sou · GPB3107 · 2002-01-01 00:00:00 — En utgångspunkt skall vara att samma förutsättningar för studie- stöd skall gälla som för annan högskoleutbildning. Utredaren skall därför också analysera om den högre bidragsandelen i studiemedlen för YTH-studerande bör bibehållas. De kortare yrkesinriktade högskoleutbildningarna skall anordnas av de universitet och högskolor som ansöker och erhåller rätt att utfärda denna examen. Inom en kandidatexamen bör utbildningen kunna tillgodoräknas som studier vid sidan av huvudämnet. Utgångspunkten för eventuellt nya utbildningar skall vara att de skall svara mot ett bestående behov på arbetsmarknaden, såväl inom näringslivet som inom offentlig sektor, t.ex. vård och om- sorg. De nya utbildningarna skall liksom de nuvarande YTH- utbildningarna tillgodose behovet av ytterligare kunskaper för personer som vill bli lärare i yrkesämnen inom gymnasieskolan. Utredaren skall analysera om en vidgad rekrytering kan möjlig- göras genom att kortare yrkesutbildningar kommer att utgöra ett utbildningsalternativ för elever från gymnasiets yrkesinriktade pro- gram. Utbildningarna eller delar av dem skall också kunna utgöra en vidareutbildning som en del av individens livslånga lärande. Efterfrågan på yrkesinriktade utbildningar och kurser kommer att öka, dels som en följd av medel från som avser kompetensutveckling i arbetslivet, dels som en följd av eventuella åtgärder grundade på förslag från utredningen om individuellt kompetenssparande (dir. 1999:16). Högskolorna förväntas bli mer aktiva inom detta område. Utredaren skall överväga behovet av komplettering av högskole- lagen och högskoleförordningen vad avser begreppet beprövad er- farenhet. Detta för att undvika oklarhet om utredaren avser föreslå en innehållsmässig tyngdpunkt i beprövad erfarenhet i de berörda utbildningarna. Detta gäller särskilt 1 kap. 2 och 9 §§ högskole- lagen. Utredaren skall också lämna förslag på kriterier för utvärdering av de kortare yrkesinriktade högskoleutbildningar, som till största delen baseras på beprövad erfarenhet. Utredaren skall samråda med gymnasieutredningen (dir. 2000:35), , universitet och högskolor, Arbetsmark- nadsstyrelsen, och arbetsmarknadens parter. Utredaren skall lämna ett delbetänkande vad avser: förslag om examensbenämning, översiktlig beskrivning av vilka utbildningar som finns inom högskolan och som berörs av förslaget samt eventuella förslag till förändringar i högskolelagen. Utredaren skall slutredovisa sitt uppdrag . Förslag till målbeskrivning för yrkeshögskoleexamen om minst 60 poäng. om minst 60 och högst 80 poäng. ställs krav på tidigare, relevant Mål (utöver de allmänna målen i 1 kap. 9 § högskole- lagen) För att erhålla yrkesteknisk examen skall studenten ha N tillägnat sig relevanta ämnes- kunskaper i en sådan omfatt- ning som fordras för att för- stå och kunna tillämpa de teoretiska grunderna för det valda området, N förvärvat kunskapsmässiga förutsättningar att använda kända metoder inom det valda området, Yrkeshögskoleexamen får ut- färdas inom de områden som beslutas av högskolan. Mål (utöver de allmänna målen i 1 kap. 9 § högskole- lagen) För att erhålla yrkeshögskole- examen skall studenten ha N tillägnat sig relevanta ämnes- kunskaper i en sådan omfatt- ning som fordras för att för- stå och kunna tillämpa de teoretiska grunderna för det valda området, N förvärvat kunskapsmässiga förutsättningar att använda kända metoder inom det valda området, N förvärvat kunskaper och fär- digheter i att handha pro- dukter, processer och arbets- miljö med hänsyn till männi- arbeta inom det yrke eller behov samt till samhällets mål avseende sociala förhållanden, Härutöver gäller de mål respektive högskola bestämmer Erfarenhetens plats i högre utbildning Erfarenhetens plats i högre utbildning Hur realistisk är den politiska önskan om att av alla ungdo- mar efter gymnasieskolan skall söka sig vidare till högre utbild- ning? Jag tror den är orealistisk om inte de rådande kunskapstradi- tionerna i högre utbildning utsätts för kritisk prövning och kom- pletteras. Traditionell högskoleutbildning vilar på teoretiska kun- skapstraditioner. Vetenskap är den centrala kunskapsformen. I mindre grad ställs frågan om hur människors egna erfarenheter skall ges utrymme i utbildning och forskning. Detta problem har blivit synligt när tidigare praktiskt inriktade yrkesutbildningar som ett resultat av högskolereformen 1977 lades över på högskolan. Denna akademisering har i allmänhet lett till ökad koncentration på teoretisk kunskap – på den praktiska kunskapens bekostnad. I kommittédirektiven till utredningen yrkesutbildningar inom högskolan noteras att även högskolereform fört med sig att flera kortare yrkesutbildningar har förlängts med framför allt mer teoretiskt innehåll. Hur kan högskolan skapa bättre balans mellan olika kunskapstraditioner? Jag vill redovisa ett försök att utveckla en högskoleutbildning som förenar praktik och teori med varandra. ställde en förfrågan till om inrät- tandet av en högskoleutbildning för sjukhusets undersköterskor. Önskemålet rörde en uppdragsutbildning för redan yrkesverk- samma undersköterskor som genom en sådan vidareutbildning skulle kunna verka som handledare till nyanställd personal. Vilken inriktning skulle denna nya högskoleutbildning ha? För att kunna möta gruppens kunskapsbehov inleddes en förstudie med ett tiotal undersköterskor från sjukhuset. Utgångspunkten var frå- gorna: Vilka behov av kunskapsutveckling finns inom yrkeskåren? När ställs yrkeskunnandet på hårda prov? Efter ett tiotal möten som pågick under blev det tydligt att de existentiella spörsmålen i arbetet var de frågor som under- sköterskorna återkom till. Den första tiopoängskursen som startade kallades därför Vårdfilosofi och moral. 20 undersköterskor stude- rade under en termin på halvfart. beredde dem möjlighet att under tio tillfällen förlagda till en hel undervisnings- dag delta i kursen på arbetstid. Utgångspunkten vid utvecklingen av utbildningen är att vi här möter en grupp studenter med i de flesta fall mångårig praktisk er- farenhet men kort formell utbildning. En del av deltagarna, födda , har sjuårig folkskola i sin bakgrund. Avsikten är att i utbildningen utgå från deras praktiska kunskap. Kursen börjar med att studenterna ombeds ge exempel på pro- blem eller dilemman i sitt arbete. Denna muntliga berättelse om- vandlas därefter till skriftlig form. Det är dessa skriftliga berättelser som bildar grunden för utbildningen. Jag vill återge en av de berät- telser som har förekommit i utbildningen. Den lyder så här: håller på att dö. Det har han gjort . Hans mamma sitter bredvid sängen och gråter. är det bara fråga som har kvar. Han har haft en mycket svår dödskamp. Med jämna och ojämna mellan- rum har han kramper och ligger som en sprättbåge i sängen. Han har smärtor och står på både smärtstillande och kramplösande medel, men det har inte tillräcklig effekt. Jag känner mig maktlös och ledsen. Ledsen över att bortgång är så svår. Ingen borde lida så, men det gör extra ont att se just ha det så här. mamma har just skällt ut mig efter noter. Hon kan inte förstå varför vi inte gör någonting för att hjälpa hennes son. Hon vet inte att vi gör – och har gjort – allt som står i mänsklig makt att göra för ho- nom. Det är fjärde dagen hon är här. bad oss ringa efter henne när han kände att slutet närmade sig. Det blev en svår chock för henne. Hon visste inte att är sjuk och plötsligt ligger han för döden. Hon vet fortfarande inte varför han dör ifrån henne. bjudit oss att berätta vad det är för fel på honom. Berättelsen om den unge aidssjuke patienten handlar om ett dilemma som undersköterskan har mött i sitt arbete. föräldrar kom från en liten ort på landsbygden och hade, menade sonen, inga förutsättningar att förstå att han var homosex- uell och hade drabbats av aids. Alltså tvingades att ljuga. Gemensamt reflekterade studenterna över de olika sidor som ryms i konflikten. Hade kunnat handla på ett annat sätt? Varför gjorde hon som hon gjorde? Detta kritiskt reflekterande arbete kräver mycket tid och arbete. Studenterna har relativt lätt för att argumentera för sitt eget handlande, men har betydligt svå- rare för att sätta sig in i den motsatta sidans bevekelsegrunder. I fall var detta inte så svårt – mammans reaktion kunde alla I stället gav berättelsen upphov till en lång diskussion om lögnens roll i vården. Kurskamraterna bidrog med en lång rad nya berättelser som ytterligare komplicerade bilden av lögnens villkor i arbetet. Det är på detta stadium i utbildningen som den kunskaps- teoretiska litteraturen i kursplanen börjar få liv för studenterna. utvecklar i sin berättelse de etiska och moraliska aspekterna på sitt dilemma. hade en klar bild av sina föräldrars religiositet och deras mora- liska uppfattning. Enligt deras sätt att se skulle aids vara ett passande straff för ett otuktigt liv i homosexualitet. De kunde inte se annat än att denna sjukdom var svärd som svepte över jorden och städade bort otuktiga brukare och ogudaktiga hedningar. Att inte orkade utsätta sig för den hårda domen var begripligt. Om vi i stället tittar på vårdens etik kan vi fråga oss vad det egentli- gen är vi arbetar efter, vilken etisk utgångspunkt vi har. Det vanligaste svaret på den frågan är att vi skall behandla patienterna på det sätt vi själva skulle vilja bli behandlade. Att utgå från denna gyllene regel kan verka enkelt, innan vi börjar fundera på vad en sådan pliktetik in- nebär i praktiken. Det betyder inte att jag bokstavligt talat ska be- handla människor på samma sätt som jag skulle önska mig själv. Tvärtom komplicerar en sådan regel bara situationen, eftersom den in- nebär att jag måste försöka förstå hur varje enskild patient helst vill bli bemött, för att jag sedan ska kunna möta det specifika behovet hos just den personen på det sätt han eller hon önskar. För var den absolut viktigaste synpunkten att föräldrarna skulle hållas utanför hans diagnos. Men vad blev då konsekvensen av ett sådant handlande? lämnar vi pliktetiken och kommer i stället in på konsekvenseti- kens princip; en handling är rätt, om och endast om den leder till större överskott av gott över ont än andra möjliga handlingar (1992 s 45). Det råder inget tvivel om, att ur perspektiv var det så att det gjorde det. Men sett ur de anhörigas synvinkel gav undanhål- landet av sanningen ett överskott av negativa effekter. På detta sätt är utbildningen uppbyggd. Vi börjar med den skrivna berättelsen, sedan följer reflektionen kring berättelsen och slutligen bearbetas berättelsen med hjälp av den teoretiska reflektionen. Ex- aminationen efter en termins studier består i en uppsats som inne- håller dessa tre steg. Studenterna visar sin förtrogenhet med kurs- litteraturen genom att använda den för att ge perspektiv på sina egna berättelser. De är ombedda att väva in den teoretiska litteratu- ren i sitt eget språk och att så mycket som möjligt undvika att ci- tera direkt ur böckerna. Det är ett viktigt led i utbildningen att stu- denterna i sin egen begreppsvärld införlivar de tankar som litteratu- ren bidrar med. Kursen genomförs nu för tredje gången och har en fortsättning, tiopoängskursen Kulturella perspektiv på vårdarbete. Erfarenheterna av detta arbete är att de icke skrivvana studen- terna trots vånda i början av utbildningen lär sig att bemästra det skrivande som är så centralt i hela uppläggningen av kurserna. Det förutsätter emellertid att de får mycket handledning. Undervis- ningen är upplagd utifrån denna insikt. Varje kursdag inleds och avslutas med en tvåtimmars föreläsning, däremellan ägnas åt seminarier där de 20 studenterna delas in i tre grupper med en seminarieledare i varje grupp. Seminarierna ägnas dels åt att diskutera de framväxande uppsatserna – de dryftas i seminariegrup- pen gemensamt, men också individuellt med varje student – dels åt samtal om kurslitteraturen. Seminarieledaren spelar en viktig roll i en utbildning som denna. Utan omsorgsfull handledning vore det förmodligen inte möjligt att genomföra den. Framför allt gäller det att handledaren kan hjälpa studenterna att gå från den reflekterade berättelsen till den teoretiska litteraturen. Utbildningen handlar också mycket om att erövra ett språk som har sina rötter i humanistiska kunskapsområ- den. Den kunskapsteoretiska litteraturen är av stor betydelse för studenterna. Den ger dem verktyg, ord för att, som i fall, förstå de olika synsätt som ibland kommer i kollision med varandra i vårdarbetet. Studenternas berättelser är skrivna i ett berättande språk, där den skönlitterära gestaltningen är en förebild och inspirationskälla. De skönlitterära inslagen i kursplanen går därför hand i hand med de kunskapsteoretiska. Ett sådant exempel är det avsnitt i kursen Vårdfilosofi och moral som handlar om Döden och synen på döende i olika kulturer. Stu- denterna läser författaren novell död paral- lellt med psykiatrikern arbete Samtal inför döden. I novell beskrivs en enskild person och hans dö- ende, söker kategorisera de olika faserna i döendet med utgångspunkt i ett omfattande empiriskt material. Tillsam- mans kompletterar de båda böckerna varandra genom att förena den närgångna studien av en specifik person med den generella kunskap som vetenskapen erbjuder. För vilka studenter lämpar sig denna form för utbildning? En given grupp är de redan yrkesverksamma med en önskan om fortbildning. Här kan man tala om det som med ett slitet uttryck kallas livslångt lärande. Men en sådan utbildning gäller inte enbart studenter med kort formell utbildning såsom undersköterskor utan även andra yrkesgrupper. Den är lika lämplig för undersköterskor som för lärare, journalister och läkare. Och även tekniker. Vid Tekniska högskolan i genomförs under ledning av pro- fessor Bo Göranzon utbildningar med likartad uppläggning. De är knutna till forskningsområdet Yrkeskunnande och teknologi och tar sin utgångspunkt i reflektion kring problem i tekniska yrken. De teman som kommer upp skiljer sig delvis från dem som är cen- trala i vårdyrken, men ansatsen är densamma. har jag berört utbildningar som vänder sig till studenter med yrkeserfarenhet. Är det möjligt att skapa kurser av liknande slag för unga studenter som kommer direkt från gymnasiet? Jag tror det. Varje student bär med sig berättelser från sina liv även om dessa ofta inte efterfrågas i högre utbildning. Men även andra be- rättelser kan här komma ifråga. En källa till kunskap är de redan yrkesverksammas berättelser som kan bidra till att bredda erfaren- hetsgrunden. Även de skönlitterära texterna tillför viktig kunskap som kan bilda grunden för reflektion. Vid högskolan i i pågår sedan höstterminen 2000 en hovedfagsutbildning (motsvarande den svenska licentiatexamen) i praktisk kunskap. Målgruppen är yrkesverksamma inom de s.k. välfärdsyrkena t.ex. lärare, sjuksköterskor, socialarbetare och jour- nalister. Alla har därmed akademisk grundutbildning. Kravet är att de sökande skall ha yrkeserfarenhet. Bakgrunden till utbildningen är det stora behovet av fortbildning för dessa yrkesgrupper. Det speciella med den är att den inte (även om det skulle kunna vara möjligt) är inriktad på studier inom de specifika disciplinerna t.ex. pedagogik, omvårdnadsvetenskap och sociologi utan har sin grund i kunskapsteoretiska frågor. Liksom undersköterskorna studerar deltagarna på och är yrkesverksamma. Det innebär att den tvååriga utbild- ningen löper . Undervisningen och uppläggningen är densamma som för un- dersköterskorna men mer omfattande. som är inriktat på kunskapsteoretiska frågeställningar skriver studenterna en vetenskaplig essay om problem eller dilemman i deras arbete. Studierna inleds med tre dagars introduktion till skrivande. Den förhållandevis rika tillgången på tid skiljer den norska utbildningen från den svenska. De blir bättre förberedda för det arbete som föl- jer och de får mer handledning. Kanske är detta särskilt viktigt ef- tersom de i sin grundbildning skolats in hur en vetenskaplig upp- sats skall skrivas. Essayskrivandet innebär en annan och friare form, men skapar till en början också mycket vånda och osäkerhet hos studenterna. En student formulerar det så här: Denna skrivna berättelse har varit frigörande för mig. Den har givit mig en slags skrivglädje. Skrivglädjen tror jag har kommit för att jag har sluppit att vara bunden av ett mer konventionellt sätt att skriva på. Traditionellt i alla fall för mig eftersom jag har skrivit på ett annat sätt tidigare. Jag har varit mycket mer bunden av nedskrivna teoretiska texter där jag var tvungen att referera till de och de sidorna i den och den boken. har jag däremot använt de kunskaper som jag har på ett friare sätt. Detta är kunskaper som jag har tillägnat mig ge- nom läsning av litteratur, både före och efter att jag började hovedfags- utbildningen. Denna andrahandskunskap, om jag kan kalla den det, eftersom den är nedskriven av andra och därefter har blivit min, har så blivit föremål för mina reflektioner tillsammans med mina reflektioner över min praxis. Jag tycker nog att jag har kastat mig ut i något. Jag har vågat det. Att reflektera fritt och skriva ner det. En annan student i gruppen uttrycker det så här: Jag har tänkt och skrivit . Skrivningen har fört till en speciell uppmärksamhet för ämnet, en uppmärksamhet som kan jäm- föras med fenomenet att man aldrig ser så många gravida kvinnor som när man själv är gravid. Skrivprocessen har varit lustbetonad. Resulta- tet har blivit helt annorlunda än jag tänkte från början. Mina tankar har ofta varit både dunkla och flyktiga. Men så har jag pressat ner några meningar på pappret. Då klarnade tankarna; nej, nej, nej, det är inte detta jag menar. Så måste det vara. Nya ord och nya meningar och be- tydelser. Så har tankarna klarnat för mig, men jag har arbetat mycket med att finna rätta uttryck för det jag vill säga. Slutligen en tredje students tankar: I arbetet med essayen har jag upplevt att det att reflektera omkring egna erfarenheter har bidragit till att jag har tänkt fram en kunskap som var dold för mig själv. Det har nästan varit som att gå på skattjakt i mig själv. Ett återkommande tema i essayerna från är glappet mellan de teoretiska kunskaper som de förvärvat i grundutbildningen och den praktiska verklighet som möter dem när de är färdigutbildade. En lärare utvecklar denna spänning mellan teori och praktik i sin essay: Först en kort bakgrund: är på väg hem från skolan när han möter en av sina elevers mamma i trappan till skolan. Hon ser för- tvivlad ut och berättar att hennes dotter är mobbad och utfrusen i klassen. ser mammans förtvivlan och bjuder in henne till lä- rarrummet. Han skapar en förtrolig stämning – det kommer av sig själv. Mamman bjuds på kaffe. Men när han hör den komplicerade historien blir han illa till mods. Så här beskriver han det: Och precis då, i samma stund, äntrade en ny rollfigur scenen. Smy- gande, nästan obemärkt, intog han min plats: den professionella, ana- lytiska, handlingsorienterade . Han bar med sig ord och be- grepp som var avsedda att användas i sådana situationer. Främmande, närmast mystiska ord kunde hämtas fram och skapa det nödvändiga avståndet, hjälpa till med att jaga obehagliga känslor och sinnesstäm- ningar på dörren, ord och begrepp kastade in från en annan scen, från vår tids moderna teater. En pedokrat möjligen som tog kontrollen i förhållande till den upp- rivande konflikt som var i färd med att avteckna sig. Åtgärder, strate- gier, kartläggning, metoder, diskussion och samtal på olika nivåer, analyser, konkreta upplägg, uppföljning , utvärdering. Slappna av, sa gestalten. Skolan har försäkrat sig med en egen handlingsplan om misstanken om mobbning skulle dyka upp. Det var lugnande för jaget att bli upplyst om detta. Jag hade nu en möjlighet att i kraft av mig själv lämna scenen och överlåta spelets vi- dare förlopp till och hans suveräna medarbetare. Den amerikanska traditionen Liberal education Hur bygger vi upp en utbildning som främjar demokratiska värden (liberal education) och lägger en grund för medborgerlig bildning (citizenship)? Detta är grundfrågorna i boken nity. A classical defense of reform in liberal education författad av den amerikanska filosofen : den tar sin utgångs- punkt i en studie av vilket innehåll ett femtontal amerikanska hög- skolor och universitet väljer att ge denna utbildning. Utifrån detta underlag lägger ett förslag till vad utbildningen borde lägga vikt vid. Det är väsentligt att studenterna gör sig förtrogna inte bara med sin egen västerländska kultur utan också icke–västerländsk kultur och med minoriteter i deras egen kultur. Det är också av stor betydelse att de vinner förståelse om skillna- der i sexuell läggning. Faktakunskap är emellertid inte nog. Därtill krävs det en förmåga som kallar berättande fan- tasi (narrative imagination), en förmåga att tänka sig in i vad det innebär att vara i en annan människas situation som är helt olika vår egen. Det innebär, som uttrycker det, att vara en förstående läsare av den personens berättelse och att kunna sätta sig in i den personens känslor och önskningar. En annan viktig förmåga är den vetenskapliga förståelsen. Männi- skor som aldrig har lärt sig att använda förnuft och fantasi för att förstå andra kulturella grupper och deras idéer är i personlig och politisk mening fattiga hur framgångsrika de än må vara yrkesmäs- sigt. Denna värdering genomsyrar bok. Den veten- skapliga förståelsen förutsätter en gedigen träning i logik för att komma åt fördomar som ofta är djupt rotade. Ett vanligt exempel på fördomar är den följande: En stor proportion brott begås av färgade; här är en färgad person. Sannolikt är han kriminell. arbete är till stor del inriktat på klassisk filo- sofi. I boken hämtar hon sin inspiration från och hans krav på självrannsakan som en förutsättning för en skolning i kri- tiskt tänkande. Hon har erfarit motstånd mot denna sokratiska tanke i en del konservativa kretsar. På vissa högskolor finns en rädsla för att det sokratiska argumenterandet skall undergräva tra- ditionella religiösa värden. I utvärdering representera- des denna hållning ibland av ledningen för högskolorna och av vissa lärare. Studenterna däremot var av en annan mening. Deras argu- ment var att alla är medborgare i en demokrati där den gemen- samma reflektionen (det gemensamma övervägandet) är viktig. Konsekvenserna av det kritiska tänkandet kan emellertid leda till att studenterna börjar ifrågasätta sina föräldrars religiösa tro – flera av de undersökta högskolorna är konfessionsbundna – vilket kan förstärka föräldrarnas motstånd mot utbildningen. egen lärarerfarenhet inom liberal education bygger bl.a. på hennes undervisning i ämnet Juridik och skönlitte- ratur (and Literature) vid , . Tillsammans med studenterna läser hon texter av och , och . Diskussionerna i anslutning till läsningen kommer att handla om teman som medkänsla och barm- härtighet, känslornas roll i samhällsdebatten och om vad det inne- bär att sätta sig in i en annan människas situation när den skiljer sig helt från den egna. Andra frågor som dryftas gäller ras, kön och homosexualitet. Studenternas reaktioner på kursen skiftar. I boken återger hon en students utvärdering efter avslutad kurs. Det är möjligt att ett arbete som (en roman av , min kommentar) kan förändra en persons åsikter, kanske kan den på- verka en domare. Men jag befarar att det i de flesta fall inte är så. Kan- ske skulle ett antal sådana romaner tvinga någon som avskyr homo- sexualitet att kritiskt pröva sina åsikter. Men det verkar vara en mycket liten vågbrytare av hopp mot en storm av fördomar och hat. ger honom rätt. Betraktar vi hur den praktiska politiken utövas är det lätt att drabbas av modlöshet. Men, invänder hon, det är inte fantasins fel. Snarare ligger felet hos de människor som inte vill träna sin fantasi och som odlar sina mänskliga sympatier på ett ojämlikt och trångsynt sätt. Vi måste odla vår fantasi eftersom den utgör en viktig bro till social rättvisa.