sou · GPB397 · 2002-01-01 00:00:00 — Av övergångsbestämmelserna till ändringen framgår att äldre bestämmelser gäller i fråga om beslut som fattats av revisorer före ikraftträdandet. I paragrafen har undantaget från överklagandemöjligheten för kanslichefen hos revisorer tagits bort som en följd av att revisorer ersätts av . Den närmare organisationen av utreds av (Fi 2001:10). I den mån det hos kommer att finnas tjänster där tillsättningsbeslutet inte skall gå att överklaga får bestämmelsen kompletteras under den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet. 8.16Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:260) om offentlig anställning I första stycket har en ny punkt lagts till. Eftersom riksrevisorerna väljs av bör lagen inte vara tillämplig på dem. 8.17Förslaget till lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220) 4 kap. 15 § Ett nytt femte stycke har införts. Bestämmelsen reglerar skyldigheten för revisorer i statliga stiftelser att lämna upplysningar till . Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.5.3. Se även ändringen i 10 kap. 42 § aktiebolagslagen. 8.18Förslaget till ändring i lagen (1996:1059) om statsbudgeten Bestämmelsen är ny. Den har behandlats i avsnitt 7.3.2. Den tidigare bestämmelsen i 47 § har bytt beteckning till 48 §. 8.19Förslaget till lag om upphävande av lagen (1997:560) om revision av Lagen har upphävts. Bestämmelser motsvarande lagens bestämmelser har införts i lagen om revision av statlig verksamhet m.m. Någon övergångsbestämmelse har inte ansetts behövlig. Det följer av allmänna förvaltningsrättsliga principer att de oavslutade ärenden som finns hos revisorer när myndigheten läggs ned skall lämnas över till . 8.20Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:710) med vissa bestämmelser om Bestämmelsen har upphävts eftersom lagen om revision av statlig verksamhet m.m. gäller även vid revision av Premiepensions- myndigheten. kan givetvis anlita revisorer från privata revisionsbyråer vid revision av verksam- het i likhet med vad som gäller vid revision av andra myndigheter. 8.21Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:1757) om förvaltning av vissa fonder inom socialförsäkringsområdet Ändringen är föranledd av att övertar Riksrevisions- verkets granskning av årsredovisningen för förvaltningen av de fonder som omfattas av lagen. Någon övergångsbestämmelse har inte ansetts behövlig. Det följer av allmänna förvaltningsrättsliga principer att de oavslutade ärenden som finns hos när verket läggs ned skall lämnas över till . 8.22Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:419) om instruktion för riksdagsförvaltningen Förslaget har behandlats i avsnitt 4.5.3. I paragrafen har ett tillägg gjorts i första stycket. Där har bestämmelser om internrevisionen för riksdagsförvaltningen införts motsvarande den som finns i 6 § lagen om revision av och myndigheter m.m. I andra stycket, som är nytt, har tagits in en hänvisning till 11 § lagen om revision av statlig verksamhet m.m. Samrådet motsvarar det som gäller enligt 7 § lagen om revision av och myndigheter m.m. i förhållande till revisorer. I punkten 4 har revisorer bytts ut mot eftersom ersätter revisorer. I paragrafen har revisorer bytts ut mot eftersom ersätter revisorer. 8.23Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 2 kap. 6 § Ändringen i andra stycket är föranledd av att övertar granskning ur effektivitetssynpunkt av sådan verksamhet som bedrivits i samverkan med och delvis finansierats av eller länsarbetsnämnden. Någon övergångsbestämmelse har inte ansetts behövlig. Det följer av allmänna förvaltningsrättsliga principer att de oavslutade ärenden som finns hos när verket läggs ned skall lämnas över till . Jag vill kommentera två av den särskilda utredarens förslag. Det ena gäller förslaget att ska utse en av riksrevisorerna att svara för administrativa ledningsuppgifter i (8 kap. 11 § riksdags- ordningen) och det andra gäller formuleringen av oberoende i revisionslagen (1 § lagen om revision av statlig verksamhet m.m.). Förslaget att ska utse en av riksrevisorerna att svara för den administrativa ledningen är enligt min mening inte tillräckligt analyserat. biföll flertalet av förslag. Men på en viktig punkt frångick kommitténs förslag. föreslog att skulle ledas av en riksrevisor. ansåg emellertid, med hänvisning till revisorers och Statskontorets remissyttranden, att myndigheten skulle ledas av tre riksrevisorer för att uppnå en mindre sårbarhet och en bredare kompetens (bet. 2000/01:KU8, s. 17 och 18). Utredaren framhåller att utpekandet av en av riksrevisorerna som chef med omfattande administrativa befogenheter kan leda till att jämvikten mellan dem går förlorad (avsnitt 4.2.3). Utredaren pekar också på att riksrevisorerna i princip är oavsättliga. Mot denna bakgrund föreslår utredaren en gemensam beslutsordning i administra- tiva frågor, dvs. att de tre riksrevisorerna gemensamt beslutar bl.a. om vilka uppgifter som ska ligga på den riksrevisor som utsett att svara för den administrativa ledningen. Med administrativa ledningsuppgifter avses i utredningen i första hand resultat-, budget- och personalansvar, men även ansvar att utveckla arbetssätt och arbetsrutiner och personalens kompetens. min mening är emellertid dessa frågor av den övergripande karaktär att de kommer att beslutas kollegialt av riksrevisorerna i mycket hög grad – i varje fall i form av principer och riktlinjer. Det som inte beslutas kollegialt är förmodligen av den mera detaljerade karaktär som inte bör belasta någon av riksrevisorerna, utan delegeras till någon chefstjänste- man i myndigheten. Det finns alltså risk för att utser en av riksrevisorerna att svara för administrativa ledningsuppgifter som i själva verket borde åvila någon lägre tjänsteman i myndigheten. Riksrevisorerna bör enligt min mening ägna huvuddelen av sin tid åt granskningsverksamhet. har uttalat att myndigheten ska ledas av tre riksrevisorer. Jag anser det olämpligt att ska tilldela en av dessa en särskild chefsposition, särskilt som det är så oklart vad denna innebär. När det gäller chefsjustitieombudsmannen som utredaren hänvisar till föreligger en väsentlig skillnad, nämligen att dennes uppgifter är definierade och reglerade i lagstiftningen. Jag anser i stället att bör låta riksrevisorerna själva inom sig utse vem som ska vara ordförande och uttala att detta ordförandeskap ska vara roterande. En motsvarande ordning finns internationellt hos vissa jämförbara organisationer t.ex. EU:s revisionsrätt och JO- myndighet. Enligt borde formerna för beslutsfattandet i administrativa frågor närmare övervägas i det fortsatta utrednings- arbetet (bet. 2000/01:KU8, s. 18). Jag anser att frågan om hur de administrativa ledningsuppgifterna ska organiseras inte blivit föremål för tillräckligt ingående överväganden. Det förslag den särskilda utredaren nu lägger fram har inte heller behandlats inom den mera organisatoriskt inriktade utredningen om bildandet av . Utredaren förslår att revisionen ska bedrivas oberoende i förhållande till såväl och regeringen som till den som granskas (1 § lagen om revision av statlig verksamhet). Jag anser att denna formulering är mindre väl avvägd. För det första ingår regeringen bland dem som granskas. Det framgår redan av 2 § i nämnda lag. För det andra, och det är främst den punkten min kritik avser, innebär formuleringen att man blandar ihop huvudman () och revisionsobjekten (regeringen och myndigheterna). kommer givetvis inte att ha samma relation till en myndighet under regeringen som till . I betänkande framgår denna distinktion där man framhåller: Grundläggande för revisionen är att den skall vara oberoende i förhållande till den granskade och bedrivas självständigt i förhållande till uppdragsgivaren (förs. 1999/2000:RS1, s. 18). Den konstruktion fått i riksdagsbeslutet, som en myndighet under med en parlamentariskt sammansatt styrelse som bl.a. ska yttra sig över granskningsplanen, innebär att det finns olika former av kopplingar till . Jag vill också erinra om att även kommer att utgöra en del av kontrollmakt i regeringsformen. I finansutskottets yttrande till (2000/01:FiU2y) framhålls att innan riksrevisorn fastställer granskningsplanen kommer det rimligen i praktiken att ske en dialog – och inte bara ett formellt yttrandeförfarande – mellan styrelsen och riksrevisorn. Det är enligt min mening också rimligt anta att de gransknings- förslag som lämnas av eniga riksdagsutskott kommer att ges en hög prioritet av riksrevisorerna vid arbetet med granskningsplanen. Jag har också anledning anta att riksrevisorerna kommer att sträva efter att pågående granskningar i tiden anpassas så att de inte blir klara strax efter det att behandlat en proposition avseende samma område. Den formulering av oberoendet som utredaren valt ger ett intryck av att alltför starkt fjärmas från sin huvudman, . Jag anser i stället att lagen borde ge uttryck för det revisionella oberoendets kärna, som såväl som konstitutions- utskottet lyfter fram bl.a. i sina sammanfattningar. Därmed avses att revisionsorganet själv beslutar om val av granskningsobjekt, val av granskningsmetod och revisionens slutsatser. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppgift att lämna förslag till författningsregler om och dess verksamhet. Förslagen skall avse regler i riksdagsordningen, i en ny revisionslag samt i en lag med instruktion för myndigheten. Utredarens förslag till författningsreglering skall lämnas . beslöt att tillkalla en parlamentarisk kommitté med uppgift att se över och utvärdera vissa frågor om arbetsformer. Utredningen antog namnet . Arbetet i utredningen har delats upp på fyra områden: ledningsorganisation, budgetprocessen, EU-frågor samt arbete med uppföljning, utvärdering och revision. I utredningsarbetet på revisionsområdet har frågan om den statliga revisionen behandlats för sig. överlämnade ett förslag till förändrad revision under . Förslaget innebar att en ny sammanhållen revisionsmyndighet – – med samlat ansvar för både redovisnings- och effektivitetsrevision skulle bildas under . Den nya myndigheten föreslogs rapportera till både och regeringen. verksamhet skulle enligt förslaget ledas av en riksrevisor som utses av . Myndigheten föreslogs ha en parlamentariskt sammansatt styrelse som väljs av . föreslog vidare att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att utarbeta de förslag till grundlagsändringar och övriga lagförslag som krävs för att den föreslagna förändringen skall kunna genomföras. framhöll att utredningsarbetet bör bedrivas i samråd med kommittén för att garantera den parlamentariska insynen i och det parlamentariska inflytandet över arbetet. förslag överlämnades till riksdagsstyrelsen, som lade fram förslag i frågan för i enlighet med kommitténs förslag (förs. 1999/2000:RS1).Riksdagsstyrelsens förslag har behandlats av . Utskottet tillstyrkte riksdagsstyrelsens förslag i huvudsak men föreslog att skulle göra vissa ändringar i de av förordade riktlinjerna för en förändrad statlig revision (bet. 2000/01:KU8). Utskottet föreslog i några avseenden andra lösningar än vad förordat. Bland annat ansåg utskottet att styrelsen för skall ha en sådan sammansättning att samtliga riksdagspartier kan representeras med ordinarie ledamöter. Vidare ansåg utskottet att skall ledas av tre i stället för av en enda riksrevisor. Utskottet ansåg dessutom att det är angeläget att även regeringens behov av särskild gransknings- och utredningskapacitet beaktas i den fortsatta utredningen av de organisatoriska frågorna kring bildandet av . beslutade i enlighet med vad föreslagit (rskr. 2000/01:116–119). Utredaren skall lämna förslag till författningsregler om och dess verksamhet i enlighet med vad uttalat (bet. 2000/01:KU8). I betänkande anges riktlinjer för det fortsatta utredningsarbetet med en förändrad organisation av den statliga revisionen. Av dessa riktlinjer framgår bl.a. att regleringen av och dess verksamhet skall göras i regeringsformen, i riksdagsordningen, i en ny revisionslag samt i en lag med instruktion för myndigheten. De ändringar i regeringsformen som är nödvändiga att göra för att skall kunna inrättas kommer att presenteras i en promemoria utarbetad inom . Utredaren skall lämna förslag till bestämmelser i riksdagsordningen mandatperiod för och val av riksrevisorerna, arbetsfördelningen mellan riksrevisorerna, val av styrelse för , styrelsens sammansättning och uppgifter, väckande av förslag till bl.a. i frågor som rör kompetens, organisation, personal och verksamhetsformer, gränsdragningen mellan verksamhet och granskningsuppgifter. Om utredaren finner att det med anledning av vad uttalat finns behov av att i riksdagsordningen reglera även andra frågor skall förslag om detta lämnas. I den mån utredaren dessutom finner att någon eller några av de bestämmelser som föreslås bli intagna i riksdagsordningen i ett senare skede i stället bör ha sin plats i regeringsformen, skall förslag till sådana ändringar presenteras. Ändringarna kan då träda i kraft allmänna val. Utredaren skall vidare från konstitutionella utgångspunkter analysera regeringens ansvar för revisionen av de myndigheter som enligt 11 kap. 6 § regeringsformen lyder under regeringen. Frågan om regeringens behov av egen gransknings- och utredningskapacitet kommer dock att utredas i särskild ordning. I revisionslagen skall övergripande bestämmelser om den statliga revisionen samlas. Bestämmelserna skall avse bl.a. uppgifter och granskningsobjekt. I betänkande anges att revisionslagen bör utformas med utgångspunkt i förslag (s. 40). Kommittén föreslår bl.a. att skall bedriva revision oberoende i förhållande till såväl regeringen som och revisionsobjekten. Utredaren skall lämna förslag till bestämmelser i revisionslagen i enlighet med vad uttalat om revisionens oberoende. Utredaren skall även gå igenom de regler som styr den statliga revisionen för att se vilka bestämmelser som bör föras över till den nya revisionslagen. styrs den statliga revisionen av bl.a. följande författningar: lagen (1987:518) med instruktion för revisorer, lagen (1987:519) om granskning av statliga aktiebolag och stiftelser, lagen (1974:585) om skyldighet att tillhandahålla revisorer vissa handlingar m.m., lagen (1988:46) om revision av riksdagsförvaltningen, lagen (1997:560) om revision av , förordningen (1998:418) med instruktion för Riksrevisions- verket, förordningen (1993:958) om granskning av statliga aktiebolag och stiftelser, förordningen (1995:686) om intern revision vid statliga myndigheter m.fl. Vidare skall utredaren lämna förslag till en lag med instruktion för . Bestämmelserna i denna lag skall bl.a. avse uppgifter för myndigheten. Utredaren skall även lämna förslag till de ändringar i lagen (1996:1059) om statsbudgeten samt andra lagregleringar som kan bli nödvändiga med hänsyn till övriga författningsförslag. I betänkande påpekas att det i remissvaren på betänkande tas upp ett antal frågor som kan behöva övervägas närmare. Utredaren skall överväga dessa frågor i den mån de inte avgjorts genom ställningstagande. Utöver vad som framgår av betänkande skall utredaren närmare överväga hur regeringens skyldighet att vidta och för redovisa åtgärder med anledning av granskningar skall regleras. Utredarens förslag till författningsreglering av skall lämnas . Utredningsarbetet skall bedrivas på ett sådant sätt att vad uttalat om behovet av parlamentarisk insyn i och parlamentariskt inflytande över arbetet kan tillgodoses. Förslag till lag om ändring i regeringsformen Härigenom föreskrivs att 12 kap. 7 § regeringsformen skall ha följande lydelse väljer revisorer att granska den statliga verksamheten. kan besluta att revisorernas granskning skall omfatta också annan verksamhet. fastställer instruk- tion för revisorerna. Revisorer- na får enligt bestämmelser i lag infordra handlingar, uppgifter och yttranden som behövs för granskningen. Närmare bestämmelser om revisorerna finns i riksdags- ordningen. är en myndighet under med uppgift att svara för revision av den statliga verksamheten i enlighet med föreskrifter som meddelas i lag. leds av tre riksrevisorer, som väljs av . får skilja en riksrevisor från hans uppdrag endast om han inte längre uppfyller de krav som ställs för att han skall kunna fullgöra sina uppgifter eller om han har gjort sig skyldig till allvarlig försummelse. Närmare bestämmelser om finns i riksdags- ordningen. Denna lag träder i kraft den dag som bestäms i särskild lag. of (), meeting in : -Whereas the orderly and efficient use of public funds constitutes one of the essential prerequisites for the proper handling of public finances and the effectiveness of the decisions of the responsible authorities; -whereas, to achieve this objective, it is indispensable that each country have a whose independence is guaranteed by law; -whereas such institutions become even more necessary because the state has expanded its activities into the social and economic sectors and thus operates beyond the limits of the traditional financial framework; -whereas the specific objectives of auditing, namely, the proper and effective use of public funds; the development of sound financial management; the proper execution of administrative activities; and the communication of information to public authorities and the general public through the publication of objective reports, are necessary for the stability and the development of states in with the goals of the United Nations; -whereas at previous INTOSAI congresses, plenary assemblies adopted resolutions whose distribution was approved by all member countries; - To publish and distribute the document entitled "The on Auditing Precepts." The concept and of audit is inherent in public financial administration as the management of public funds represents a trust. Audit is not an end in itself but an indispensable part of a regulatory system whose aim is to reveal deviations from accepted standards and violations of the principles of legality, efficiency, effectiveness and economy of financial management early enough to make it possible to take corrective action in individual cases, to make those accountable accept responsibility, to obtain compensation, or to take steps to prevent--or at least render more difficult--such breaches. 1.Pre-audit represents a before the fact type of review of administrative or financial activities; post-audit is audit after the fact. 2.Effective pre-audit is indispensable for the sound management of public funds entrusted to the state. It may be carried out by a or by other audit institutions. 3.Pre-audit by a has the advantage of being able to prevent damage before it occurs, but has the disadvantage of creating an excessive amount of work and of blurring responsibilities under public law. Post-audit by a highlights the responsibility of those accountable; it may lead to compensation for the damage caused and may prevent breaches from recurring. 4.The legal situation and the conditions and requirements of each country determine whether a out pre- audit. Post-audit is an indispensable task of every regardless of whether or not it also out pre-audits. Internal audit and external audit 1.Internal audit services are established within government departments and institutions, whereas external audit services are not part of the organisational structure of the institutions to be audited. Supreme Audit Institutions are external audit services. 2.Internal audit services necessarily are subordinate to the head of the department within which they have been established. Nevertheless, they shall be functionally and organisationally independent as far as possible within their respective constitutional framework. 3.As the external auditor, the has the task of examining the effectiveness of internal audit. If internal audit is judged to be effective, efforts shall be made, without prejudice to the right of the to carry out an overall audit, to achieve the most appropriate division or assignment of tasks and cooperation between the and internal audit. Legality audit, regularity audit and performance audit 1.The traditional task of Supreme Audit Institutions is to audit the legality and regularity of financial management and of accounting. 2.In addition to this type of audit, which retains its significance, there is another equally important type of audit--performance audit--which is oriented towards examining the performance, economy, efficiency and effectiveness of public administration. Performance audit covers not only specific financial operations, but the full range of government activity including both organisational and administrative systems. 3.The Supreme Audit Institution's audit objectives--legality, regularity, economy, efficiency and effectiveness of financial management-- basically are of equal importance. However, it is for each to determine its priorities on a case-by-case basis. Independence of Supreme Audit Institutions 1.Supreme Audit Institutions can accomplish their tasks objectively and effectively only if they are independent of the audited entity and are protected against outside influence. 2.Although state institutions cannot be absolutely independent because they are part of the state as a whole, Supreme Audit Institutions shall have the functional and organisational independence required to accomplish their tasks. 3.The of Supreme Audit Institutions and the necessary degree of their independence shall be laid down in the Constitution; details may be set out in legislation. In particular, adequate legal protection by a supreme court against any interference with a 's independence and audit mandate shall be guaranteed. Independence of the members and officials of Supreme 1.The independence of Supreme Audit Institutions is inseparably linked to the independence of its members. Members are defined as those persons who have to make the decisions for the and are answerable for these decisions to third parties, that is, the members of a decision-making collegiate body or the head of a monocratically organised . 2.The independence of the members, shall be guaranteed by the Constitution. In particular, the procedures for removal from office also shall be embodied in the Constitution and may not impair the independence of the members. The method of appointment and removal of members depends on the constitutional structure of each country. 3.In their professional careers, audit staff of Supreme Audit Institutions must not be influenced by the audited organisations and must not be dependent on such organisations. Financial independence of Supreme Audit Institutions 1.Supreme Audit Institutions shall be provided with the financial means to enable them to accomplish their tasks. 2.If required, Supreme Audit Institutions shall be entitled to apply directly for the necessary financial means to the public body deciding on the national budget. 3.Supreme Audit Institutions shall be entitled to use the funds allotted to them under a separate budget heading as they see fit. Relationship to Parliament, government and the administration The independence of Supreme Audit Institutions provided under the Constitution and law also guarantees a very high degree of initiative and autonomy, even when they act as an agent of Parliament and perform audits on its instructions. The relationship between the shall be laid down in the Constitution according to the conditions and requirements of each country. Relationship to government and the administration Supreme Audit Institutions audit the activities of the government, its administrative authorities and other subordinate institutions. This does not mean, however, that the government is subordinate to the . In particular, the government is fully and solely responsible for its acts and omissions and cannot absolve itself by referring to the audit findings--unless such findings were delivered as legally valid and enforceable judgments--and on expert opinions of the . Powers of Supreme Audit Institutions