sou · GPB37d2 · 2002-01-01 00:00:00 — I gruvor och ibland även i andra typer av underjordsanläggningar kan radonhalterna vara höga och där görs normalt kontinuerliga mätningar av radonhalterna. Det är också vanligt att mätningar utförs i skolor och på daghem. Det är dock svårt att hitta sammanställningar av radonhalter på arbetsplatser från olika länder. I har SSI:s motsvarighet gjort mätningar i närmare 3 700 daghem. Medelvärdet för radonhalten i daghemslokalerna var /m3 och det högsta uppmätta värdet var 2 /m3. I har ett stort antal mätningar gjorts av radon på olika typer av arbetsplatser. Det visar sig att höga halter (högre än /m3) är relativt vanliga på arbetsplatser, inte minst i skolor och daghem. I vissa områden, som även har höga radonhalter i bostäder, kan av lokalerna ha radonhalter över /m3. Radonfrågan i ett internationellt perspektiv Förhöjda radonhalter i dricksvatten från borrade brunnar är vanligt förekommande i de nordiska länderna. I använder ca 800 000 personer dricksvatten från borrade brunnar och i och är motsvarande siffra 200 000. I är medelvärdet för radonhalten i borrade brunnar /l. Av de borrade brunnarna har radonhalter överstigande 1 /l och nästa hälften har halter över /l. I är medelvärdet för borrade brunnar över /l och andelen brunnar med radonhalter över 1 /l är och över /l . uppvisar liknande värden som i och . De högsta halter som uppmätts i borrade brunnar i de nordiska länderna ligger kring 80 /l. och har i allmänhet låga radonhalter i sitt grundvatten. Det beror framför allt på att berggrunden i består av sedimentära och på av vulkaniska bergarter med låga uranhalter. Förhöjda radonhalter i vatten från borrade brunnar förekommer även i andra europeiska länder, bl.a. i , , Grek- land och , men halterna är i regel mycket lägre än i och . I har höga radonhalter i dricksvatten uppmärksammats i flera områden, särskilt i , och en del stater i . presenterades en enkät om lagstiftning och rekommendationer om radon i EU:s medlemsstater och ett antal andra länder. Enkäten Radon legislation and national guidelines, (, G 1999.) genomfördes inom ramen för ERRICCA, into Radon in Construction Concerted Action. Uppgifterna i enkäten avser förhållandena . har svarat för genomförandet och sammanställningen av enkäten. Totalt har 42 länder besvarat enkäten, därav samtliga EU-länder och 17 andra europeiska stater samt 10 , bland dem , , , , och . Radonfrågan i ett internationellt perspektiv 12.2.1Bestämmelser och rekommendationer i bostäder Av EU:s medlemsstater uppgav tio att de hade någon typ av begränsningsvärden för radon i existerande bostäder. Begränsningsvärdena ligger i intervallet 150 till 1 /m3. Många länder har /m3 som rekommenderad högsta radonhalt. Inom EU är det , , och och utanför EU bl.a. , , , och . och har en rekommenderad högsta nivå på /m3och på /m3. är det enda land som har ett riktvärde som i praktiken fungerar som ett tvingande gränsvärde för radon i existerande bostäder. Flera länder tillämpar två referensnivåer, ett högre där radonsänkande åtgärder rekommenderas starkt och ett lägre där enklare och billigare åtgärder rekommenderas. har t.ex. en övre nivå på 1 /m3 och en lägre på /m3. har ett rekommenderat högsta värde på /m3 och en tvingande åtgärdsnivå på 1 /m3. har också i praktiken två nivåer eftersom nybygg- nadsvärdet på /m3 även används som en rekommenderad nivå för att sätta in enkla och billiga radonsänkande åtgärder. De flesta länder tillämpar lägre gränsvärden eller rekommen- dationer för nya byggnader och planerad bebyggelse. Två av EU:s medlemsländer, och , har tvingande gränsvärden (/m3) för nyproduktion och åtta har rekommenderade nivåer. Av övriga europeiska nationer har nio tvingande gränsvärden och tre har rekommenderade värden. De flesta tillämpar ett värde på /m3. har dock ett gränsvärde på /m3. har en rekommenderad nivå på /m3 och ett tvingande värde på 1 /m3. , , , och hör till övriga länder som har rekommenderade begränsningsvärden för radon i bostäder. I gäller /m3, i , och 200 och i /m3. Värdena gäller för både existerande och nya bostäder. I de flesta europeiska stater ligger ansvaret för radon i bostäder på departementsnivå. I , och är det de lokala myndigheterna som utövar tillsynen och i regionala myndigheter. Radonprogrammet i drevs tidigare till stor del av EPA, , som ungefär motsvarar Radonfrågan i ett internationellt perspektiv i , men har till största delen övertagits av delstaterna. I de flesta länder står fastighetsägarna för alla kostnader i samband med byggtekniska åtgärder för att sänka radonhalterna i bostäder. I elva europeiska stater, varav sex inom EU, kan egnahemsägare erhålla bidrag för radonsänkande åtgärder. ersätter av kostnaden , av kostnaden . I delstaten i kan man få ersättning av åtgärdskostnaden om radonhalten överstiger 1 /m3. I kan man få skattereduktion för radonsänkande åtgärder. 12.2.2Bestämmelser och rekommendationer för arbetsplatser Sju av EU:s medlemsstater och sju andra europeiska länder har någon typ av begränsningsvärden för radon på alla typer av arbetsplatser. har gränsvärden för skolor och andra kommunala arbetsplatser. I , , och är gränsvärdena tvingande för arbetsgivaren. Referensvärdena varierar från 200 upp till 3 /m3. , , , och har samma gränsvärde, /m3 för existerande bostäder och arbetsplatser. De flesta länder har samma begränsningsvärde för alla typer av arbetsplatser. har dock ett lägre värde, /m3, för skolor än för andra arbetsplatser, /m3. har en tvingande övre gräns på 1 /m3 för skolor, barnstugor och kommunala arbetsplatser. För andra arbetsplatser är gränsvärdet 3 /m3. Man har också en rekommendation om att radonhalterna inte bör överstiga /m3. Utanför har , och någon typ av gränsvärden för radon på arbetsplatser. har ett gränsvärde för skolor på /m3 som upprätthålls på delstatsnivå. Även vad gäller arbetsplatser så ligger ansvaret för radonfrågorna i de flesta europeiska stater på departementsnivå. I och är det strålskyddsmyndigheterna som har tillsynen och i . I har EPA det övergripande ansvaret. Radonfrågan i ett internationellt perspektiv 12.2.3Bestämmelser och rekommendationer för dricksvatten Sju länder uppger att de har rekommenderade gränsvärden för radon i dricksvatten. Av EU-länderna är det och och för övriga , , , och som har rekommenderade gränsvärden. Det finns goda skäl för dessa länder att ha kontroll över radonhalterna i dricksvatten eftersom en stor del av dricksvattnet kommer från brunnar borrade i berg som inte sällan har förhöjda uranhalter. Alla länderna har åtskilliga tusen brunnar med radonhalter överstigande 1 /l. har ett tvingande gränsvärde för allmänt vatten på /l (inkluderar även andra naturliga radionuklider) och en rekommenderad nivå på 1 /l för enskilda brunnar diskuteras. har ett rekommenderat gränsvärde på /l för allt dricksvatten. har en rekommenderad nivå på /l och ett tvingande gränsvärde på /l för allmänt vatten och två rekommenderade nivåer, 200 och 1 /l motsvarande olika radonsänkande åtgärder, för enskilt vatten. har en rekommendation om högst /l för allmänt vatten och i finns ett förslag till ett rekommenderat gränsvärde på /l. 13Vad har gjorts ? Samhällets information om radon De styrmedel som står till buds när staten vill påverka människor till att handla på ett visst sätt brukar delas in i informativa, ekono- miska och legala. I det följande görs en genomgång av de statliga insatser som gjorts med information för att få ned höga radon- halter i främst bostäder. Redovisningen avser såväl informations- material och kampanjer som utbildningsinsatser. Avslutningsvis behandlas frågan om deklarationer av bostäder och utvecklingen av dessa. En analys av problemen med och erfarenheterna av de informa- tionsinsatser som gjorts finns i Förslag till statliga åtgärder, kap. 2. 13.1.1Litteratur, broschyrer, videofilmer har inom regeringsuppdraget Bygg för hälsa och miljö re- dovisat effektiviteten av radonåtgärder i småhus, Radonåtgärder i småhus – hur effektiva är de? (, 1998). Rapporten finns även sammanfattad i en broschyr, Hur effektiv är radonsaneringen? Verket har också producerat eget informationsmaterial om bi- dragsystemen för åtgärder mot radon i inomhusluft och i vatten. slogs samman med till 1988. tog fram ett flertal skrifter om radon . Bland annat gjordes Rapport 54, Strålning i bygg- nader (1981) tillsammans med SSI och Social- styrelsen och Rapport 59, Radon – planläggning, byggnadslov och skyddsåtgärder (1982). Vad har gjorts ? Samhällets informationsinsatser mot radon () har givit ut ett omfattande infor- mationsmaterial i form av broschyrer. Där informeras om radon i allmänhet, om hälsorisker och om olika mättekniker. Materialet har producerats både i egen regi och i samarbete med andra myndig- heter. SSI har i två rapporter, , redovisat radonläget i landet avseende bostäder, Radon i bostäder. Lägesrapport (SSI 1987) samt Radon 1993 En rapport över läget. (SSI 1993). (), tidigare för byggnads- forskning, har i frågor om grundläggande forskning om radon, byggnadsteknik m.m. finansierat en stor del av det material som producerats om radon. har ett femtontal rapporter tagits fram. Dessa rapporter behandlar bl.a. radonåtgärder och åt- gärdernas beständighet. Förutom rapporter har genom BFR:s försorg en särskild bok om radon, – åtgärder mot radon (Clavensjö, B. och , G. 1992) publicerats. vänder sig till perso- ner som är yrkesverksamma inom området, men även till småhusägare. Den beskriver hela radonproblematiken; radonkällor, mättekniker, myndigheternas föreskrifter, åtgärder m.m. BFR har därtill i samarbete med andra myndigheter, främst Bo- verket, och , tagit fram informationsbroschyrer som på ett lättillgängligt sätt beskriver radonproblematiken och lämnar förslag till åtgärder. En videofilm i byggnader har producerats i samarbete mellan BFR, , och (BFR 1998). har tagit fram Kunskapsbasen till Hus & Hälsa (BFR 1992). Det är ett kunskapsmaterial om byggnaders inneklimat och dess betydelse för människors hälsa. I sju avsnitt beskrivs bakgrund och orsaker till att problem uppstår, hur man kan förebygga problem och hur man kan åtgärda problem när de har uppstått. Verksamheten drivs vidare i för miljö, areella näringar och sam- hällsbyggande (FORMAS). Vad har gjorts ? Samhällets informationsinsatser mot radon har tagit fram en del eget material, bl.a. om spårning och undersökning av bostäder med förhöjda radonhalter. Social- styrelsen har också utfärdat så kallade allmänna råd om radon. har till uppgift att samordna myndigheternas arbete med de nationella miljökvalitetsmålen. Verket ger ut en serie med faktablad, Tema miljömål Ett av faktabladen handlar om radon, Radon i regionala och lokala miljömål. (2000), och ger där exempel på hur kommuner och länsstyrelser kan utforma lokala och regionala miljömål. har ett faktablad om radon (1994). SP , tidigare , har tagit fram rapporter om radonåtgärder, radon från byggnadsmaterial och radon från naturgrus och makadam. har tagit fram ett cirkulär om bygg- nadsnämnders ansvar för grundförhållanden i samband med plan- läggning och bygglovgivning. Radon – information till kommunerna m.fl. om bestämmelser och ansvarsfördelning (1989). Till- sammans med kommunerna har ett antal seminarier för allmän- heten samt tjänstemän och politiker i kommunerna genomförts. Arbetarskyddsstyrelsen gav ut en informationsbroschyr om radon 1997, Radon – en hälsorisk på arbetsplatser? (ASS 1997). Vad har gjorts ? Samhällets informationsinsatser mot radon 13.1.2Information om radon på Internet Via Internet har man stora möjligheter att hämta information om radon. Här följer några exempel på svenska hemsidor med bra radoninformation. ·På SSI:s hemsida (http//) kan allmänheten få tillgång till bred information om radon, dess risker och hur man åt- gärdar problem med radon. ·Även BFR har lagt ut material om radon på sin hemsida (http//). SSI genomförde en radonkampanj, med ekono- miskt bistånd av och . Målet var att höja kunskapen om radon bland politiker och tjänstemän samt att få allmänheten att mäta radonhalter och åtgärda vid behov. Kampanjen omfattade debattartiklar, annonskampanjer på stor- tavlor och i branschtidningar. En kort film visades i Tele- vision, Anslagstavlan, och i regional TV. Allmänheten kunde få information om radon dygnet runt genom att ringa ett särskilt te- lefonnummer. Budskapet i kampanjen var: Radon syns inte, hörs inte, luktar inte. Vad har gjorts ? Samhällets informationsinsatser mot radon Affisch i SSI:s radonkampanj Figuren finns endast med i den tryckta versionen. Som ytterligare ett led i kampanjen genomförde länsstyrelsernas miljöenheter fem länsvisa informationsmöten om radon där SSI, , och deltog. Till mötena inbjöds kommunernas politiker, tjänstemän vid miljö och hälso- skyddskontor, byggnadsnämnder, länsstyrelsernas bostadsenheter, byggare, entreprenörer m.fl. Till kampanjen togs två nya broschyrer fram, Fakta om radon, 1995 samt Vägen till ett radonfritt boende (SSI 1995 B). SSI gjorde en uppföljning av kampanjen som visade dess genom- slag. ·En tredjedel () av befolkning hade uppmärksam- mat kampanjen. ·Antalet förfrågningar om radon hade ökat i många kommuner från några procent . ·Antalet radonmätningar, betalda av kommunerna ökade. ·Antalet radonmätningar ökade med 20–, vilket kom att innebära att totalt ca 40 000 bostäder mättes i anslutning till kampanjen. Vad har gjorts ? Samhällets informationsinsatser mot radon I samband med att bidraget för åtgärder mot radon i vatten inför- des genomförde en informationskampanj. En film om hur man kunde få bidrag för åtgärder mot radon i vatten visades i Anslagstavlan, , . Kampanjen har inte utvärderats. SSI har genomfört radonkurser, alltsedan 1992, för i huvudsak kommunernas miljö- och hälsoskyddsinspektörer och byggnads- inspektörer samt konsulter och entreprenörer. Grundläggande kurser i radon erbjuds liksom kurser i mätteknik och byggnadstekniska åtgärder. SSI håller även kurser om radon i vatten och utredning av markradonförhållanden. Den grundläggande kursen är öppen för alla och skall ge delta- garna bred kunskap om radon i inomhusluft och vatten samt över- blick över problemets utbredning i . Övriga kurser förut- sätter att deltagarna har vissa baskunskaper. Styrelsen för teknisk ackreditering (SWEDAC) har i samråd med SSI, och lagt upp ett system för frivillig ackreditering av företag, laboratorier och miljö- och hälsoskyddsnämnder, som utför radonmätningar i inomhus- luft. Totalt beräknas ca 600 personer gått kurserna. har deltagarantalet nästan halverats och ett antal kurser har fått ställas in på grund av bristande intresse. har tillsammans med kommunernas länsföre- ningar genomfört ett antal seminarier om radonrisker för allmän- heten samt tjänstemän och politiker i länen. Det har inte gått att få fram någon uppgift om antal deltagare. (), , har genomfört ett fåtal så kallade aktualitetskurser om radonets skade- verkningar någon enstaka gång för kommunernas miljö- och hälso- Vad har gjorts ? Samhällets informationsinsatser mot radon skyddsinspektörer och medverkar i radonutbildningar anordnade av andra. Antalet deltagare uppskattas till ett trettiotal. 13.2.3Utbildning i privat regi för företagsutveckling (SIFU) genomförde –1990 utbildningar i saneringsverksamhet och även mät- kurser. Mellan 350–400 personer har gått kurserna. Ett 70-tal per- soner har genomgått SIFU:s mätkurser. Två seminarier har genom- förts, det första, 1987, hade ca 150 deltagare. Det andra, som genomfördes , hade ca 50 deltagare. Därutöver har några företag i ventilationsbranschen genomfört kurser i mindre skala för personal och samarbetspartners. Ett nytt sätt att informera om boendemiljö har skapats i och med tillkomsten av bostadsdeklarationer. Genom dessa deklarationer har inomhusmiljöfrågor kommit att lyftas fram. Bland annat ges information om radon i deklarationerna. Det är tänkbart att deklarationer kommer att få en alltstörre betydelse när det gäller att ställa krav på radonmätningar och radonåtgärder. Ett flertal intressenter som intresseorganisationer, förvaltare, byggföretag, försäkringsbolag, konsulter m. fl. har utvecklat olika system för att kvalitetsdeklarera fastigheter och byggnadsmaterial. 13.3.1Olika typer av deklarationer Det finns ett stort urval av deklarationer, som kan delas in i fyra olika huvudgrupper. Vad har gjorts ? Samhällets informationsinsatser mot radon Här beskriver man de system som handlar om miljömärkning (t.ex. , officiella miljömärkning) och materialvaru- deklarationer av byggmaterial och byggprodukter (t.ex. Bygg- sektorns Kretsloppsråds byggvarudeklarationer, JM Bygg, , , NCC m.fl.). Byggnaden som system, inomhusmiljö De system som arbetar med utgångspunkt i besiktningar av be- fintliga byggnader med avseende på inomhusmiljön belyses här (t.ex. Statens Provnings- och så kallade P- märkningssystem). Byggnaden som system, inomhusmiljö och yttre miljö. I denna kategori redovisar man komplexa modeller där helhetssyn är ledordet och där byggnaden som helhet värderas i sitt samman- hang (t.ex. AB – J & W miljöstatus- modell). Denna kategori karaktäriseras av information till den boende (t.ex. Miljöinventering av inomhusmiljö i befintlig bebyggelse, MIBB). Som exempel på ett övrigt system kan byggnadsgaranti vid nybyggnad anges. För att ge en mer detaljerad bild av hur dessa olika system kan se ut, presenteras här två deklarationsmodeller något utförligare. Vad har gjorts ? Samhällets informationsinsatser mot radon har arbetat med att utveckla ett system för kvalitetssäkring av småhus, det så kallade P-märkningssystemet. P-märkningssystemet omfat- tar numera såväl bostäder i småhus och flerbostadshus, som skolor, daghem och kontor. Systemet innebär bl.a. att en bedömning görs av material, konstruktioner, ventilation och uppvärmning avseende inomhus- klimatet och hälsofrågor. Med olika mätinstrument och metoder analyseras ett antal miljöparametrar; termisk komfort, ventilation, luftkvalitet (bl.a. radon), material, konstruktioner, buller samt ljusförhållanden. Kraven sträcker sig längre än byggnadslagstiftningen och bygger på gränsvärden för rekommenderade komfortkrav. Systemet är transparent, vilket innebär att det finns information tillgänglig i flera nivåer. , de allmännyttiga bostadsföretagens organisation () och Fastighetsägare har gemensamt arbetat fram en metod att inventera inomhusmiljö. Metodens namn är Miljöinventering av inomhusmiljö i befintlig bebyggelse, allmänt kallad MIBB. Inventeringen innebär att samtliga boende får möjlig- het att, via en enkät, lämna synpunkter på inomhusmiljön. Därefter genomförs besiktningar av lägenheter, husets gemensamma utrym- men samt tak och fasader. De grundläggande faktorer som kontrolleras är fukt, temperatur, luftkvalitet (bl.a. radon), ljud och ljus, ohyra samt vattentemperatur vid tappstället. Inventeringen skall följas upp . arbete introducerades metoden och har inventeringar genomförts eller påbörjats i 30–40 olika bostadsområden i landet. Erfarenheterna så långt är, enligt aktörerna, goda och man upplever att intresset för MIBB är stort. Vad har gjorts ? Samhällets informationsinsatser mot radon fick i uppdrag av regeringen att utreda möj- ligheten att utveckla ett system för kvalitetsdeklaration av bo- städer. redovisade uppdraget till regeringen i rapporten, Deklaration av bostäder,( 1996). I rapporten beskriver och analyserar befintliga system för deklaration av bostäder eller material. föreslår i en grundmall för deklaration vilka faktorer och egenskaper som skulle kunna deklareras. Utgångspunkten är att deklarationerna skall gälla bostadslägenheter upplåtna med hyresrätt, då man be- dömer att hyresgäster har minst möjlighet att påverka bostadsegen- skaperna. Förslaget skulle även, enligt uppfattning, kunna vara intressant i fråga om bostadsrätter, efter en viss för- ändring av utformningen. Systemet skall kunna tillämpas på både nyproducerade och befintliga bostäder. Man föreslår att även okunskap deklareras, fastighetsägaren skall alltså ha rätt att deklarera vet inte om uppgift saknas om t.ex. radonhalt. Radonstatusen skall redovisas genom att radonhalten anges. En del frågor återstår att besvara, bl.a. frågan om bostadsdekla- rationers juridiska status. Vems är ansvaret om någon uppgift i de- klarationen inte stämmer med verkligheten? konstaterar i sin utredning att det finns en stor upp- slutning i branschen om ett system för deklarationer. Verket före- slår att regeringen avvaktar branschens och konsumenternas värde- ringar av de försök som pågår och att frågan om eventuella sam- hällsåtgärder tas upp sedan pågående försök utvärderats. fick ett uppdrag av regeringen att genom- föra en försöksverksamhet med deklarationer av bostäder, skolor och förskolor. Verksamheten kommer att omfatta 300 bostäder, såväl i småhus som i flerbostadshus. Deklaration av småhus avser småhus som överlåtes. Ett 30-tal förskolor och skolor ingår också. Uppdraget skall resultera i ett förslag till deklaration som kan användas i större skala. En beräkning av kostnader för att deklarera en bostad/skola/förskola skall ingå likväl som förslag till hur dekla- rationen skall introduceras. Arbetet skall vara klart . 14Vad har gjorts ? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon infördes ett statligt ekonomiskt stöd till åtgärder mot radon. dess har stöd givits i olika former och med varierande förutsättningar. Här ges en redovisning av de statliga stöd som förekom- mit. Redovisningen belyser främst de stöd som är direkt avsedda för genomförande av åtgärder mot radon. I redovisningen har emellertid även stödformer, som i första hand varit avsedda för andra åtgärder, tagits med då de på olika sätt påverkat, eller kunnat påverka, radonförekomsten indirekt. Att göra en bedömning av i vad mån dessa stödformer tagits i anspråk för just radonåtgärder låter sig däremot inte göras så lätt, då någon sådan statistik inte finns. En analys av hur stödsystemen fungerat finns i Förslag till statliga åtgärder, kap. 4. har det funnits möjlighet för fastighetsägare att erhålla tilläggslån för radonsanering av såväl hyres- eller bostadsrättshus som egnahem, enligt förordningen (1983:1021) om tilläggslån för ombyggnad av bostadshus m.m. Tilläggslånen var räntefria och stående. omprövas dock förutsättningarna för ränte- och amorteringsfriheten. Lån kunde erhållas bl.a. för åtgärder av fukt- och mögelskador, för att avhjälpa tekniska brister som innebar stor risk för säkerhet eller hälsa samt för att minska radondotterhalten till godtagbar nivå. Tilläggslånen lämnades om kostnaden för åtgärderna översteg husets ekonomiska bärkraft. För att bedöma denna gjordes en av- kastningsvärdesberäkning för hus upplåtna med hyres- eller bo- Vad har gjorts ? Samhällets ekonomiska stödinsatser mot radon För egnahem bedömdes den ekonomiska bärkraften efter fastighetens marknadsvärde efter åtgärd. Fastighetsägarna gjorde inte mycket för att minska radonpro- blemet i sina bostäder. Tilläggslånen togs i anspråk i liten omfatt- ning för detta ändamål. Tilläggslånen för att sanera radon i egna- hem avskaffades därför. För att förbättra och underlätta för egnahemsägare att avhjälpa problem med radon (prop. 1987/88:100 bil 13) ersattes tilläggs- lånen med ett bidragssystem (se förordning 1988:372 om bidrag till åtgärder mot radon i egnahem). För hyres- och bostadsrätter kvarstod – i princip – möjligheten till tilläggslån . 14.1.2Statligt räntestöd vid förbättring av bostadshus Räntestöd lämnades för åtgärder i bostadshus upplåtna med hyres- eller bostadsrätt, enligt förordningen (1983:974) om statligt ränte- stöd vid förbättring av bostadshus. Räntestöd kunde ges till åtgärder för att minska radonhalten. Räntestödets storlek för dessa åtgärder bestämdes med utgångs- punkt från redovisad och godkänd kostnad. Stöd lämnades om miljö- och hälsoskyddsnämnden bedömde att radonhalten i bo- stadsutrymmena innebar sanitär olägenhet. Bidraget för radonåt- gärderna utgick under . Bidragsunderlaget minskade successivt .