sou · GPB313 · 2002-01-01 00:00:00 — datorn används mer och mer som ett kommunikationsmedel, där närhet och rum inte är nödvändig. Det gör att den blir oundgänglig i distansutbildning och flexibelt lärande och att närundervisning och distansundervisning närmar sig varandra. Många nämner att den bidrar till ökad internationalisering genom att skapa möjligheter till kontinuerliga och sekundsnabba kontakter med kollegor över allt i världen. Några hävdar också att tvärvetenskapliga kontakter och projekt på så vis också kan utvecklas betydligt snabbare och lättare, modellering, simulering och visualisering är användningsområden som ökat avsevärt, inte minst inom medicin, naturvetenskaper och teknik. Naturvetarna talar om torra laborationer, som dels förbilligar, dels förändrar ramvillkoren för laborationer (gruppstorlekar, utrymmen, m.m.) och utvecklingen av Internet gör att all slags information blir till- gänglig, och att bibliotekens roll förändras radikalt. Sökbara infor- mationsbaser blir i det sammanhanget ett hjälpmedel som kan bidra till att utveckla undervisningen. Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet Några pekar på utvecklingens uppenbara nackdelar: den kan leda till en klyfta mellan dem som har tillgång till datorer och behärskar användningen av dem och övriga och överflödet av information kan vara svårt att hantera, och kunskapsbildningen kan genom bristen på överskådlighet försvåras. Plagiering kan vara besvärlig att upptäcka. Den paradigmatiska utveckling som skissas i det inledande avsnittet i detta kapitel ses också i de projekt som fått stöd av (2000c, sid. 36 – 37). Medan projekt /96 byggt på datorns användning som bok, har utnyttjat datorn som informationsbas där Internet och World utgjort grunden för informationshämtande. I början av perioden framställdes läromedel på diskett eller CD-rom. har man i stället begagnat tekniken för att arbeta med koncept för distansutbildning (sid. 62). Det betyder att man i stället använder sig av Internet som resurs och att pedagogiska modeller inriktade på studenternas egen problemlösning (t.ex. problembaserat lärande) kommit i förgrunden. Begrepp som livslångt lärande, självstyrt lärande och olika former av projektstudier kommer i allt större utsträckning att prägla ansökningar och utvecklingsprojekt (sid. 63). drar slutsatsen att användningen av informationsteknikens resurser blivit mycket bättre både bland lärare och studenter och att det som skett kan betecknas som en liten utbildningsrevolution där kunskaps- och färdighetsnivån höjts på ett anmärkningsvärt sätt (sid. 37). För att stimulera användningen av ICT i språkutbildningen och öka lärarnas förtrogenhet med detta medium gjorde Rådet 1997 en särskild satsning på 50 korta (motsvarande fyra månaders halvtidsarbete) projekt. De bidrog till att lärarnas kompetens utvecklades och till att studenternas intresse stimulerades genom att projekten tydligt var inriktade på studenternas lärande och problemlösning (Liddell 1999). En viktig slutsats som dras i rör arbetssättet för olika projekt (sid. 64). Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet att de projekt som bedrivs av enskilda lärare som arbetar inom ett avgränsat område får problem med att sprida kännedom om projekten får därför ett begränsat genomslag inom den högre utbildningen. Projekt som drivs i något slag av gemenskap för att lösa ett mer kollektivt identifierat behov av ICT-baserade resurser har större möjlighet att få en mer generell effekt, även om också i detta fall eldsjälar är viktiga. 7.3Exempel på användning av ICT vid universitet och högskolor Universitetens och högskolornas användning av ICT är mångskiftande och vid flera lärosäten ges ett starkt stöd för utvecklingen inom detta område. Det har (som påpekats i kapitel 8) tillkommit särskilda organisatoriska enheter för datorstöd i utbildningen. Fyra exempel bland flera är i undervisningen (CITU) vid och Communication and Unit (CITU) vid KTH, vid SLU och Humlab vid . CITU vid vänder sig huvudsakligen till lärare för att stimulera dem att använda ICT som ett hjälpmedel i undervisningen. Dess verksamhet innefattar huvud- sakligen tre slags utbildning av lärarna: elementär datoranvändning, fördjupningskurser (specialiserade programvaror och deras användning) samt process- och utvecklingskurser, vilka är deltagarstyrda workshops för lärare och lärarlag. Centret utbildar i genomsnitt 150 – 200 lärare per termin. CITU vid KTH stödjer lärare och institutioner som vill använda ICT i undervisningen med teknisk produktion och kompetent personal för att skapa serverbaserade kurser med olika media- tekniker. Organisationen ansvarar också för videokonferenser över fasta videolänkar, ISDN och Internet. Mellan olika salar på huvudcampus, , , och finns fasta bildförbindelser som är oberoende av datanäten. Detta system går att använda för kommunikation mellan salarna eller utnyttjande av gemensamma resurser som konferensteknik och satellitkom- munikation. Vid SLU har skapats ett () som har som främsta uppgift att ge personalen vid SLU goda förut- Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet sättningar för att bedriva forskning och undervisning och att skapa goda kontakter mellan lärosätet och omvärlden. DPF samverkar nära med Pedagogiska utvecklingsenheten och bedriver aktivt samarbete med olika organ inom hela SLU, t.ex. , informationsavdelningen, personalutvecklingsenheten etc. Sam- arbetet syftar till att fördjupa det ICT-pedagogiska tänkandet genom hela SLU och skapa ett utbyte av erfarenheter och kunskap. CUT vid stimulerar och stödjer studenter och lärare/forskare att utveckla användningen av ICT i utbildning. Centret initierar och stödjer också forskning om och utveckling av ICT-användning i utbildning. Ett stort antal interna projekt drivs vid de olika universiteten och högskolorna, de flesta med inriktning mot studenternas eget lärande med hjälp av de resurser som finns på WWW eller som tillhandahålls av de enskilda lärosätena. KTH arbetar inom projektet (Grundutbildningens IT- stöd) med ett delprojekt inriktat mot lärande. Syftet är bl.a. att organisera ett pedagogiskt stöd för KTH:s lärare för utveckling av datoranvändning och ICT-stöd i utbildningen. Här avser man att samordna resurserna inom CITU och Ingenjörsutbildningarnas didaktik för att bl.a. ta fram ett antal goda exempel på använd- ningen av dator och ICT i undervisningen, bygga upp en konsult- organisation inom KTH samt ett nätverk för KTH:s lärare för att utveckla ICT i utbildningen och ge utbildning i ICT-användning. Vid KI finns en samordnad strategisk satsning på ICT inom utbildningen, som bl.a. innebär att datorn skall fungera som pedagogiskt hjälpmedel – informationskälla. Utveckling av inter- aktiva läromedel, ökat samarbete, självevaluering och examination för distansundervisning är ingredienser. Satsningen har också som mål att datorn skall vara ett viktigt medel för administration och dessutom spela en strategisk roll för ökat studentinflytande och ökat samarbete. Vid gjordes under namnet det virtuella 1996 en omfattande treårig, strategisk, universitets- gemensam satsning på verksamhetsförlagda utvecklingsprojekt och på utveckling av spetskompetens. I en andra fas av detta arbete har fakulteterna givits ansvar för att upprätta strategiplaner och att finansiera och genomföra utvecklingsprojekt. En särskild kategori av utvecklingsprojekt rör simuleringar inom det medicinska området (såsom intraoral röntgenbildtagnings- teknik i virtuell miljö vid och Education using Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet Information and /vid vid , ett projekt i vilket man också samverkar med ). Andra projekt är fakultetsöverskridande, t.ex. en virtuell teater som planeras vid Campus vid , vars syfte är att bedriva forskning inom och kring visualisering och att bedriva utbildningsverksamhet. Studenter inom filosofisk och teknisk fakultet utvecklar gemensamt program för den virtuella teatern. Hjälpmedel för internetbaserad undervisning har utarbetats vid med LUVIT (Tool), en web-baserad plattform för distribution av distans- utbildning över Internet, vilken nu saluförs kommersiellt. Genom LUVIT kan läraren lägga ut sin kurs på Internet utan att behöva skaffa sig förkunskaper i HTML-programmering. De många applikationerna ger lärarna och studenterna möjlighet till inter- aktion på grundval av kursmaterial och kursinnehåll. De kan ladda ner dokument, bild-, ljud- och filmfiler till kursen. Även examina- tion och utvärdering ingår i möjligheterna. 7.4Distansutbildning och flexibelt lärande I det inledande avsnittet till detta kapitel har vi redogjort för den snabba utvecklingen av dator- och ICT-användning och framför allt utbyggnaden av möjligheterna till kommunikation och till inhämtande och bearbetning av information med hjälp av datorer. Denna utbyggnad minskar studenternas beroende av att vara närvarande vid ett visst undervisningstillfälle på en viss plats. Kontakter med lärare och medstudenter kan upprätthållas som studenten själv väljer genom e-post. Eller han/hon kan följa och även delta i undervisning på ett lärosäte i videokonferens. Möjligheterna att följa kurser på distans har ökat markant och härigenom också möjligheter till en ytterligare regional spridning av den högre utbildningen. Olika länder har valt olika lösningar för att bygga upp distansundervisning inom högre utbildning. De två huvudmodeller som används brukar kallas för single mode och dual mode. Med single mode menas att distansundervisningen koncentreras till något eller några lärosäten specialiserade på denna form. Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet på single mode är i och FernUniversitet i . , och många andra länder har för den högre utbildningen valt dual mode, småskaliga lösningar där distansutbildning integreras i de reguljära lärosätenas verksamhet (se SOU 1998:84). Antalet distansstuderande i högre utbildning i har ökat . (2000) uppger att det 1998/99 fanns över 31 000 i jämförelse med cirka 21 1993/94. Även andelen distansstudenter har gått upp från av det totala antalet registrerade studenter /94 till 1998/99. Skillnaden är stor mellan olika lärosäten. Flest finns vid , som redovisar drygt 5 av det totala antalet. hade över 3 och 2 214 (). Höga procenttal redovisas också för (), (), () samt och (). Distansstudenter bor på orter långt ifrån det lärosäte där de är inskrivna. Undersökningar visar att en stor andel, särskilt av dem som studerar vid lärosäten i storstäderna, är bosatta i närheten av studieorten. Möjligheterna att kombinera studier med del- eller heltidsarbete eller barnpassning gör att man ändå väljer denna studieform. Det konstateras i de utredningar som refereras till i kapitel 4 om Mångfald att personer från studieovana miljöer är mindre benägna att ge upp förvärvsarbete för studier och ta studielån. Distansutbildning är då en distributionsform som är tänkbar för dem. Distansutbildningen skapar på så sätt också möjligheter att öka den sociala mångfalden i den högre utbildningen. Det skall framhållas att distansutbildning utan närkontakter inte är en idealisk form av högre utbildning. Vi har tidigare refererat till den sociokulturella synen på lärande (Säljö 2000), som visar att lärande sker i ett socialt sammanhang och byggs upp genom dialog lika mycket som genom enslig läsning vid midnattslampans fladdrande sken. Det innebär att de lärcentra som kommunerna byggt upp är viktiga för framgång, liksom kombinationer av kontakter genom elektroniska media och möten på campus Det ska också sägas att distansutbildning och utbildning på campus företer likheter såväl som skillnader i den pedagogiska situationen. Till likheterna hör att Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet boken är den viktigaste informationskällan, examinationskraven är den viktigaste styrfaktorn för lärande, biblioteken utvecklas till resurscentra för inhämtande av information för hemtentamina, uppsatser och andra självständiga arbeten och återkoppling på det egna arbetet är en av de viktigaste faktorerna för framgång. Till skillnaderna hör att de sociala relationerna till lärare och medstudenter är annorlunda och distansstudenter har större möjlighet att själva välja tid och plats för studier och för kontakt med lärare direkt och indirekt. Tekniken blir i detta perspektiv bara en av de faktorer (om än viktig) som blir en förutsättning för val av studieform och påverkar studierna. Den stora skillnaden ligger i distansstudentens färre sociala kontakter med andra studenter och med lärare. Det är viktigt att utveckla nya former för att kompensera för bortfallet av direkta kontakter. Termen flexibelt lärande används , som framhållits i inledningen till detta kapitel, ofta för att beteckna utbildning som är oberoende av tid och rum. Man försöker förena det bästa i distansutbildning med det bästa i face-to-face undervisning och med användande av ny teknik. Det är alltså inte bara ett annat namn för distansutbildning, framhåller , gästprofessor vid , i ett PM: Mid-SwedenUniversity – A Networked, Flexible, (1998). Det är inte heller enbart en fråga om att komplettera vanlig undervisning med tekniska hjälpmedel. Utgångspunkterna är snarare: Vilka är studenterna? Vad vill de lära sig? Hur kan vi bäst hjälpa dem att lära sig det de vill? Utifrån dessa frågor skall organisera utbildningen så att studenternas lärande främjas bäst. Vid med dess fyra olika campus kräver denna utveckling långtgående samverkan mellan lärare och studieorter för att bygga upp kurser och hela utbildningar. Ett omfattande arbete är på gång för att åstadkomma detta. På förslag av () inrättades (Distum) med säte i för att stödja utvecklingen av distansutbildningar och flexibelt lärande Den skall verka för ICT-stödd distansutbildning Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet inom högskola och folkbildning i genom att analysera förhållandena, sprida information genom WWW och organisera informationsutbyte genom bl.a. konferenser. En huvuduppgift är att ge ekonomiskt stöd till pedagogiska utvecklingsprojekt. De projekt som först fick stöd rörde kompetenshöjning och vidareutbildning av lärare, samverkan med lokala lärcentra samt universitet och högskolor som flexibla lärandemiljöer. drivs 21 utvecklingsprojekt inom områdena pedagogiska modeller och ICT-stöd (inklusive examinations- former), pedagogisk organisation för flexibelt lärande och kompetensutveckling inom flexibelt lärande. förekommer en fast organiserad samverkan när det gäller distansutbildning inom tre konsortier med delvis olika inriktning: , Svenska distans- konsortiet och Västsvenska konsortiet för flexibelt lärande. Sammanlagt femton lärosäten deltar i varierande utsträckning i något av dessa konsortier. De tre konsortierna samverkar även inbördes och har /2001 utarbetat ett utkast till ett svenskt nätuniversitet. Detta förslag låg till grund för en nationell konferens med deltagande av såväl ett stort antal lärosäten som andra aktörer med intresse av att ett svenskt nätuniversitet kommer till stånd. Parallellt med detta projekt har även ett antal av de stora universiteten inlett samtal med samma syfte. Vi har erfarit att kontakter nu etablerats mellan dessa olika initiativ. Svenska lärosäten deltar även i internationella samverkansprojekt på detta område. Det kanske mest spektakulära samarbetet där svenska universitet deltar är the . Det bildades och är ett stort upplagt samarbete mellan i och en grupp svenska universitet (), som består av , och Kungl. Ett begränsat antal medlemmar från andra länder håller på att inlemmas och ytterligare några förutses. Syftet är att genom nationell och internationell samverkan förbättra formellt och informellt lärande med hjälp av ny teknik. Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet aktivt lärande och integrering av ny teknik för att stödja lärande samt en tydlig inriktning på utvärdering. Vart och ett av de medverkande universiteten är ansvarigt för utveckling av något projekt (KI för Interactive Simulated Patient in a Virtual Learning Space, för in the Humanities och KTH och vid för Content and Context of Mathematics in Education), men en intensiv samverkan mellan universiteten karakteriserar arbetet inom varje projekt. Erfarenheterna visar att samarbetet kräver insatser inte bara när det gäller tekniken utan också för att överbrygga sociala och kulturella skillnader. Det har därför tagit tid för det att komma i gång, men arbetet tycks nu vara på god väg. Det står således klart att intresset för och engagemanget i uppbyggnad av nätverksuniversitet baserat på samverkan mellan existerande lärosäten inom och utom landet har vuxit mycket snabbt . Vi står inför en övergång från distansutbildning av begränsad omfattning till uppbyggnad av olika nätbaserade former för flexibelt lärande i stor skala. I finns ett antal nationella satsningar på lärande inom ramen för olika institutionella arrangemang. Det australiska utbild- ningsdepartementet etablerade the CAUT efterträddes 1995 av en liknande organisation, CUTSD (Committe for University Teaching and Staff Development), som 2000 avlösts av en ny satsning. , och (1999) har utvärderat 104 utvecklingsprojekt som fått bidrag från CAUT. Uppgiften var att utvärdera hur ICT bidrar till studenternas lärande och ge ett underlag för en bredare introduktion av ICT i högre utbildning. Författarna konstaterar i sin sammanfattning att projekten haft positiva effekter för studenternas lärande genom ökad kvalitet, såsom bättre innehållslig förståelse och relevantare kunskaper, Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen -distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet ökad tillgång till /möjligheter att lära, bl.a. på grund av tillgång till information, kommunikation mellan studenter och lärare, studenter – studenter och flexiblare lösningar för studenter med verksamheter utanför utbildningsorganisationen och För anställda har projekten inneburit en ökad fokusering på och kunskap om lärande och lärandets villkor, positivare inställning till undervisning samt en allmän höjning av tillfredställelsen med arbetet. För deltagande institutioner har projekten varit viktiga i första hand eftersom arbetet i projekt inneburit en kompetensutveckling av deltagande personal. Andra positiva effekter var ibland en kvalitativ förändring av undervisningen och en möjlighet att bibehålla kvalitet trots minskade resurser. Att delta i projekt har varit mycket viktigt för att ge deltagande institutioner ett rykte som innovativa på undervisningens område och i användningen av ny teknik. När det gäller frågan om hur informationstekniken kan bidra till bättre undervisning menar utvärderarna att tekniken i sig inte resulterar i ökad kvalitet eller produktivitet. De pekar istället på ett antal faktorer som nödvändiga för ett positivt utfall av projekten. Den mest kritiska faktorn var inriktning på studentens lärande. Utvärderarna listar en lång rad faktorer som i kombination bidrar till ett positivt resultat. Några av dessa är: fokus på ett specifikt innehållsligt område en genomtänkt och teoretiskt och erfarenhetsmässigt väl grundad design och genomförande, en realistisk uppfattning om projektets mål, anpassning av former för bedömning och examination, kompetent och kontinuerligt projektledarskap, projektmedarbetare som delar projektets mål, är engagerade och har tillräcklig tid avsatt för projektet, en formativ ansats för design och utvärdering, tillgång till tekniskt stöd i utvecklingsarbetet, tillgång till teknisk infrastruktur och tekniskt stöd för lärare och studenter, stöd från institutionsledningen, incitament som högre lön, befordran eller tillsvidareanställning och fortsatt finansiering av projektet. Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet Utvärderarna har också noterat ett antal faktorer som de menar gör det mycket svårt att nå framgång: ambitiösare mål än vad budget och tidsramar tillåter, användning av teknik för dess egen skull, brist på anpassning av bedömnings- och examinationsformer, avsaknad av sammanhang för projektet, otillräcklig tillgång till teknisk expertis, att de akademiska lärarna utförde tekniska arbetsuppgifter såsom programmering och grafisk design, avsaknad av eller för lite tid för projektledarskap, brist på stöd från institutionsledningen, överskattning av studenternas villighet att engagera sig i mer krävande lärandeaktiviteter, speciellt om dessa inte är relaterade till examinationen, att studenterna inte förbereds för arbete och lärande i nya former och en teknisk plattform som inte är standard i användarmiljön. med fleras utvärdering pekar ut många av de kritiska faktorer som också återfinns i andra studier (jämför Högskole- verket 2000c; Collis & Moonen, i tryck; , 2000). Det finns ingen enskild faktor som är avgörande för framgång; däremot finns det ett antal faktorer som i mycket hög utsträckning garanterar ett misslyckande. Resultaten pekar också mycket tydligt på betydelsen av att se utvecklingsprojekt som del i eller rent av ett verktyg för institutionaliserade förändringsprocesser. I har stora satsningar gjorts på ICT i utbildningen. Situationen vid de finska universiteten och yrkeshögskolorna har kartlagts, bl.a. genom en enkät (Sinko & 1999). Den visar att lärarna har ganska god tillgång på tillräckligt moderna datorer, och att de har goda möjligheter att utnyttja både e-post och WWW. Universiteten har god infrastruktur, men studenterna har ännu inte tillräcklig tillgång till datorer på campus. En majoritet av studenterna har möjlighet att använda datorer i hemmet, men manliga studenter har ett försprång. Både lärare och studenter har relativt god kunskap i datoranvändning. Lärarna använder datorerna framför allt för att Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet förbereda undervisning, för e-postkontakter med kolleger samt för att inhämta information. Liknande förhållanden gäller studenterna. Dock används ICT enligt enkätsvaren i ganska begränsad utsträckning inom undervisningen. Detta beror bl.a. på att lärarna inte har tillräcklig kunskap för detta och på att de pedagogiska och tekniska stödfunktioner som finns inte är tillräckliga. Det framhålls också att systemet för meritvärdering inte tar hänsyn till utveckling av undervisningen, och att incitamenten därför inte är tillräckligt starka. Ett antal fallstudier visar att ICT används på många olika sätt, och ofta som ett verktyg som kunnat stödja helt nya under- visningsprocesser. Exempel är olika slag av datorbaserade inlärningsprojekt som bygger på samarbete. Andra framgångsrika projekt har varit sådana som inneburit lösning av verklighets- anknutna problem utanför . With innovative use of technology, universities can train their students in the key skills called for in modern working life, such as teamwork, networking, internationalisation, project management, communication, solving complex practical problems, etc., without compromising on their basic task of academic education (Sinko & 1999, sid. 124). Rapporten framhåller att en central fråga är hur nyskapande idéer skall kunna spridas. Det är väsentligt att öka samverkan och utbyte av erfarenheter mellan lärare, institutioner, fakulteter och lärosäten.