sou · GPB348d1 · 2002-01-01 00:00:00 — 9.4.3Beslutsunderlag och debatt skall vara tillgängliga för alla förtroendevalda I demokratin skall alla ha möjlighet att på lika villkor verka i både de politiska organisationerna och de beslutande församlingarna. Detta är en utgångspunkt i arbete. Det ligger också i linje med den nationella handlingsplanen för handikappolitiken, enligt vilken målet är ett samhälle som gör det möjligt för alla att vara fullt delaktiga i samhällslivet, oavsett förekomst av funktionshinder. Bristande tillgänglighet för funk- tionshindrade är ur ett sådant perspektiv såväl diskriminerande som odemokratiskt. Det är inte rimligt att den som är förtroendevald och har ett funktionshinder inför varje sammanträde skall behöva ägna tid åt att själv kontrollera förekomst av hjälpmedel som gör det möjligt att medverka i sammanträdet eller åt att se till att handlingar skickas i anpassad form. I stället bör rutiner utarbetas i kommuner och landsting som innebär att samtliga förtroendevaldas medverkan är möjlig på lika villkor. Sammanträden måste planeras så att de blir tillgängliga för alla ledamöter. anser att det är oacceptabelt att fullmäktige- och nämndsammanträden genomförs om inte samtliga förtroendevalda har samma möjligheter att delta i handläggningar av ärenden. Vi föreslår därför att kommunallagen tillförs en bestämmelse som innebär att fullmäktige och nämnder skall verka för att för- troendevalda som har funktionshinder på lika villkor kan delta i handläggningen av fullmäktiges respektive nämndernas ärenden. Bestämmelsen inbegriper möjlighet att både ta del av sammanträ- deshandlingar och delta i de överläggningar som föregår besluts- fattandet. Bestämmelsen tar fasta på funktionshindrade med varaktig funk- tionsnedsättning och avser endast sådana generellt verkande åtgär- der som kommunen eller kan vidta i sammanhanget. Bestämmelsen omfattar inte sådana personliga hjälpmedel som den funktionshindrade behöver för att kunna ta del av handlingar eller delta i handläggningen av ärenden. Någon kostnadsberäkning för de åtgärder som behöver vidtas för att beslutsunderlag och debatt skall vara tillgängliga för funk- tionshindrade låter sig inte göras. Den direkta kostnaden för en enskild kommun eller ett enskilt landsting beror helt på vilka åtgärder som redan har vidtagits och i vilken utsträckning det finns förtroendevalda som har dessa behov. Styckkostnader för olika åtgärder och hjälpmedel som kan bli aktuella redovisas i bilaga 2 i betänkandet. Den totala kostnaden för enskilda kommuner och landsting torde emellertid bli begränsad. 9.4.4Myndigheters skyldighet att anpassa information För att vissa funktionshinder inte skall bli informations- och kommunikationshandikapp krävs att myndigheter anpassar infor- mation och dokumentation. Tillgång till samhällsinformation och allmänna handlingar är en förutsättning för att det ska vara möjligt att utöva medborgerliga rättigheter och vara delaktig i samhället. Förekomsten av anpassad information är i grunden en demo- kratifråga. I praktiken utestängs stora grupper från kommunal- politiken genom att de inte har samma tillgång till information som övriga. anser att detta inte är acceptabelt. Det faktum att var femte kommun, enligt HO:s kom- munundersökning, inte lämnar ut information och dokumen- tation i anpassad form är allvarligt. Kommittén anser att det finns skäl att skärpa bestämmelserna vad gäller kommuners och landstings skyldighet att anpassa infor- mation. Den nya tekniken innebär också att kostnaderna för att anpassa till exempel allmänna handlingar i sådan form att de kan läsas av synskadade inte kan sägas utgöra något större hinder. Att göra information tillgänglig handlar snarare om ambition och kunskap hos myndigheten. instämmer i det förslag från Offentlighets- och sekretesskommittén som innebär att utskrifts- undantaget i 2 kap. 13 § tryckfrihetsförordningen tas bort (SOU 2001:3). I praktiken innebär förslaget att det införs en skyldighet för statliga och kommunala myndigheter att lämna ut allmänna handlingar som finns lagrade elektroniskt i sådan form. Ett sådant krav skulle förbättra synskadades möjligheter att utnyttja rätten till insyn. En allmän handling som lämnas i elektronisk form kan be- handlas i den tekniska miljö som synskadade använder som hjälpmedel och därmed till exempel läsas upp av ett talsyntespro- gram och översättas till punktskrift. Förslaget kan också innebära bättre tillgänglighet för döva med teckenspråk som första språk. En begränsning är att skyldigheten endast omfattar handlingar som är lagrade elektroniskt. Det finns således ingen rätt att få ut handlingar som endast finns i pappersform i elektronisk form. sker emellertid i princip all framställning av information hos myndigheterna på elektronisk väg. Myndigheterna tar också emot information genom elektronisk kommunikation i allt större ut- sträckning. Det finns även teknik som på ett förhållandevis enkelt sätt medger att information överförs från pappers- till datamedium. Det bör ligga nära till hands för myndigheterna att införskaffa sådan teknik så att all information vid behov ges ut i elektronisk form och sedan också kan göras tillgänglig för den enskilde. 9.4.5Partierna måste tillse att det partiinterna arbetet är tillgängligt De politiska partierna utgör en viktig grund för förtroendeuppdrag och annan politisk aktivitet. För den funktionshindrade behövs inte bara tillgänglighet i samband med utövandet av det kommunala uppdraget, utan även att partiets verksamhet är tillgänglig på motsvarande sätt. Vid Kommundemokratikommitténs möten med handikapporga- nisationer och kommunalt förtroendevalda med funktionshinder har emellertid framkommit att de politiska partierna ofta brister när det gäller tillgänglighet. Vi anser därför att de politiska partierna bör se över förekomsten av fysiska och praktiska hinder i det partiinterna arbetet samt vidta de åtgärder som är nödvändiga för att undanröja hindren. 10Personer med utländsk bakgrund Bestämmelserna om rösträtt i lagen om kommunala folkomröst- ningar anpassas till bestämmelserna om rösträtt i kommunallagen. Detta innebär att personer med utländskt medborgarskap som har rösträtt i val till kommun- och också får rösträtt i kommunala folkomröstningar. En översyn bör göras av hur frågor som rör det svenska styrelseskicket, partiväsendet och valprocedurer kan lyftas fram i introduktionsutbildningen. Insatser bör göras i så kallade utsatta bostadsområden för att öka delaktigheten för grupper som domineras av medborgare med utländsk bakgrund. De politiska partierna bör fortsätta att aktivt arbeta för mångfald och förbättrad representativitet. Organisationer som kan antas kanalisera personers med utländsk bakgrund intressen och uppfattningar bör ges en tydligare och starkare roll i samråd och dialog med företrädare för kommunerna. Kravet folkbokföring i för rösträtt och valbarhet vid kommunal- och landstingsval bör tas bort. Åtgärder bör vidtas för att öka valdeltagandet bland personer med utländsk bakgrund. Personer med utländsk bakgrund Kommittén har tolkat sitt uppdrag på följande sätt. Kommittén skall föreslå åtgärder som underlättar för personer med utländsk bakgrund att åta sig och genomföra politiska förtroendeuppdrag och i övrigt få insyn i den kommunala verksamheten, liksom goda möjligheter att delta i den. Utgångspunkten är att representa- tiviteten bland de förtroendevalda skall förbättras i förhållande till samhällets etniska och kulturella mångfald. Frågor som rör medborgarnas insyn och deltagande i den kom- munala demokratin har behandlats i ett flertal utredningar. Dessa visar såväl en positiv som en negativ bild. Å ena sidan kan man finna engagemang, kunskap, systemtillit och högt deltagande i samhällslivet. Å andra sidan kan man se utanför- skap, missnöje och avståndstagande. skriver att utvecklingen har skapat nya konfliktlinjer och att en av dessa går mellan personer med utländsk bakgrund och den övriga befolkningen (SOU 2000:1). menar att skillnaderna mellan utrikes och inrikes födda svenskars politiska deltagande var obetydliga . Förmågan att överklaga beslut, ta kontakter med beslutsfattare och delta i offentliga demonstrationer var ungefär densamma för båda grupperna. Valdeltagandet vid valet , då utländska medborgare fick rösta vid allmänna val till kommun-, landstings- och kyrkofullmäktige, blev lågt för svenska förhållanden. I valet använde av de röstberättigade personerna med utländsk bakgrund sin rösträtt. Därefter har valdeltagandet minskat successivt. var det främst två grupper som röstade i mindre utsträckning än tidigare, nämligen personer med kort utbildning och låg lön samt röstberättigade utländska medborgare. Mest påtagligt minskade valdeltagandet i storstadsförorter med en hög koncentration av personer med utländsk bakgrund (2000). Personer med utländsk bakgrund 10.3Personer med utländsk bakgrund – vilka avses? Det måste inledningsvis framhållas att gruppen personer med utländsk bakgrund inte på något sätt är homogen. Den rymmer människor med vitt skilda erfarenheter och bakgrund som därmed också har olika förutsättningar och kan möta olika slags svårigheter i den kommunala demokratin. Begreppet invandrare anses vara grovt generaliserande och underförstår en grupp med gemensamma kännetecken och en sam- hörighet som är skild från svenskarnas. Begreppet bör därför inte användas på ett sätt som förstärker ett vi-och-de-tänkande och i synnerhet undvikas som benämning på personer som är födda i (Ds 1999:48). Det bör även framhållas att kommittén, under arbetets gång, mött flera personer med utländsk bakgrund som ger uttryck för en önskan att själva få definiera sin tillhörighet och inte bli åsatta en stämpel. I detta kan ligga att man känner tillhörighet till och stolthet över såväl som sitt tidigare hemland och därför vill kallas exempelvis sverigeturk eller sverigefinsk. Vidare betonas att den etniska tillhörigheten bara är en av flera grupptillhörigheter. Därutöver har man andra grupptillhörigheter som hänger samman med exempelvis ålder, kön, bostadsort eller yrke. Med personer med utländsk bakgrund avses både utrikes födda personer som själva invandrat och personer födda i med minst en utrikes född förälder. I texten nedan används dock, vid hänvisningar till forskningsrapporter och liknande, de begrepp som använts av respektive författare. 10.4Personers med utländsk bakgrund deltagande i den kommunala demokratin Statsvetaren har på uppdrag av gjort en sammanställning av aktuella forskningsresultat inom det aktuella området, vilka beskriver deltagande i olika aktiviteter och faktorer som kan bidra till att förklara varför per- soner med utländsk bakgrund är underrepresenterade i de politiska församlingarna. Personer med utländsk bakgrund I samband med valet fick utländska medborgare som varit folkbokförda i under rösträtt i val till kom- mun- och . av de röst- berättigade utländska medborgarna deltog i valet. Valdeltagandet bland svenska medborgare uppgick vid detta val till . Förväntningarna års val var att de utländska med- borgarnas deltagande skulle öka eller förbli detsamma som , då man ansåg att man dragit lärdom av tidigare brister och att de utländska medborgarna fått ökad kunskap och erfarenhet av att rösta i (1979). Utvecklingen i senare val har dock inte gått i önskad riktning, utan valdeltagandet bland utländska medborgare har sjunkit kontinuerligt. Vid valet deltog av de röstberättigade utländska medborgarna. I detta val var det också möjligt för EU-med- borgare samt medborgare i och att rösta i kommun- och landstingsvalen under samma förutsättningar som svenska medborgare, det vill säga utan krav på folkbokföring i under före valet. Sedan valet har valdeltagandet minskat betydligt även bland svenska medborgare – från till . Det är således inte bara bland utländska medborgare som valdeltagandet sjunkit, men deras valdeltagande har sjunkit mer än svenska medborgares. Bland utländska medborgare har kvinnornas valdeltagande varit högre än männens. Skillnaden har dessutom ökat från två till unge- fär vid de senaste valen. Även bland samtliga röstberättigade deltar kvinnor i något större utsträckning än män i valen, men skillnaden är mindre. De utländska medborgarna följer samma åldersmönster vad gäller röstning som den övriga befolkningen, det vill säga att de unga röstar i mindre utsträckning än de äldre (SCB 1999b). Utrikes födda personer som blivit svenska medborgare röstar i större utsträckning i kommunalvalen än invandrade med utländskt medborgarskap (Adman & Strömblad 2000). Däremot röstar de utrikes födda i betydligt mindre utsträckning än samtliga röst- berättigade i (SCB 1999b). 1998 röstade av de naturaliserade svenskarna (de som för- värvat svenskt medborgarskap), medan motsvarande siffra för samtliga röstberättigade var . Personer med utländsk bakgrund Tabell 10:1Valdeltagandet bland de röstberättigade utländska medborgarna och bland samtliga röstberättigade vid kommun- fullmäktigevalen 1976–1998 (procent) (2001a). rapport från SNS Demokratiråd, Demokrati och medborgarskap, som bygger medborgarundersökning1, framgår att personer med utländsk bakgrund är underrepresente- rade även vad gäller andra politiska aktiviteter än röstning. Per- soner med utländsk bakgrund innefattar i denna studie personer som själva uppgivit att de invandrat till . För att möjliggöra en jämförelse av olika gruppers politiska aktiviteter har man använt sig av så kallade indextal. Dessa uttrycker den aktuella gruppens läge som en procentandel av det genomsnittliga värdet för hela urvalet eller den del av det som analyseras. Ett indexvärde på 100 innebär att gruppen ligger på samma nivå som genomsnittet, medan ett indexvärde på 150 betyder att gruppen ligger på över den genomsnittliga nivån. Som tabellen visar hade utrikes födda personer generellt sett en lägre grad av politiskt engagemang än infödda. De invandrade ansåg sig ha sämre möjligheter att överklaga myndighetsbeslut, sämre möjligheter att påverka den egna livssituationen i samhället, och de tog färre initiativ till att påverka den egna situationen. De invandrade deltog inte heller i lika stor utsträckning i de politiska partierna, de tog färre kontakter för att påverka någon samhälls- fråga och var inte lika aktiva i olika former av manifestationer som personer födda i . Däremot hade de invandrade en marginellt högre tro på medborgarnas förmåga och kompetens att påverka politiska och administrativa beslut, vilket kan verka paradoxalt med tanke på att de i betydligt mindre utsträckning än infödda svenskar försöker påverka samhällets utveckling. 1 Medborgarundersökningen är en riksrepresentativ intervjuundersökning med 1 460 svarande personer, av vilka 146 uppgav att de själva hade invandrat till . Personer med utländsk bakgrund Tabell 10:2 Politiska aktiviteter hos personer födda i och invandrade 1997 (indexmått) 1Initiativ tagna i syfte att påverka den egna situationen i olika sociala roller. 2Bedömning av den egna förmågan och kompetensen att påverka politiska och admi- nistrativa beslut i jämförelse med andra. 3 Försök att via kontakter utöva inflytande i någon samhälls- fråga som inte bara berört den intervjuade själv eller dennes familj. Källa: m.fl. (1998). Vid en jämförelse med uppgifter ur medborgarunder- sökning visade det sig att klyftorna mellan de invandrade och den övriga svenska befolkningen antingen har vidmakthållits eller ökat under 1990- talet (m.fl. 1998). Betydelsen av ursprungsland och vistelsetid i I rapporten för politisk integration undersökte statsvetarna med hjälp av medborgar- undersökning huruvida skillnaderna i politisk aktivitet mellan infödda och invandrade kvarstod även när man tog hänsyn till per- sonernas födelseland, vistelsetid i samt den sociala miljö som personen levde i (Adman & Strömblad 2000). I samtliga analyser har kontrollerats för kön, ålder och utbildning för att försäkra att inga funna samband egentligen har orsakats av en ojämn fördelning av dessa tre faktorer. Personer med utländsk bakgrund På grund av urvalets storlek var det inte möjligt att dela in de invandrade efter deras ursprungsland utan i stället delades de in i tre olika ländergrupper. Den första världen motsvarades av det som i dagligt tal kallas västvärlden, det vill säga de västliga industri- länderna.2 Den andra världen utgjordes av de forna kommunist- staterna i Östeuropa.3 De så kallade utvecklingsländerna utgjorde i sin tur den tredje världen.4 Det bör i sammanhanget noteras att studiens begränsade urval medför att det är svårt att dra några långtgående slutsatser utifrån materialet. De som invandrat från första världen föreföll vara de som upp- visade högst politisk aktivitet av de tre grupperna medan de som kom från den andra och tredje världen tenderade att vara något mindre engagerade. Dock var ingen av dessa grupper mer engagerad än de infödda, vilket också talar för att invandrarskapet i sig har betydelse för graden av engagemang. Det är ett rimligt antagande att antalet år som en person har tillbringat i har en positiv korrelation med individens grad av politisk aktivitet. Det vill säga ju en individ har bott i desto högre är det politiska engagemanget. Admans och Strömblads analyser av invandringsårets betydelse för graden av politiskt engagemang visade att de senast anlända hade lägst medel- värden vad gällde partiaktivitet, kontakter, deltagande i manifesta- tioner, politisk självtilltro och förmåga att överklaga myndighets- beslut. Detta torde innebära att de invandrades politiska deltagande och tro på sin egen förmåga ökar ju de är bosatta i . Avslutningsvis undersökte Adman och Strömblad hur det poli- tiska deltagandet såg ut hos barn till invandrade. Det visade sig, precis som medborgarundersökning, att barn till invand- rade5 var minst lika aktiva som infödda utan invandrarbakgrund. Vad gäller kontakter, deltagande i manifestationer, politisk själv- tilltro och förmåga att överklaga myndighetsbeslut var de invand- rades barn signifikant mer aktiva. Adman och Strömblad fann även att det inte hade någon betydelse om barnen hade en eller två föräldrar som invandrat. 2Första världens invandrade kommer i huvudsak från , och . 3Andra världens invandrade kommer i huvudsak från , , och . 4Tredje världens invandrade kommer i huvudsak från och . 5Andelen barn till invandrade utgör av de svarande. Personer med utländsk bakgrund Faktorer som påverkar graden av politisk aktivitet Flera undersökningar visar att det finns ett positivt samband mellan individens socioekonomiska status (utbildning, yrke och inkomst) och politiska deltagande. Detta innebär således att välutbildade människor med inflytelserika arbeten och hög lön generellt deltar i större utsträckning än lågutbildade och lågavlönade personer med okvalificerade yrken. Förklaringarna till detta samband är många och kan kort sammanfattas med att välbärgade och högutbildade människor oftare har en större andel resurser som är fördelaktiga för det politiska deltagandet. De socioekonomiska faktorerna förklarar dock inte alla skillnader i politisk aktivitet, men de flesta forskare utgår oftast från dessa faktorer innan de går vidare och prövar andra orsaksvariabler (Verba & Nie 1972, 1990). Utifrån de socioekonomiska faktorernas betydelse har amerikanska statsvetare utvecklat en resursteori där de pekar ut två nödvändiga villkor för politiskt deltagande: att kunna (att ha tillräckliga resurser i form av tid, pengar, språkkunskaper, övning i medborgerliga färdigheter6 och medborgerlig allmänbildning7) och att vilja (att vara tillräckligt intresserad) (, Verba & Schlozman 1995). I teorin ingår också att en persons politiska engagemang bör öka om personen blir uppmanad att delta. Med utgångspunkt i resursteorin fann Adman och Strömblad att det fanns systematiska skillnader mellan invandrade och infödda med avseende på faktorer som teorin anger skall vara nödvändiga för det politiska deltagandet. Vad gällde att kunna och att bli uppmanad att delta, fann de att invandrade hade lägre inkomster, sämre kunskaper i svenska, sämre övning i medborgerliga färdig- heter och sämre medborgerlig allmänbildning samt att de fick färre uppmaningar att delta i politiken än de infödda. Vad gällde politiskt intresse och samhällsintresse fann de däremot ingen skillnad mellan infödda och utrikes födda, vilket innebar att skillnader i politiskt engagemang inte kunde förklaras med att de invandrade var mindre politiskt intresserade (Adman & Strömblad 2000). 6Hur ofta man inom ramen för arbete, studier eller föreningsliv får möjlighet att vara med och fatta beslut på möten, planera eller sitta ordförande på möten, hur ofta man får möjlighet att förbereda eller hålla anföranden inför möten samt författa texter som är minst några sidor långa och inte är privatbrev. 7Hur man klarar ett antal kunskapsfrågor om det egna landets politik och den offentliga sektorns verksamhet. Personer med utländsk bakgrund Adman och Strömblad gick sedermera vidare med att analysera om den ojämna fördelningen av ovanstående resurser mellan infödda och invandrade kunde förklara det negativa sambandet mellan invandrarskap och politiskt engagemang. Av de återstående resursfaktorerna hade inkomstfaktorn endast en ringa betydelse för skillnaderna i politiskt engagemang mellan invandrade och infödda. Vid kontroll för de övriga faktorerna (svenskkunskaper, övning i medborgerliga färdigheter, medborgerlig allmänbildning och uppmaning att delta) visade det sig däremot att skillnaderna mellan inföddas och invandrades politiska engagemang och självtilltro minskade eller mer, och de kvarstående skillnaderna mellan invandrade och infödda var inte längre statistiskt säkerställda för någon av de politiska aktiviteterna. De invandrades lägre politiska engagemang kunde följaktligen i princip förklaras med att de hade sämre resurser i form av svensk- kunskaper, medborgerliga färdigheter och medborgerlig allmän- bildning samt med att det var mindre sannolikt att de skulle bli rekryterade till politiska aktiviteter (Adman & Strömblad 2000). Marginaliseringen och dess effekter I sociologen rapport poli- tiska konsekvenser analyseras ett empiriskt material baserat på intervjuer med ett hundratal personer från , , och (2000). Dessa intervjuades i sin egenskap av politiker, tjänstemän eller föreningsaktiva. Gemen- samma nämnare för de intervjuade var dels att de flesta vanligen betraktas som invandrare, dels att de alla arbetar för att skapa ett mer integrerat och jämlikt samhälle. Fokus för intervjuerna var det låga valdeltagandet, men resonemangen var så pass breda att de borde kunna generaliseras till allt politiskt deltagande. Av undersökningen framgår att personer med utländsk bakgrund inte känner sig delaktiga i det svenska samhället, dels på grund av att de inte har samma sociala förutsättningar i form av arbete och inkomst, dels på grund av ett ofta förekommande vi- och-de-tänkande i det svenska samhället. Många upplever sig även bli diskriminerade på grund av sin utländska bakgrund bland annat på arbetsplatser, i massmedierna, i politiska partier och av myndig- heter. Detta får till följd att de inte känner sig motiverade att delta i några politiska aktiviteter. Flera av de intervjuade vill med anled- ning av detta poängtera att det för många personer med utländsk Personer med utländsk bakgrund bakgrund är ett medvetet val att inte rösta, då man vill visa att man är missnöjd med det politiska klimatet i landet. En annan förklaring till det låga politiska engagemanget tros vara bristen på förebilder. Man menar även att det är viktigt att ta hänsyn till representanternas bakgrund och invandringsår när man bedömer hur god invandrarrepresentationen är. Många av dagens förtroendevalda med utländsk bakgrund har mer gemensamt med svenskar än med de nyanlända invandrarna eftersom de oftast har bott i under en mycket och är väl integrerade i det svenska samhället.