sou · GPB31d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Är aktierna utställda till viss man kan de inte omvandlas till innehavar- aktier men, om aktierna är innehavaraktier, kan en aktieägare välja att få sina aktier utställda till viss man. Det skall av bolagsordningen 112 Vissa utländska rättsordningar framgå om aktierna är ställda till viss man eller om de kan vara inne- havaraktier. Ett aktieselskab skall i vissa fall ge ut aktiebrev men behöver inte alltid göra det. Om en aktieägare begär att aktiebrev skall ges ut eller om aktierna är omsättningspapper eller utställda till innehavaren är bolaget skyldigt att ge ut aktiebrev och då skall aktiebrev ges ut för samtliga aktier i bolaget. Om aktierna är behäftade med över- låtelsebegränsningar eller inlösenplikt kan aktiebrev inte ställas ut till innehavaren. får inte lämnas ut innan aktieteckningen har registrerats men aktier ställda till viss man kan lämnas ut så snart aktieägaren är införd i aktieboken. skall ange bolagets firma, säte och organisations- nummer. Vidare skall aktiens ordningsnummer och dess nominella belopp anges. Av brevet skall också framgå om aktien ställs ut på viss man eller om det är en innehavaraktie samt den dag eller månad då aktiebrevet ges ut. Finns olika aktieslag skall aktieslaget anges. Om det finns bestämmelser i bolagsordningen om noteringsfrist, särskilda rättigheter som är knutna till aktien, inlösenplikt, aktien inte skall vara omsättningspapper, aktien är behäftad med överlåtelse- begränsningar eller aktien kan mortifieras utan dom skall detta anges på aktiebrevet. Aktiebrev skall också innehålla upplysningar om att be- stämmelser i bolagsordningen kan ändras så att aktieägarens rätts- ställning förändras. I ett aktieselskab skall det finnas en aktiebok, som förs av styrelsen. Styrelsen får, men är inte skyldig att föra ett namnregister över ägare till aktier som är utställda till viss man. Av aktieboken skall det framgå om aktierna är ställda till viss man eller till innehavaren. Skyldigheten att i aktieboken anteckna namnet på aktieägaren gäller endast den förste aktietecknaren. En senare aktieförvärvare kan dock begära att han antecknas i aktieboken. Om en förvärvare av en aktie ställd till viss man önskar utöva aktierättigheterna måste han dock låta anteckna sig i aktieboken. De ekonomiska rättigheterna kan han utöva utan en sådan anteckning. Ett aktieselskab kan ansluta sig till ett värdepapperslöst aktie- hanteringssystem. Aktierna registreras då i ett register hos en vœrdi- papircentral (VP). Det finns inte någon skyldighet för börsnoterade aktieselskab att registrera sina aktier hos en VP, utan börsbolag kan ge ut aktiebrev. Om ett aktieselskab har valt en VP-registrering ställs det inte ut några aktiebrev, utdelningskuponger eller teckningsrättsbevis. Ett aktieselskab kan också låta aktier av ett visst aktieslag vara registrerade i VP-systemet medan aktiebrev används för aktier av ett annat aktieslag. Vissa utländska rättsordningar 113 I ett anpartsselskap motsvaras aktieboken av en anpartshavarförteck- ning. Den skall ange anpartshavarnas namn och hemvist samt storleken på innehavet. Vid ägarskifte eller pantsättning skall anpartsselskabet meddelas senast efter förvärvet eller pantsättningen och selskabets ledning skall i förteckningen föra in nya anpartshavare och panthavare under förutsättning att det inte finns något hinder mot förvärvet enligt bolagsordningen. Anpartsselskabet skall därefter underrätta berörda om vad som har förts in. Underrättelsen kallas för anpartsbevis. En överlåtelse eller pantsättning har ingen verkan gentemot över- låtarens fordringsägare förrän selskapet har underrättats om över- låtelsen eller pantsättningen. Både överlåtare och förvärvare kan underrätta selskapet. Vid dubbelöverlåtelse har den senare förvärvaren företräde om selskabet först har mottagit underrättelse om den överlåtelsen som den senare förvärvaren var i god tro när selskabet underrättades. I finns endast en bolagsform utan personligt ägaransvar, aktie- bolaget. Regleringen finns i lag om aktiebolag (734/78). De finländska reglerna om aktiebrev är i stort sett identiska med den svenska regleringen. Kommittén lämnar därför inte någon utförlig redovisning av finländsk lagstiftning på området. 4Huvudprinciper för ett aktieägarregister Riksenheten mot ekonomisk brottslighet väckte i en rapport angående bolagsplundring, som överlämnades till regeringen , frågan om inrättande av ett ägarregister för fåmansbolag. Ett sådant register skulle enligt rapporten kunna bidra till att minska möjligheterna för personer med brottsliga avsikter att agera genom bolag där det inte finns någon ansvarig företrädare. Regeringen gav (Ju 1996:06) i uppgift att utreda bl.a. frågan om det fanns skäl att införa ett sådant register. I sitt betänkande Bulvaner och annat (SOU 1998:47) anförde utred- ningen att det bör införas ett system med obligatorisk ägarregistrering för samtliga aktiebolag som saknar avstämningsförbehåll. Utredningen angav också efter vilka principer ett sådant system borde utformas. Regeringen har i tilläggsdirektiv till (Dir. 1998:90) uttalat att det finns starka skäl som talar för ett system med obligatorisk aktieägarregistrering. I direktiven anförs vidare att något slutligt beslut om att införa ett sådant system inte bör tas förrän ett utförligt förslag, inklusive författningsbestämmelser, har presenterats. Uppdraget att utforma förslaget har anförtrotts åt . Enligt direktiven skall kommittén ta ställning till alla de frågor som inrättandet av ett obligatoriskt aktieägarregister aktualiserar. Arbetet skall ha som utgångspunkt att registret skall omfatta samtliga aktie- bolag utom sådana med avstämningsförbehåll. Bolag utan avstäm- ningsförbehåll kallas i det följande kupongbolag. 116 Huvudprinciper för ett aktieägarregister 4.2Bulvanutredningens skäl för ett aktieägarregister Det ankommer inte på att pröva om det är lämpligt att införa ett obligatoriskt aktieägarregister i alla kupongbolag. Det finns emellertid anledning att inledningsvis erinra om de skäl som enligt talar för att ett sådant register bör inrättas. hade angivit principerna för ett ägarregister i en promemoria Ägarregister i fåmansbolag och remitterat promemorian för synpunkter. I ljuset av de anförda synpunkterna har anfört (betänkandet s. 140 ff): På grundval av remissyttrandena anser sig utredningen kunna konstatera att ett ägarregister skulle vara av ett inte obetydligt värde vid åtskilliga utred- ningar rörande ekonomisk brottslighet som rör aktiebolag. Detta samman- hänger främst med att ägarförhållandena som är relevanta för bedömningen kan fastställas exakt och således inte blir be- roende av antaganden. Dessutom skulle en obligatorisk registrering säker- ligen fylla en viss preventiv funktion. Det skulle åtminstone för en del fall bli mindre lockande för personer med brottsliga avsikter att agera genom aktiebolag och missbruka det associationsrättsliga regelsystemet. Vetskapen om att varje förfogande över en aktie registreras och kan beläggas i efterhand skulle medföra en återhållande funktion när det gäller en del efterhandskonstruktioner som innefattar överlåtelser fram och tillbaka av aktier som ibland kan misstänkas vara fingerade. Systemet skulle bidra till en ordning och reda i dessa sammanhang som ofta saknas. står klart att det här blir fråga om en mycket omfattande insats vars genomförande i skilda avseenden ingalunda är okomplicerat. Det måste bedömas som tveksamt om intresset från de synpunkter som angetts i sig kan motivera en så ingripande reform. Till skillnad från vad synes hävda i sitt remissyttrande anser utredningen emellertid direktiven medge att även andra fördelar med en reform beaktas än sådana som har omedelbar anknytning till intresset att förebygga och bekämpa brottslighet. Till en början gäller att kontrollmöjligheter av olika slag med avseende på aktiebolag skulle öka väsentligt. RSV har sålunda menat att registret skulle underlätta skattekontrollen och även ha betydelse för kronofogde- myndigheternas arbete. Myndigheter som har till uppgift att ge aktiebolag tillstånd och bidrag av olika slag skulle också lättare kunna ta reda på vilka personer som i verkligheten står bakom en viss ansökan. PRV:s möjligheter till kontroll av riktigheten i aktiebolagsregistret skulle öka. För forskning, statistik och liknande verksamhet skulle man ge underlag för bättre inblick i ägarförhållandena och förändringar i dessa . För näringslivet skulle en obligatorisk registrering också innebära vissa fördelar. Som PRV anfört skulle möjligheten till affärskontroll vidgas. I dessa sammanhang har ofta efterlysts ett sätt att utan alltför stor omgång få Huvudprinciper för ett aktieägarregister 117 kännedom om vilka intressenter som står bakom ett visst aktiebolag. Bolagen skulle vidare slippa att föra aktieböcker och utfärda aktiebrev samt få lättare att identifiera sina ägare, när aktiebreven inte går att återfinna. Nyemissioner och pantsättningar skulle praktiskt underlättas. Det skulle sannolikt finnas förutsättningar för att väsentligt förenkla deklara- tionsbestyren. Nackdelarna består i att reformen innebär en ingripande förändring av den nuvarande ordningen och ger upphov till arbete och bestyr framför allt i ett inledningsskede. Vissa låt vara ganska blygsamma kostnader upp- kommer både för det allmänna och för bolagen. Övergångsproblematiken är svårlöst och synes innebära att det tar åtskillig tid innan ett ägarregister kan vara komplett. Det kommer kanske att dröja innan alla bolag och aktieägare blir förtrogna med ett nytt system, och som alla nya system innebär det naturligtvis risker för komplikationer av olika slag. De små och medelstora företag som har varit i kontakt med har preliminärt ställt sig positiva till reformtanken, eftersom den anses vara ägnad att gynna seriösa företag. En förutsättning är dock att de kost- nader som kommer att belasta företagen blir låga. Däremot har Före- tagarnas avstyrkt förslaget, varvid organisationen fram- hållit att en strävan bör vara att i stället förenkla regelsystemet. redovisar också att de större industriföretagen har en negativ inställning till förslaget. Skälet är att dessa företag har ett stort antal hel- ägda dotterbolag, som enligt förbundet inte skulle få några fördelar utan endast nackdelar av ett ägarregister. Med anledning av vad har anfört vill utredningen framhålla att en obligatorisk ägarregistrering efter de linjer som här har skisserats visserligen kommer att kräva ett delvis komplicerat utvecklingsarbete och en förhållandevis ingripande nyreglering men att en nyordning sannolikt kommer att uppfattas som en förenkling snarare än en komplikation. En jämförelse kan göras med motbokslösa bankkonton, som allmänt torde anses innebära fördelar från praktisk synpunkt. Vad avser de publika företagens helägda dotterbolag instämmer utred- ningen i att fördelarna för dessa av en reform skulle bli begränsade. Sam- tidigt är det emellertid svårt att se att några beaktansvärda nackdelar skulle uppkomma för sådana bolag. Detta belyses bl.a. av att det inte i något enda fall lär ha förekommit att ett avstämningsförbehåll återtagits när ett tidigare publikt bolag blivit uppköpt och således övergått till att bli helägt dotter- bolag. Att i samband med bolagsbildning och därmed sammanhängande åt- gärder göra anmälan om det företag som avses äga aktierna i de dotterbolag som det här gäller måste betraktas som bagatellartat ökat bestyr som, om formulär framtas för ändamålet, inte kan dra vare sig arbete eller kostnader. Trots att viss tvekan kan föreligga särskilt i betraktande av övergångs- svårigheterna finner utredningen vid en samlad bedömning att fördelarna med att övergå till ett nytt system väger så tungt att övervägande skäl talar för att arbetet på detta bör drivas vidare. Det synes i själva verket svårt att tänka sig något annat än att ett registreringssystem förr eller senare under 118 Huvudprinciper för ett aktieägarregister alla förhållanden kommer att betraktas som ofrånkomligt, och det finns där- för starka skäl som talar för att ett arbete med denna inriktning påbörjas. Med de utgångspunkter Bulvanutred- ningen haft för sitt arbete framstår de anförda skälen för ett aktie- ägarregister som rationella och välgrundade. När kommittén i enlighet med sina direktiv skall utforma ett full- ständigt förslag till aktieägarregister som omfattar alla aktiebolag utom avstämningsbolagen vill kommittén försöka på en gång motverka ekonomisk kriminalitet och ta tillvara de möjligheter till rationalise- ringar och kostnadsbesparingar i hanteringen av aktier som kan finnas. Registret bör så långt det är möjligt utan att det brottsförebyggande syftet med registret går förlorat utformas så att det blir kostnads- effektivt och nyttigt. I det första ligger att aktieägarna skall finna att aktieägarregistret är ett ekonomiskt och rationellt sätt att hantera den skyldighet som föreskrivs i aktiebolagslagen att föra in uppgifter om aktieägarna i aktieboken. Och i det senare ligger att aktieägarregistret precis som fastighetsregistret och andra register som finns och som fyller viktiga kommersiella funktioner skall göra det lättare för små och medelstora företag att anskaffa riskkapital. skall göra det enkelt att använda aktier som säkerhet för lån. Kredit- givarna skall genom registret få tillförlitliga uppgifter om vem som äger aktierna och i vad mån aktierna redan har tagits i anspråk som säkerhet för ägarens förpliktelser. Och genom inskrivning i registret av att aktierna lämnats som säkerhet för lån skall en kreditgivare kunna försäkra sig om att panten kan realiseras om aktieägaren inte förmår betala. När ett aktieägarregister för alla bolag som saknar avstämningsför- behåll skall inrättas finns det i princip två vägar att gå. Den ena bygger på att den nuvarande ordningen i kupongbolag består och lägger endast till en skyldighet för den som äger aktier i ett sådant bolag att anmäla sitt innehav till registret. För att säkra efterlevnaden av anmälnings- skyldigheten måste föreskrivas straff, vite eller någon form av Huvudprinciper för ett aktieägarregister 119 administrativ avgift för den som inte fullgör sin anmälningsskyldighet. Det är tydligt att en sådan ordning kräver betydande resurser för att övervaka att anmälningsskyldigheten efterlevs. Det finns också skäl att räkna med att efterlevnaden i praktiken blir långt ifrån hundraprocentig även om övervakningen skulle bli intensiv. Särskilt de ekonomiska brottslingar som anförs som huvudskäl för inrättandet av registret torde undvika att anmäla sig dit om de därigenom riskerar att deras ekono- miska kriminalitet upptäcks och föranleder strängare påföljd än det straff eller den avgift som föreskrivits för brott mot anmälningsplikten. För kommittén framstår denna ordning som en sistahandslösning. Den andra vägen innebär att kupongbolagen underkastas en ordning som i fråga om aktiebreven nära överensstämmer med vad som gäller för avstämningsbolag. Det innebär kort sagt att aktiebreven av- skaffas och att den funktion som aktiebreven fyller ersätts med registre- ringar i ett aktieägarregister. gäller att om två personer kommer överens om överlåtelse av en eller flera aktier, så övergår äganderätten till aktierna eller som de kommer överens om. Däremot kan förvärvaren – med vissa begränsade undantag i kupongbolag, se 3 kap. 14 § – inte utöva en aktieägares rätt i bolaget innan han har blivit införd i aktieboken. Om förvärvaren inte har fått aktiebrev på aktierna i sin besittning eller registrerat förvärvet i avstämningsregister kan han inte heller känna sig säker på att få behålla aktierna, om överlåtarens egendom blir föremål för utmätning eller dras in i överlåtarens konkurs eller om överlåtaren överlåter aktierna på nytt. Genom att avskaffa aktiebreven i kupongbolag och knyta skyddet för förvärvaren i angivna hänseenden till registreringen i aktieägar- registret säkrar man att aktieägarna i sitt eget intresse registrerar sina aktieinnehav. Någon övervakning av att anmälningarna sker behövs inte och något straff för den som inte anmäler sitt förvärv behöver inte nödvändigtvis åläggas. Det kan som kommittén ser det inte råda någon tvekan om att det är denna väg man bör gå om ett aktieägarregister skall införas. Kommittén föreslår således att aktiebreven avskaffas och ersätts med registreringar i aktieägarregistret. 120 Huvudprinciper för ett aktieägarregister Registrering en förutsättning för en obligationsrättsligt giltig aktieöverlåtelse? Nästa fråga som inställer sig är om det finns skäl att gå längre än att bara avskaffa aktiebreven för att säkra att förvärvare av aktier alltid anmäler saken till aktieägarregistret. I kommitténs direktiv förs den tanken fram att en registrering i registret skall vara en förutsättning för att ett giltigt förvärv skall anses föreligga och därmed en förutsättning för att förvärvaren skall kunna utöva de rättigheter som följer med aktieägandet. En ordning som innebär att avtal om överlåtelse av aktier inte skulle bli obligationsrättsligt giltigt med mindre den nye aktieägaren införs i aktieboken eller aktieägarregistret skulle emellertid öppna möjligheter till manipulationer. En köpare som ångrar sig skulle då enkelt komma ifrån avtalet genom att underlåta att anmäla köpet för införing i aktie- boken eller till registerföraren för införing i aktieägarregistret. Kom- mittén menar därför att det saknas skäl att ändra på den i civilrättsliga sammanhang grundläggande principen om parternas avtalsfrihet. Äganderätten till aktier bör liksom övergå som parterna kommit överens om. Det bör krävas registrering i aktieägarregistret för att utöva en aktieägares rätt i bolaget gäller som huvudregel att den som har blivit ägare till en aktie inte får utöva de rättigheter som aktien ger i bolaget innan han har blivit införd i aktieboken. Denna regel har bekräftats i en särskild be- stämmelse i 9 kap. 2 § första stycket ABL som innebär att rätten att delta i bolagsstämman endast tillkommer den aktieägare som för stämman eller i avstämningsbolag före stämman är införd i aktieboken. Från den angivna huvudregeln görs emellertid ett omfattande undantag. Något krav på införing i aktieboken finns inte för att göra gällande sådan ur aktie uppkommen rätt som utövas mot företeende eller avlämnande av aktiebrev, kupong eller annat särskilt bevis som utges av bolaget. (3 kap. 14 § första stycket). Det innebär att vinstut- delning, utbetalning vid nedsättning av aktiekapitalet, reservfonden eller överkursfonden och utskiftning vid bolagets likvidation kan, om bolagsstämman så beslutar, lyftas av den som kan uppvisa aktiebrev eller kupong utan krav på att han skall vara införd i aktieboken. Detsamma gäller för att ta ett annat exempel om bolaget har utfärdat emissionsbevis. Ett sådant bevis ger innehavaren rätt att teckna eller få Huvudprinciper för ett aktieägarregister 121 nya aktier eller skuldebrev i emissionen oavsett om han är införd i aktieboken eller ej. Undantagsregeln om utövande av rättigheter mot företeende eller avlämnande av aktiebrev eller annat särskilt bevis torde tillämpas extensivt och det framstår som sannolikt att man i vissa bolag i sam- band med att aktier konverteras från ett aktieslag till ett annat nöjer sig med att anteckna saken på aktiebrevet utan att kräva att innehavaren av brevet införs i aktieboken. Mycket talar också för att man i olika sammanhang inte ställer krav på införing i aktieboken för att utöva rättigheter som en aktieägare enligt aktiebolagslagen har i ett aktiebolag. Man kan i detta samman- hang lämpligen jämställa en aktieägare som kan uppvisa ett in överlåtet aktiebrev och en aktieägare som har sina aktier förvaltar- registrerade. Det torde framstå som onödigt formalistiskt att exempelvis frånkänna aktieägare, som företer bevis från bank som utvisar att han har förvaltarregistrerade aktier i bolaget, initiativrätt som avses i 9 kap. 11 § och vägra honom rätten att få ett ärende upptaget i kallelsen till nästa stämma med mindre han först går ur för- valtarregistreringen och registrerar sig i eget namn. Det väcker frågan om man i likhet med vad som gäller i skall gå vidare på den inslagna vägen och behandla den som på något sätt kan visa att han äger aktie i bolaget som aktieägare med behörighet att utöva de rättigheter i bolaget som följer med hans aktieinnehav. Med de utgångspunkter kommittén har för sitt arbete med aktieägarregistret är emellertid svaret på den frågan självklart nej. För kommittén gäller det att skapa en ordning där aktieägarna i eget intresse anmäler sitt aktieinnehav för registrering och då blir den gamla regeln om att det krävs införing i aktieboken – eller i ett aktieägarregister, se nedan – för att utöva en aktieägares rätt i bolaget helt central. I enlighet med det anförda föreslår kommittén att den nuvarande bestämmelsen om att ingen får utöva en aktieägares rätt i bolaget innan han har blivit införd i aktieboken/aktieägarregistret behålls och att tillämpningen skärps. Det viktigaste incitamentet för en ny aktieägare att anmäla sig för införing i aktieboken eller ett aktieägarregister är knappast möjligheten att delta i bolagets förvaltning utan att få del i bolagets vinst. Genom att bli införd i aktieboken kan aktieägaren i ett papperslöst system försäkra sig om att utdelning och andra ekonomiska förmåner som aktierna ger tillfaller honom och inte den tidigare ägaren. 122 Huvudprinciper för ett aktieägarregister kommittén är det självklart att en effektiv ägarregistrering förutsätter inte bara att den nuvarande möjligheten att lyfta utdelning mot kuponger tas bort. I enlighet härmed föreslår kommittén att bolagen när aktieägarregistret införts inte längre skall få utfärda kuponger och i princip inte heller andra sådana aktiebolagsrättsliga dokument som används för att underlätta omsättningen av rättigheter som upp- kommit ur aktier i bolaget. I detta sammanhang vill kommittén emellertid påpeka att exempel- vis utdelning som har förfallit till betalning måste kunna tas i anspråk hos aktieägaren för betalning av hans skuld och att aktieägaren då för att undgå utmätning måste kunna använda utdelningen till frivillig betalning av skulden. Det går därför inte att förbjuda överlåtelse av sådana ekonomiska rättigheter som härrör från aktie och som har förfallit till betalning och hindra bolaget från att med befriande verkan utbetala utdelningen till den som kan visa att han har förvärvat fordringsanspråket. Men det är möjligt och lämpligt att i likhet med vad som gäller i avstämningsbolagen förbjuda att aktiebolag utfärdar kuponger och andra särskilda bevis som skall underlätta omsättningen av utdelningar, teckningsrätter och andra liknande rättigheter. Till det sist sagda skall läggas att kommittén föreslår att upprättan- det av ett centralt aktieägarregister skall förberedas genom att aktie- breven med tillhörande kuponger avskaffas som bolagen, utom fåmansbolagen, åläggs att föra aktieboken med hjälp av dator. Detta sker för att göra det möjligt att på ett enkelt sätt föra över inne- hållet i aktieböckerna till registerföraren i nära anslutning till att aktieägarregistret tas i bruk. ersätts aktiebreven och kupongerna med anteckningar i aktieboken som utvisar vilka anspråk på utdelning, fondaktier etc. som aktieägarna har. Det förekommer emellertid emissioner med avvikelse från aktieägarnas företrädesrätt. Sådana emissioner kan inte lämpligen antecknas i aktie- boken eftersom de berättigade inte nödvändigtvis är aktieägare och rättigheterna kan avse annat än aktier, t.ex. konvertibler eller optioner. Kommittén föreslår därför att emissionsbevisen behålls under över- gångsperioden och avskaffas först i samband med att det centrala aktieägarregistret tas i bruk.