sou · GPB310d2 · 2002-01-01 00:00:00 — 13 Överväganden och förslag Kommittén skall undersöka och analysera villkoren för barn i homosexuella familjer. Kommittén skall också ta ställning till om de rättsliga skillnader som finns mellan homosexuella och heterosexuella par i fråga om möjligheten att adoptera och att utses till särskilt förordnade vårdnadshavare är sakligt motiverade. Om kommittén finner att de rättsliga skillnaderna bör tas bort när det gäller adoption, skall kommittén pröva om de kvinnor som lever tillsammans i ett homosexuellt parförhållande bör ges möjlighet till assisterad befruktning. Utgångspunkten för kommitténs övervä- ganden skall vara barnets bästa. Särskilt när det gäller frågan om adoption är det viktigt att ha klart för sig vilket uppdrag kommittén har. Kommittén skall inte se över adoptionsinstitutet i sin helhet eller ta ställning till vilken typ av föräldrar som är de absolut bästa för ett adopterat barn. Kommitténs uppgift är att ta ställning till om det är sakligt moti- verat att behålla den särlagstiftning som finns beträffande registrerade partner. Regelsystemet rörande adoptioner är uppbyggt så att man inte i lag närmare angett vilka krav en person skall uppfylla för att kunna komma i fråga som adoptivförälder.1 Systemet bygger i stället på att de sökande skall genomgå en ingående prövning där man efter en samlad bedömning tar ställning till om den eller de sökande kan anses vara lämpade att ta emot ett barn för adoption. 1 I sägs att tillstånd till adoption får ges endast om adoptionen är till fördel för barnet (4 kap. 6 § FB). I socialtjänstlagen nämns god vård och fostran och i övrigt gynnsamma uppväxtförhållanden samt möjlighet till lämplig utbildning som kriterier, vilka bör vara uppfyllda för att socialnämnden skall lämna ett medgivande till att ett barn får tas emot för vård och fostran. I fråga om utländska adoptivbarn finns dessutom specialstadgandet att adoptivföräldrarna skall ha tillfredsställande kunskaper om barn och deras behov samt att de skall ha blivit informerade om den planerade adoptionens innebörd (25 och 26 §§ socialtjänstlagen). och ensamstående personer har rätt att prövas som adoptivföräld- rar. Lika väl som det i lag inte finns närmare angivet vilka krav som ställs på en blivande adoptivförälder finns det inte heller angivet några omständigheter som utesluter en person från att prövas, med ett undantag; om sökanden ingått registrerat partnerskap. Den huvudsakliga frågan som kommittén har att ta ställning till är alltså om homosexuell läggning hos föräldrarna är en sådan omständighet som gör det sakligt motiverat att särbehandla homo- sexuella i fråga om rättsligt föräldraskap. Det är i sammanhanget viktigt att understryka att det därvid inte är fråga om att registrerade partner generellt skall ges rätt att adoptera barn, utan om att de som ingått partnerskap skall ges möjlighet att prövas som adoptivföräldrar på samma villkor som gifta par eller ensamstående. 13.2Barns förhållanden i homosexuella familjer Det har inte framkommit något i den samlade forskningen på området som tyder på att könsutvecklingen, den psykologiska eller sociala utvecklingen hos barn som växer upp med homo- sexuella föräldrar skiljer sig från andra barns. Inga skillnader har heller framkommit mellan homosexuella och heterosexuella för- äldrar vad gäller deras förmåga att erbjuda barn god omsorg och omvårdnad. Flera av de barn som lever tillsammans med homosexuella föräldrar växer upp i familjebildningar som i modern familjeforskning kallas post-kärnfamiljer.2 Med detta menas familjeformer som uppstår efter det att två personer med gemensamma barn har separerat. Exempel på andra sådana familjer är s.k. styvfamiljer och familjer med ensamstående förälder. En homosexuell familj kan också uppstå genom att ett homosex- uellt par gemensamt skaffar barn t.ex. genom att en av dem låter sig insemineras. Vidare kan två homosexuella par, dvs. 2 (2001). och ett manligt par, skaffa barn gemensamt. Det finns ett otal exempel på alternativa familjeformer. Enligt demografiska uppgifter har vi i under ett halvt sekel, till , haft en utveckling mot att allt färre barn lever med båda sina ursprungliga föräldrar. har exempelvis andelen 16-åringar som samman- bor med sina båda ursprungliga föräldrar sjunkit från till . levde en fjärdedel av samtliga barn i åldrarna 0–tillsammans med en ensamstående förälder eller tillsammans med en ursprunglig föräl- der och en styvförälder. Av dessa barn levde tillsam- mans med en ensamstående förälder och i en styvfa- milj.3 Nya familjebildningar är alltså inte längre en marginell företeelse utan omfattar allt fler individer. Det är i detta sammanhang som situationen för barn med homosexuella föräldrar bör behandlas. Den samlade kunskapen om förhållandena för barn i homosexu- ella familjer utgörs av internationella studier och de studier som kommittén låtit genomföra av barn i med homosexuella föräldrar. 13.2.2Forskning om homosexuella familjer Såsom redovisats i avsnitt 11.2 består den hittillsvarande forsk- ningen om barn med homosexuella föräldrar av ett fyrtiotal inter- nationella studier, i huvudsak från och . Mer- parten av studierna behandlar homosexuella mödrar och deras barn. Det finns dock även ett tiotal undersökningar om homo- sexuella fäder och deras barn. De barn som deltagit i forskningen har i huvudsak tillkommit i föräldrarnas tidigare heterosexuella förhållanden. I en del av studierna har ingått även barn som till- kommit genom insemination eller som adopterats av homosexuella föräldrar. Däremot har kommittén inte funnit några studier som särskilt behandlar barn som adopterats av homosexuella personer. har forskningen om barn med homosexuella föräld- rar kompletterats med sex olika studier av barn till homosexuella kvinnor där barnen har tillkommit genom insemination. 3 (1999). De områden som har studerats är barnens utveckling och livs- villkor i den homosexuella familjen. Därtill har det homosexuella föräldraskapet belysts, såsom föräldrarnas känslomässiga anknyt- ning, förhållningssätt till barnen och förmåga att erbjuda god omvårdnad. Även deras öppenhet med den homosexuella lägg- ningen har behandlats. Syftet med den hittillsvarande forskningen om barn med homo- sexuella föräldrar har varit att få kännedom om och i så fall hur för- äldrarnas homosexuella läggning påverkar barnen. I flertalet av stu- dierna har undersökningsgruppen därför jämförts med barn som kommer från liknande familjeförhållanden som de undersökta bar- nen, med undantag för förälderns sexuella läggning. Någon forskning om barn i med homosexuella föräldrar finns inte. För att kunna bedöma om den internationella forsk- ningen har relevans även för svenska förhållanden har kommittén därför låtit genomföra sådana kompletterande studier. Studierna har fokuserats på hur barn till homosexuella föräldrar själva upp- fattar sin familjesituation. Den ena studien har utförts vid . Den behandlar barn i åldrarna 7–och har genomförts med standar- diserade psykologiska metoder. Studien syftar till att ge en bild av den psykiska utvecklingen hos barn med homosexuella föräldrar. Metoden innebär en jämförelse med en normgrupp av barn i samma ålder vad gäller barnens syn på sig själva och sina nära relationer (avsnitt 11.3.2). Den andra studien – som har utförts av – behandlar tonåringar och unga vuxna med homosexuella föräldrar. Syftet med denna studie är att få en fördjupad förståelse för barn till homosexuella föräldrar, genom att med hjälp av djupintervjuer låta tonåringar och unga vuxna med homosexuella föräldrar berätta om hur de upplever eller upplevde sin familjesituation. Inom ramen för undersökningen har även homosexuella föräldrar intervjuats om homosexuellt föräldraskap samt om deras öppenhet med den sexuella läggningen gentemot sina barn och den övriga omgiv- ningen (avsnitt 11.3.3). Den internationella forskningen på området har i huvudsak bedri- vits inom ämnet psykologi, vilket även gäller för kommitténs kom- Vid psykologisk forskning tillämpas såväl kva- litativa som kvantitativa undersökningsmetoder. Kvalitativa metoder används för att uppnå förståelse för ett bete- ende eller en situation. Metoden syftar till att ge svar på, t.ex. hur och på vilket sätt en viss situation kan upplevas. Dessa metoder tillämpas vanligtvis på små populationer, dvs. 10–30 personer. Den övre gränsen för en undersökningsgrupp i detta sammanhang är i regel omkring 30–40 personer. Anledningen till detta är att ingen ny kunskap anses kunna tillföras om gruppen ytterligare utökas. Kvantitativa undersökningsmetoder används för att försöka för- klara ett fenomen eller beteende. De syftar till att besvara frågor om t.ex. hur många eller vilka grupper som upplever en situation på det ena eller andra sättet. Ett flertal av de internationella studierna om barn i homosexuella familjer har utförts med hjälp av en kombination av kvantitativa och kvalitativa metoder. Att använda mer än en metod för att belysa samma företeelse är även ett vanligt förekommande tillvägagångssätt inom annan psykologisk forskning, särskilt när det gäller att belysa s.k. tabuämnen. Såväl den internationella forskningen som de studier kommittén låtit genomföra av barn i med homosexuella föräldrar base- ras på icke-slupmässiga urval. Orsaken till detta är att barn med homosexuella föräldrar utgör en dold population. Med begreppet dold population (hidden population) menas att det inte alltid exi- sterar någon urvalsram, vilket beror på att storleken på och grän- serna för populationen kan vara okända. Hos medlemmarna i sådana populationer kan det dessutom finnas ett starkt behov av integritet och anonymitet eftersom det i vissa fall anses stigmatise- rande att tillhöra dessa populationer.4 Studier av dolda populationer, såsom barn med homosexuella föräldrar, reser annorlunda och svårare metodproblem än studier av andra grupper, särskilt vad gäller urvalet. När man i en sådan studie skall söka kontakt med dem man önskar undersöka kan man inte som i studier av andra grupper gå via särskilda register eftersom sådana vanligtvis inte existerar. Däremot är det möjligt att ta ett slumpmässigt urval av hela totalbefolkningen. I det urvalet skulle en viss andel av barn med homosexuella föräldrar inbegripas. Detta tillvägagångssätt är dock behäftat med vissa problem. För det första skulle med säkerhet bortfallet bli mycket stort, vilket påverkar undersökningens kvalitet. 4 Se t.ex. Tiby (1999). skulle det vara mycket svårt att göra någon bortfallsanalys eftersom man inte vet hur stor andel av bortfallet som består av homosexuella familjer. När man vill undersöka situationen för barn med homosexuella föräldrar får man i stället tillämpa alternativa tillvägagångssätt. Som tidigare redovisats har i såväl den internationella forskningen om barn med homosexuella föräldrar som kommitténs kompletterande studier, de vedertagna tillvägagångssätt som används vid urvalsför- faranden i studier av dolda populationer5 tillämpats. Det innebär att de som deltagit i de olika studierna frivilligt anmält sig och sina barn till den berörda studien. Även i studier med slumpmässigt urval finns ett mått av frivillig- het eftersom endast de som vill medverka gör det. Skillnaden är att vid ett slumpmässigt urval vet man hur stort bortfallet är, dvs. hur många det är av den tänka undersökningsgruppen som valt att inte delta. Det kan man aldrig veta i studier av dolda populationer efter- som det vanligtvis inte existerar någon urvalsram. I sådana studier kommer det alltid att finnas ett visst bortfall som skulle kunna ha en snedvridande effekt på resultatet. Det gör att det inte går att strikt statistiskt generalisera ett sådant resultat eftersom bortfallet kan snedvrida det och ge en felaktig bild. Detta är inte unikt för studier med dolda populationer. Standardbortfallet i studier med slumpmässiga urval är 20– . Även i sådana studier kan alltså bortfallet ha en snedvridande effekt på resultatet. Det intressanta i dessa sammanhang är att försöka analysera vilka de är som väljer att avstå från att delta. Är dessa personer avvikande eller annorlunda jämfört med dem som deltar, på vilket sätt är de i så fall annorlunda och hur pass annorlunda är de? I undersökningssammanhang är det allmänt vedertaget att de som är minst intresserade av att delta är de som inte är intresserade av själva frågan eller av olika anledningar inte vill besvara den. De som deltar är vanligtvis de som känner sig berörda av frågan, såväl negativt som positivt. Detta gäller oavsett om det rör sig om studier med slumpmässigt urval eller icke-slumpmässigt urval. I studier av dolda populationer brukar man söka efter undersök- ningspopulationen på olika sätt och i olika sammanhang. Det medför att dess sammansättning ofta är så pass bred och blandad att man utifrån resultaten – även om de inte går att generalisera – kan se tendenser och få en bild av det eller dem man vill undersöka. 5 Se t.ex. (1995). Möjligheten att göra detta förstärks också om det finns flera stu- dier som oberoende av varandra undersöker samma fenomen eller beteende. Sammanfattningsvis kan konstateras att den samlade forskning- en om homosexuella familjer baseras på ett fyrtiotal studier. Dessa studier – såväl de utländska som de svenska – har utförts med de vedertagna undersöknings- och urvalsmetoder som brukar tilläm- pas vid studier av dolda populationer. De kan därför sägas uppfylla de vetenskapliga krav som ställs på sådan forskning för att den skall betraktas som tillförlitlig. Därtill kan konstateras att även om resultaten inte fullt ut är generaliserbara så har forskningen utförts på ett sådant sätt och i en sådan omfattning att den ger oss en god kunskapsbild av hur situationen är för barn som växer upp i homo- sexuella familjer. 13.2.3Barn med homosexuella föräldrar Forskningen om homosexuella familjer har behandlat såväl de homosexuella föräldrarna som deras barn. Studier av barnen har i huvudsak inriktats på deras könsutveckling, psykologiska och sociala utveckling. Därtill har barnens psykologiska och sociala livsvillkor undersökts. Nedan sammanfattas och analyseras resul- taten från dessa studier samt redogörs för de slutsatser kommittén dragit av dessa. Den större delen av forskningen om barn med homosexuella för- äldrar har behandlat barnens könsutveckling. I de studier som behandlat detta ämne har inga signifikanta skillnader vad gäller barnens könsutveckling påvisats mellan de undersökta barnen med homosexuella föräldrar och de barn som ingått i de olika kontroll- grupperna. Barnens låga ålder har i de flesta fall medfört att man inte har kunnat ta reda på deras sexuella läggning. Därför har man i huvudsak inriktat sig på att undersöka barnens könsidentitet och könsrollsbeteende. Kommittén har dock återfunnit sju studier som behandlat den sexuella läggningen hos tonåringar och vuxna barn till homosexuella män och kvinnor. I dessa studier har inget fram- kommit som tyder på att barns sexuella läggning påverkas av att de växer upp i homosexuella familjer. De flesta av de studier som finns tillgängliga om könsutveck- lingen hos barn med homosexuella föräldrar avser studier av barn som tillkommit i mödrars tidigare heterosexuella förhållanden. Det finns vanligtvis inga uppgifter om vid vilken ålder barnens familje- situation förändrades, dvs. från vilken ålder barnen har levt med homosexuella föräldrar. Två av de studier som undersökt barn som tillkommit i homo- sexuella förhållanden genom insemination har behandlat barnens könsrollsbeteenden. I dessa studier fann man inga signifikanta skillnader i könsrollsbeteendet mellan de undersökta barnen och barnen i kontrollgrupperna. Resultaten baseras på små undersök- ningspopulationer och således kan man inte dra några generella slutsatser av dem. Men resultaten väcker frågor om i vilket sam- manhang barns könsidentitet och könsrollsbeteende formas. forskning har betonat föräldrarnas roll i detta samman- hang. Detta har dock reviderats i senare studier – med både psyko- dynamiska förtecken och en mer sociologiskt orienterad forskning – vilka visar att barns könsidentitet snarare formas i ett mång- facetterat samspel med flera aktörer än de biologiska föräldrarna. Det handlar om samspel med kamratgrupper på dagis, i skola, med media och andra vuxna. Barn bygger aktivt upp sitt könsrollsbete- ende genom att de exponeras för olika könsrollsmodeller i en större social värld. är det inte längre endast föräldrarna som fungerar som identifikationsobjekt i detta sammanhang utan även vänner till familjen, förskole- och skolpersonal, kamrater eller t.o.m. skåde- spelare i TV-såpor. Barns könsidentitet och könsrollsbeteende formas alltså i ett nära samspel med mångt fler aktörer än bara för- äldrarna. Genom att använda begreppet genus i stället för kön framhävs den sociala, kulturella och historiska inverkan på det biologiska könets roll i barns utveckling. Det handlar om att förstå den sociala och kulturella sammanhangets betydelse för hur femininitet respektive maskulinitet tolkas och förstås. På så vis har komplexi- teten i barns könsutveckling frilagts och nya forskningsområden tillkommit.6 Barns könsrollsbeteenden och könsidentitet utvecklas alltså i samspelet mellan alla de olika sociala och kulturella sammanhang 6 Se t.ex. , (1994), (1994), Walkerdine (1990). som barnen deltar i. Det är en rad olika faktorer som måste sam- verka för att barn skall få en gynnsam könsutveckling. Det faktum att inga skillnader uppmätts inom forskningen på detta område mellan barn med homosexuella föräldrar och andra barn kan inte enbart förklaras med att vissa av dessa barn sammanlevt under sina första år med båda sina biologiska föräldrar. Det finns därför ingen anledning att anta att könsutvecklingen hos barn som från födelsen växer upp med homosexuella föräldrar signifikant skulle skilja sig från de barn som sammanlevt sina första år med båda sina biolo- giska föräldrar. Barns psykologiska och sociala utveckling Barns grundläggande trygghet byggs upp genom ett ömsesidigt och kontinuerligt utbyte mellan det lilla barnet och hans eller hennes vårdare. Genom denna kontakt skapas en känslomässig anknytning mellan dem, vilken är avgörande för barnets känsla av trygghet såväl i som . En positiv känslomässig anknytning utgör även basen för en god självkänsla och förmåga att skapa relationer till andra också senare i livet. Forskningen visar att homosexuella föräldrar i lika stor utsträckning som hetero- sexuella föräldrar medverkar till att positiv anknytning uppstår mellan dem och deras barn så att känslomässigt starka band kan skapas dem sinsemellan. Inga signifikanta skillnader har heller upptäckts mellan homo- sexuella och heterosexuella föräldrar vad gäller deras förmåga att erbjuda barnen såväl praktisk som känslomässig omsorg och omvårdnad. Detta bekräftas av de studier som undersökt den psy- kologiska och sociala utvecklingen hos barn med homosexuella föräldrar. Studierna visar att dessa barn har utvecklats psykologiskt och socialt på liknande sätt som de barn de jämförts med. Detta framgår också av den undersökning som kommittén låtit genom- föra av yngre skolbarn, i vilken de undersökta barnen uppvisar ett gott självförtroende, starkt engagemang i sina familjemedlemmar, goda kamratrelationer och god social förmåga. I denna studie har alltså inget framkommit som tyder på psykisk ohälsa eller att bar- nen på annat sätt far illa (avsnitt 11.3.2). Barns öppenhet med föräldrars homosexuella läggning I kommitténs studie av tonåringar och yngre vuxna har inget fram- kommit som tyder på att föräldrarnas homosexualitet skulle bidra till en negativ utveckling av barns psykologiska och sociala livsvill- kor. Föräldrarnas homosexualitet kan dock, men inte alltid, komma i fokus under de tidiga tonåren. Det verkar som om tonåringar med homosexuella föräldrar i mötet med kamratgrupper på ett tydligare sätt får konfronteras med vissa utvecklings- uppgifter.7 Dessa handlar dels om att handskas med eventuella inslag av homofobi och risken att bli associerad med en i vissa sammanhang stigmatiserad grupp, dels om att hantera sin delaktig- het i en kamratgrupp i vilken likhet utgör grunden för samhörighet. I dessa sammanhang används olika strategier för att i vissa situa- tioner kunna dölja och undanhålla information om familje- förhållandena. De ungdomar som kände sig tveksamma inför att vara öppna med sin familjesituation hänvisade bl.a. till sin rädsla för att bli mobbade. Detta förhållningssätt är specifikt för barn som är i de yngre tonåren och övergår till ett mer öppet förhåll- ningssätt när de blivit äldre. Denna process liknar den som anhö- riga till homosexuella går igenom när en dotter, son, bror eller sys- ter kommer ut som homosexuell och den anhörige måste hantera släktskap och omsorger å ena sidan och heterosexistiska värde- ringar8 å andra sidan. Fyra av de 31 medverkande ungdomarna har uppgivit att de blivit mobbade – dvs. utsatta för trakasserier – varav två menar att det var relaterat till familjesituationen. I ett av dessa fall beskrivs förälderns homosexualitet som ett inslag i ett mycket destruktivt exkluderande av personen ifråga, under hela personens skoltid. I den svenska undersökningen av yngre skolbarn uppvisade några av barnen tecken på en viss reservation inför omgivningen. Dessa barn hade svårt med att låta sina kamrater komma dem riktigt nära. Det är troligt att de, liksom tonåringarna i den andra 7Utvecklingsuppgift är en psykologisk term som används som ett sätt att tydliggöra hur vissa problem och uppgifter är specifika för vissa perioder i en individs livsförlopp. 8I forskningssammanhang har heterosexism allt mer kommit att ersätta begreppet homofobi eftersom det sistnämnda framställer negativa värderingar mot homosexualitet som ett individuellt och relationsbetonat problem. I stället används begreppet heterosexism för att tydliggöra hur heterosexualitet utgör en dominerande norm, inte bara i samspelet mellan individer utan också som en konsekvens av en kulturell och historisk utveckling (Kitzinger 1987). svenska studien, försöker hantera sin delaktighet i kamratgrupper genom att de i vissa situationer distanserar sig från sina kamrater och inte låter dem komma riktigt nära. Genom att hålla en viss distans mellan sig själv och sin familj å den ena sidan och sina vänner å den andra sidan försöker de undanröja en eventuell risk för att bli ifrågasatta. Detta förhållningssätt är inte unikt för barn med homosexuella föräldrar utan förkommer ofta också hos barn från andra s.k. minoritetsgrupper. Förhållningssättet tycks dock inte påverka de undersökta barnens förmåga att skapa och behålla kamratrelationer, t.ex. hade samtliga barn en s.k. bästis. Även flera av de internationella studierna har behandlat barns och tonåringars rädsla för att bli retade på grund av föräldrarnas homosexuella läggning. Studierna visar att deras rädsla baserades mer på en oro för att bli retade än på faktiska mobbningssituatio- ner. De var rädda för att den egna sexualiteten skulle kunna bli ifrå- gasatt av kamraterna om förälderns sexuella läggning blev känd. För att undvika situationer som de kunde uppleva som genanta använde sig vissa ungdomar av liknade sociala strategier som ton- åringarna i den svenska undersökningen. Strategierna handlade i stort sett om hur, när och till vem information om förälderns homosexualitet kunde lämnas. I detta sammanhang har även rela- tioner till kamrater undersökts. Man har inte funnit några signifi- kanta skillnader mellan barn till homosexuella och andra barn när det gäller deras engagemang i kamrater samt förmåga att skapa och behålla kamratrelationer. Denna fråga har också behandlats i en longitudinell undersök- ning9 som följt barn med homosexuella föräldrar från det att de var barn till dess att de uppnått vuxen ålder. Deras relationer till kam- rater undersöktes när de var barn. Inga skillnader uppmättes mellan dem och de barn som de jämfördes med.