sou · GPB3107 · 2002-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Genom beslut bemyndigade regeringen stats- rådet att tillkalla en utredare med uppdrag att utreda vissa frågor om kortare yrkesutbildningar inom högskolan. Med stöd av bemyndigandet förordnades fr.o.m. rektorn till särskild utredare. Som sekreterare förordnades fr.o.m. t.o.m. departementssekreteraren , fr.o.m. utredaren och fr.o.m. grundskolläraren . Som experter att ingå i en referensgrupp förordnades kanslirådet , Utbildningsdeparte- mentet, utredaren , , professorn , , kanslirådet , samt (f d) vice ordförand- en , . I enlighet med direktiven har utredningen sammanträffat med övriga kommittéer och utredningar som är verksamma inom eller har beröring med det område som utredningen berör, såsom Kommittén om gymnasieskolans utbud av studievägar (dir. 2000:35) och yrkesutbildning (dir. 1996:26, 1996:41). Vidare har utredningen sammanträffat med berörda myndigheter och organisationer såsom , , , arbetsmarknadens parter samt universitet och hög- skolor. Professorn har varit särskilt behjälplig avseende frågan om att utarbeta kvalitetskriterier för beprövad erfarenhet, samt författat en särskild text till utredningen som underlag för detta. Texten ingår som bilaga till betänkandet. Förvaltningschef har på uppdrag av utredningen särskilt utrett vissa Till statsrådet och chefen för frågor som rör kostnader för dagens YTH m.m. Detta utgör under- lag till vissa särskilda avsnitt och förslag i betänkandet. Vidare har , kommittéservice, bistått utred- ningen. Uppdraget ska slutredovisas . I enlighet med direktiven har ett delbetänkande med förslag till examensbenämning, en översiktlig beskrivning av vilka utbild- ningar som finns inom högskolan och som berörs av förslaget samt eventuella förslag till förändring av högskolelagen överlämnats . Slutbetänkandet överlämnas härmed och uppdraget är därmed avslutat. Utredningens uppdrag och arbete................................. Utredningens delbetänkande En ny 2.2Sammanfattning av delbetänkandet En ny Remissinstanserna om delbetänkandet ................................... Regeringens proposition Den öppna högskolan .................... En politik för tillväxt och livskraft i hela landet..................... Yrkesutbildning i högskolan: mina utgångspunkter ......... 3.1Det är viktigt att definiera och respektera 3.2Yrkesutbildning inom högskolan kan ges på olika nivåer och med olika syften ................................................................ Högskoleutbildning i förhållande till annan 4.2Skillnaden mellan högskoleutbildning och annan 4.3Högskoleutbildning och annan eftergymnasial Arbetsmarknadens behov av yrkeshögskoleutbildning...... Inledning och utgångspunkter................................................ Svensk arbetsmarknad i siffror ............................................... Störst andel högskoleutbildade inom offentlig sektor .......... 5.5Högskoleverket om tillgång och efterfrågan på Olika sektorer med behov av utbildning................................ Stora utbildningsbehov hos små- och medelstora företag .... Vård och omsorg ..................................................................... Skola och barnomsorg............................................................. Ekonomi, administration och handel samt transport............ Kvinnor och män i högskolans grundutbildning .............. En könsuppdelad arbetsmarknad............................................ Olika studiemönster bland kvinnor och män......................... Fler kvinnor söker till högskolan ............................................ 6.6Kvinnor har högre prestationsgrad än män och tar i högre utsträckning examen...................................................... Social bakgrund och kön.......................................................... YTH domineras av manliga studenter .................................. 6.9Kvinnor och mäns olika studiemönster – exemplet Yrkeshögskoleutbildning för både män och kvinnor........... Statsmakternas styrning av yrkeshögskoleutbildning..... 7.2Regeringens förslag för att utveckla ett större utbud av kortare yrkesutbildningar inom högskolan .......................... Kostnaden för YTH ....................................................... YTH , sökande, antagna samt examensfrekvens ........... 7.5Medelstilldelning för uppbyggande av Utbyggnad av yrkeshögskoleutbildning............................... Organisatoriska förutsättningar för en utveckling av 8.1Att skapa förutsättningar för att utveckla en Nationell samverkan kring utvecklingen av Samverkan mellan olika högskolor nödvändig ..................... 8.4Högskolorna bör i högre utsträckning befordra lärare med yrkesskicklighet som grund........................................... Medel för forskning............................................................... Yrkeshögskoleutbildning – utformning......................... Yrkeshögskoleutbildning: förslag till utformning............... Regeringens satsning på yrkeshögskoleutbildning ...... 9.4Bred efterfrågan – smalt rekryteringsunderlag motiverar brett upplägg på utbildningen............................................... Vidgad rekrytering till högskolan ................................. Åtgärder för en förändrad rekrytering ................................. Rekrytering av studenter; en nyckelfråga ............................ Elever från gymnasieskolans yrkesinriktade program en Högt sökandetryck på kortare utbildningar med tydlig Rekryteringsinsatser och marknadsföring ........................... Den sociala bakgrunden har stor betydelse för övergången till högre studier och valet av utbildning ......... Utbildning till lärare för gymnasieskolans program Växa med kunskaper – en gymnasieskola för alla................ Yrkeslärare i gymnasiet utbildar en stor del av den Utbildningen till yrkeslärare på gymnasiet har förlängts.... Brist på lärare till gymnasieskolans program med Olika studiemedel fram till 1/7 2001 .................................... Särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa (svuxa) ................... Ett reformerat studiestödssystem ......................................... Nytt stöd för vuxenstuderande ............................................. Studiestöd en viktig fråga för YTH....................................... Intervju med YTH-studenter ................................................ 12.9CSN:s studie visar att många finansierar sina studier med vanliga studiemedel – och att det är svårt att rekrytera redan yrkesverksamma till högskolan utan Remissinstanserna om studiestöd......................................... föreslår förmåner för studerande i översynen av ekonomiska familjestöd .................................. Finansiering från arbetslivet.................................................. Studerande med föräldraansvar............................................. Kriterier för utvärdering av yrkeshögskoleutbildning...... Den nuvarande högskolelagen............................................... Utbildning som leder till yrkesexamina ska ge specifika roll för kvalitetsarbetet vid svenska revisorer påtalar otydligheter avseende kvalitetsgranskning och begreppet beprövad erfarenhet .... Vissa anser att begreppet beprövad erfarenhet står i strid med forskningsanknuten utbildning .................................... Kvalitetskriterier för yrkesinriktad högskoleutbildning ..... Erfarenhetens plats i högre utbildning................................. 13.10 Beprövad erfarenhet.............................................................. 13.11 Yrkesutbildning och beprövad erfarenhet........................... 13.12 Kvalitetskriterier för beprövad erfarenhet........................... 13.13 Utbildning för studenter med respektive utan tidigare 13.14 Lärarrollen central................................................................. Förslag till målbeskrivning för yrkeshögskoleexamen........ Erfarenhetens plats i högre utbildning................................. Beräkning av kostnader för förmånligt studiestöd för studerande vid yrkeshögskoleutbildning ............................. Sammanfattning av intervjuer med YTH – studerande....... Inriktning på kortare yrkesutbildningar i andra länder....... Behovet av eftergymnasial yrkesutbildning i ökar. Det gäller särskilt kortare utbildningar som inte överskrider hel- tidsstudier. Mot denna bakgrund har statsmakterna för att täcka arbetslivets omedelbara behov av yrkesutbildad personal inrättat så kallad kvalificerad yrkesutbildning (KY) vid sidan av högskolans yrkesutbildningar. Regeringens strävan är att högskolan såväl ökar som breddar sitt utbud av kortare yrkesutbildning för att svara mot ett mer långsiktigt behov hos samhälle och näringsliv. Högskolan ska planera sin utbildning med utgångspunkt i arbets- marknadens behov och studenternas efterfrågan. har högskolan som uppgift att verka framåtsyftande och kunna förutse nya behov av utbildningar. Här spelar forskningsanknytningen en viktig del i högskolans utveckling av sin grundutbildning mot nya branscher och områden. Denna roll som högskolan har är central för utvecklingen inom arbetslivet. Det är viktigt att värna om de kännetecken som är utmärkande för högskoleutbildning i förhållande till andra utbildningsformer. Högskoleutbildning ska ge studenten ett reflekterande förhåll- ningssätt till kunskap och till en förmåga att göra självständiga be- dömningar, urskilja, formulera och lösa problem samt beredskap att möta förändringar. Detta är något som endast högskolan, i det offentliga utbildningssystemet, kan erbjuda. Högskolans roll att erbjuda studenten en utbildning som har ett värde utöver den di- rekta yrkesfunktionen är central i ett demokratiskt samhälle. Yrkesteknisk högskoleutbildning (YTH) bör breddas till andra områden än teknik och därmed få en ny examensbenämning. Behö- righetskravet för YTH är yrkesverksamhet i aktuellt yrkesområde. I mitt delbetänkande En ny yrkeshögskoleutbildning (SOU 2001:40) föreslår jag benämningen yrkeshögskoleexamen. Jag står fast vid detta förslag. YTH är en utbildning som funnits och som blivit ett känt begrepp som av många, såväl inom som utanför högskolan, förknippas med utbildning av hög kvalitet och användbarhet. Det finns därför goda skäl att införa ett namn som inte avsevärt skiljer sig från den tidigare benämningen, som benämningen teknisk kan vara svår att motivera då utbildningen breddas mot nya områden – exempelvis vård, omsorg och skola. I den yrkeshögskoleutbildning som jag skisserar i mitt delbetänkande kan utbildningen både rikta sig till personer med lång yrkeserfarenhet och personer med ingen eller begränsad yrkeserfarenhet. Alternativet till mitt förslag om en ny examen hade varit att fö- reslå ett antal nya yrkesexamina och därmed precisera inriktningar som efterfrågas på arbetsmarknaden. Ett sådant förslag skulle dock enligt min mening försvåra den nödvändiga flexibilitet och rörlig- het som är nödvändig i samspelet mellan utbildning och ar- betsliv. Mitt förslag: Jag står fast vid mitt tidigare förslag att yrkesteknisk ex- amen bör få en ny benämning, nämligen yrkeshögskoleexamen. Denna examen bör införas i högskoleförordningens examensbilaga (1993:100, bilaga 2) med en målbeskrivning enligt förslag i bilaga 2. Högskoleutbildning och annan eftergymnasial utbildning Förutom högskolan ger en rad andra utbildningsanordnare efter- gymnasial yrkesutbildning. Dessa är huvudsakligen kvalificerad yr- kesutbildning (KY), påbyggnadsutbildning inom Komvux, olika arbetsmarknadsutbildningar, folkbildning samt utbildningar i privat regi. Under utredningens gång har högskoleutbildning i förhållande till KY varit det mest diskuterade. KY är eftergymnasial på så sätt att utbildningen precis som i högskolan ska bygga på de kunskaper de studerande får i gymnasieskolan. KY kan anordnas av kommu- ner, landsting och enskilda fysiska eller juridiska personer samt av högskolan. Diskussionerna har i första hand gällt likheter och olik- heter mellan de två utbildningsformerna. Det är dock enligt min mening inte särskilt meningsfullt att definiera kvalitetsskillnader mellan utbildningar baserat på hur de finansieras och beställs. Av- görande är istället i vilken miljö och med vilken lärarkompetens utbildningarna genomförs. I de fall högskolans lärare ansvarar för och i huvudsak genomför de ingående momenten i utbildningens kurser är det fråga om en högskoleutbildning. Om hela eller vä- sentliga delar av KY genomförs på detta sätt så är även den en högskoleutbildning. I de fall högskolans lärare inte medverkar i planering och genomförande av kurser så blir det per definition något annat än högskoleutbildning. En viktig fråga för såväl studenternas rättsäkerhet som arbetsli- vets förutsättningar att ta tillvara den olika kompetens som utbild- ningarna ger, är att presentera och informera på ett korrekt sätt om utbildningar och kurser har högskolestatus eller inte. Arbetsmarknadens behov av yrkeshögskoleutbildning Det är allmänt omvittnat svårt att göra säkra prognoser vad gäller arbetsmarknadens behov av utbildad personal . Detta har att göra med konjunktursvängningar, som är svåra att förut- säga. Det är också problematiskt att ta hänsyn till utvecklingen som olika sektorer genomgår och vilka krav på tillskapandet av nya yr- ken eller yrkesutbildningar som en sådan utveckling för med sig. () och () är de organisationer som gör större prognoser av behovet av framtida arbetskraft. Även gör bedömningar av tillgång och efterfrågan på högskoleutbildade på arbetsmarknaden. påtalar en annan faktor som komplicerar möjlig- heten att prognostisera framtida efterfrågan på arbetskraft. Det är den internationalisering och utveckling som pågår av såväl utbild- ningssystemet som arbetsmarknaden. En genomgång av aktuella prognoser och samråd med arbets- marknadens parter visar på behov av kortare yrkesutbildningar inom teknikområdet. Andelen högskoleutbildade inom den privata industrin är relativt sett låg, som det genom den snabba teknikutvecklingen blivit allt mindre avstånd mellan tekniker och yrkesarbetare. I många branscher finns ett tomrum mellan personal med utbildning på gymnasienivå och de ingenjörsutbild- ningar som finns på högskolan, vilket i de flesta fall utgör nästa ut- bildningsnivå. Behovet av ytterligare utbildningar för olika grupper inom vård- och omsorg lyfts fram från såväl arbetsgivarorganisationer som olika arbetstagarorganisationer. Såväl skolan som barnomsorgen har ett allt större och mer diversifierat ansvar som ställer nya krav på lärare och barnomsorgspersonal. Handel är liksom den tek- niska sektorn omfattande. Utvecklingen i branschen går mot en efterfrågan av högre kompetens. Mitt förslag: Yrkeshögskoleutbildning bör ges bland annat inom ned- anstående områden. Teknik, med inriktning på bl.a.: Kemi- och bioteknisk industri Handel, tranport och ekonomi, bl.a. Vård och omsorg, bl.a. utbildning för undersköterskor , bl.a. med inriktning mot elevassistenter Därutöver ska högskolorna i samarbete med regionala avnämare och andra intressenter ha full frihet att starta andra inriktningar av yrkes- högskoleutbildning förutsatt att de har examensrätt för området. Kvinnor och män i högskolans grundutbildning Enligt min mening måste högskolan erbjuda utbildning både för kvinnodominerade och mansdominerade yrkeskategorier. Vid ut- formningen av högskolans utbildningsutbud måste därför högsko- lorna ta hänsyn till kvinnor och mäns olika studiemönster. skolorna bör vidare särskilt observera om särskilda mönster uppstår för kvinnor respektive män inom yrkeshögskoleutbildningen. Ett större utbud av yrkeshögskoleutbildningar bör enligt min bedömning kunna ge människor en möjlighet att byta yrke och på så sätt öppna upp för en ökad rekrytering av underrepresenterat kön till olika sektorer av arbetsmarknaden. Statsmakternas styrning av yrkeshögskoleutbildning Från arbetsmarknadens parter framförs att flexibilitet och tillgäng- lighet i utbildningen är viktigt för att kunna attrahera redan yrkes- verksamma till högskolan. Ett pedagogiskt utvecklingsarbete som tar hänsyn till nya grupper av studenter och integrationen av prak- tik i utbildningarna är därför centralt i högskolans utbildningar. Den nya yrkeshögskoleutbildningen ställer nya krav på lärosätenas undervisande personal – dels för att tyngdpunkten i utbildningarna finns inom den beprövade erfarenheten, dels för att kursinnehållet till stora delar är nytt. Vid remissbehandlingen av delbetänkandet framhöll flera instan- ser behovet av extra resurser för att högskolorna ska ha möjlighet att utveckla sitt utbud av yrkeshögskoleutbildningar. Det gäller bland annat yrkesutbildningar med smal profil som kan väntas ha relativt små studerandegrupper, som inte kan bära kursutvecklings- kostnader i det vanliga ersättningssystemet. Mitt förslag: De lärosäten som erhåller examensrätt för yrkeshögsko- leutbildning bör under ett uppbyggnadsskede tilldelas medel för ut- veckling av dess utbildningar för att säkerställa en positiv utveckling av yrkeshögskoleutbildningen. Enligt min bedömning är det rimligt att tillföra högskolorna totalt under en uppbygg- nadsfas. Rådet för högre utbildning bör få i uppgift att fortsatt stödja utveck- lingen av yrkeshögskoleutbildning. Medel bör ges för kursutveckling i syfte att särskilt beakta behov inom denna nya utbildning. Medel ska ges till Rådet för högre utbildning under den femåriga uppbyggnads- fasen av yrkesutbildningar och uppgå till un- der en femårsperiod. Jag gör vidare bedömningen att de merkostnader som uppstår vid en uppbyggnad av yrkeshögskoleutbildning bör täckas med de sär- skilda medel som jag föreslår. I övrigt anser jag att de ordinarie per capitaersättningarna bör tillämpas för yrkeshögskoleutbildning. Ett särskiljande av yrkeshögskoleutbildning i detta avseende vore olyckligt då det skulle göra statsmakternas medelstilldelning till högskolorna mer otydlig och komplicerad. Mitt förslag: Jag står fast vi min bedömning i delbetänkandet att en rimlig utbyggnad av kortare yrkesinriktad utbildning på högskolan bör vara att sådan utbildning efter en femårig uppbyggnadsfas omfat- tar 20 000 helårsstudenter (hås). Organisatoriska förutsättningar för en utveckling av yrkeshögskoleutbildning För att underlätta samverkan mellan högskolan och arbetslivet kring yrkeshögskoleutbildning är det min bedömning att alla uni- versitet och högskolor, där yrkeshögskoleexamen får avläggas, bör inrätta ett särskilt rådgivande organ med ansvar för denna utbild- ning. Detta organ bör inrättas under respektive fakultetsnämnd eller motsvarande. I detta organ bör företrädare för såväl arbetslivet som lärare och studenter ingå. Såväl högskolorna som företrädare för avnämare och andra in- tressenter har i flera olika sammanhang påtalat att det finns ett be- hov av någon form av nationell samordning och uppföljning av högskoleutbildning i förhållande till arbetslivets önskemål. Det är viktigt inte minst för att arbetsmarknadens parter och utbildnings- systemet ska kunna utbyta kunskaper och erfarenheter för att skapa utbildningar av hög kvalitet och relevans, för såväl den en- skilde som samhället i stort. För yrkesutbildningar är det också sär- skilt viktigt att de är väl förankrade i branschen, inte minst för att studenterna som läser på utbildningarna ska vara säkra på att de är efterfrågade på arbetsmarknaden. Mitt förslag: Samverkan bör ske kring de övergripande nationella in- tressen som kan finnas vad gäller olika utbildningsinriktningar på yr- keshögskoleutbildning. Detta i syfte att stödja såväl högskolorna som avnämare och andra intressenter. För att befrämja detta bör Högsko- leverket vad gäller yrkeshögskoleutbildning få de uppgifter som verket föreslår i rapporten – tillgång och efterfrågan (Ar- betsrapport nr 9 1999). Bidra till ett bättre beslutsunderlag för utbildningsplanering genom att ge kompletterande beskrivningar av nya utbildningar och utbil- dade (med eller utan examen) samt av nya trender inom arbetsliv och samhällsutveckling. Att verket i samarbete med SCB och andra berörda utvecklar for- merna för redovisning av tillgång och tillskott på utbildade med olika inriktning och omfattning på utbildningen. Att utveckla och erbjuda fora för dialog mellan berörda parter inom högskolan, avnämare och andra intressenter i den högre utbildningen. Att sammanställa och utveckla analyser i övrigt av betydelse för planeringen av den högre utbildningen. Regeringen bör fastställa uppgifter inom detta om- råde, exempelvis i regeringens instruktion till verket. Det är vidare min bedömning att högskolorna bör samverka kring olika yrkeshögskoleutbildningar för att sprida utbudet av yrkes- högskoleutbildning. Inom yrkesutbildningar, liksom inom andra utbildningar, är det centralt att de lärare som undervisar har god kännedom om den utveckling som sker inom deras yrkesområden. Det är därför av största vikt att högskolorna utnyttjar de möjligheter som finns att anställa och befordra personer med yrkeserfarenhet från exem- pelvis näringslivet som lärare med yrkesskicklighet som beford- ringsgrund. Mitt förslag: Regeringen bör ge i uppdrag åt att sär- skilt följa upp i vilken mån högskolorna utnyttjar möjligheten att an- ställa och befordra yrkesskickliga personer. Jag gör bedömningen att införandet av yrkeshögskoleutbildning i högskolan kommer att medföra att nya kunskapsområden uppstår. Detta innebär att statsmakterna bör öka forskningsanslagen så att medel för forskning tillförsäkras dessa nya kunskapsområ- den. Det är högskolorna som utformar högskoleutbildningen inom de relativt vida ramar som statsmakterna sätter i högskolelagen och högskoleförordningen. Även yrkeshögskoleutbildningen bör enligt min mening omfattas av denna princip. En yrkeshögskoleutbild- ning utformas på så sätt att studenten efter examen kan gå direkt ut är det viktigt att högskolan utformar utbild- ningarna så att studenterna ges en reell möjlighet att bygga vidare på sin utbildning – antingen direkt i anslutning till sina studier, el- ler genom att återvända till högskolan av yrkesverk- samhet. För att underlätta detta är det viktigt att högskolorna noga identifierar tänkbara målgrupper av studenter för de olika utbild- ningarna och utformar utbildningarna efter de särskilda behov som olika grupper av studenter kan ha. Högskolorna bör också erbjuda studenterna möjligheter att komplettera sin behörighet för att kunna byta utbildningsinriktning eller fortsätta studera. Det är också viktigt att högskolorna vid utformningen av olika yrkeshög- skoleutbildningar gör det möjligt att kombinera olika inriktningar genom att erbjuda ett brett upplägg med olika utgångsmöjligheter. Mitt förslag: Jag står fast vi mitt tidigare förslag, att YTH-utbild- ningen breddas mot nya områden och att namnet ändras till yrkes- högskoleexamen. Utbildningen ska kunna ges både, som , till stu- denter med yrkeserfarenhet från särskild bransch, och till studenter som kommer direkt från gymnasiet och har grundläggande behörighet för högskolestudier. Utbildningen ska omfatta minst 60 poäng och högst 80 poäng. Utbildningen ska vara påbyggbar. Utbildning som bygger på tidigare arbetslivserfarenhet kan och bör bedrivas på ett annat sätt än utbildning som vänder sig till personer som inte har någon längre yrkeserfarenhet från särskild bransch. Jag föreslår vidare att högskolan i vanlig ordning ska ansöka hos om att erhålla examensrätt för denna examen. Vidgad rekrytering till högskolan Rekrytering till yrkeshögskoleutbildning är en nyckelfråga. Hög- skolorna bör rikta särskilda rekryteringsinsatser såväl till stude- rande från gymnasiets program med yrkesämnen som till yrkes- verksamma med intresse för fortsatt utbildning. Detta bör i hög grad ske i samarbete med representanter för avnämare och andra intressenter. Regeringens åtgärder med rekryteringsplaner och breddad bas- årsutbildning, som föreslås i propositionen Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15) bör användas aktivt även avseende yrkeshög- skoleutbildning.