sou · GPB314d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Den aktuella åtalsregeln har till syfte att ge ett särskilt stöd för vissa särskilt utsatta grupper. Den har i detta avseende i stort sett samma skyddsobjekt som straffbestämmelsen om hets mot folkgrupp. Den föreslagna regeln skulle få ett mycket brett tillämpningsområde då den skulle omfatta förolämpningar mot såväl kvinnor som män. Det är tveksamt om kvinnor – eller män – i just denna egenskap är i behov av ett sådant generellt skydd som en sådan ändring av åtalsregeln skulle innebära. Bestämmelser av denna karaktär riskerar att förlora sin mening om de utvidgas till att omfatta i stort sett hela befolkningen. 1997/98:55 s. 84 f. Sexualbrott mot vuxna 217 Beaktas bör även att ärekränkningar om de tar sig form av förtalsbrott under vissa förhållanden kan åtalas av åklagare.52 6.4.5Annan lagstiftning och åtgärder om sexuella trakasserier En definition av uttrycket sexuella trakasserier är intagen i 6 § andra stycket jämställdhetslagen (1991:433).54 Med sexuella trakasserier avses där sådant ovälkommet uppträdande grundat på kön eller ovälkommet uppträdande av sexuell natur som kränker arbetstagarens integritet i arbetet.55 hade uttrycket allmänt tolkats så att det enbart handlade om ovälkomna beteenden av sexuell natur. I lagstiftningsärendet slogs det fast att det därför fanns ett behov av att förtydliga uttrycket så att det klart framgår att sexuella trakasserier även innefattar handlingar utan sexuell anknytning. Även om det i och för sig hade varit önskvärt med en annan beteckning, eftersom uttrycket sexuella trakasserier rent språkligt för tankarna till ett beteende eller handlande av sexuell natur, ansågs uttrycket så väl inarbetat att det var svårt att ersätta. För att markera att uttrycket även – och kanske i första hand – avser uppträdande grundat på någon annans kön placerades ovälkommet uppträdande grundat på kön före ovälkommet uppträdande av sexuell natur. Det är den person som i det enskilda fallet har utsatts för ett beteende eller en handling som avgör om beteendet eller handlingen kan accepteras eller är kränkande. Man har alltså valt att inte använda en s.k. objektiv norm, enligt vilken med sexuella trakasserier skulle avses beteenden eller handlingar som är ägnade att kränka en annan persons integritet. Sexuella trakasserier kan innefatta många olika beteenden. Gemen- samt för dem är att de är handlingar som påverkar och därmed kränker individens rätt till personlig integritet och självbestämmande. Arbetsmiljölagen (1977:1160) har som ändamål är att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet samt att även i övrigt uppnå en god 1997/98:55 s. 85 f. 1997/98:JuU13, rskr. 1997/98:250. 1997/98:55, bet. 1997/98:AU10, rskr. 1997/98:186, SFS 1998:208. 55Framställningen bygger i allt väsentligt på förarbetena till lagen, särskilt prop. 1997/98:55 s. 110 f., 112 och 139 f. samt bet. 1997/98:AU10 s. 12 218 Sexualbrott mot vuxna arbetsmiljö (1 kap. 1 §). Lagen tar sikte på såväl den fysiska som den psykosociala arbetsmiljön. Arbetsgivare är skyldiga att bl.a. vidta åtgärder mot kränkande särbehandling av arbetstagare. Med kränkande särbehandling avses återkommande klandervärda eller negativt präglade handlingar som riktas mot enskilda arbetstagare på ett kränkande sätt och som kan leda till att de ställs utanför arbetsplatsens gemenskap. Sexuella trakasserier är ett exempel på kränkande särbehandling.56 Arbetsmiljölagen och jämställdhetslagen gäller även i skolan. I arbetsmiljölagens mening är alltså skolan en arbetsplats som alla andra. Regelsystemet omfattar alla personalkategorier och samtliga elever . Sålunda gäller bestämmelserna i arbetsmiljölagen också den som genomgår utbildning (1 kap. 3 § första stycket 1 arbetsmiljölagen). Arbetarskyddsstyrelsen har gett ut en särskild broschyr där bestämmelserna ges ett elevperspektiv, benämnd Att känna sig trygg mot mobbning och våld i skolan. Även jämställdhetslagen är, som sagt, tillämplig i skolmiljön. Den är dock av strikt arbetsrättslig karaktär, vilket innebär att elever och studenter inte omfattas. Bestämmelserna om sexuella trakasserier är alltså tillämpliga endast i den mån det är fråga om trakasserier riktade mot någon som är anställd inom skolan. har fastslagit att jämställdhets- lagen inte bör utvidgas till att omfatta även utbildningsområdet.57 Utskottet menade att jämställdhetslagen har en arbetsrättslig karaktär och att lagen reglerar förhållanden som rör arbetsplatsen och förhållandet mellan arbetsgivare och arbetssökande och anställda samt att sanktionsreglerna och reglerna vid tvister anknyter till det arbetsrättsliga systemet. Utskottet pekade på att regeringen i prop. 1999/2000:143 har uttalat att den anser att det finns behov av en bredare översyn av diskrimineringslagstiftningens tillämpningsområde och att frågan om ett utvecklat skydd mot könsdiskriminering på utbildningsområdet lämpligen bör övervägas närmare samt att regeringen avser att återkomma till frågan i ett annat sammanhang. I skollagen (1985:1100) ges föreskrifter för i huvudsak utbildning av det allmänna i form av förskoleklass, grundskola och gymnasieskola samt vissa motsvarande skolformer (1 kap. 1 §). Skolans verksamhet skall utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska 56Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter om åtgärder mot kränkande särbehand- ling i arbetslivet (AFS 1993:17) och Arbetarskyddsstyrelsens allmänna råd om tillämpningen av föreskrifterna om åtgärder mot kränkande särbehandling i arbetslivet. De trädde i kraft . Sexualbrott mot vuxna 219 värderingar och var och en som verkar inom skolan skall främja aktning för varje människas egenvärde (1 kap. 2 § tredje stycket). Genom beslut skärptes och förtydligades lagen som stöd för det lokala arbetet mot mobbning.58 De nya bestämmelserna trädde i kraft . De innebär att den som verkar inom skolan är skyldig att dels främja jämställdhet mellan könen, dels aktivt motverka alla former av kränkande behandling, såsom mobbning och rasistiska beteenden (1 kap 2 § tredje stycket 2). Bestämmelserna syftar på sådan behandling som orsakas av såväl elever som lärare. I lagstiftningsärendet menade utskottet att sexuella trakasserier måste betraktas som en allvarlig form av kränkande behandling.59 Motsvarande bestämmelser infördes att gälla inom det offentliga skolväsendet för vuxna, t.ex. komvux (1 kap. 9 §). I läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94) har rektors och lärares ansvar för att motverka mobbning skärpts fr.o.m. /99. Rektor har ett särskilt ansvar för att upprätta, genomföra, följa upp och utvärdera skolans handlingsprogram för att förebygga och motverka alla former av kränkande behandling. Regeringen har aviserat att en motsvarande skärpning kommer att göras i läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94).60 I högskolornas verksamhet skall jämställdhet mellan kvinnor och män alltid iakttas och främjas. Detta anges i 1 kap. 5 § högskolelagen (1992:1434). Högskolorna fick från ett utvidgat ansvar för att förebygga och förhindra sexuella trakasserier, vilket framgår av 1 kap. 9 § högskoleförordningen (1993:100). Högskolorna skall enligt bestämmelsen vidta åtgärder för att förebygga och förhindra att någon student utsätts för sådant ovälkommet uppträdande av sexuell natur eller annat ovälkommet uppträdande grundat på kön som kränker en students integritet i högskolestudierna (sexuella trakasserier). I bestämmelsen återfinns vidare en direkt hänvisning till 6 § första stycket jämställdhetslagen.61 remitterade ett förslag till en helt ny lag mot diskriminering av studenter vid statliga universitet och hög- skolor och enskilda utbildningsanordnare. Förslaget, Åtgärder mot diskriminering i högskolan (Ds 2000:71), syftar till att stärka studenternas skydd mot diskriminering. I en sammanhållen lag förbjuds 58Prop 1997/98:6, bet. 1997/98:UbU5, rskr. 1997/98:107, SFS 1997:1212. 1997/98:UbU5 s. 28 f. 1998/99:UbU6, s. 9 f. 61Förordning (1998:1003), jfr prop. 1996/97:141, bet. 1997/98:UbU3, rskr. 1997/98:12. 220 Sexualbrott mot vuxna diskriminering av studenter på grund av könstillhörighet, etnisk tillhörighet, sexuell läggning och funktionshinder. Syftet är bl.a. att motverka sexuella trakasserier. Med anledning av ett riksdagsbeslut år 199762 uppdrog regeringen åt att utarbeta kommentarer och referensmaterial om hur man lokalt, i kommuner och skolor kan arbeta med värdegrundsfrågor, såsom t.ex. mobbning och trakasserier på grund av kön eller sexuell identitet. publicerade läroplanskommen- taren Ständigt. – Skolans värdegrund . På startades det s.k. . Projektet omfattade alla skolformer och pågick , fram till . Värdegrunden handlar om relationer mellan människor och om hur vi behandlar och värderar varandra. För att stärka demokratin i skola och samhälle skall värdegrunden sättas i förgrunden. Syftet är att man därigenom skall kunna förebygga och motverka våld, främlingsfientlighet, mobbning, sexuella trakasserier och andra uttryck för bristande respekt för människors lika värde. Projektet skall stödja skolornas arbete med att omsätta värdegrunden i praktisk handling. Ett särskilt ungdomsråd knöts till projektet. Rådet skulle bl.a. diskutera hur sex- och samlevnadsundervisningen i gymnasieskolan kan förbättras, som en del av arbetet med värdegrunden och som en del av skolans arbetsmiljö. dokumenterade rådet den kunskap och de erfarenheter som finns på området. Materialet låg till grund för – om samtal för demokrati i skolan. Boken har skickats till samtliga skolledare i landet, nationella organisationer och myndigheter. fick i uppdrag av regeringen att genom- föra en nationell kvalitetsgranskning i skolan inom tre områden: mobbning, sex- och samlevnadsundervisning samt undervisning om alkohol, tobak och andra droger. I regeringsuppdraget angavs bl.a. att det finns oroande signaler om sexuella trakasserier och könsmobbning i form av sexistiskt språkbruk. menade i sin rapport att en bra sex- och samlevnadsundervisning kan stoppa sexistiskt språk, men att det fanns brister i skolornas sätt att bedriva undervisningen. föreslog bl.a. följande. Det måste göras tydligare för dem som är ansvariga för undervisningen att den ska handla om att främja god hälsa snarare än att förebygga sjukdomar. På nationell nivå måste 1997/98:UbU5 s. 30. Sexualbrott mot vuxna 221 läroplanerna göras tydligare beträffande vilka mål som ska gälla för sex- och samlevnadsundervisningen. På lokal nivå måste personalen lära sig mer om ämnesområdet. Kompetensutvecklingen måste vara anpassad till olika personalgrupper.63 Även Jämställdhetsombudmannen (JämO) har uppmärksammat förekomsten i skolmiljön av ett sexualiserat språkbruk, med ned- värderande beteckningar för såväl flickor som pojkar. bedrev JämO en försöksverksamhet i två av landets skolor. Försöks- projektet, som kallades Våga bryta mönstret, syftade till att finna metoder för att motverka könsmobbning och sexuella trakasserier samt uppmuntra till en jämställd skolmiljö och pedagogik. Resultatet av projektet kommer att presenteras i en handbok om hur man bedriver jämställdhetsarbete i skolan. Projektet har fortsatt med metodkurser i jämställdhet för landets skolpersonal och skolpolitiker. Syftet med kursverksamheten är att förmedla de erfarenheter som försöksverk- samheten gett och därmed stimulera till ett lokalt utvecklingsarbete. Målet är alltså att starta aktiviteter i ämnet ute på skolorna. omfattade endast årskurserna 8 och 9 i samt första året i gymnasiet. Kurserna vänder sig däremot till personal på alla stadier i och gymnasiet. För att motverka sexuella trakasserier i ungdomsmiljöer har JämO – i samverkan med , och Fritids- forum – även tagit fram en videofilm, benämnd Sexuella trakasserier i ungdomsmiljöer. Filmen, som presenterades , inne- håller exempel på olika slag av sexuella trakasserier. Till filmen hör en vuxenhandledning. Syftet är att filmen skall användas på skolor, fritids- gårdar, idrottsklubbar och andra organisationer. Målsättningen är att den skall uppmuntra unga och vuxna till diskussioner i ämnet. TCO, och presenterade ett studiematerial om jämställdhet i skolan, kallat Vadå jämställdhet ? Materialet är tänkt att utgöra en handledning i hur man använder sina egna erfarenheter för att undersöka hur det står till med jämställdheten på den egna skolan, bl.a. behandlas användningen av könsord och sexuella trakasserier. Det skall kunna fungera som stöd för lärare och elever som söker metoder för att arbeta med jämställdhet. I samband med presentationen fick landets samtliga skolor med högstadie- och gymnasieelever del av materialet. 63 Nationella kvalitetsgranskningar 1999, Arbetet mot mobbning och annan kränkande behandling, Undervisningen om sex- och samlevnad (dnr. 222 Sexualbrott mot vuxna 6.4.6Det har bedrivits forskning har gjort en kartläggning av forskningen fick i uppdrag av regeringen att kartlägga ungdomars attityder till sex och om dessa förändrats . Bakgrunden till uppdraget var den stora uppmärksamhet som ett antal våldtäkter bland ungdomar fått. Kartläggningen blev klar och redovisas i rapporten och sexualitet – en presentation av aktuell svensk kunskap. Materialet bygger på en sammanställning av aktuell forskning kompletterad med nya studier.64 Rapporten innehåller ett särskilt avsnitt om sexuellt språkbruk och sexuella trakasserier.65 konstaterar att det finns få undersökningar som kan belysa hur utvecklingen sett ut över en längre tidsperiod i de yngre åldersgrupperna. har emellertid flera initiativ tagits, dels för att undersöka förekomst och utveckling, dels för att arbeta med insatser mot sexuella trakasserier. nämner skolförvaltnings undersök- ning från år 1996.66 Syftet med undersökningen var att göra en kart- läggning av förekomsten av sexuella trakasserier riktade mot flickor från kamrater och personal inom skolans värld i . Resultatet sammanställdes i rapporten för sexuella trakasserier. Mål- gruppen bestod av flickor som studerade vid gymnasieskolan årskurs 2 och vid högstadium årskurs 9. De som svarade motsvarade av alla flickor som var inskrivna vid gymnasieskolan i respektive av alla fickor som var inskrivna vid årskurs 9 i skolor. I enkätsvaren uppgav att de i vart fall under sin skoltid hade blivit sexuellt trakasserade, med eller utan beröring. Sexuella trakasserier utan beröring fördelade sig huvudsakligen mellan ovälkomna sexuella kommentarer (), ovälkomna telefonsamtal etc. () och ovälkommen ryktesspridning (). Trakasserierna hade oftast förekommit i högstadiet. Av de utsatta gymnasieeleverna uppgav att de hade blivit utsatta i , företrädesvis i årskurs 8. 64 Sammanställningen är genomförd av socionom och fil.mag. 65Folkhälsoinstitutets rapport och sexualitet – en presentation av aktuell svensk kunskap, s. 68 f. 66Ulla , , Stopp för sexuella trakasserier, skolor, Elevvårdsenheten 1996:2. Sexualbrott mot vuxna 223 På frågan om vem som hade trakasserat svarade manlig studiekamrat, lärare och kvinnlig studiekamrat. Beträffande tolkningen av motivet bakom trakasserierna uppgav flertalet maktutövning. Därefter följde i fallande skala sexuellt kontaktsökande, förälskelse och mobbning. I de fall kvinnliga studiekamrater trakasserade dominerade helt makt eller mobbning. I någon mindre grad var så fallet även vad gällde lärare. Förhållandet var det motsatta beträffande manliga studiekamrater som trakasserade. Motivet för den gruppen var alltså oftare förälskelse/sexuellt intresse än makt/mobbning. I undersökningen anges att det finns ett tydligt samband mellan fördelningen mellan flickor och pojkar i klasserna och förekomsten av sexuellt språkbruk. Ju färre flickor det är i klassen, desto oftare förekommer denna jargong och desto mer negativt reagerar flickorna på de sexuella skämten. I undersökningen anges vidare att många av de svarande flickorna i egna kommentarer påpekat att de framför allt på sin fritid får utstå mycket obehagligheter. menar att andra undersökningar kommer till liknande resultat när det gäller förekomst av sexuella trakasserier. I en undersökning svarade av flickorna i högstadiet att de i skolan utsatts för beteenden som gjort att de känt sig kränkta, för- nedrande eller trakasserade. Exempel på sådana beteenden var: att bli kallad fitta, hora e.d., ovälkomna sexuella anspelningar genom blickar eller gester, kommentarer, och tafsande eller förslag/krav på sexuella tjänster/sexuellt förhållande. nämner även Nationella kvalitetsgranskningar . Granskningarna omfattade, som nämnts i det föregående avsnittet, arbetet mot mobbning och annan kränkande behandling samt undervisningen om sex- och samlevnad. En av utgångspunkterna i granskningsuppdraget var oroande signaler om att barn och ungdomar använder ett sexistiskt språk. I de skolor som inspektörer besökte förekom könsord i språket mest 7 och 8 för att tona ner något 9. I drygt hälften av de undersökta grundskolorna uppgavs det att könsord förekommer i språket. I gymnasieskolan var bruket av sådant språk inte vanligt. Granskningen omfattade 83 skolor. nämner vidare en enkätundersökning som ställdes till elever på gymnasiet, benämnd Sex i Blandängen.67 av såväl pojkar som flickor svarade att könsord används i dagligt tal i skolan. av pojkarna och av flickorna uppgav också att de själva använde sådana ord. 67 , Sex i Blandängen, Rapport till . 224 Sexualbrott mot vuxna också en skillnad mellan flickor och pojkar såtillvida att av flickorna uppfattade det som nedsättande att kalla en flicka för hora medan av pojkarna tyckte detsamma. Att använda könsord om en flicka ansågs vara mer nedsättande än att göra det om en pojke. Man menade vidare att det fanns en skillnad mellan att använda könsord i dagligt tal och att använda könsord i avsikt att mobba. Fler pojkar () än flickor () svarade att de själva blivit mobbade med könsord. Det var också vanligare att pojkar mobbade andra med könsord än att flickor gjorde det. av pojkarna hade använt könsord vid mobbning jämfört av flickorna. anger att det vanligaste problemområdet i de samtal som föreningen i Samhället () tar emot är mobbning. Enligt är intrycket från dessa samtal att mobbningen både har förgrovats och blivit mer sexualiserad. Man har emellertid inte ännu haft möjlighet att göra någon vetenskaplig eller systematisk uppföljning av detta intryck. uppger att även har uppmärk- sammat problematiken och att organisationen redovisade undersökningen, Något har hänt – om ökat sexualiserat språkbruk bland barn. Undersökningen baserar sig på intervjuer med ungdomar samt vuxna som arbetar med ungdomar om förekomsten av sexualiserat språkbruk och sexualiserat våld i barn- och ungdomsgrupperna. påpekar att undersökningen inte gör någon jämförelse mellan olika tidpunkter utan redovisar framför allt subjektiva uppfattningar hos de intervjuade. Sammanfattningsvis anser dessa att språkbruket, särskilt hos vissa grupper av ungdomar, har blivit mer sexualiserat . Det finns också en uppfattning även här om att den mobbning som förekommer har fått fler sexuella inslag. I sin sammanfattning av kartläggningen avseende sexuellt språkbruk och sexuella trakasserier uppger bl.a. följande. Sexualiserat språkbruk och sexuella trakasserier är vanligt före- kommande i många ungdomsmiljöer, bland annat i skolan. Sexuellt präglade skällsord används i samband med sexuella trakasserier dvs. kränkande behandling på grund av kön. De förekommer även som allmänna skällsord av såväl flickor som pojkar. Detta är inte en ny företeelse i det svenska språket men flera av de ord som används är relativt nya i svenska språket eller används på ett nytt sätt och enligt flera bedömare också i större utsträckning . Tillförlitlig forskning som kan belägga detta har emellertid inte gått att få fram. Såväl skolpersonal som organisationerna och Rädda barnen har dock uppmärksammat fenomenet och uppfattar att det skett en ökning . I försök att finna orsakerna till en eventuell ökning har Sexualbrott mot vuxna 225 man bland annat diskuterat influenser från främmande språk, sexuellt kvinnoförnedrande anspelningar i musik- och filmbranschen samt ett ökat utbud och tillgång till pornografi. Förekomsten av könskonflikter och nedsättande språkbruk om kvinnor i vuxenvärlden måste också beaktas. Barn och ungdomar lever inte isolerade från vuxensamhället. Vuxna människors synsätt, värderingar och språkbruk påverkar de unga. Även i vuxensamhället finns betydande könskonflikter och även bland vuxna män förekommer ibland en nedsättande jargong i förhållande till kvinnor. Det framgår inte av redovisning om det i den kartlagda forskningen gjorts försök att dela upp sexuella trakasserier i sådana trakasserier av hetero- respektive homosexuell natur. , och har gjort en undersökning om sexuella trakasserier På uppdrag av , och utförde () en undersökning om förekomsten av sexuella trakasserier i skolmiljön, benämnd Sexuella trakasserier. Intervjugruppen bestod av 505 studenter huvudsakligen i åldrarna . De studerade på högstadiet, gymnasiet, komvux eller högskola. Undersökningen baserade sig på telefonintervjuer. I undersökningen ställdes bl.a. frågor om intervjupersonernas erfarenheter av sextrakasserier där de studerade. Undersökningen ger en något annorlunda bild av omfattningen av sexuella trakasserier i skolorna jämfört med de tidigare nämnda undersökningarna. Av de tillfrågade männen uppgav att de hade blivit kallade bög, hora eller dylikt. Andelen kvinnor med sådan erfarenhet uppgick till . Användningen av sådana tillmälen var vanligast i den yngsta ålders- kategorin, 15–. I den åldersgruppen uppgav av männen och av kvinnorna att de hade blivit utsatta. Av männen uppgav att det hade skett någon enstaka gång, och ofta. Motsvarande siffror för kvinnorna var någon enstaka gång och . Av de som studerade på högstadiet uppgav att de i vart fall hade blivit trakasserade på det beskrivna sättet. Motsvarande siffror för gymnasiet, komvux, universitet/högskola var 36, . 226 Sexualbrott mot vuxna 6.4.7En ny bestämmelse om sexuell kränkning bör ersätta bestämmelsen i 7 § tredje stycket Kommitténs bedömning: Även i en ny reglering finns det ett behov av en bestämmelse om straffansvar för de handlingar som enligt gällande rätt beskrivs som blottning eller annat anstötligt uppträdande. Straffansvaret bör riktas mot kränkningar av den sexuella integriteten som inte är straffbara enligt andra bestämmelser rörande sexualbrott av allvarligare slag. Frågan om gärningsmannen handlat i syfte att söka reta eller tillfredsställa sin sexualdrift bör inte vara styrande för straffbarheten. Som närmare har utvecklats i avsnitt 4.2 och 4.3, bör lagstiftningen om sexualbrott skydda angrepp mot den sexuella självbestämmanderätten och den sexuella integriteten. Det avgörande bör vara om gärnings- mannens beteende, i ord eller i handling, typiskt sett utgör en kränkning av offrets sexuella integritet. Frågan om gärningsmannen handlat i syfte att söka reta eller tillfredsställa sin sexualdrift bör alltså inte vara styrande för straffbarheten. Mot bakgrund härav kan den gällande lagstiftningen rörande sexuellt ofredande och angränsande bestämmelser inte anses tillfredsställande eftersom de inte i tillräcklig omfattning ger den enskilde ett skydd mot kränkningar av detta slag. Av redogörelsen av gällande rätt framgår sålunda att bestämmelserna om ofredande, förolämpning och sexuellt ofredande när det gäller deras tillämpning på kränkande uttalanden med sexuell anspelning är begränsade i olika avseenden. Detta ger anledning att överväga om bestämmelserna i en ny reglering bör ges ett annat innehåll med ett vidare tillämpnings- område. En grundläggande fråga är då vilken typ av beteende som skall vara straffbart. I detta hänseende vill kommittén till en början peka på det förslag som framlades av . Kommissio- nen föreslog, som framgått, ändringar i bl.a. brottsbalksbestämmelserna om sexuellt ofredande och ofredande. Ändringarna innebar bl.a. att brottsbeskrivningarna skulle knytas till uttrycket trakasserar.