) och skydds- föremålet design. Till stöd för detta anförs följande: Det är av yttersta vikt att den nya lagen anknyter till ett ord, som existerar i allmänhetens språkbruk och rättsuppfattning. Kommunikation med kunder och allmänhet underlättas om mottagarna redan har en viss förståelse för vad som avses med ett visst uttryck. Kundtjänstpersonalen vid i lever i en verklighet där man måste förklara att lagen heter mönsterskyddslagen, men det är fråga om designskydd. Följaktligen är det min och uppfattning att ordet design fått en klart dominerande ställning, såväl i det allmänna språkbruket som hos fackkretsarna. T.ex. har Föreningen Svenska Industridesigners använt uttrycket i mer än två decennier. Även inom har vi anpassat oss till denna benämning efter- som marknaden och kunderna använder den. Ett exempel på detta är att mönstren numera kungörs i . Användandet av termen design förstärks också av det förhållan- det att designbranschen har stark internationell prägel. kommer det att finnas flera olika sätt att uppnå designskydd i ; nationell registrering, anmälan via Haag- systemet, samt skydd av design via EG-systemet. I denna situation bör rimligen anta det uttryck som lättast kan förstås i internationella sammanhang, nämligen ordet design. I förhållande till våra nordiska grannar brukar rättslikhet fram- hållas, inte minst när det gäller immaterialrätt. Även har de nordiska länderna samarbetat för att försöka bibehålla största möjliga rättslikhet. kommer att använda ordet design i sin nya lag, i har ordet design föreslagits av kommittén. Många företag har eller de fennoskandinaviska länderna som marknad, varför det vore olyckligt att införa ytterligare en term, formskydd, när ordet design är etablerat och kommer att användas i flera andra länder. I mönsterdirektivet (artikel 1 a) definieras mönster (som är det uttryck som används i ) genom en uppräkning av ett antal exempel på vad som kan utgöra mönster, bland annat en produkts form. Utredningen har uppmärksammat problemet med att ha samma ord i lagens skyddsföremål som i en uppräkning av vad som kan utgöra något som kan skyddas. Jag menar att valet av ordet formgivning i stället för form inte är någon fullt tillfredsstäl- lande lösning i detta avseende. Beträffande argumentet att inte anglifiera svensk lagtext vill jag framhålla följande. Det kan finnas fall när ett låneord eller rent av ett utländskt ord är det som bäst anknyter till en viss företeelse, så att exempelvis lekmän genast får en korrekt association. Ett sådant exempel finns att hämta i insiderlagen. På samma sätt har ordet franchising vunnit insteg i det juridiska språket. I sådana fall menar jag att det inte är motiverat att söka upp ett mera svenskklingande ord, som inte alls nått samma grad av spridning. Ordet design har dessutom funnits i det svenska språket . Slutligen en reflektion från en kollega vid ; ordet design har en överlägsen marknadsföringsglans jämfört med ordet formgivning. Detta är inte helt oväsentligt i då Patent- verket aktivt skall verka för att svenskt näringsliv skyddar sina immateriella rättigheter. Översyn av mönsterskyddslagen, m.m. Beslut vid regeringssammanträde . En utredare tillkallas för att lämna förslag till hur Europa- parlamentets och rådets direktiv /71/EG om mönsterskydd skall genomföras i svensk rätt. Utredaren skall vidare göra en allmän översyn av mönsterskyddslagen. Om det framstår som ändamåls- enligt skall utredaren lämna förslag till en ny mönsterskyddslag. Dessutom skall utredaren överväga om bör tillträda den planerade nya Haagöverenskommelsen om internationell regi- strering av mönster samt, i förekommande fall, lämna förslag till de bestämmelser som behövs med anledning av tillträdet. Utredaren skall samråda med berörda departement och utredningar i de andra nordiska länderna.