sou · GPB3104 · 2002-01-01 00:00:00 — Samverkanscentret bör kallas , och göras till en i lokaliserad civilt ledd del av , möjligen med som eget ämbetsverk direkt under Försvarsdepartementet. Alternativt bör göras till ett eget ämbetsverk under . I det senare fallet upphandlas personalredovisning m.m. från Kammarkollegiet eller eventuellt från Räddningsskolan på . Betänkandet "Internationell konflikthantering - att förbereda sig tillsammans" (SOU 1999:29) övervägde frågan om organisationsform för den verksamhet för internationella uppdrag som då föreslogs. För att undvika tillskapandet av en ny, liten statlig myndighet resonerade utredningen om möjligheten att ge en redan existerande myndighet (Försvarshögskolan) tilläggsuppdraget att driva den föreslagna verksamheten. Slutsatsen var dock att detta inte lämpligen kunde ske, eftersom den centrala kompetensuppbyggande verksamheten enligt utredningens uppfattning borde ske inom en institution som gick utöver det traditionella totalförsvarets ramar. Förslaget blev istället en ny statlig myndighet. Det nu aktuella fallet uppvisar likheter med men också skillnader mot den åberopade utredningen. Framförallt är inriktningen delvis en annan genom att fokusera på samverkan mellan olika i mycket redan existerande aktörer och kompetensområden. I försvarspropositionen lägger regeringen stor vikt vid utvecklingen mot fortsatt civil-militär samverkan och samarbete, och tydliggör uppfattningen att krishantering bör ses som ett samlingsbegrepp, innehållande civila och militära komponenter. Därigenom aktualiseras åter möjligheten att ge en redan existerande myndighet tilläggsuppdrag att driva de föreslagna samverkansinsatserna t.ex. , Försvarshögskolan, det föreslagna nya Verket för krishanteringsutbildning (avsett att ta över skolor), den myndighet som skall efterträda , Stiftelsen eller ett universitet. För att komma ifråga för ett sådant tilläggsuppdrag bör en myndighet ha utbildningskompetens, tillräckligt breda internationella utblickar och operativ inriktning. Den bör också vara lämplig med hänsyn till samverkan inom ramen för ett planerat nätverk av utbildningsinstanser för EU:s civila krishantering. De ovan angivna myndigheterna motsvarar i olika grad dessa kriterier, men ett antal begränsningar gör sig påminda. Det föreslagna Verket för krishanteringsutbildning kommer, även med ett vidgat och breddat uppdrag, att huvudsakligen ha ett inhemskt fokus, och dess utbildning för internationella uppdrag kan förmodas komma att gälla framförallt kortsiktiga insatser och inte utdragna, mångåriga uppdrag som vi sett på t.ex. Den myndighet som skall efterträda betraktas huvudsakligen som en ren planeringsmyndighet och är därmed mindre lämpad för operativ samverkan och utbildningsverksamhet. Stiftelsen har framförallt varit fokuserad på kompetensutveckling internt inom totalförsvaret. En universitetsinstitution vore visserligen väl ägnad både kompetens- och utbildningsaspekterna, men skulle möjligen ge samverkanscentret en alltför teoretisk och rent akademisk framtoning. Sammanfattningsvis utkristalliserar sig två huvudoptioner: Tilläggsuppdrag till eller ett nytt ämbetsverk under . Jag anser att styrnings-, tydlighets-, visibilitets- och ledningsfördelar m.m. talar för att ge ett samverksanscenter ställning som en till lokaliserad, civilt ledd del av . Ett sådant arrangemang skulle stå i samklang med försvarsmaktens internationalisering och reflektera utvecklandet av en ökad förmåga för internationell krishantering och säkerhetsfrämjande samarbete. Det nya samverkanscentret skulle också kunna dra nytta av omfattande och väldokumenterade erfarenhet på området. Det vore lättast att tänka sig det föreslagna arrangemanget om inte vore en del av Försvarsmakten utan, på samma sätt som t.ex. Försvarshögskolan och Stiftelsen , ett eget ämbetsverk direkt under Försvarsdepartementet. Ett sådant ämbetsverk kunde verka på två varandra kompletterande (om än olika stora) "huvudavdelningar": dels i stort sett hittillsvarande i (i ) under militär ledning, dels samverkanscentret i under civil ledning. Arrangemanget skulle uppmuntra till framåtblickande, dagligt tänkande i samverkanstermer. Alternativet vore en ny statlig myndighet under . Med tanke på myndighetens begränsade storlek torde ansvar för personal- och finansredovisning m.m. helt eller delvis få upphandlas hos Kammarkollegiet eller eventuellt hos Räddningsskolan på . I båda organisationsmodellerna bör samverkanscentret bedriva sin verksamhet under namnet . Akademin bör ledas av en av regeringen utsedd chef med bred internationell erfarenhet, gärna med betoning på fredsfrämjande, konfliktförebyggande eller krishantering, och med förmåga att agera på den internationella arenan. Chefen bör ha ställning som ambassadör eller generaldirektör. Chefen och de övriga befattningshavare som har att följa de internationella politiska och idémässiga aspekterna av utvecklingen vad gäller konfliktförebyggande, fredsfrämjande och krishantering etc., bör anställas på tidsbegränsade kontrakt, förslagsvis . Forskargruppens personal bör vara knuten till freds- eller konfliktforskningsprogram vid t.ex. universiteten i , och . Ett utbildnings- eller verksamhetsråd upprättas med samverkanscentrets chef som ordförande och med deltagande av företrädare för framförallt de myndigheter från eller genom vilka personal för internationella insatser förväntas komma att rekryteras, t.ex. , Försvarsmakten/, , Statens , Sida, den myndighet som skall efterträda och . Vidare bör en företrädare för en frivilligorganisation ingå, förslagsvis Svenska Röda Korset mot bakgrund av Röda Kors-rörelsens särskilda engagemang för upprätthållande av internationell humanitär rätt, liksom en eller flera personer med egen direkt erfarenhet av internationella insatser. Jag föreslår att samverkanscentret samlokaliseras med Räddningsskolan och Räddningsgymnasiet i den av ägda internat- och utbildningsanläggningen på i kommun. Jag föreslår att samverkanscentret placeras i delar av de utrymmen i anläggningen som kommer att friställas när nuvarande verksamhet där upphör . Samverkanscentret föreslås inledningsvis direkt från fastighetsägaren tidigast per förhyra hälften av de totalt 48 enkelrummen i ett av förläggningshusen och, i förekommande fall något tidigare, erforderliga förvaltnings- och undervisningslokaler i anläggningens huvudbyggnad. Om verksamhetens utveckling skulle motivera det skulle sedermera hela det aktuella förläggningshuset kunna förhyras. Jag föreslår vidare att samverkanscentret på samma sätt som nuvarande utnyttjare av de aktuella lokalerna köper restaurang-, receptions-, kopierings- och städservice m.m. från Räddningsskolan. Samverkanscentret måste utrustas med eget bibliotek, datorförsedda studieplatser och simuleringsanläggning. Möjligen kan den simuleringsanläggning har utnyttjas om den befinns tekniskt tillfyllest och disponibel i erforderlig utsträckning. Vidare bör möjligheten att utnyttja programvara för simulerings- och ledningsövningar från och/eller Totalförsvarets skyddscentrum i undersökas. Jag finner det vidare motiverat att en planerad inomhuspool i huvudbyggnadens källarvåning uppförs för att öka anläggningens attraktionskraft, särskilt vid utbildningsinsatser . Det slutliga målet för uppdrag avseende katastrof- och fredsinsatser förblir att hjälpa människor och institutioner i andra delar av världen att återskapa fredliga och väl fungerande samhällen. Den humanitära hanteringen är nära förknippad med politisk konfliktlösning, och det humanitära arbetet måste därför synkroniseras med fredsfrämjande diplomati och säkerhetsinsatser. Som har redovisats, har regeringen förklarat att den lägger stor vikt vid en utveckling mot civil-militär samverkan och samarbete, och att krishantering bör ses som ett samlingsbegrepp, innehållande både civila och militära komponenter. Väpnade konflikter fortsätter att vara den dominerande bakomliggande orsaken till humanitära biståndsbehov. Det nära sambandet mellan humanitära katastrofer och väpnade konflikter är bakgrunden till upprättandet av ett samverkanscenter i . Som tidigare redovisats föreställer jag mig att samverkanscentret bör finansieras med en kombination av anslag och deltagaravgifter. personalinsatser för internationella krishanteringsuppdrag sker nästan uteslutande i DAC-länder. Det gäller f.n. samtliga våra fredsfrämjande truppinsatser och, med något enstaka undantag, alla övriga personalinsatser. Det kan därför antas att även insatser med svensk personal som utbildats vid det nya samverkanscentret nästan uteslutande kommer att ske i uppdrag i DAC-länder. En viss förberedande utbildning förutses även i syfte att vidmakthålla en svensk kompetens- och resursbas, men det är f.n. omöjligt att kvantifiera hur stor del av den personalen som kommer att sändas ut på internationella krishanteringsuppdrag. Hela kostnaden för åtskilliga multilaterala konfliktförebyggande insatser faller på politikområde 8, dvs. biståndsramen för Internationellt utvecklingssamarbete, t.ex. civilpolisinsatserna i Kosovo och Bosnien- . Mot denna bakgrund föreslår jag att den övervägande delen, t.ex. , av grundanslaget för samverkanscentret bestrids från utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. För att reflektera dels det faktum att personal utbildad och samtränad på detta samverkanscenter kan komma att användas vid t.ex. naturkatastrofinsatser i länder och territorier som icke omfattas av DAC-kriterierna, dels resursbasutbildningen, bör återstående av anslaget bestridas av utgiftsområde 5 och internationell samverkan. Vad avser den initiala etableringsfasen föreslår jag vidare användning av del av de medel för regional utveckling som står till regeringens förfogande. De rörliga kostnaderna för själva utbildningsdelen bör, som ovan antytts, huvudsakligen finansieras genom kurs- eller deltagaravgifter. Exempel på kursavgifter vid några existerande institutioner återges nedan. Dessa institutioner är mycket väletablerade, vilket skulle kunna motivera att låta samverkanscentrets första tid, kanske , ses som en i det närmaste fullt anslagsfinansierad etableringsfas med endast symboliska kurs- och deltagaravgifter. -4-veckorskurs (Advanced Course: Issues in Modern Peacekeeping) ca : RPS-kurs förlag på : 2-veckors UN Officers Course (UNPOC) ca -2 veckorskurs 2.000 EURO -2-veckorskurs Mission Preparation Training Programme (MPT)(Basic Course resp Specialization Course) 2.000 EURO -International Peace and Peace Training Programme, 600 EURO Enligt regeringens direktiv skall centret ha sin tyngdpunkt i både utbildning och samträning av olika personalkategorier som skall medverka i internationella insatser, med utrymme även för utbildning inför kriser och naturkatastrofer i . Vidare sägs att centret bör vara samlingspunkt för och samordnare av olika typer av specialutbildningar, internat och seminarier för katastrofhantering, fredsbyggande och konfliktförebyggande. Samverkan med andra aktörer anges som en fundamental del av verksamheten. Mot denna bakgrund har jag föreslagit en verksamhet i två delar, nämlingen en anslagsfinansierad institutionsdel som också är kontaktyta för utbyte av erfarenheter med liknande initiativ inom t.ex. EU, och en avgiftsfinansierad utbildningsdel med fokus på kursverksamhet, utbildning och samträning. Verksamheten skall efter hand kunna utvidgas med såväl nya beställare som nya aktiviteter. Institutionsverksamheten bör, i kontakt med regeringskansli och andra relevanta myndigheter och strukturer, internationella organisationer och universitet, nära följa doktrin- och idéutvecklingen på området. För att främja sådan verksamhet bör den forskningsinriktade personalen på centret under lämpliga former anknytas till, eller dela tjänster med, universitet med program av direkt relevans. En befattningshavare bör ha som huvuduppgift att samverka med övriga instanser i och i EU-länderna m.m. för utbildning för internationella uppdrag. Institutionsverksamheten bör inkludera insatser för vidmakthållande av kontakt med frivilligorganisationer och media, och eventuella folkbildningsinsatser. Utbildningsverksamheten skall å ena sidan lyhört svara mot önskemål från aktuella beställare av utbildningsinsatser, å den andra måste centret självt, med utnyttjande av sin kunskap om doktrin- och idéutveckling på det aktuella området, proaktivt utarbeta och erbjuda idéer och utbildningsförslag. Utbildningsverksamheten bör vara inriktad mot en årsrytm av förslagsvis fyra i förväg inplanerade samverkanskurser om vardera . Tidpunkterna bör planeras i nära kontakt med övriga aktörer på området. Under den första etableringsfasen bör om möjligt åtminstone en sådan samverkanskurs hållas. Det är särskilt angeläget att under just dessa kurser ta tillvara erfarenheter från dem som deltagit i internationella uppdrag. På samma sätt bör en fast rytm etableras för avrapportering av erfarenheter från internationella uppdrag. Avrapporteringen bör ske i så nära anslutning som möjligt till det internationella uppdraget, och gruppstorlekarna kanske därför blir realtivt begränsade. Internatformen torde vara mycket lämplig, och olika personalkategorier bör delta för att ge bredd och perspektiv åt verksamheten. Även personer på resurslistor och chefer inom och på hemmamyndigheterna i övrigt bör delta liksom kanske tjänstemän från utrikesförvaltningen och biståndsverksamheten som haft särskilt utsatta stationeringar. Som en samlingspunkt för olika typer av specialutbildningar bör centret i nära samverkan med aktuella myndigheter möjligt utarbeta idéer om internationellt inriktad utbildning för vad avser de i EU:s civila krishantering tillkommande kategorierna, dvs. befattningshavare från rättsväsendet och civil administration. Uppskattningsvis bör sådana specialutbildningar kunna genomföras på enveckaskurser. Det torde ankomma på en organisationskommitté eller det nya centrets ledning att utarbeta centrets tjänstestruktur och personaluppsättning. Budgetunderlaget baserar sig dock på antagandet att samverkanscentret bör ha nedan angivna funktioner. Inom centret bör också finnas kompetens att utnyttja IT-stöd för utbildning, forskning och administration. Ledning: Chef samt en biträdande chef med särskilt samverkansansvar, dvs. kontakter med och planering av verksamhet tillsammans med samverkanspartners. Informationsansvarig för extern information, hemsida, media, outreach och annan informationsrelaterad verksamhet. Forskning samt metod- och doktrinutveckling: En forskargrupp ledd av en docentkompetent person och med två till tre andra forskare/doktorander. Dessa bör ansvara för forskning, men framförallt för att i nära samarbete med kurs- och seminarieutvecklarna integrera praktiska erfarenheter och forskningsrön i utbildningsverksamheten. Bibliotek och dokumentation: Två bibliotekarier och en biblioteksassistent. Kurs- och seminarieverksamhet: En grupp om tre till fyra anställda för arbetet med kurs- och seminarieutveckling, kursutbud, kursmaterial, offentlig upphandling av lärarresurser, resursbasutbildning och till denna kopplad interaktiv utbildning. Administration: Kanslichef/controller, stipendiehantering, assistenter. I tabell 1 redovisas en uppskattning av de ekonomiska ramarna för samverkanscentrets första 18 månader. Beloppen får ses som indikativa då kostnaderna åtminstone delvis blir beroende av den organisationsform som väljs för centret. Kostnader för lärare, kursmaterial etc. avses normalt täckas genom kursavgifter, men under etableringsfasen föreslås anslagsfinansiering av vissa samverkanskurser. På annan plats argumenterats för resursbasutbildning samt stipendier för deltagare från samarbets- och biståndsländer m.m. Kostnader för resursbasutbildning samt stipendier består bl.a. av kursavgifter. I tabell 2 redovisas förslag till finansiering uppdelat på utgiftsområden. (bokföring, löneadm, litteratur, tidningar, etc) 2 Inventarier, datorer o övrig teknisk utrustning, biblioteksbestånd, m.fl. uppstartningskostnader Drift (reception, lokalvård, m.fl. tjänster köpta av Kursavgifter m.m. för deltagare från samarbets- /biståndsländer och konfliktområden prel. uppgifter från Kammarkollegiet prel. uppgifter från , inkl förläggningslokaler 24 bäddar , 48 bäddar 4baserat på avtal mellan SRV och tidigare hyresgäst 6 Eventuell ändring i förordning Förordningen om uppdragsutbildning vid universitet och högskolor (SFS 1997:845) föreskriver i 4 § att statliga universitets och högskolors uppdragsutbildning, om uppdragsgivaren är en statlig eller myndighet, skall avse personalutbildning eller utbildning som behövs av arbetsmarknadsskäl eller av biståndspolitiska skäl. För att tveklöst möjliggöra för samverkanscentret i att, vid behov, kunna arrangera del av sin utbildning genom uppdrag, mot avgift, till statliga universitet eller högskolor är det troligen nödvändigt att i 4 § i förordningen göra tillägg att statliga universitets och högskolors uppdragsutbildning även får omfatta utbildning som behövs mot bakgrund av åtagande avseende krishantering. Förutsättningarna för inrättande av ett samverkanscenter för katastrof- och fredsinsatser Beslut vid regeringssammanträde . Det finns ett växande behov av ökad samverkan, utbildning och kompetensutveckling inför olika typer av internationella insatser vid väpnade konflikter, krissituationer, katastrofer och konfliktförebyggande arbete. En särskild utredare ges därför i uppdrag att ta fram förslag till hur detta behov kan tillgodoses inom ramen för ett samverkanscenter och hur en sådan verksamhet lämpligen kan organiseras och finansieras. Vid utformningen av förslaget skall hänsyn tas till den verksamhet som redan finns etablerad inom området. Centret förutses komma att lokaliseras till kommun. Behovet av fredsfrämjande insatser kommer sannolikt att vara betydande även . Antalet lågnivåkonflikter och kriser där det finns risk för upptrappning är fortsatt stort. Det internationella samfundets förmåga att ingripa har efterhand förbättrats, bl.a. genom utveckling av krishanteringsinstrumenten. Dessa kan dock förbättras ytterligare, bl.a. när det gäller förmågan till samverkan mellan olika aktörer och kompetensområden. De senaste årens utveckling har givit erfarenheter som understryker behovet av ett långsiktigt perspektiv och tydliga mål för internationella insatser, behovet av en genomtänkt rollfördelning mellan olika organisationer och funktioner, vikten av legitimitet vid militära insatser samt behovet av samverkan, samordning och övergång mellan civila och militära funktioner. Ett starkt svenskt engagemang för fred och säkerhet i och globalt innebär också en önskan att medverka konkret i olika typer av insatser och med bred geografisk spridning. är berett att bidra med olika typer av personal, från civila experter till väpnad trupp. utvecklar därför nu sin förmåga att delta i hela spektrumet av fredsfrämjande insatser, alltifrån konfliktförebyggande till fredsbevarande, fredsframtvingande och fredsbyggande. har en hög ambition och stora resurser inom detta område, men erfarenheten visar också att resurserna skulle kunna utnyttjas mer effektivt om samverkansmöjligheterna tillvaratogs mer systematiskt. Olika yrkeskategorier och kompetenser i en insats måste vara förberedda och tränade för att samverka i komplexa krissituationer. Det har visat sig att antalet aktörer ofta blir svåröverskådligt när en kris på allvar tilldrar sig omvärldens intresse. Avvägningen mellan olika typer av resurser och samordningen mellan de olika aktörerna har blivit en fråga som kräver ökad uppmärksamhet. Civila, humanitära och militära ansträngningar måste samordnas bättre - inte bara i fält, utan även i analys- och planeringsskedet. De komponenter som ingår i en fredsfrämjande insats bör således tidigt och därefter också kontinuerligt samverka. De erfarenheter som gjorts i och i flera afrikanska krisområden har visat på en rad grundläggande problem, inte minst i förhållandet mellan det militära agerandet i en situation som är säkerhetsmässigt labil och de humanitära och civila organisationernas krav på stöd för sin verksamhet. En särskild utredare får i uppdrag att utreda förutsättningarna för inrättande av ett samverkanscenter för katastrof– och fredsinsatser. Centret skall bidra till samverkan och förberedande utbildning inför deltagande i internationella insatser, främst inom områdena katastrofhantering, fredsbyggande och konfliktförebyggande. Centret förutses komma att lokaliseras till kommun. I uppdraget ingår att ge förslag till organisation, arbetsformer samt finansiering. Utredaren skall inte föreslå en finansiering som omfattar utgiftsområde 6 Totalförsvar. Utgångspunkter för detta arbete kan hämtas från den studie konsulten utfört på uppdrag av omställningsgrupp (dnr N2001/4054/RP) samt betänkandena Internationell konflikthantering - att förbereda sig tillsammans (SOU 1999:29) och Att verka för fred - ett gemensamt fredscentrum i (SOU 2000:74). Verksamheten vid centret skall ha sin tyngdpunkt i utbildning och samträning av olika personalkategorier som skall medverka i internationella insatser, med utrymme även för utbildning inför kriser och naturkatastrofer i . Centret skall vara en samlingspunkt för olika typer av specialutbildningar, internat och seminarier inom områdena för katastrofhantering, fredsbyggande och konfliktförebyggande. Centret bör vara samordnare av denna typ av utbildning. Experter med olika kompetens bör anlitas i utbildningen, och erfarenheter från dem som deltagit i internationella uppdrag bör tas till vara. Samverkan med andra aktörer är en fundamental del i verksamheten, och vid utformningen av förslaget skall hänsyn tas till den verksamhet som redan finns etablerad inom området. Utbildningen för militära internationella insatser ska även fortsättningsvis genomföras vid Försvarsmaktens centrum för internationell utbildningsverksamhet (). Samverkan ska kunna ske med ett eventuellt center för katastrof- och fredsinsatser i Verksamheten bör inledas i relativt begränsad skala och byggas upp i anslutning till befintlig verksamhet i närområdet, företrädesvis Räddningsskolans utbildning på , men även anknytas till befintlig och planerad verksamhet i t.ex. och . Verksamheten kan efterhand utvidgas med såväl nya beställare som nya aktiviteter. Centret bör sträva efter att utbyta erfarenheter med liknande initiativ inom t.ex. EU. Utredaren skall redovisa förslag till organisation, arbetsformer, lokaler, verksamhetsmål samt finansiering. Utredaren skall vidare senast redovisa en verksamhetsplan och ett budgetunderlag för perioden –. Det nya samverkanscentret skall kunna verka från .