sou · GPB395d8 · 2002-01-01 00:00:00 — Dagen efter aktualiserar en av handläggarna för träningslägenheterna, att [29] bör få boende- stödsavtal, eftersom hon trots allt har klarat av att betala hyran som det inte har förekommit störningar. Socialsekretera- ren är dock av en annan åsikt och menar att klienten inte är mogen att ta detta steg. Många av ärendena präglas av ett konsekvenspedagogiskt syn- sätt, dvs. att klienten skall känna av negativa konsekvenser om han eller hon bryter mot en överenskommelse. Ett exempel är klienten [25], som lyckats behålla sin lägenhet trots sin sociala problematik och som står i begrepp att börja vid KrAmi; en gemensam verk- samhet mellan arbetsförmedling, kriminalvård och socialtjänst och som vänder sig till kriminellt belastade vuxna med missbrukspro- blem. Enheten tillämpar ett konsekvenspedagogiskt synsätt. Vid ett nätverksmöte är deltagarna från olika delar och övriga myndigheter överens om att klienten lyckats med de mål som var uppsatta för honom fram tills (25:990121). När det sedan är dags att diskutera det fortsatta stödet, är det intressant att notera att alla utom en förordar negativa konsekvenser vid återfall, och att detta anses vara ett adekvat stöd i klientens utsatta situation. Stödet skulle bestå i att låsa lägenheten . En av deltagarna från proAros framhåller dock att det är framförallt tålamod som behövs i arbetet med [25]. /---/ Tycker inte att [25] lägenhet skall låsas vid återfall (25:990121). tillfrågas för övrigt klienten av sin socialsekreterare om han tror att det skulle hjälpa honom om lägenheten låstes vid eventuellt återfall: Han ser mer en risk för det så till vida att han skulle bli sned och kunna komma och göra andra och fler dum- heter, noteras det i akten. Som visar i sin avhandling narkotika – om kvinnor och män som har varit narkotikamissbrukare (2000) är nuvarande hållning i hög grad kontraproduktiv och motverkar sitt eget syfte – att på lång sikt kunna nå ett hållbart resultat. Ett mer villkorslöst stödjande och relationsskapande insats med utgångspunkt i den situation som klienten/patienten befinner sig, har större förutsättningar att leda till en varaktig återhämtning för den enskilde. Moraliserande inslag i socialt arbete utgör ett effektivt hinder för återhämtningsprocessen. Uppföljning av träningslägenheter i en mellansvensk stad 6.3Utvisning på initiativ av bostadsföretaget respektive I flertalet fall där boendet i träningslägenheten har avbrutits på ini- tiativ av bostadsföretagen eller socialsekreteraren, har detta skett genom att lägenheten låses. Att avbryta boendet är som påtala- des tidigare eufemism för en genomförd vräkning, vilket också innebär en utvisning från den nivå i boendetrappan där klienten befinner sig. Visserligen står det i kontraktet att den enskilde kan sägas upp med ett dygns varsel, men enligt lagen förutsätter detta en formell uppsägning. Om hyresgästen inte avflyttar frivilligt måste hyres- värden (i detta fall ) vända sig till kronofogdemyn- digheten med en begäran om avhysning. Men det har aldrig skett. Det är uppenbart att har trott att det har varit möjligt, och lagligt, att låsa lägenheten utan att vidta föregå- ende uppsägning. De var i lägenheten och låste och tog av [6] nyckeln. Sen var de där och bytte lås. [6] var inte där då. [9] bor i en träningslägenhet. har [9] mått dåligt och missbrukat mycket, det har även varit mycket spring i och utanför lägenheten. Detta är anledningen till att boendestöd vill låsa lägenhe- ten . Denna tillämpning upphörde sedan jag uppmärksammat socialtjän- sten på att detta förfarande inte är lagligt. Att låsa lägenheten utan föregående uppsägning är att betrakta som egenmäktigt förfa- rande. är det inte enbart i som har ägnat sig åt att låsa lägenheter, byta låskolv o.dyl. Detta förekommer i många andra kommuner. JO har med anledning av ett ärende i kommun klargjort, att denna typ av aktivitet är olaglig. Om en avflyttning inte hade skett på frivillig väg återstod för den ansva- riga nämnden (hyresvärden) att ansöka om avhysning, varvid bland annat frågan om hyresavtalets upphörande hade blivit föremål för prövning enligt bestämmelserna i 12 kap. jordabalken (JO:s beslut ; dnr 590-2000). I en skrivelse till styrelsen för proAros om ändrad boendestöds- organisation beskrivs konsekvenserna av att det är kommunen som har förstahandskontrakt på följande vis: Uppföljning av träningslägenheter i en mellansvensk stad Att kommunen har förstahandskontrakt innebär ett åtagande mot fas- tighetsägarna att de skall hållas ekonomiskt skadeslösa och kunna bli av med en störande hyresgäst . Men kan alltså inte utan vidare bli av med en stö- rande hyresgäst om denne motsätter sig det. Aktgenomgången visar att proAros handläggare av träningslä- genheter genom förhandling med bostadsföretaget i många fall har förhindrat eller i varje fall har uppskjutit att klienten skall mista sin träningslägenhet: ringt och sagt att [9] skall flytta ut. Även pratat med polisen /-- -/ Vi pratade länge med [9] får bo kvar. Kvartersvärden har fått vetskap om att [9] grannar är rädda. [9] har ordning i lägenheten, men det kommer missbrukare till henne. [9] har tagit antabus på missbruksenheten, men hon har missbrukat amfeta- min. Boendestöd kommer att låsa [9] lägenhet (9:980929). Boendestöd kommer ej att låsa [9] lägenhet. Förhållandena kring hen- nes boende är inte så allvarligt som framkommit tidigare. Men drygt 1,5 månad senare gör bland annat en av handläggarna för träningslägenheter hembesök hos [9] och finner att bostaden är tom, det ser ut som i en kvart. /---/ Kommer överens om att vi låser lägenheten så att [9] inte kan ta sig in (9:981120). För [30] hade det handlat om att någon utomstående hade kastat en ficklampa genom fönstret. [30] gick ner i porten för att lugna ner honom men då trängde han sig förbi och kom in i lägenheten och slog sönder badrumsdörren. hade infunnit sig och bett dem packa och flytta därifrån. [Handläggaren för tränings- lägenheter] har förklarat för polisen att det var inte deras umgänge. vill ändå bli av med dem och [tjänstemannen på ] har sagt att de måste skaffa ett annat boende (30:980911). vill bostadsföretaget också bli av med [30] efter bråk som inträffat i samband med att hon blev misshandlad i bostaden. Alla missförstånd kan ut. [30] är välkommen att bo kvar i sin lägenhet (30:000914). Dessa exempel när bostadsföretaget eller vill att boendet skall avbrytas genom att lägenheten låses o.dyl. visar hur snabbt och godtyckligt man kan agera för att i praktiken vräka en klient. Klienten är utlämnad åt dessa parters bedömningar; bedöm- ningar som dessutom kan förändras från till en annan. Uppföljning av träningslägenheter i en mellansvensk stad många fall verkar det vara tillfälligheter och dagssituationen som avgör om boendet avbryts eller tillåts fortsätta. När boendet avbryts sker detta utan formell uppsägning, vilket i förlängningen innebär att hyresgästen inte kan få saken rättsligt prövad. I åtskil- liga fall intar handläggarna för träningslägenheterna en medlarroll och lyckas förhandla sig fram till en lösning som möjliggör fortsatt boende. I finns tre inackorderingshem som vänder sig till personer med missbruksproblem, varav två drivs av kommunen.15 De som drivs av kommunen erbjuder de boende en drogfri strukturerad verksamhet och varje klient har en behandlingsplan som innehål- ler något mer förutom boendet. Till exempel behandling, studier och arbete m.m. (utdrag ur presentation av verksamheten). Många av de klienter som bor i träningslägenheter har varit placerade på inackorderingshem, och omvänt kan det inträffa att personer som vräks från träningslägenheter i stället får plats på inackorderingshemmet. Dessa enheter är självständiga enheter som själva avgör vem som skall få tillträde, vem som skall avvisas och när någon skall utvisas från enheten. Inackorderingshemmen fungerar i det avseendet som en hyresvärd med en fullt utvecklad gränskontroll (1996). Kravet på absolut drogfrihet leder till att man kan ställa långtgå- ende, integritetskränkande krav för att någon skall få bo på inack- orderingshemmet. För [30] krävdes att hon lämnade urinprov; hon måste vara grön och så kan hon få flytta in snabbt (30:970812). Liksom vad fallet är hos bostadsföretag är vissa per- soner inte önskvärda utan avvisas som ett led i boendeenhetens gränskontroll, även om inackorderingshemmet gjort sig skyldig till ett fatalt misstag genom att förväxla personer: Tel till Jonasborgsvillan. De har inga lediga rum. [9] är ej välkommen att bo där pga tidigare incidenter som inträffat när hon bott där. 15 För en uppföljningsstudie av klienter som bott på de kommunala inackorderingshemmen i , se rapport lever de ? (Individ- och famil- jenämnden, Utvärderingsrapport nr 2/1998). I rapporten kommenteras bland annat bostadssituationen. Uppföljning av träningslägenheter i en mellansvensk stad [9] säger att hon inte bott på tidigare och vill att ut framför detta till personalen. På samma sätt som en potentiell hyresgäst kan avvisas av olika bostadsföretag efter referenstagning, sker motsvarande utbyte av information mellan olika boendeenheter i kommuner, vilket leder till att en person avvisas med hänvisning till hur han eller hon har skött sig i tidigare boende: Ett av inackorderingshemmen vill inte ta emot [6] eftersom han varit aggressiv på ett av de övriga två. Det kan hända igen och man bör vara konsekvent och ha samma regler. (6:991111). Vid brott mot ordningsregler, inte minst kravet på drogfrihet i vid bemärkelse, mister klienten sin plats med omedelbar verkan. Ut- visningen verkställs omgående: [Ansvarig för inack hemmet] ringer. Han berättar att [5] haft ett återfall och skrevs ut den 30/12. (5:970107). [Ansvarig för inack hemmet] har träffat [5] hemma hos [pojkvännen]. Hon vill inte följa med till 91:an.16 Eftersom [5] vägrade att följa med så avslutar vi boendet på samt . Om [5] vill ha någon hjälp så får hon höra av sig igen. (5:970124). Men utvisningen kan också ske på helt andra grunder: [6] blev utskriven från Iggeby i går. Han hade inte tagit knark, utan fått ett utbrott och varit aggressiv. Två kvällar i rad har han varit upprörd. [Ansvarig för inack hemmet] kom och pratade med honom. [6] blev utskriven. har han uppfört sig bra. Han har protesterat . Tydligen är han väldigt rädd om sina som har släktvärde. Var upprörd över att han inte fått sina pengar. Om han inte fick dem skulle han slå in fler rutor. Först var [30] jättefin och gullig, sedan blev hon helt annorlunda. Hon blev oförskämd och dum och respekterade inte vad personalen sa åt henne. Boendet kan alltså ställa krav på att gästerna skall uppfylla vissa grundläggande regler för att kunna bo kvar, i annat fall drabbas de 16 Avgiftningsenhet inom psykiatrin. Uppföljning av träningslägenheter i en mellansvensk stad av negativa konsekvenser, exempelvis i form av utskrivning från boendet. Men motsvarande händer inte när det är myndigheten som inte lever upp till sina löften och åtaganden (se även 2001). Ett exempel härpå är det som inträffade för [18] som fått veta att han skulle få en plats på ett av inackorderings- hemmen om han bara kunde lämna ett negativt urinprov. Trots att han gjorde detta fick han inte flytta dit. Anled- ningen var att personalen inte kunde klara av ytterligare en nar- koman. Klienten lämnade inackorderingshemmet i vredesmod (18:980520). I denna situation klargjorde socialsekreteraren tydligt att hon stod på klientens sida visavi föreståndaren vid inackorde- ringshemmet. Hon intar en tydlig roll som försvarare av klientens intresse när hon hävdar att personalens protester mot att ta emot ytterligare en narkoman skall dock inte drabba [18] på det sätt det nu ändå gör. En av handläggarna för träningslägenheterna som informerades av socialsekreteraren reagerade likadant: riskeras allt som satsats och byggts upp på [behandlingshem- met]. Denna händelse är ett talande exempel på att kommunens – men också frivilligorganisationers – boendeenheter ibland använder sig av samma typ av gränskontroll som vanliga hyresvärdar. För att återvända till klienten [18] var företrädare för Malmahem- met, som på uppdrag av kommunen drivs på entreprenad av Fräls- ningsarmén, mycket skeptiska till tanken att han vid denna tid- punkt skulle flytta in i en träningslägenhet. Han ansågs av före- ståndaren inte kunna ta eget ansvar och inte heller vara delaktig i planeringen. Handläggarna från Enhet träningslägenheter menade dock att det är befogat att gå [18] till mötes eftersom han mår så dåligt. De tror annars att vi förlorar [18] och detta kommer även att drabba många andra personer i nätverket runt [18] som [hand- läggarna] också har kontakt med via Boendestöd (18:980615). Detta kan illustrera en form av konkurrens om klienten. Malma- hemmet drivs av en frivilligorganisation men verkar på en marknad i konkurrens med andra aktörer som också har entreprenadavtal inom hemlöshetssektorn. På samma sätt som innebar en ökad privatisering och konkurrens mellan olika institutioner inom missbrukarvården, har allt fler aktörer börjat verka inom hemlöshetssektorn. Uppföljning av träningslägenheter i en mellansvensk stad nerna väljer att i större utsträckning låta externa entreprenörer – däribland aktiebolag, frivilligorganisationer m.fl. – svara för viss del av välfärdsproduktionen, och därmed uppkommer också en kon- kurrenssituation om klienterna. HVB-institutioner inom missbru- karvården kan ha ett egenintresse av att förlänga behandlingsvistel- sen för en klient, och på samma sätt kan externa entreprenörer inom hemlöshetssektorn vilja behålla klienterna så länge som möj- ligt eller så länge det är försvarbart". Därmed kan den situationen uppstå att kommunala boendeenheter som är skattefinansierade kan välja att skriva ut en klient med hänvisning till regelöverträdel- ser, medan den externa entreprenören väljer att behålla klienten med hänvisning att denne inte är färdig eller mogen att ta nästa steg på boendetrappan. Externa entreprenörer kan omvänt tillämpa en mer liberal gräns- kontroll jämfört med kommunala enheter. Även inom den privata missbrukarvården går det att finna exempel på institutioner som anser sig kunna ta emot allt oavsett svårighetsgrad och oavsett kompetens hos personalen. I ovanstående fall med klient [18] väg- rade den kommunala Gruppen17 att satsa på [18] och utskrivningen från Gruppen står fast, trots att vederbörande hade erhållit en träningslägenhet. Enheten utövade med andra ord en sträng gränskontroll, trots att socialsekreteraren gjorde bedöm- ningen att [18] var i behov av fortsatt stöd- och motivationsinsat- ser. Detta ställningstagande från kommunens egen missbrukaren- het måste betecknas som uppseendeväckande gentemot andra delar inom som aktivt försöker bidra till klientens rehabi- litering. I detta läge erbjöd sig handläggarna för träningslägenhe- terna att svara för stöd- och motivationsinsatserna visavi klienten. Han har stort förtroende för dem och han har uttryckt till ut att han känner väldigt stort stöd av dem. Ut ser [handläggarnas för träningslägenheterna] medverkan i ärendet som en stor tillgång, noterar socialsekreteraren i akten (18:980626). 6.6Ansvaret för svansen, spring i lägenheten En anmärkning som ofta förekommer från bostadsföretagens och sida är att det förekommer spring i lägenheten, eller att det finns en svans av misshagliga individer utanför eller i fastighetens omedelbara närhet. 17 Guppen står för missbruksgruppen inom proAros. Uppföljning av träningslägenheter i en mellansvensk stad [Den privata fastighetsägaren] uppger att det inte har varit några pro- blem i lägenheten men det kommer en svans . [6] säger att han sagt ifrån. blir grannarna oroliga och ringer polisen. Polisen har varit där och gjort husrannsakan men hittade ingenting. [6] säger själv att han har sagt ifrån och att det har blivit bättre . Han får stöd av [kontaktperson] att sätta gränser (6:990505). Jag berättar för [6] att det inkommit rapporter om att det har varit spring i lägenheten och det har setts folk som gått dit med stora väs- kor. Detta vill inte [6] bekräfta utan menar att det är bara lösa rykten. (6:000323). I något fall hade bostadsföretaget till handläggarna för träningslägen- heterna klagat över spring i trappan och överfulla soptunnor, vilket hyresgästen [18] förnekade kännedom om. Hyresvärden hade låtit för- stå att man ville ha bort hyresgästen. Ett inplanerat möte mellan hyres- värd och handläggare ställdes in på den förres initiativ (18:981021). I vissa fall har detta inneburit att hyresgästen blivit vräkt från trä- ningslägenheten, trots att denne är oskyldig till incidenten: Samtal med [handläggarna för träningslägenheter]. Har tillsammans med polis varit hos [6] efter att hyresvärd meddelat att han ej får bo kvar i lägenheten. Detta efter att ett skottdrama har ägt rum i trapp- huset. [6] är satt på gatan. Han har varit mycket uppjagad eftersom han inte ser sig själv som delaktig i det som hänt. I sistnämnda fall sköt en utomstående person i trapphusets tak och genom hyresgästens dörr. Det är svårt att tänka sig att hyresvärden skulle säga upp en person med förstahandskontrakt om en liknande situationen hade inträffat. Snarare är det troligt att ärendet kring beskjutningen hade fått handläggas av polisen. Hyresgästen ansva- rar enligt hyreslagen 24 § första stycket för sina gäster, men den ställningen får man först efter att ha fått tillträde till lägenheten. Hyresgästen har inget ansvar för om exempelvis ett antal nuva- rande eller f.d. kompisar vrålar och väcker grannar genom ett stö- rande beteende utanför fastigheten, så länge dessa inte har blivit insläppta i fastigheten av hyresgästen. Uppföljning av träningslägenheter i en mellansvensk stad 6.7Tillsyn av träningslägenheten – stöd eller kontroll? I en tjänsteskrivelse till styrelsen för proAros () om en förändrad boendestödsorganisation, klargörs att tillsynen i trä- ningslägenheterna tar sikte på både stöd och kontroll. Men social- sekreterarna uttalar sällan eller aldrig ordet kontroll när de skall beskriva målet med tillsynen. Utanför kontorstid är det socialjou- ren som hjälper till med tillsynen på uppdrag av handläggarna som ansvarar för träningslägenheterna. Uppföljningen i samband med dessa hembesök kommenteras ofta utifrån den yttre ordningen i lägenheten och vilka utomstående som eventuellt befinner sig där. Får besök av (förnamn) som verkar hemmastadd hos [7]. En man öppnar och säger att [13] inte är hemma. NN på polisen NÄPO väst ringer. Han säger att det är mycket spring av kända personer till [13] lgh. Vi kommer överens om att utöka tillsynen i hennes bostad dels för att få ett bättre grepp om hur mycket hon är där och dels för att pressa [8] i någon riktning. Andra spontana hembesöket hos [8]. Det första var den 19. [8] är irriterad över att vi kommer, hon tycker att vi snokar och kan inte för- stå vitsen med att vi kommer så sent. Klient [8] är starkt kritisk till dessa hembesök: [8] är intresserad, men hon tycker att det är jobbigt med all kontroll. Hon skulle helst vilja ha något helt eget. [8] säger att hon tycker att det är jobbigt med alla människor runt omkring och all tillsyn som hon upplever som kontroll. [8] pratar mycket om sin frihet. En manlig klient [18] har i ett möte med socialsekreteraren uttryckt, att han känner sig misstrodd när det gäller vad han klarar och inte klarar. Han anser att andra bara tittar på vad som har varit och att han inte får en chans att visa vad han klarar av . /---/ Vad [18] egentligen vill är att ha en egen bostad så han kan leva och göra som han vill utan kontroll och låsta dörrar (18:960104). Samme klient förklarade att han var nervös inför ett Uppföljning av träningslägenheter i en mellansvensk stad möte med socialsekreterare och mån om att säga rätt saker. Soci- alarbetaren uppmanade honom då att utgå från sig själv och sina egna behov (18:971215), men det kan naturligtvis vara svårt när man som klient uppfattar att motparten ställer krav som man just för tillfället har svårt att leva upp till och att dessa krav är en förut- sättning för att behålla exempelvis träningslägenheten. Efter att samma klient hade blivit utskriven från en fängelsevistelse erbjöds han lugnare boendealternativ på Iggeby alternativt , men avböjde eftersom han inte ville känna sig kontrollerad – dvs vill kunna fortsätta droga, som socialsekreterarens egen tolkning är (18:000120). 7 Exit träningslägenheten – och sedan? I bilaga 1 finns en översiktlig matris med uppgifter om bland annat hur länge hyresgästerna haft träningslägenhet, vilka som därefter erhållit förstahandskontrakt genom s.k. boendestödsavtal samt en summarisk beskrivning av den aktuella boendesituationen . Därutöver finns uppgifter om längden på vistelser på LVM- institutioner, inom psykiatrisk slutenvård samt i kriminalvårds- anstalt. Sistnämnda uppgifter bidrar till att skapa en bild av den enskildes totala boendehistoria. Av de 80 personer som 1998 bodde i en träningslägenhet hade – – 36 personer en egen bostad med förstahandskon- trakt, fem bodde hos flick- eller pojkvän, åtta hade flyttat till annan ort, nio bodde fortfarande i träningslägenhet, två var intagna i fäng- else, två bodde på inackorderingshem. Elva var uttalat bostadslösa eller hade så pass instabila boendeförhållanden att det kunde jäm- ställas med bostadslöshet (exempelvis härbärgesboende). För fyra är nuvarande bostadsförhållanden okända. Tre hade avlidit. Hur skall detta resultat tolkas och hur är det i förhållande till målsättningen att skall klara av att behålla sin bostad? Den uppföljning som har skett avser alla som har bott i träningslägenhet, vilket innebär att inflyttningen också kan ha skett 1997 eller . Utifrån tabell 2 som redovisar in- och utflyttningen i träningslägenheterna , är det svårt att relatera statistiken till den uppsatta målsättningen. Tabellen ger ett mått på genomströmningen, dvs. in- och utflöde av personer och lägenheter. Uppföljning av träningslägenheter i en mellansvensk stad Om man vid en uppföljning av träningsboende gör antagandet att bostadsförhållandet är stabilt för de per- soner som flyttat ihop med sin partner, bor hos sina föräldrar respektive har flyttat till en annan ort (totalt 13), och till dessa läg- ger det antal som fortfarande bor kvar i träningslägenhet (9) eller har erhållit ett eget kontrakt (36), så hade 58 av 80 stabila bostadsförhållande, dvs. Om vi däremot tillämpar en mer försiktig tolkning och enbart räknar in dem som fortfarande bor i träningslägenhet eller fått ett eget kontrakt är andelen . Det är ganska rimligt att anta att andelen som har stabila bostadsförhållanden ligger inom intervallet 56–. 8 Diskussion och slutsatser Kapitlet har behandlat den sekundära bostadsmarknaden och boendetrappan i med särskild tonvikt på an- vändningen av träningslägenheter. Systemet med träningslägen- heter ingår som en del i kommunens boendetrappa, där stegen nedanför är härbärgen och inackorderingshem och steget ovanför eget kontrakt med boendestöd . Såväl handläggningen av de aktuella ärendena som utfallet av verksamheten har under- sökts genom ett antal intervjuer med involverade tjänstemän och en genomgång av akter och journaler för samtliga 80 personer, som bodde i träningslägenheter. Som en allmän förutsättning för att erhålla en träningslägenhet gäller att klienten måste vara drogfri och regelbundet deltar i någon form av sysselsättning. Dessa inträdeskrav eller om man så vill selek- tionskriterier torde vara vanligt förekommande i de kommuner som har byggt upp en sekundär bostadsmarknad, dvs. bostäder som social- tjänsten hyr ut i andra hand åt sina egna klienter. Sådana gallrings- mekanismer betyder att en viss andel av de hemlösa inte erbjuds träningsboende. De gör det också svårare att utvärdera verksamheten, eftersom drogfria bostadslösa med ordnad sysselsättning kanske skulle ha lyckats få bostad på annat sätt.