sou · GPB310d3 · 2002-01-01 00:00:00 — Om homo- och bisexuella individer eftersträvar samma rättigheter och livsvill- kor ifrågasätts denna implicita utgångspunkt varvid den sexuella relationen blir synlig. Homosexuella relationer blir därmed starkt förknippade med sexualitet snarare än kärlek, omsorg, ansvar och liknande begrepp som familj och äktenskap traditionellt associeras med. Att sexualiteten görs synlig innebär i sin tur att gränsen mel- lan det privata och offentliga överträds varvid heterosexistiska reaktioner kan väntas (Herek, 1993, s. 4). Detta utgör en grundpe- lare i den heterosexistiska . Den samhälleliga heterosexis- mens andra grundpelare är knuten till frågan om kulturella och sociala föreställningar om maskulinitet och femininitet. Herek (1993) menar att den heterosexuella implicit omfattar en syn på kvinnor och män som olika men komplementära. Den homosexuella relationen bryter därmed dominerande föreställ- ningar och normer vad gäller traditionella synsätt på kvinnligt och manligt, vilket innebär att heterosexistiska reaktioner också riktas mot överträdelser av rådande könsmönster. Denna utveckling av centrala begrepp, från homofobi till hete- rosexism, antyder att det inte entydigt är homosexualitet som står i centrum i forskning om homosexuellas situation i samhället, utan frågor rörande samhälleliga synsätt på sexualitet och könsrelationer är minst lika centrala. Kunskapsintresset har alltmer kommit att riktas mot varierande och föränderliga relationer mellan faktorer som biologiskt kön, könsidentitet och sexuell orientering, som olika aspekter av en sexuell identitet (, 1993). I föreliggande studie kommer därmed begreppet heterosexism att användas med hänvisning till resonemanget ovan. Det innebär emellertid inte att begreppet homofobi utelämnas. Många av informanterna använder termen homofobi, vilket antyder dess status som vardagsbegrepp. Termen används också i delar av den litteratur och forskning som hänvisas till varvid det finns anledning att knyta an till begreppet i samband med refererat och vidhäng- ande diskussioner. Om livshistorier och personliga berättelser De senaste årens debatt om barn till homosexuella samt homosexu- ellt föräldraskap som utspelat sig i media och andra offentliga sammanhang har inte undgått informanterna i föreliggande studie. Många hänvisar till debatten i intervjusamtalen, och framhåller hur de velat ge uttryck för sina personliga versioner av vad som pre- senteras i tidningar och media. På liknande sätt tydliggör föräldra- informanterna hur de ser som sin uppgift att förmedla sina person- liga bilder av sitt föräldraskap. Detta aktualiserar ytterligare ett relevant forskningsfält som också berör studiens syfte att studera upplevelser av homosexuellt föräldraskap. I föreliggande studie görs inga anspråk på att studera upplevelser och erfarenheter såsom de formas och uttrycks i vardagliga sammanhang utan det handlar om berättelser om upplevelser och erfarenheter. Informanterna för- medlar berättelser om barndomar, om familjeliv och om förutsätt- ningar att vara förälder där informanten också berättar om sig själv som person i relation till inte bara familjeliv och dess villkor, utan också sammanhang utanför familjen. De berättelser som formats kan därmed ses som personliga berättelser eller livshistorier. Dessa har i sin tur formats i relation till intervjusituationens förutsätt- ningar och villkor med en rad budskap som mer eller mindre expli- cit kommer till uttryck, vilket bör uppmärksammas i en studie som denna. Det har därmed funnits anledning att knyta an till narrativ teori med betoning på den inriktning som uppmärksammat per- sonliga berättelser och livshistorier (, 1987; Rosenwald & Ochberg, 1992). Det innebär att tre specifika aspekter har beaktats i analysen av det empiriska materialet. För det första uppmärksammas intervjusituationens betydelse för hur samtalen utformas. skriver följande om att använda intervjumaterial som empirisk källa: Det intervjun ger material om är inte en social verklighet, utan en ver- sion skapad i ett bestämt sammanhang; inte slumpmässigt tillkommen, men präglad av det som definierar intervjusituationen. Detta blir spe- ciellt märkbart då intervjuer görs för att fånga livshistorier (, 1989), men inverkar även på mer fokuserade samtal. (Halldén, 1992, s. 46) Det betyder att det är viktigt att uppmärksamma vad det är för frågor (explicita och implicita) som informanterna svarar på i intervjun. För det andra ses livshistorien som uttryck för berättarens nar- rativa identitet i betydelsen ett svar på frågan Vem är jag/vem är du?. Det innebär inte att i livshistorier därmed ses som färdiga och avslutade berättelser utan en livshistoria är i högsta grad ett ständigt pågående identitetsskapande projekt (Reeder, 1996, s. 120). För det tredje, slutligen, riktas uppmärksamheten på det berät- tades socialt och kulturellt konstruerade karaktär (Rosenwald & Ochberg, 1992, s. 4–6). Det sistnämnda innebär att de erfarenheter och upplevelser som förmedlas i livshistorier också tolkas i termer av narrativa koder och kulturella former. Vår erfarenhet av världen blir tillgänglig för oss efter det att den blivit tolkad och framträder då som vår psykologiska verklighet. Genom den kod utifrån vilken vi berättar för oss själva och varandra om cen- trala fenomen som kärlek eller känsla, fälls en bestämd logik ut för hur vi som individer inrättar oss i samspel med andra, liksom för hur vi reflekterar över och förstår dessa samspel. (Reeder, 1996, s. 141) Detta betyder i korthet att det berättade också kan analyseras som uttryck för en tidsanda och en specifik kulturell, historisk och social kontext. Narrativ teori utgör alltså en viktig utgångspunkt i studien, inte minst vad gäller dess potential att tydliggöra att även om syftet är att studera barns och föräldrars upplevelser, så är det berättelser om upplevelser som studeras. Den narrativa analys som genomförts består främst av innehållsanalyser. Analysen omfattar vad som be- rättas, vilka som berättar vad och om vilka detta berättas, vilket be- tyder att rapporten präglas av en deskriptiv ansats. Berättelsernas innehållsliga aspekter har också jämförts med empiriska fynd från andra studier och kontrasterats mot teoretiska perspektiv och syn- sätt. Att genomföra en forskningsstudie Studiens informanter anmälde sig frivilligt som deltagare. Eftersom homo- och bisexuella individer utgör en s.k. dold population är det enbart möjligt att söka informanter via annonser eller andra mer i homosexuella familjer lät annonsera om studien , i tidningar som Land, , , och QX samt genom en annons på RFSL's hemsida. Intresseblanketter delades också ut vid aktiviteter med bl.a. RFSL som arrangör. Individer som lever i eller har levt i en homosexuell familj uppmanades i dessa annonser och blanketter att anmäla sitt intresse för eventuellt deltagande i en studie rörande homosexualitet, föräldraskap och familjeliv. Det resulterade i ett antal anmälningar som i sin tur för- medlades till Tema Barn. Informanterna hade som det visade sig till största del sett annonsen och uppmaningen via RFSL. Detta innebär att informanterna kom att bestå av en grupp indi- vider som frivilligt valde att delta i studien. Det finns anledning att i detta sammanhang fråga sig om det därmed fanns en risk att informantgruppen skulle bestå av ett s.k. positivt urval som innebar att deltagarna i studien huvudsakligen var individer med positiva upplevelser och erfarenheter. De empiriska resultaten motsade emellertid dessa farhågor, eftersom intervjuerna gav en mycket varierande bild av informanternas bakgrund och uppväxt. Här fanns ytterligheter i form av å ena sidan s.k. success-stories och å andra sidan berättelser om en svår och utsatt barndom. Mellan dessa ytterlighetsvarianter återfanns också beskrivningar av en uppväxt med både goda och dåliga inslag. Intervjuerna kan därmed inte sägas ge en ensidig belysning av studiens centrala frågeställningar. I vad mån variationen är statistiskt representativ i förhållande till den generella gruppen barn till homo- och bisexuella föräldrar går inte att uttala sig om mot bakgrund av studiens kvalitativa utformning. Informanterna i denna studie representerar enbart sig själva. I följande avsnitt skall informant- grupp presenteras närmare. Sammantaget genomfördes 44 intervjuer, och de individer som intervjuades kommer i den fortsatta texten att benämnas infor- manter.1 De individer som hade anmält sitt intresse (dvs. 1 Termen informant istället för intervjuperson. Det är en term som återfinns i antropologisk och sociologisk forskning men som alltmer kommit att användas i samhällsvetenskapligt/humanistiskt inriktade studier. Ordvalet tydliggör att det handlar om kvalitativa intervjuer och att intervjusamtalet ses som en gemensam angelägenhet för både ingar och unga vuxna samt föräldrar) kontaktades /2000. Efter att ha haft telefonkontakt med 25 unga vuxna respektive tonåringar visade det sig att fyra av dessa hade flyttat, utomlands eller till annan ort, utan möjlighet att delta i studien. Av de 21 kvarstående valde 18 att delta. De övriga tre tackade nej till deltagande med hänvisning till sin redan aktiva medverkan i andra studier eller mediasammanhang eller till tidsbrist på ett generellt plan. De övriga 13 i denna informantgrupp, enbart tonåringar, kontaktades i samband med att kontakt togs med föräldrar/ familjer, som i intresseanmälan anmält sig som familj. Vad gäller föräldrarna kontaktades 21 personer som anmält sitt deltagande. I fem fall fanns inte telefonnummer angivet varvid jag skrev brev med information och en förfrågning om deltagande i studien. Breven besvarades i två fall per telefon där personerna var positiva till att delta, varvid tid för intervju bestämdes direkt. I ett fall besvarade informanten per brev och tackade nej till att delta med hänvisning till besvärliga omständigheter i familjen. I två fall besvarades inte brevet överhuvudtaget. Telefonkontakt togs med 16 personer som uppgivit telefonnummer, varav 11 valde att tacka ja till att deltaga. Av de övriga tre tackade en person nej till ett deltagande p.g.a. kritik mot studien, i två fall gick det inte att hitta möjlig tid för intervju samt två som ej var möjliga att nå. Eftersom studien genomfördes under begränsade tidsmargina- ler, valde jag att avsluta sökandet efter informanter efter att ha fått kontakt med 13 föräldrainformanter. I uppdraget ingick att inter- vjua 10 föräldrar, varvid 13 intervjuer överskred denna gräns. Fler- talet informanter är föräldrar till de tonåringar som intervjuades. Tonårsinformanterna samt de unga vuxna, som ibland för enkelhetens skull kommer att benämnas som barninformanterna, presenteras som grupp i bilaga I. Uppgifter som föräldrarnas utbildningsbakgrund, boenderegion, familjesituation under upp- växten anges i avsikt att ge läsaren insikt om inneboende olikheter i informantgruppen och inte som utgångspunkt för en diskussion om gruppens representativitet i förhållande till en större population (, 1991, s. 12). Men med hänvisning till min forskningsetiska skyldighet att skydda informanternas personliga identitet och att tillförsäkra dem anonymitet presenteras inte informanterna i relation till dessa bakgrundsfakta. Informanterna har givits fingerade namn (förnamn för enkelhetens skull) vilket informant och intervjuare, snarare än att det är intervjuaren som drar ut information från den som intervjuas (, 2000). presenteras i tabell 1 och 2 nedan.2 Dessa fingerade namn återfinns i intervjucitat där uppgifter som är av intresse i det sammanhanget anges närmare. Vissa detaljer som inte hade ett avgörande inflytande på det som redovisas har emellertid ändrats på ett sätt som försvårar identifiering utan att förändra förutsättningar för ett resonemang om aktuella tolkningar. Tabellerna nedan syftar till att ge läsaren en översiktlig bild av gruppen vad gäller ålderskategorier, kön och fingerade namn. Tabell 1: Unga vuxna Tabell 2: Tonåringar (11 kvinnor och 5 män) (7 flickor och 8 pojkar De döttrar och söner som intervjuats karaktäriseras av att majori- teten har växt upp i en familj med biologiska föräldrar som inled- ningsvis haft en heterosexuell relation. Av de sammantaget 31 informanterna har 26 under sin uppväxt levt med båda sina biologiska föräldrar. De fem undantagen från detta rör sig om fall då den biologiska fadern har avlidit, aldrig haft kontakt med barnet eller aldrig bott med men regelbundet träffat sina barn. 2 Möjligheten fanns att enbart ange kodnummer för intervjuerna, som angav kön och ålder. Det var emellertid mer ändamålsenligt att använda fingerade namn, eftersom det möjliggjorde att återge vad någon sagt, inte bara i ett sammanhang, utan också i andra. I barnintervjuerna fanns det också anledning att lyfta fram den individuella livshistorien varvid det fingerade namnet också bidrog till att lyfta fram individuella aspekter. äldrarna har därefter skilt sig, varvid en förälder kommit ut som homosexuell och – ibland – inlett en homosexuell relation. Detta betyder att många informanter kan berätta om skilsmässor. Flerta- let av informanterna har kontakt med båda sina biologiska föräld- rar. Detta överensstämmer med den bild som förmedlas i den rapport som genomförts av i homosexuella familjer i samarbete med SCB (2000). Rapporten visar att äldre barn (över 12 och uppåt) till homosexuella oftast har tillkommit i en heterosexuell familj och inledningsvis växt upp i en s.k. kärnfa- milj. Däremot visar det sig att yngre barnen i homosexuella familjer i större antal tillkommit inom ramen för en redan etablerad homosexuell relation. I stort sett alla de informanter som levt med båda biologiska föräldrarna har också kontakt med sina biologiska föräldrar vid tiden för intervjun. Det sker på olika sätt och i olika grad givetvis, men kontakt i den bemärkelsen att man träffas ibland och har kän- nedom om varandras livssituation. Bland föräldrarna som intervjuats är flertalet mödrar, vilket föl- jer ett traditionellt mönster där kvinnor oftare blir vårdnadshavare efter skilsmässor. Jag har valt att inte tilldela föräldrainformanterna fingerande namn utan här används de koder som presenteras i tabell 3 nedan under kolumnen Informanterna. Detta är relaterat till att i föräldrarnas fall har de individuella livshistorierna givits mindre utrymme och en mer tematiskt inriktad presentation av det empiriska materialet har gjorts. Tabell 3: Föräldrainformanterna består av 10 mammor () och 3 pappor (P). Familjesammansättning avser tiden för intervjun. SOU 2001:10 Bilaga 4 Här återfinns alltså tio lesbiska mödrar och tre homosexuella fäder. Av föräldrainformanterna bor sex i storstad och sju stycken i mindre kommuner respektive landsbygd. Sex lever ensamma med barn, sex lever med barn och partner samt tre träffar barnen regel- bundet och vissa veckodagar. Nio av informanterna har barn som tillkommit i heterosexuell relation, två har barn som till- kommit i tillfällig heterosexuell relation samt en informant har barn som tillkommit i homosexuell relation. Sammantaget representerar informanterna, barn som föräldrar, 26 familjer och olika representanter för dessa familjer har inter- vjuats. Det har varit till fördel att möta flera familjemedlemmar för att kunna lyfta fram hur komplext ett familjemönster utvecklar sig, och hur syskon relaterar på olika sätt till sina föräldrar En kvalitativ intervjumetod användes och djupintervjuerna var halvstrukturerade (bilaga II). De frågor respektive samtalsämnen som återfinns i intervjuguiden bör ses som förslag och riktlinjer i de samtal som genomfördes. Det primära syftet i intervjun var att få till stånd ett samtalsklimat där informanten gavs utrymme att berätta om det som hon/han fann viktigt i relation till frågan om föräldraskap och homosexualitet. Intervjuerna genomfördes i de flesta fall i informanternas hem, i andra fall träffades vi i offentliga miljöer som kaféer och bibliotek, i enlighet med vad som var funk- tionellt och vad informanten själv önskade. Intervjuerna tog mellan och . Alla intervjuerna spelades in på ljud- band förutom , då mer strukturerade intervjuer genomfördes och svaren antecknades under intervjuns lopp för att efter intervjun skrivas ut i sin helhet. Detta senare alternativ valdes i tre fall, då tidsutrymme inte medgavs för en öppen intervju (två fall) respektive vid en inställd resa (ett fall) som gjorde att en telefonintervju fick ersätta en kvalitativ djupintervju. Dessa intervjuer har emellertid behandlats likställt med övriga intervjuer. Intervjuuppläggning påminner om vad kallar fokuserade intervjuer (eng. focused-interviews). De genomförs med fokus på en specifik händelse med frågor rörande hur denna händelse inverkat på och påverkat livet för informanten (Mishler, 1986/1995, s. 96–99). Intervjusamtalet ses utifrån detta perspektiv som en gemensamt utförd handling och en social praktik. Det är ett synsätt som bottnar i en kritik av antagandet att vad som sägs i en intervju kan relateras till en tänkt verklighet och därmed bedö- mas som sant eller falskt (ibid, s. 52–65). I de intervjuer som genomfördes eftersträvade jag att som inter- vjuare så långt möjligt skapa underlag för samtal där informanten fick stå i centrum. Informanterna framstod ofta som mycket intresserade av att dela med sig av sina erfarenheter. Under inter- vjusamtalen tog jag som intervjuare emellertid aktiv del av vad som sades.3 Det innebar också att jag att så långt möjligt försökte att besvara frågor som informanterna hade om mig som person om exempelvis min familjesituation och sexuella orientering. Betydel- sen av att klargöra att jag levde i en heterosexuell relation kom jag allteftersom studiens gång att bli varse. Det var viktigt inte minst i relation till föräldrainformanterna. Många beskrev hur det kunde vara svårt att berätta om plågsamma och utsatta situationer för en person som det fanns anledning att tro inte kunde identifiera sig med livet som homosexuell, med tanke på informanternas erfaren- heter av att bli stigmatiserade eller misstolkade. Detta berör frågan att som forskare inte känna till och vara införstådd i informanternas livsvillkor och, i nästa steg, vad detta innebär för intervjusituationen. Det kan skapa en distans i den till- fälliga relation som byggs upp i en intervjusituation. Min upple- velse är emellertid att jag med mitt annorlundaskap i jämförelse med föräldrainformanternas sexuella orientering kunde ställa en rad naiva frågor som också gynnade framväxten av berättelser. Jag uppfattar att intervjusituationen i hög grad också präglades av andra faktorer som t.ex. om informanterna kunde identifiera sig med min roll som forskare (dvs. liknande utbildningsbakgrund), eller med individuella egenskaper såsom sätt att samtala och intera- 3 beskriver en intervjusituation i vilken hon som intervjuare pendlar mellan olika förhållningssätt. I perioder där informanten formar en sammanhängande och detaljrik berättelse förblir Riessman tyst och intensivt lyssnande. I nästa stund är det Riessman själv som intervjuare, som ber informanten att specificera sig kring vissa detaljer, vilket ger underlag till utvidgad berättelse (Riessman, 1997, s. 34–44). beskriver hur man som intervjuare genom ett aktivt lyssnande, har möjlighet att under intervjuns gång kontrastera informantens olika berättelser och sätt att berätta i syfte att fördjupa och utvidga samtalet (, 1992, s. 64). Mina personliga erfarenheter av föräldraskap var också viktiga som utgångspunkt för att spinna vidare i samtal om föräld- raskapets villkor. Många av informanternas frågor gällde också sekretess och behandling av intervjumaterialet. Jag försökte givetvis så långt möjligt besvara informanternas frågor och bemöta vissa specifika krav. Detta samtalsämne blev ofta infallsvinklar och diskussioner kring själva kärnfrågan rörande barn i homosexuella familjer. kom sammantaget att bestå av 1 300 sidor text. De intervjuutdrag som redovisas är transkriberade på ett sätt som ligger nära talspråkets pauser och ordföljd som läs- vänligheten har beaktats. En transkriptionsguide återfinns i bilaga III. En kvalitativ bearbetning tar sin utgångspunkt i det empiriska materialet. Arbetet med intervjuerna inleddes med ett antal genomläsningar. Det handlar både om att finna kategorier som grund för sortering av intervjuerna i sin helhet och att söka efter återkommande teman i materialet. En löpande indexering av olika samtalsämnen som togs upp i intervjuerna genomfördes som ett sätt att skapa en översikt av intervjuerna på tvären. Parallellt utformades också en förkortad version av varje enskild intervju. Denna bearbetningsprocess ledde fram till ett innehållsligt bearbe- tat empiriskt material, möjligt att överblicka på ett generellt plan och där jag kunde lokalisera specifika teman. Med utgångspunkt i studiens syfte och de centrala frågor som ligger till grund för studien inleddes därefter nästa steg i bearbetningen. Det betyder inte att närheten till empirin övergavs. Ett kvalitativt tolk- ningsarbete är en cirkulär process, där frågor som ställs till materi- alet alltid leder till både tillbakablickar och nya frågor, och där sökande efter mening rör sig mellan olika nivåer (, 1995). I den empiriska redovisning som följer i nästkommande avsnitt, först av intervjuerna med söner och döttrar därefter av föräldraintervjuerna, inleds respektive avsnitt med en redogörelse av vissa karaktäristiska aspekter av bearbetningsprocessen som också hade ett avgörande inflytande på hur de empiriska fynden kom att presenteras. Intervjuer med döttrar och söner Mot bakgrund av den översikt samt noggranna genomgång av varje enskild intervju som skapats i den inledande bearbetningen kunde tolkningsarbetet med intervjuerna som genomförts med barn till homosexuella inledas. När det som berättades i intervjuerna relate- rades till studiens primära frågeställning rörande barns upplevelse av föräldrars homosexualitet gick det att urskilja tre kategorier var- vid intervjuerna sorterades i tre grupper. Den första gruppen består av 14 intervjuer (5 tonåringar och 9 unga vuxna) där informanterna framställer förälderns homos- exualitet som oproblematisk. Dessa informanter berättar om positiva upplevelser av att leva med homosexuella föräldrar. Detta är emellertid inte liktydigt med en lycklig och problemfri barndom. Här återfinns också beskrivningar av både svåra och besvärliga erfarenheter. Förälderns homosexualitet presenteras dock inte som ett problem utan som något naturligt och självklart i dessa informanters liv. I nästa grupp, sammantaget 13 intervjuer (10 tonåringar och 3 unga vuxna), beskrivs förälderns homo- sexualitet som problematisk sett ur barnets relation till sin närmaste omgivning. I flertalet av dessa intervjuer framställs emellertid dessa problem som övergående. Det handlar främst om problem med att berätta om förälderns homosexualitet för jämn- åriga kamrater dvs. frågor rörande öppenheten inför omvärlden. De problem som framställs är av mer eller mindre långvarig karaktär. Signifikativt för denna grupp är för det första att tonårstiden kommer i förgrunden, för det andra att informanterna talar om sin förälder/sina föräldrar i positiva termer. Den tredje gruppen består av 4 intervjuer där en starkt negativ bild av förälderns homosexualitet presenteras. Det är enbart unga vuxna som återfinns i denna grupp. Signifikativt för denna grupp är att den homosexuella föräldern ifrågasätts av informanten, samt att familjerelationerna framställs som bristfälliga och destruktiva i en rad olika avseenden. Det fanns emellertid anledning att granska denna uppdelning i tre grupper sett i relation till de båda informantgrupperna. I grup- pen unga vuxna dominerar nämligen framställningar av föräl- derns/föräldrarnas homosexualitet som en antingen positiv eller negativ upplevelse. I tonårsgruppen får däremot beskrivningar av problem rörande öppenhet gentemot omvärlden (främst jämnåriga kamrater) en framträdande plats.