sou · GPB369 · 2002-01-01 00:00:00 — Semester som del av dag – diskussion Modellen vi beskriver innebär som nämnts inte att andra model- ler därmed är uteslutna. Tvärtom kommer vi att pröva olika sätt att genomföra semester som del av dag. Vi kommer då, som sagt, att lägga till inflytande- och förenklingkomponenterna i våra övervä- ganden. En viktig aspekt att också ha med i diskussionerna är hur ett system för semester som del av dag skall passa ihop med de kollektivavtal om timbanker och dyl. som finns på arbetsmark- naden 3.2.1En ny bestämmelse i semesterlagen Det finns ingen bestämmelse om rätt till semester som del av dag i semesterlagen. Lagen innebär att semesterledigheten tjänas in och tas ut i . Avtal om avvikelser från semesterlagens bestämmelser medges så länge avtalet inte inskränker arbetstaga- rens rättigheter enligt lagen. Det förekommer att arbetstagare kommer överens med sina arbetsgivare om att ta ut del av sin semesterledighet som timmar eller halva dagar. Med tanke på att lagen syftar till att ge arbetstagarna rätt till sammanhållen ledighet för vila och rekreation och att lagen därför räknar ledigheten i kalenderdagar som minsta enhet, kan möjligen sådana överens- kommelser objektivt sett uppfattas som om arbetstagarens rättig- heter inskränks. Men om arbetstagaren är överens med sin arbets- givare om att ta ut semester på det sättet, aktualiseras bara frågan om ogiltighet om någon part därefter ändrar sig. Vi lämnar denna fråga därhän och konstaterar att någon rätt att ta ut semester som del av dag inte föreligger i semesterlagen. En bestämmelse om detta måste därmed införas. Eftersom vi i detta skede inte går in på inflytandefrågorna skulle i och för sig en sådan bestämmelse kunna göras ganska enkel. Semesterlagen inne- bär att arbetsgivaren bestämmer om semesterledighetens förlägg- ning med iakttagande av vissa förläggningsregler (10-15 §§ semes- terlagen), som bl.a. ålägger arbetsgivaren en skyldighet att för- handla med den fackliga organisationen. Enklast möjliga vore kanske att formulera en regel som säger att rätten att ta ut semester som del av dag betyder att arbetstagaren ges en möjlighet att komma överens med arbetsgivaren om att dela upp semesterdagar i mindre delar. I övrigt skulle inga förändringar göras. Semester som del av dag – diskussion En sådan lösning svarar emellertid inte på frågan om på vems initiativ semesterdagen skall delas upp, vad som händer om man inte kommer överens, om det skall gå att spara semester i mindre delar än , m.m. Inte heller tycks lösningen passa in i semesterlagens nuvarande system för arbetsgivarens förhandlings- skyldighet gentemot den fackliga organisationen vad gäller ledig- hetens förläggning. För att kunna visa en fungerande modell menar vi därför att denna lösning inte är tillräcklig. Resonemangen måste utvecklas något. En modell för rätten att ta ut semester som del av dag kan beskrivas enligt följande. Förändringen görs i syfte att förbättra den enskilde arbetstaga- rens möjligheter att disponera sin semesterledighet på ett friare sätt än vad den nu gällande semesterlagen medger. Vi anser därför att initiativet till att ta ut semester i del av dag eller timmar skall komma från arbetstagaren. Det betyder att huvudregeln fortfa- rande bör vara att semester avser , men att de arbetsta- gare som så vill skall ha möjlighet att få ut den semester som över- stiger och sparad semester som del av dag. Vi anser att den nya möjlighet som därmed öppnas i lagen kan uttryckas så att den arbetstagare som så vill har rätt att få den aktuella semesterle- digheten omvandlad till ledighet som del av dag (timsemester). Semesterlagens utgångspunkt vad gäller förläggningen av semester överstigande är att arbetsgivaren skall samråda med den enskilde arbetstagaren om inte förhandling har skett med dennes fackliga organisation (10 § tredje stycket). Arbetsgivaren har alltså en möjlighet att lösa semesterförläggningen, av såväl huvudsemester som resterande dagar, på ett samlat sätt. Bestämmelserna ger arbetstagarsidan en möjlighet till kollektivt inflytande. Dessa förhållanden gör att den arbetstagare som vill använda sig av möjligheten till timsemester själv måste vara aktiv. Vi anser att arbetstagaren måste agera för att rätten att få ledig- heten omvandlad i del av dag eller timmar skall aktualiseras. När väl detta har skett måste arbetsgivaren ha en skyldighet att samråda om hur ledigheten skall förläggas. Den skyldigheten måste i första hand gälla i förhållande till den enskilde arbetstagaren. Att göra upp med den fackliga organisationen om förläggningen av tim- marna skall kräva att den enskilde arbetstagarens uttryckligen har begärt detta eller samtyckt därtill. Om arbetstagaren aktualiserar sin rätt att få ledighet omvandlad kan alltså inte 10 § tredje stycket utan vidare tillämpas på sätt som Semester som del av dag – diskussion En ny bestämmelse om timsemester måste ta över och ange att i de situationerna skall samråd först och främst ske med den enskilde arbetstagaren. Den justeringen blir nödvändig för att beskriva hur en hel modell för timsemester kan se ut, men innebär inget ställningstagande i frågan om inflytande. Om förläggningen av semesterledigheten har bestämts utan att arbetstagaren har aktualiserat sin rätt att få ledighet omvandlad till del av dag, måste rimligen rättigheten falla bort. Arbetstagaren kan inte då längre åberopa sin rättighet. Eftersom vi väljer att nu inte gå in på frågor om ändrade förlägg- nings- och inflytanderegler, annat än nämnda justering, blir rätten att ta ut timsemester beroende av att arbetstagaren kommer över- ens med arbetsgivaren om hur sådan semester skall förläggas. Arbetsgivaren skall lägga ut ledigheten i enlighet med den överens- kommelse som träffas. Kommer man inte överens om hur ledighe- ten skall förläggas bör arbetstagaren ha kvar rätten till , eftersom ledighet i även fortsatt bör vara huvudregel. Arbetsgivaren skall inte kunna förlägga timsemester på annat sätt än enligt överenskommelse med arbetstagaren. Om en situation uppstår där viss del av dag kan läggas ut medan oenighet råder om hur återstående timmar skall förläggas, bör arbetstagaren kunna välja att få ut de timmar man kan enas om och spara återstoden till ett senare år. Svårigheter kan uppstå om man inte heller följande år kommer överens om förläggningen och begränsningsregeln för sparande till slut hindrar fortsatt sparande(man får spara maximalt ). Då återstår endast att arbetsgivaren lägger ut timmarna på tider som arbetstagaren inte har önskat. Vid ett ordinarie arbetstidsmått om kan det i en sådan situation som mest handla . Detta blir en effekt av den modell vi beskriver i detta betänkande och en risk den arbetstagare som väljer att använda sig av möjligheten till timsemester måste acceptera. Semesterlagen innehåller några bestämmelser där endast arbets- tagaren själv har fri dispositionsrätt och där avvikelser inte är möj- liga i kollektivavtal. Ett exempel är möjligheten att avstå rätten till obetald semesterledighet. Det är endast arbetstagaren själv som kan fatta beslut om att avstå sådan ledighet. Vi anser att möjligheten att få ut timsemester också är av den karaktären att den endast skall kunna disponeras av den enskilde arbetstagaren. Arbetsgivaren och den fackliga organisationen bör inte i en förhandling enligt 10 § semesterlagen kunna bestämma att Semester som del av dag – diskussion semester överstigande skall tas ut som timsemester för att förkorta arbetstiden per dag eller vecka utan uttryckligt medgivande av arbetstagaren. Bestämmelsen som ger arbetstagaren en möjligheten att få ut timsemester bör följaktligen inte vara dispositiv till förmån för kollektivavtal. Huvudregeln bör som nämnts vara att semesterledigheten även fortsatt tas ut i . Den förda diskussionen har berört ovan nämnda frågor om på vems initiativ semesterdagarna skall kunna delas upp etc. Andra frågor återstår emellertid att belysa och besvara. Inflytandefrågan är som nämnts lagd åt sidan i detta skede. Likaså frågor om regelförenklingar. Men den förda diskussionen aktualiserar också andra frågeställningar. Bör det t.ex. formuleras en regel för i vilken tid den arbetstagare som vill ta ut semester som del av dag skall underrätta sin arbetsgivare om det? Gällande semesterlag föreskriver (i 19 §) att den arbetstagare som vill ta ut sparad semester utan sammanhang med semestern i övrigt skall meddela detta i förväg. En sådan frist bör gälla även uttag av sparad semester som del av dag. Men bör något särskilt föreskrivas för uttag som del av dag av årets semester? En annan fråga som aktualiseras är hur man bör se på det faktum att vi med ovan beskrivna modell inför en ny möjlighet för alla arbetstagare att skydda semester överstigande från en samlad förläggning av årets hela semester efter förhandling med facket. Med denna modell får arbetstagare i stället en rätt till enskilt samråd, även dessa som kanske egentligen inte har för avsikt att ta ut i vart fall hela den femte veckan som del av dag. Det räcker att säga att man vill ha ut den aktuella semesterveckan som del av dag för att man skall få rätt till samråd om dess förläggning. Vi kommer att överväga om detta bör föranleda några särskilda regler. Vidare måste tas ställning till hur lagen skall se på den situation som uppstår när arbetstagaren och arbetsgivaren inte kommer överens om förläggning av de dagar som arbetstagaren vill få ut som del av dag. Skall då åter omfattas av den förhand- lingsskyldighet som arbetsgivaren har i förhållande med den fack- liga organisationen? Dessa och andra frågor kommer vi att belysa i det fortsatta arbetet. Vi ägnar återstoden av detta avsnitt till att undersöka hur semesterlagens bestämmelser i övrigt kan tillämpas på den beskrivna modellen av timsemester. Semester som del av dag – diskussion 3.2.2Tillämpningen av lagens bestämmelser i övrigt Först några ord om den övergripande frågan om hur timsemester bör beräknas. Om en möjlighet införs i lagen att ta ut viss del av semestern som del av dag bör det prövas om det därmed är lämpligt att övergå till att beräkna den delen av semestern i mindre enheter än kalen- derdagar. Kan man, inom den befintliga semesterlagens ram, räkna i kalenderdagar även i fortsättningen och resterande del i timmar? Vissa fördelar skulle kunna vinnas om den del som skall kunna tas ut i timmar också beräknades i timmar. Man kan uppnå en större exakthet i beräkningen och en del av de besvärligheter (orättvisor) som uppstår beroende på trubbigheten i syste- met skulle därmed kunna undvikas. Exempelvis skulle en deltidsanställd tjäna in exakt det antal timmar som mot- svarar hans eller hennes arbetstidsmått. Det skulle vid utläggningen av de intjänade timmarna vara möjligt att lägga ut för varje intjänad timma. När ledigheten räknas kan arbetsta- gare med olika varianter av skiftarbete eller annars oregelbundet förlagd arbetstid få ut mindre av sin semester än de kollegor som har de omvända förhållandena, om de får sin semesterledighet för- lagd när man har ett färre antal eller kortare arbetspass inlagda. Dessa skevheter (som på en del områden rättas till genom lösningar i kollektivavtal) gäller dock främst huvudsemesterns för- läggning och är mindre aktuella beträffande den del av semestern som överstiger . Utgångspunkten i detta betänkande är emellertid som nämnts att huvudregeln bör vara att semester även i fortsättningen tas ut som . Arbetstagare har rätt till om de inte själva framför önskemål om del av dag. Det kan då vara mest naturligt att ledigheten även fortsatt beräknas i . Ledigheten tjänas in i och när den skall tas ut ges arbetstagaren en valmöjlighet mellan eller omvandling till del av dag eller timmar. Denna modell blir enklast och mest ändamålsenlig med den uppläggning vi har valt, dvs. att nu visa hur en möjlighet till timsemester kan införas i en i övrigt i princip oförändrad semesterlag. Att beräkna ledigheten i timmar skulle dessutom medföra att arbetsgivare och arbetstagare får två system att hålla ordning på, ett och ett i timmar. Semester som del av dag – diskussion En övergång till att räkna i timmar skulle dessutom medföra en materiell skillnad i de situationer när arbetstagaren byter arbets- tidsmått mellan intjänandeåret och semesteråret. Har man tjänat in en semesterdag som heltidsanställd och vill få ut den i timmar skulle den vara värd vid en normal arbetstidsförlägg- ning. Om denna arbetstagare vid semestertillfället har bytt arbets- tidsmått och t.ex. jobbar halvtid, skulle den dag han eller hon vill ta ut vara värd och motsvara två hela arbetsdagar om dessa är förlagda så att arbetstagaren arbetar . Omvänt, om en halvtidsanställd tjänar in en semesterdag skulle denna vara värd endast vid semester som del av dag. Jobbar denna arbetstagare heltid när den intjänade ledigheten skall tas ut blir det bara en halv dags ledighet. Dessa svårigheter kan undvikas om vi bibehåller regeln att semesterledighet tjänas in i . Till detta läggs möjligheten för arbetstagaren att när uttaget aktualiseras få dagarna omvandlade till del av dag eller timmar. Vi anser att det är arbetstidsmåttet vid uttagstillfället som skall gälla för att avgöra hur många timmar ledigheten omvandlas till. En arbetstagare som då har en heltids- tjänst har rätt att få en intjänad semesterdag omvandlad till åtta timmars ledighet. Den som jobbar halvtid får dagen omvandlad till fyra timmars ledighet, osv. Detta bör gälla oavsett vilket arbets- tidsmått arbetstagaren hade vid intjänandetillfället. Viktigt att påpeka är också att semesterlönen inte påverkas mellan den ena lösningen och den andra. Semesterlönen är den intjänade oavsett vilket arbetstidsmått arbetstagaren har när ledig- heten tas ut. Genomgång av semesterlagens bestämmelser I 3 § andra stycket anges att semesterledighet avser ledighet enstaka dagar eller perioder av dagar. Här anges alltså det synsätt som semesterlagen bygger på och som vi ovan hänvisat till, att semester är en förmån som utgår från ledighet i . Det är denna huvudregel som vi anser alltjämt bör gälla med det angreppssätt vi har valt i detta betänkande. Av 9 § följer att semes- terledigheten beräknas i . I förarbetena (prop. 1976/77:90, s 180) förklaras att semesterledighetens avser kalenderdygn, kl. 00.00–24.00. Semester som del av dag – diskussion De svårigheter som kan uppstå för dem som arbetar enligt olika skiftmodeller, turlistor m.m. (t.ex. att arbetstagaren som semestern läggs ut hade kortare arbetstid eftersom han har haft eller senare skall ha längre) regleras i avtal. Beträf- fande deltidsanställda finns inte heller någon särskild bestämmelse i lagen. Förarbetena säger att en slags likabehandlingsprincip skall tillämpas som innebär att huvudsemestern för en deltidsanställd skall omfatta även de dagar då han eller hon annars skulle vara ledig. Om inte de dagarna räknades skulle dennes sammanlagda ledighet annars bli orimligt lång. Omvänt gäller att de enstaka dagar som i övrigt skall läggas ut inte får läggas då den deltidsanställde skulle vara ledig. Annars blir den delen av semestern (och därmed den sammanlagda semestern) kortare för den deltidsanställde än för dem som arbetar heltid. Som ovan redogjorts för anser vi att möjligheten att ta ut semester som del av dag kan bygga på lagens nuvarande metod att räkna semester i . Huvudregeln blir då även i fortsätt- ningen att ledigheten tas ut i . Men de arbetstagare som så vill och själva tar initiativ därtill ges rätt att få ledighet omvand- lad till timsemester. Om timsemestern kan förläggas som arbetsta- garen vill blir som nämnts beroende av att arbetstagare och arbets- givare kommer överens. Det kan beträffande semesterlön läggas till att det av 7 § framgår att semesterdagar med semesterlön räknas fram på basis av det antal dagar som arbetstagaren varit anställd hos arbetsgivaren. Vid uttag av semester som del av dag måste semesterlönen per dag omvandlas till lön . I 8 § anges att arbetstagare är skyldig att på begäran lämna arbetsgi- varen besked i vad mån han önskar få ut obetald semesterledighet. Har arbetsgivaren lagt ut ledighet med anledning av arbetstagarens besked får denne inte senare avstå från ledigheten utom i fall som avses i 13 §. Det syfte som skall främjas av rätten att få del av sin semesterle- dighet omvandlad till timsemester, dvs. en större möjlighet för den enskilde arbetstagaren att använda sin semester på ett flexibelt sätt, främjas ytterligare om även obetalda dagar kan användas som tim- mar. Vi anser därför att även denna ledighet bör omfattas. Semester som del av dag – diskussion inte arbetstagaren och arbetsgivaren överens om hur de obetalda timmarna skall läggas ut bör arbetstagaren fortfarande ha rätt att få ut dem som och också att avstå dem helt. Besked om att arbetstagaren skall ta ut obetald semester bör lämnas oavsett om ledigheten skall tas ut som eller del av dag. Möjligheten för arbetstagaren att ensidigt avstå från redan utlagd semester bör begränsas oavsett om det handlar om eller del av dag. Bestämmelsen kan alltså ges motsvarande tillämpning för timse- mester. 13 § handlar om permittering i samband med semesterledighet. Om arbetsgivaren beslutar om permittering för tid när arbetstaga- ren har obetald semester har arbetstagaren i princip rätt att avstå från ledigheten. Bestämmelsen hänger ihop med 8 § och kan tillämpas även vid timsemester. 10 § innebär i korthet att arbetsgivaren är skyldig att förhandla med facket om semesterns förläggning. Om inte sådan förhandling har skett skall arbetsgivaren samråda med den enskilde arbetstaga- ren. Träffas ingen överenskommelse bestämmer arbetsgivaren. Bestämmelserna om arbetsgivarens förhandlingsskyldighet syftar till att stärka arbetstagarsidans inflytande över semesterledighetens förläggning. Detta avser främst huvudsemestern (), men gäller i princip all semesterledighet. Den s.k. primära förhandlingsskyldighet som arbetsgivaren har med hänvisning till 11 § i medbestämmandelagen omfattar emellertid endast huvudsemestern. Rätten att få semesterledighet omvandlad till timsemester bör som vi tidigare nämnt endast kunna disponeras av den enskilde arbetstagaren. Det är den enskilde arbetstagaren som bestämmer om han eller hon vill använda sig av den möjligheten eller inte. För att arbetsgivaren och facklig organisation skall kunna förhandla om förläggningen av timsemester måste krävas att de enskilda arbetsta- garna uttryckligen begär detta eller samtycker därtill. Semesterlagens uppbyggnad innebär att den arbetstagare som vill utnyttja möjligheten att få semesterledighet omvandlad till timsemester måste se till att arbetsgivaren ges besked om detta så att inte den delen av semestern blir föremål för kollektiv förhandling om förläggning i . Semester som del av dag – diskussion själv vara aktiv och bevaka sina rättigheter. Ett besked om att arbetstagaren vill ha timsemester måste framföras i sådan tid att arbetsgivaren kan ta med det i sin planering av semesterförlägg- ningen i övrigt. Denna situation blir därmed att se på samma sätt som den när arbetstagare vill spara semesterdagar till ett senare år. Enligt 19 § skall den arbetstagare som vill spara dagar underrätta arbetsgivaren om det i samband med att förläggningen av årets semesterledighet bestäms. Bestämmelsen i 10 § tredje stycket innebär att samråd med enskild endast behöver ske om arbetsgivaren inte har förhandlat med arbetstagarens fackliga organisation. Som vi förkla- rade i avsnitt 3.2.1 kan inte den bestämmelsen utan vidare tillämpas vid förläggning av timsemester. Även om vi har valt att i detta betänkande inte gå in på inflytandefrågor, vill vi som nämnts för fullständighetens skull peka på hur en tolkning av lagens förlägg- ningsregler kan göras för att få en fungerande timsemestermo- dell. Om därför arbetstagaren aktualiserar sin rätt att få ledighet omvandlad till del av dag undantas från en förhandling om en samlad förläggning av hela semesterledigheten. Arbetstaga- ren får därför enligt 10 § tredje stycket SemL rätt till direkt samråd med arbetsgivaren om förläggningen. Det möter givetvis inget hinder att arbetstagaren istället företräds av sin fackliga organisa- tion i förhandling med arbetsgivaren om utläggningen. För att överenskommelse skall kunna träffas fordras dock att arbetstagaren gett facket sitt bemyndigande eller godkänner överenskommelsen. Om arbetsgivaren lägger ut timledighet efter överenskommelse med arbetstagaren faller rimligen rätten till bort (jämfö- relse kan göras med arbetstagarens besked att han vill få ut obetalda dagar i 8 § andra stycket). Enligt 11 § gäller att om inte överenskommelse träffas om för- läggning och alltså arbetsgivaren ensidigt beslutar skall arbetstaga- ren ges besked om förläggningen senast före ledighe- tens början. Om särskilda skäl föreligger medges arbetsgivaren att lämna ett sådant besked senast en månad innan ledigheten. Samma tidsgränser gäller om arbetsgivaren träffar en överenskom- melse med facklig organisation och beslutar att tillämpa den även på oorganiserade arbetstagare. Semester som del av dag – diskussion Det är en förutsättning för underrättelseskyldigheten enligt 11 § att arbetsgivaren har beslutat ensidigt. Det är därmed klart att avsteg kan göras om arbetstagaren och arbetsgivaren är överens. Som nämnts bör en utläggning av timsemester förutsätta en direkt överenskommelse mellan arbetsgivaren och arbetstagaren. Bestämmelsen aktualiseras därför inte. Vi föreslår inte nu någon särskild regel för när arbetstagaren senast måste ge arbetsgivaren besked om att han eller hon vill ha ledigheten omvandlad till del av dag. Vi konstaterar endast att arbetstagaren måste vara aktiv och ute i sådan tid att önskemålen om timsemester kan beaktas i arbetsgivarens semesterplanering i övrigt. Vi återkommer som nämnts till frågan om eventuella tid- punkter för underrättelse i vårt nästa betänkande. Det kan då finnas anledning att fundera på vilka likheter som bör finnas mellan tidpunkter för underrättelse både för önskemål om att ta ut sparad semester i del av dag och att ta ut årets semester på det sättet (jfr nedan vid 19 §). Enligt 14 § får inte semesterledighet förläggas till uppsägningstid utan arbetstagarens medgivande. Som nämnts innebär den modell som vi diskuterar i detta betänkande att arbetsgivare och arbetsta- gare måste komma överens om förläggningen av ledighet som del av dag. Bestämmelsen aktualiseras därför inte. Enligt 15 § gäller att om sjukdom eller annan semesterlönegrun- dande frånvaro infaller under semesterledighet kan arbetstagaren bestämma att sådan dag inte skall räknas som semester. Bestämmelsen (som gäller både betald och obetald semester) kan i princip tillämpas på samma sätt vid timsemester. Enligt andra stycket skall semesterdagar som skjuts upp på grund av sjukdom utgå i ett sammanhang om inte arbetstagaren medger annat. Den arbetstagare som vill senarelägga sin timsemester måste träffa ny överenskommelse med arbetsgivaren om förläggningen av timmarna. Den ordningen gäller beträffande . En fråga är om arbetstagaren skall vara bunden av att den ledig- het som skjuts upp fortfarande skall tas ut i timmar eller del av dag. Är arbetstagaren sjuk kan ju den där under utlagda ledigheten bli både en och . Om arbetstagaren vill ha ut dessa som och arbetsgivaren inte går med på det, vad gäller då? Vi menar att då bör samma syn gälla som inför varje ny överenskommelse om timsemester, dvs. det är arbetstagarens rätt att få dagen eller dagarna omvandlade till timmar och initiativet till detta måste komma från honom eller henne. Semester som del av dag – diskussion fortfarande rätt till . Men om den uppskjutna ledigheten inte blir en hel eller måste det som blir över tas som timma/del av dag. Kommer man inte överens återstår bara för arbetstagaren att spara och är det så att ledigheten träffas av tidsbe- gränsningen för sparande återstår endast att arbetsgivaren lägger ut den kvarvarande ledigheten.