sou · GPB3107 · 2002-01-01 00:00:00 — Utbildning inom exempelvis teknikområdet vård och omsorg handel/ekonomi etc. Eventuell fortsatt högskoleutbildning, exempelvis särskilda kortare påbyggnadskurser längre yrkesutbildning påbyggnad till kandidat- eller magisterexamen För behörighet bör enligt förslaget krävas grundläggande behörig- het för högskolestudier. För att underlätta en naturlig koppling till gymnasieskolans yrkesinriktade program, bör man vara restriktiv i att sätta upp andra regler om behörighet. Min bedömning är slutligen att utbildningen bör omfatta cirka 20 000 helårsstudenter. Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) har remitterat mitt delbetänkande till knappt 70 remissinstanser, däribland arbetsmarknadens parter, samtliga universitet och högskolor samt ett stort antal myndighe- ter, företag och andra organisationer. Av dessa svarade 56 instanser och svar inkom även från fem instanser som yttrade sig spontant. En majoritet av remissinstanserna, både bland högskolorna och övriga instanser, instämmer i utredningens huvudsakliga förslag. De anser att det finns ett stort behov av yrkesutbildning i samhället och att högskolan har en viktig roll att spela på detta område. Många anser att det är positivt att bredda YTH mot nya områden, och instämmer även i behovet att skapa ett tydligare utbildningsal- ternativ i högskolan för elever från gymnasieskolans yrkesinriktade program. Majoriteten bland remissinstanserna tycker att 60–80 po- äng är en rimlig längd på en sådan utbildning. Ett fåtal remissinstanser avstyrker helt utredningens förslag och ett fåtal instanser anser att de inte kan ta ställning till utredningens förslag då de menar att flera viktiga frågor lämnas obesvarade i betänkandet. Flera högskolor är tveksamma till föreslagen examensbenämning, yrkeshögskoleexamen, av olika skäl. Några högskolor menar att förslaget om yrkeshögskoleexamen ligger alltför nära nuvarande högskoleexamen. De anser att man bör utveckla den redan existe- rande högskoleexamen istället för att skapa en ny. Flera högskolor samt ger också förslag på alterna- tiva examensbenämningar, liksom preciseringar av föreslagen exa- mensbenämning. 2.3.3Några tveksamma till en gemensam utbildning för studenter med respektive utan särskild yrkeserfarenhet Några remissinstanser, främst högskolor, har kommenterat min föreslagna modell vad gäller utbildningens upplägg. Flera högskolor påtalar att det finns fördelar med blandade grupper där både stu- Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) denter från gymnasiet såväl som personer med längre yrkeserfaren- het ingår. Andra högskolor framhåller att utbildning för äldre per- soner med särskild yrkeserfarenhet kräver en annan sorts pedago- gik än utbildning till så kallade ungdomsstudenter. 2.3.4Behörighet en viktig fråga Flera remissinstanser stödjer utredningens förslag om att endast grundläggande behörighet ska gälla som behörighet för yrkeshög- skoleutbildningen. Några högskolor menar att grundläggande behörighet inte alltid är tillräcklig, bl.a. för vissa tekniska utbild- ningar. Tekniska högskolan att det är svårt att frångå kraven om längre yrkeserfarenhet och ändå ge en meningsfull utbildning på så . En majoritet bland remissinstanserna instämmer i utredningens åsikt om att utbildningarna måste vara påbyggbara. Flera högskolor och påtalar dock att studenter som antas med enbart grundläggande behörighet kan få problem då de vill läsa vidare inom högskolan eftersom de då inte uppfyller krav på sär- skild behörighet. Flera är av den meningen att detta särskilt bör uppmärksammas av högskolorna. 2.3.5Externa aktörers inflytande över utbildningarna De flesta remissinstanser instämmer i utredningens bedömning att utbildningarna ska bygga på en långsiktig värdering av behov på arbetsmarknaden. Högskolorna menar att det är av stor vikt att de tillsammans med regionala aktörer får möjlighet att avgöra vilka yrkeshögskoleutbildningar som kan bli aktuella på respektive läro- säte. Bland de som kommenterat inom vilka områden som utbild- ningen kan vara aktuell, går åsikterna isär vad gäller vård- och omsorgssektorn. Vissa högskolor menar att de fått signaler om att arbetsgivarna inte är intresserade av personer med kortare efter- gymnasial utbildning än . Andra remissinstanser, däribland , framhåller att kommunerna har ett stort behov av personalrekrytering och att utbildningen då är intressant. Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) 2.3.6Rekrytering av nya studenter kan bli problematisk Flera remissinstanser anser att den nya typ av utbildning som utredningen föreslår, kan underlätta för högskolan att rekrytera nya grupper av studenter. Några remissinstanser framhåller dock att riktade informationsinsatser blir nödvändiga för att klara av detta. Att studiestödet är en viktig del i rekryteringen av nya studenter är något som flera remissinstanser framhåller. Några menar att det är den helt avgörande frågan. Flera remissinstanser har kommenterat utredningens bedömning kring frågan om huruvida en kortare yrkeshögskoleutbildning kan vara ett sätt att motverka social snedrekrytering till högskolan. Remissopinionen i frågan är delad. Vissa anser att man genom att skapa en kort yrkesutbildning i högskolan kommer att cementera nuvarande sociala snedrekrytering. Andra ser yrkeshögskoleutbild- ningen som en möjlighet att rekrytera nya grupper av studenter till fortsatt utbildning inom högskolan. 2.3.7Resurskrävande att utveckla nya utbildningar Många remissinstanser anser att det är helt nödvändigt att högsko- lan tilldelas extra resurser för att ha råd att utveckla de nya utbild- ningar som krävs. De framhåller vidare att en utbildning med omfattande praktiska moment som vänder sig till studerande- grupper utan någon längre studietradition är dyrare än gängse hög- skoleutbildning, då den bland annat kräver högre lärartäthet. 2.3.8Förhållandet KY – yrkeshögskoleutbildning är otydlig, men samverkan är viktig Många remissinstanser framhåller att samverkan mellan högskole- utbildning och KY är mycket viktig även i fortsättningen. Flera remissinstanser påtalar att förhållandet mellan högskoleutbildning och KY är oklart och många anser att utredningen bör återkomma till detta med ytterligare förtydliganden i slutbetänkan- det. Några remissinstanser ser det oklara förhållandet mellan hög- skolan och KY som en avgörande fråga vad gäller de framtida möj- ligheterna att utveckla nya yrkesutbildningar i högskolan. Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) Det finns också remissinstanser som anser att det finns klara skiljelinjer mellan högskoleutbildning och KY. De framhåller bland annat högskolans nära relation till forskning och att högskolan har tillgång till disputerad personal. 2.4Regeringens proposition Den öppna högskolan 2.4.1Regeringen positiv till förslagen i delbetänkandet presenterade forsknings- och utbildnings- ministern regeringens proposition Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15). I propositionen redogör regeringen för sina ställ- ningstaganden vad gäller högskoleutbildningens roll i samhället. Förutom förslag om förändringar i högskolelagen, föreslår reger- ingen en rad förändringar i frågor som rör bl.a. rekrytering till hög- skoleutbildning, behörighet, pedagogisk förnyelse, förslag om ett nätuniversitet samt inom flera andra områden som styrning, hög- skolans ledning etc. Regeringens instämmer i förslaget att YTH bör breddas mot nya områden och anger som sin bedömning att det behövs fler kortare yrkesutbildningar med olika inriktningar inom högskolan. Reger- ingen avvaktar dock med beslut angående ny examensbenämning inför utredningens slutbetänkande. Då regeringen anser att det är viktigt att högskolorna redan nu kommer igång med planering för nya utbildningar aviserar dock regeringen att resurserna för Rådet för högre utbildning skall för- stärkas bl.a. som ett stöd för lärosätenas arbete med utveckling av de kortare yrkesutbildningarna. 2.4.2Om KY och högskolan Regeringen kommenterar vidare frågan om likheterna mellan KY och yrkeshögskoleutbildning. Regeringen redogör för sin syn på skillnaderna mellan högskoleutbildning och KY i propositionen Kvalificerad yrkesutbildning (prop. 2000/01:63). Regeringen utvecklar detta i sin proposition Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15) och anger att det är viktigt att utbildningarna presen- teras så att sammanblandning inte sker. visar regeringen på att högskolans medverkan i KY för de studerande kan innebära en första positiv kontakt med högskolan. Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) det redan under försöksverksamheten med KY framkommit att av de studerande i KY fortsatt till högskolan. Det är därför enligt regeringen viktigt att högskolans medverkan i KY inte minskas. Regeringen väljer vidare att i propositionen klargöra sin syn på högskolelagens krav på vetenskap och beprövad erfarenhet. Reger- ingen menar att vissa remissinstansers svar på mitt delbetänkande visar på uppfattningen att beprövad erfarenhet står i konflikt med vetenskaplig grund i meningen forskningsanknytning. Detta gäller även regleringen i 1 kap. 3 § högskolelagen som anger att verksam- heten skall bedrivas så att det finns ett nära samband mellan forsk- ning och utbildning. Detta anges av flera remissinstanser som ett av skälen till att utbildningar förlängs och att nya kortare utbildningar inte utvecklas i högskolan. Enligt regeringens mening är detta en alltför statisk syn på sam- bandet mellan forskning och grundutbildning. Begreppet forsk- ningsanknytning lanserades i samband med 1977-års högskolere- form. Det innebar då flera olika saker. En viktig del av detta begrepp var det faktum att studenter från de nya yrkesutbildningar, som genom reformen kom att tillhöra högskolan, fick behörighet att fortsätta till forskarutbildning. Därmed öppnades möjligheten att utveckla ny kunskap inom områden som inte varit föremål för forskning och kritisk granskning på ett vetenskapligt sätt. Genom att nya grupper av studenter avlade doktorsexamen och fick anställning som lärare och forskare inom högskolan, ska- pades också en naturlig anknytning till relevant grundutbildning. Forskningsanknytning kom därmed att betraktas som en fortlö- pande process. Högskolereformen 1993 har inte inneburit någon ny inriktning i dessa frågor. Enligt regeringen innebär denna process en dynamik utan vilken högskolans utbildningar skulle stagnera. Det är enligt regeringens mening nödvändigt att nya utbildningar, såväl korta som långa, får en chans att utvecklas och att den anknytning till forskning som behövs ges möjlighet att stärkas. Ett av skälen till att regeringen valde att sammanföra eftergymnasiala utbildningar i ett system – högskolan – var just att undvika återvändsgränder i utbildningssy- stemet. Detta finns i många av de länder som har ett tudelat system Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) och där det är omöjligt för en person från den del som inte tillhör universitetssektorn att gå direkt vidare till forskarutbildning. Regeringen fastslår i budgetpropositionen (prop. 2001/02:1) att flera kortare yrkeshögskoleutbildningar bör utveck- las i högskolan. Rådet för högre utbildning föreslås därför tillföras ytterligare för stöd för förnyelse av högskolepedagogiken, varav utvecklandet av kortare yrkesutbild- ning utgör en viktig del. 2.6En politik för tillväxt och livskraft i hela landet 2.6.1Ökad tillgång till lärande och högre utbildning I regeringens regionalpolitiska proposition En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4), lämnar regeringen en rad förslag som berör såväl högskolan som förslaget om yrkeshög- skoleutbildning. I propositionen framhåller regeringen att medarbetarnas kom- petens är en allt viktigare framgångsfaktor, för näringslivet såväl som för andra sektorer. Teknisk utveckling, specialisering och ökad internationalisering gör att arbetsintensiva och mindre kvalificerade arbetsuppgifter blir allt färre. Nya former av organisationer på arbetsplatsen ställer istället andra och ökade krav på den enskilde medarbetaren. Tillgången på arbetskraft med rätt kompetens kommer därför enligt regeringen att vara av avgörande betydelse för vår framtida välfärd. Regeringen presenterar därför en rad för- slag i syfte att öka medborgarnas tillgång till lärande och att göra högre utbildning mer tillgänglig i hela landet. 2.6.2Högskolans samverkan med det omgivande samhället Den regionalpolitiska utredningen väg mot nya arbetssätt för regional utveckling (SOU 2000:87) betonade vikten av en nära samverkan mellan högskola och näringsliv. Detta har en stor betydelse för den lokala och regionala utvecklingen. Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) också ett stort behov hos högskolan att ta till sig erfarenheter och kunskaper från näringsliv och andra delar av samhället. Regeringen framhåller att högskolan i ökad utsträckning, och i nära samarbete med näringslivet, ska utforma utbildningar som sva- rar mot arbetsmarknadens behov och därmed stärka sin roll i det livslånga lärandet. Regeringen konstaterar att det är ett gemensamt ansvar för högskola och regionala såväl som lokala aktörer att skapa ett gott samverkansklimat. Ett sådant samarbete måste enligt regeringens mening växa fram ur lokala och regionala samtal och en gemensam syn på vad man vill åstadkomma med samarbetet. Sam- verkan måste ske med ömsesidig respekt för de olika ansvar, roller och kulturer som finns i högskolan och i det omgivande samhället. 2.6.3Utveckling av kortare yrkesutbildningar i högskolan I propositionen föreslår regeringen att ett särskilt uppdrag bör ges till , och för att utveckla nya kortare yrkesutbildningar. Uppdraget ges (2002–2004) och högskolorna får sär- skilda medel för detta, vardera . Regeringen anser att det mot bakgrund av den strukturomvand- ling som sker på arbetsmarknaden och det ökade behov som finns av personer med vissa yrkeskompetenser, är motiverat att ge i sär- skilt uppdrag till tre högskolor och universitet att utveckla kortare yrkesutbildningar i enlighet med förslaget i mitt delbetänkande. Regeringen menar att de föreslagna utbildningarna ger högskolan större möjligheter att möta utbildningsbehoven hos personer som gått gymnasieskolans yrkesinriktade program och där det inte finns några utbildningsalternativ i högskolan som knyter an till den yrkeskompetens de erhållit, eller för vilken det finns arbetstillfällen i regionen. Regeringen framhåller att det i många fall handlar om unga män som inte alls söker sig till högskolan. Breddningen av dessa utbildningar kan enligt regeringen ske mot de områden som anges i delbetänkandet, nämligen exempelvis teknik, handel, ekonomi, vård och omsorg. Enligt regeringen kan utveckling av sådana utbildningar också ske på andra lärosäten med hjälp av de särskilda stimulansmedel som ges för samverkan mellan högskolor och kommuner, se nedan. Utredningens delbetänkande En ny yrkeshögskoleexamen (SOU 2001:40) 2.6.4Samverkan mellan universitet och högskolor och kommuner Regeringen avsätter i propositionen särskilda medel om –2004 i syfte att stimulera sam- arbete mellan universitet och högskolor och kommuner. Reger- ingen vill med dessa medel skapa möjligheter för att både öka rekryteringen till högskolan och att skapa hållbar tillväxt i olika regioner. Regeringen föreslår därför att lärosäten och kommuner i samverkan gemensamt ska få söka medel för utvecklingsprojekt eller åtgärder som dels bidrar till en ökad rekrytering till högre utbildning, dels stimulerar en hållbar regional tillväxt. Bakgrunden till förslaget är kommunernas och regionernas intresse av att män- niskor utbildar sig – och därmed skapa hållbar tillväxt. Likaså har universitet och högskolor ett intresse av att rekrytera studenter till sina utbildningar. Även den enskilde har av olika skäl ett stort intresse av att utbilda sig. Medlen kan exempelvis användas för att göra en analys av det regionala utbildningsbehovet och sedan skapa åtgärder för att öka rekryteringen till högskolans utbildningar som motsvarar dessa behov. Åtgärderna kan också innebära att kommunala utbildnings- anordnare tillsammans med en högskola skapar olika former av utbildningar som dels ger individer behörighet till högre utbildning genom studier på gymnasial nivå, dels innebär en introduktion till och kombination med högre utbildning. Medlen ska utgöra ett ini- tialt stöd till olika projekt och åtgärder. 3Yrkesutbildning i högskolan: mina utgångspunkter 3.1Det är viktigt att definiera och respektera högskoleutbildningens särdrag I takt med att yrken och branscher förändras, ställs allt högre krav på utbildning i det offentliga utbildningsväsendet. Högskolan ska planera sin utbildning med utgångspunkt i arbetsmarknadens be- hov och studenternas efterfrågan. Det är därför en central uppgift för högskolan att samverka med det omgivande samhället för att ha förutsättningar att skapa ett utbildningsutbud som speglar den ef- terfrågan som finns hos såväl arbetsmarknad som hos studenterna. har högskolan en viktig roll att verka framåtsyftande och utvecklande. Forskningsanknytning som ett växelspel mellan forskning – forskarutbildning och olika slag av grundutbildning är en viktig del av utvecklingen i högskolan och därmed i förläng- ningen även av arbetslivet. Högskolans roll att förändra sitt utbud inom grundutbildningen mot nya branscher, områden och funktio- ner är central för utvecklingen inom arbetslivet. I högskolelagen (1992:1434) och högskoleförordningen (1993:100) anges ramarna för vad som är högskoleutbildningens särdrag. Högskoleutbildning ska vila på vetenskaplig eller konst- närlig grund samt på beprövad erfarenhet. Vidare ska utbildningen ge studenten ett kritiskt förhållningssätt till kunskap. Detta är spe- ciellt för utbildning inom just högskolan. De krav som ställs på högskolan vad gäller utbildning från olika delar av samhället, däribland från arbetslivet, är i de flesta fall be- rättigade. Eftersom resurserna för utbildning inom det offentliga utbildningsväsendet är begränsade är det ofta nödvändigt att dis- kutera hur de olika behoven ska tillgodoses. Jag menar att det är viktigt att då diskutera vilken utbildning som det offentliga utbild- ningssystemet ska åta sig och vilken utbildning som näringslivet Yrkesutbildning i högskolan: mina utgångspunkter kan ta ansvar för. Vidare är det viktigt att definiera högskoleutbild- ningens särdrag i förhållande till andra utbildningsformer. När man diskuterar yrkesutbildning inom högskolan i förhål- lande till andra utbildningsformer, anser jag att det är viktigt att poängtera att högskoleutbildningen skiljer sig från andra utbild- ningar på flera sätt. Det är viktigt att värna om dessa kännetecken eftersom högskoleutbildningen annars riskerar att förlora sitt värde. Högskoleutbildningen ska ge studenten ett reflekterande för- hållningssätt till kunskap. Högskoleutbildningen ska också ge stu- denten förmåga att göra självständiga bedömningar, urskilja, for- mulera och lösa problem samt beredskap att möta förändringar – inte minst i arbetslivet. Det betyder att högskoleutbildningen ska ge studenten ett perspektiv som når utöver rena yrkeskunskaper. Detta är något som endast högskolan, i det offentliga utbildnings- systemet, kan erbjuda. Dessa kunskaper och förmågor har ett sär- skilt värde och de kommer såväl individen som i förlängningen ar- betsgivaren tillgodo. Högskolans roll att erbjuda studenten en ut- bildning som har ett värde utöver den direkta yrkesfunktionen är central i ett demokratiskt samhälle. Utbildning som ger väldigt specifika och smala yrkeskunskaper kan naturligtvis också ges i högskolan om kunskaperna finns där. är det viktigt att diskutera om sådan utbildning skall be- med offentliga medel eller om det snarare borde vara upp till enskilda arbetsgivare att beställa och bekosta sådan utbildning, ex- empelvis i form av uppdragsutbildning. 3.2Yrkesutbildning inom högskolan kan ges på olika nivåer och med olika syfte I mitt delbetänkande En ny yrkeshögskoleutbildning (SOU 2001:40), presenterar jag en diskussion kring och ett förslag till de- finition på begreppet yrkesutbildning. Enligt min mening karaktä- riseras yrkesutbildning av att den syftar till att ge den utbildade möjligheter att efter genomgången utbildning och rimligt långt praktiserande kunna verka inom ett yrke som anställd eller egen företagare. Jag skriver också att det inom delar av högskolevärlden finns en uppfattning att yrkesutbildning skiljer sig från traditio- nell akademisk utbildning, vars syfte primärt är att vara forsk- ningsförberedande, genom att den är mer laborativt eller praktiskt Yrkesutbildning i högskolan: mina utgångspunkter Jag ser dock ingen motsättning mellan dessa utbildningar. De som ser en sådan motsättning kan inte beakta att många utbild- ningar med lång akademisk tradition är både forskningsinriktade och yrkesinriktade – bland annat läkarutbildning och civilingen- jörsutbildning. Vidare skriver jag att det finns yrkesutbildningar som anordnas som program som ger generella examina – alla yrkesutbildningar leder alltså inte till någon yrkesexamen som regleras i högskoleför- ordningens examensbilaga (1993:100, bilaga 2). I delbetänkandet gör jag också en genomgång av vilket utbud av kortare yrkesutbildningar som finns inom högskolan . Genom- gången redovisar samtliga högskoleutbildningar som omfattar högst 100 poäng och som utformats som sammanhållna utbild- ningsprogram. Några kommentarer har framförts på min genomgång av kortare yrkesutbildningar. Vissa menar att jag genom att använda den defi- nition som jag använt, inte tagit med utbildningar som ges i form av fristående kurser men som leder till olika yrkesfunktioner. Andra menar att de program som jag redovisar knappast kan kallas för yrkesutbildning. Alla anser exempelvis inte att YTH är en yr- kesutbildning i den bemärkelsen att den leder till ett bestämt yrke. Mot denna bakgrund vill jag kommentera och ytterligare förtyd- liga min syn på begreppet yrkesutbildning. Enligt min mening är en yrkesutbildnings primära syfte att studenten efter genomgången utbildning och rimligt långt praktiserande ska kunna verka inom ett yrke som anställd eller egen företagare. Detta kan ske på olika ni- våer. En första nivå är att utbildningen ska ge – i detta fall studen- ten – de grundläggande kunskaper som krävs för att utöva ett visst yrke eller en viss yrkesfunktion. Yrkesutbildning på högre nivåer kan istället syfta till att studenten utvecklar sina grundläggande yr- keskunskaper på olika sätt. YTH-studenterna har redan ett yrke när de påbörjar sina . Utbildningen syftar istället till att utveckla dessa grundläggande yrkeskunskaper för en annan yr- kesfunktion. Många utbildningar som ges i högskolan har just detta syfte – att utveckla nuvarande yrkesfunktion till något vidare. Det kan handla om att ge studenterna nya kunskaper för att vidga yr- keskunnandet till nya områden. Det kan även handla om att för- djupa kunskaperna inom vissa områden för att ge djupare och mer specialiserade kunskaper. Vidare kan det röra sig om att fördjupa vissa aspekter av den nuvarande yrkesrollen – exempelvis en chefs- eller ledarroll. Yrkesutbildning i högskolan: mina utgångspunkter Den nya yrkeshögskoleutbildning som jag skisserar i mitt del- betänkande, kan ha olika fokus. Yrkeshögskoleutbildning som ges till personer utan särskild yrkeslivserfarenhet kan i huvudsak syfta till att ge de grundläggande kunskaper som krävs för att utöva ett visst yrke eller en viss yrkesfunktion. Yrkeshögskoleutbildning som riktar sig till personer som har längre yrkeslivserfarenhet, kan istället syfta till specialisering eller utveckling av den nuvarande yr- keskunskapen. 3.3Examensbenämningen bör vara yrkeshögskoleutbildning Mitt förslag: Jag står fast vid mitt tidigare förslag att yrkestek- nisk examen bör få en ny benämning, nämligen yrkeshögskole- examen.