sou · GPB355d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Om vi gör en skattning av hur många som under någon del av sin uppväxt kommer att bo tillsammans med syskon är det säkrast att utgå från 7–11-åringar, det är de som i en ögonblicksbild har flest syskon som bor i samma hushåll (SCB 2000, Tabell 4.9). I den ålders- gruppen är det som inte har några syskon, medan har ett, tre eller fler syskon (jfr Figur 2:1, högra stapeln). Kanske kan antalet syskon förefalla överraskande stort. Exempelvis kommer av barnen att växa upp med minst två syskon, dvs. leva i familjer med tre eller fler barn. Delvis beror detta intryck på att vi räknar ur ett barnperspektiv. Antalet syskonskaror av denna storlek är förstås betydligt mindre. 1Informationen i Tabell 2:1 och 2:2 kommer från alla 0 18-åringar vars ena förälder deltog i LNU2000, alltså även för dem som inte deltog i Barn-LNU. 2Informationen om antal syskon kommer från intervjuuppgifter från en förälder om hus- hållets sammansättning. Som syskon har vi här räknat såväl hel- som halvsyskon som bor i hushållet. Tyvärr finns ännu ingen analyserbar information om antalet syskon utanför hus- hållet. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser Barns och ungdomars socio-demografiska förhållanden, efter ålder. Antal syskon till intervjupersonen, vilka finns i hus- hållet (såväl hel- som halvsyskon), familjetyp, flyttningar, samt för- äldrarnas födelseland. Avrundade, viktade procent. (N=3 276) Tre eller fler syskon Har bytt ort, totalt Har bytt bostad, totalt Minst en född i En i , en annat land Båda födda i annat land 1 I kategorierna båda födda i ingår även ensamstående föräldrar, efter födelse- land. I Figur 2:1 visar vi andelen barn i åldrarna 7 med olika antal syskon, uppdelade på familjetyp. Där kan vi se att av dem som lever med båda sina ursprungliga föräldrar är det få som saknar syskon (), medan närmare vart fjärde barn som bor hos en ensamstående förälder är syskonlöst. De flesta ensamstående för- äldrar kommer dock att finna en ny sammanboende, varvid antalet syskon ofta ökar (och då kan det vara både barn till styvföräldern och nya halvsyskon). Som vi kan se är spridningen i antalet syskon speciellt stor i ombildade familjer. Våra skattningar är inte precisa eftersom detta är en relativt liten grupp, men omkring vart fjärde Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser barn i sådana familjer tre eller fler syskon, inklusive halvsyskon. Detta ger en speciell vardagsmiljö, om vilken vi vet ganska lite. forskning visar dock att stora syskonskaror generellt sett är förknippade med sämre ekonomiska villkor och kortare utbild- ningskarriärer (se Downey 1995, för svenska resultat, se Dryler 1994). Andel barn (7 ) med olika antal syskon, 2000 Det är intressant att jämföra antalet syskon som dagens barn och ungdomar har med vad barn i tidigare generationer hade. I Figur 2:2 visar vi andelen personer som växte upp med olika antal syskon, där de äldsta är födda (de var när de deltog LNU) och de yngsta 1981.3 Utvecklingen har varit dramatisk. hade av alla barn tre syskon eller fler (och många hade upp mot tio syskon). Denna höga andel minskade till 3 Frågan som är ställd till de vuxna i levnadsnivåundersökningarna är om de har eller har haft några syskon och i så fall, hur många. Man skall ta med syskon som avlidit i vuxen ålder och halv- och fostersyskon om man räknar dem som sina syskon. I diagrammet har vi slagit ihop värden för tre födelseår för att utjämna slumpmässiga variationer mellan enskilda års- kullar (som troligen beror på att vi inte har tillräckligt stora bastal i tabellerna). Födelseåren som är utsatta i figuren visar mittpunkterna (93 innefattar årskullarna 1892, 1893 och 1894 osv. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser för barn födda . ökade andelen barn som hade ett eller två syskon. Andelen syskonlösa visar en intres- sant utveckling med en långsam ökning från till cirka tio för dem som föddes . Därefter sjunker andelen tillbaka till för barn födda . Även om den skattning på syskonlösa som vi gör utifrån de barn och ungdomar som ingår i LNU2000 (Figur 2:1) är något för hög, talar våra resultat för att den långa perioden med femprocentiga nivåer har brutits för barn födda . Det verkar återigen ha blivit vanligare att vara det enda barnet. Andel personer i olika födelsekohorter som växte upp i syskongrupper av olika storlek. Medelvärden för tre årskullar. 3 el fler sy skon 2.2.3Andelen barn i splittrade och ombildade familjer har ökat har familjesplittring varit en del av många barns och ungdomars liv. Vi kan se i Tabell 2:1 att det ändå är en relativt hög andel 0 9-åringar som bor med båda sina ursprungliga föräldrar – Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser Denna andel är för 10 18-åringar. Totalt sett är andelen 0 18-åringar som bor i en intakt familj därmed . Av de övriga barnen bor de flesta med en ensamstående mor (), medan bor i en ombildad familj. Vi bör betona att det är svårt att göra några säkra skattningar av dessa andelar. I den offentliga statistiken kan ombildade familjer inte urskiljas om de vuxna inte har gemen- samma barn eller är gifta och våra siffror är behäftade med en viss osäkerhet vad gäller bortfallet.4 Eftersom våra andelar och de skatt- ningar som gjorts av SCB på basis av bl.a. Arbetskraftsunder- sökningen är ganska samstämmiga, tror vi dock att Tabell 2:1 ger en rättvisande bild av i vilka typer av familjer svenska barn och ungdomar lever idag.5 Med siffrorna för barn som inte bor med båda sina ursprungliga föräldrar i minne (av 10 18-åringarna), kan det vara intressant att se den historiska utvecklingen av familjesplittring och ombildning. I Figur 2:3 visar vi, för födelse- kohorterna 1892 1981, andelen som inte bodde med båda sina biologiska föräldrar 0 (oavsett orsak) samt andelen som var med om att föräldrarna skilde sig under den tiden.6 4Det gäller bortfallet bland de vuxna, där vi inte kan avgöra hur stort det är bland ogifta samboende utan gemensamma barn, då det inte finns några populationstal att jämföra vår svarandegrupp med. 5När vi jämför våra skattningar för åldersgruppen 0 med motsvarande skattningar som gjorts av SCB (SCB 2000:57), finner vi således en ganska god överensstämmelse. När vi kombinerar våra relativt exakta vikter för urvalssannolikhet i Barn-LNU, med motsvarande bästa vikter för övriga 0 18-åringar i vårt urval, samt justerar med den svarandegruppsvikt för ensamstående som erhölls från LNU91 (vilket inte gör någon större skillnad) får vi en beräknad andel barn, 0 , som bor med båda sina ursprungliga föräldrar på . SCB:s skattning är . För övriga familjetyper får vi följande procenttal (SCB:s siffror inom parentes): ensamstående mor: 12,0 (13,7), ensamstående far: 3,1 (2,9), mor och styvfar: 5,7 (7,8), far och styvmor: 1,2 (0,6), andra i föräldrars ställe, t.ex. fosterföräldrar, far- och morföräldrar: 0,7 (0,2). 6Resultaten baserar sig på retrospektiva frågor om uppväxtvillkor i LNU68, LNU81, LNU91 och LNU2000. Frågan som ställts är: Bodde Du hos båda Dina riktiga (biologiska) föräldrar under hela Din uppväxttid, dvs. fram till det du fyllt ?. För dem som svarar nej kommer följdfrågan: Vad berodde det på?, där svarsalternativen bl.a. inkluderar skilsmässa, hemskillnad, separation och föräldrars bortgång. Figur 2:3 baserar sig på års- kullsvisa procent som utjämnats genom att vi tagit glidande medelvärden. Detta gör att värdet för enstaka årskullar inte kan tolkas och att skattningarna vid kurvornas ändar är något mer osäkra än de andra. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser Andel som upplevt familjeupplösning, föräldrars skils- mässa, slitningar under uppväxten, samt som bott med styvförälder respektive styvsyskon. Sty v sy skon Det är intressant att konstatera att familjeupplösning var vanlig i de äldsta kohorter vi studerar. Omkring 15 av alla barn erfor detta ända fram till kohorterna födda . Därefter följde en uppgång mot nivåer för dem födda . Anledningen till familjeupplösningen var emellertid ofta ena förälderns frånfälle (framgår inte av figuren). minskar denna risk påtagligt medan skilsmässorna – som visas i den långa, tjocka- re, undre kurvan – ökar i betydelse. Den plötsliga uppgången i kurvornas högra ändar (för årskullarna 1980 och 1981) kan vara en ren slump, men skattningarna i Tabell 2:1 talar för att andelen som erfarit en familjesplittring 0 kan komma att ligga en bit för barn födda . Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser risken för barn att uppleva familjeupplösning har ökat under 1990- talet framgår av den offentliga statistiken (SCB 2000:98). Det kan vara intressant att notera att andelen barn som upplevt slitningar i uppväxtfamiljen – ett förhållande som kan vara lika allvarligt, eller kanske ibland ännu allvarligare än en skilsmässa (jfr Gähler 1998) – ökar i ungefär samma takt som skilsmässorna för dem födda ungefär 1930 1970 (även om det förekommer skils- mässor utan slitningar och vice versa) (Figur 2:3).7 För barn födda avstannar ökningen i andelen som rapporterar slit- ningar och stabiliseras . Skilsmässornas ökning för barn och ungdomar behöver därför inte vara en återspegling av en allmän ökning av påfrestningar i hem- miljön i denna bemärkelse. Det innebär i sin tur att den ännu något högre andelen barn som erfar att föräldrarna separerar enligt Barn- LNU, inte nödvändigtvis har inneburit att slitningarna mellan föräldrar har ökat . Figur 2:3 visar också, i de båda kortare kurvorna, andelen som har bott med en styvförälder respektive styvsyskon under sin upp- växt.8 Dessa andelar stiger i stort sett parallellt med skilsmässorna för barn födda och . För dem födda tycks ha bott med en styvförälder under uppväxten och mellan med styvsyskon. Gapet mellan andelen barn som upplevt skilsmässor och bott med styvföräldrar är för dem födda , men en hel del av deras ensam- stående föräldrar kan ha funnit en ny partner när barnen blivit äldre. 2.2.4Flyttningar har blivit vanligare bland barn Att byta bostad och bostadsort är ofta en stor händelse för barn eftersom deras värld är begränsad i rummet, och närområdet därför speciellt viktigt för dem (se Kapitel 5). Flyttningar under skol- åldern, vilka ofta leder till byte av kompisar och skola, har visat sig 7I LNU frågas: Förekom den allvarliga slitningar i Din familj under Din uppväxt?. De som svarar ja eller tveksam har ansetts ha erfarit sådana slitningar. 8Denna information är hämtad från LNU2000, där retrospektiva frågor ställdes till inter- vjupersoner födda om familjesammansättningen under uppväxten. Om den in- tervjuade har angivit att han/hon bott med styvmor eller styvfar 0 , har vi räknat denne som att han/hon bott med styvförälder. De som vi definierar som att de bott med styvsyskon är de som svarat jakande på frågan: Bodde Du tillsammans med styvsyskon under Din uppväxt?. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser kunna ha negativa konsekvenser för barns utbildningsgång (se Pribesh och Downey 1999 och referenser där; 1998 på svenska data). Som diskuteras längre fram i detta kapitel bygger barn och föräldrar ofta upp lokala sociala nätverk som fungerar som en resurs för dem, nätverk som måste rekonstrueras vid en flyttning utanför det nuvarande området. kan en flytt vara spännande och leda till nya sociala kontakter, och de flesta omflyttningar som barnfamiljer gör är positiva i den bemärkelsen att de görs för att få större utrymme (många flyttar till villa). En hel del flyttningar i samband med separationer går dock i en nega- tiv riktning, t.ex. från villa till hyreslägenhet (1998; South, Crowder och Trent 1998). Yngre barn är de som oftast erfar flyttningar; mellan 10 är stabiliteten i boendet som störst. De flesta flyttningar (nära hälften) sker inom församlingen (SCB 2000:46 47). Den acku- mulerade erfarenheten av flyttningar blir ganska hög i ungdomen. I Tabell 2:1 framgår att av dem i 10 18-årsåldern har bytt bostad och hälften av dem bostadsort sedan födseln.9 När vi specialstuderar flyttningar som skett efter normal skolstart finner vi lägre siffror, har bytt bostad och bostadsort. Vi vet dock inte hur stor andel av bostadsbytena som lett till att barnen har bytt skola eller socialt kontaktnät. Som vän- tat är flyttningar betydligt vanligare bland barn som bor i ombil- dade familjer (visas inte i tabellen). av dem under , såväl de som bor i intakta familjer som med en ensamstående mor, har bytt bostadsort . Andelen är dubbelt så hög bland barn som bor i ombildade familjer (motsvarande siffror för 10 18-åringar är 12 respektive ). Den rumsliga stabiliteten för barn och ungdomar har minskat betydligt . I Figur 2:4 visas en kurva över andelen som inte har flyttat 0 16 år.10 Detta var fallet för 65 av barn födda 9Skattningarna kommer från LNU2000 där vi ställt frågan till föräldrarna när de flyttade till Din nuvarande bostadsort respektive till Din nuvarande bostad, med angivande av år och månad. Vi har subtraherat flyttåret med barnets födelseår för att beräkna ålder vid senaste flyttning. En viss osäkerhet vidlåder måtten i de fall då den svarande är styvförälder till barnet – om t.ex. styvföräldern flyttat in i barnets hem registrerar vi detta som en flyttning för barnet och därvid överskattar vi flyttningen för barn som bor i ombildade familjer något. 10Informationen är hämtad från LNU68, LNU81, LNU91 och LNU2000 och baseras på en retrospektiv fråga om hur många ställen intervjupersonen bodde på under sin uppväxttid, dvs. Det är svårt att veta vad olika individer refererar till, men i intervjuar- instruktionen står att ett byte av bostad skall räknas som en flyttning om den innebär att man byter skola och vänner. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser Därefter minskar andelen som inte flyttat stadigt till andelar strax för dem födda vid mitten och slutet av . Det är för tidigt att uttala sig om upp- gången för dem födda , det kan vara en slumpmässig ökning. Andel personer som upplevt ekonomiska problem, som inte flyttade i åldern 0 ; och som har svenska föräldrar. Medelvärden för tre årskullar. 93 96 99 02 05 Födelseår Ekon probl Ej flyttat Svenska för 2.2.5Barn till utrikesfödda föräldrar Invandringen har varit relativt hög till , även om vi ännu inte blivit ett land med samma blandning av nationella ursprung som t.ex. de gamla kolonialmakterna eller . Bland barn och ungdomar (0 ) i har båda föräldrarna födda i ett annat land (eller, om det är ett enförälder- hushåll, denne förälder född utanför ). Detta framgår av Tabell 2:1. Ytterligare har en förälder som är Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser svenskfödd och en som är född utrikes, medan har två svenskfödda föräldrar (eller en svenskfödd, för barn som bor i enföräldershushåll). Av dem som bor med två utrikesfödda föräldrar är det vanligast att dessa kommer från ett utomeuropeiskt land, minst vanligt med ett nordiskt grannland.11 Vårt material är för litet för att möjliggöra någon mer detaljerad uppdelning av ursprung och i den fortsatta framställningen kom- mer vi för det mesta att använda en indelning som urskiljer dem som inte bor med någon svenskfödd förälder från övriga. En an- ledning till denna tudelning är att i familjer där en av föräldrarna kommer från kommer svenska normalt sett att vara (ett) hemspråk. I flera analyser kommer vi dock att referera till resultat som grundar sig på den mer detaljerade indelningen. över en längre tidsperiod minskade andelen barn med två svenska föräldrar för årskullarna födda för att sedan stabilisera sig på en nivå runt 85 (Figur 2:4, översta kurvan).12 2.2.6Socioekonomisk position – fler tjänstemannabarn, färre med ekonomiska problem Barns möjligheter i livet påverkas av en mängd olika faktorer, men kanske ingen som har en så vittomfattande betydelse som hus- hållets samhällsklass. Via olika mekanismer kommer fler barn som föds in i arbetarhem att lämna skolan tidigare än andra barn, och med i genomsnitt sämre betyg (och 1996). De kommer också – huvudsakligen, men inte enbart därför – att i mindre utsträckning än barn från andra samhällsklasser nå höga sociala positioner själva, och de får i genomsnitt lägre inkomster (och 1998). De har också högre dödlighet (1996) och – som kommer att framgå av de kapitel som följer – i allmänhet lägre levnadsnivå, speciellt när det gäller eko- nomiska resurser och boende. Med samhällsklass följer alltså både olika levnadsvillkor för barn och ungdomar och, senare, för dem i vuxenlivet. 11I SCB (2000, Tabell 2.6) framgår att det helt dominerande nordiska ursprunget bland barn och ungdomar är , det vanligaste europeiska är de stater som bildats ur det , och de vanligaste utomeuropeiska länderna är , och . 12Denna kurva baserar sig på en fråga i LNU om föräldrarnas medborgarskap vid barnets födelse, vilket inte gör den helt jämförbar med den siffra som framgår av Barn-LNU. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser Det är en rimlig utgångspunkt att varje individ kan åsättas en klassposition, vare sig han eller hon förvärvsarbetar eller ej. För vissa analyser bör individer i samma hushåll betraktas som till- hörande samma klass. Detta gäller exempelvis frågor som rör barn. I mer detaljerade studier kan man tänka sig att både moderns och faderns klassposition (om bägge förvärvsarbetar) har betydelse för deras barn, men i vår framställning har vi använt en definition av hushållsklass. Som beskrevs närmare i Kapitel 1 (se 1984) bygger den på den klass som kan antas vara viktigast för hushållets levnadsstandard och livsstil. Andelen barn och ungdomar i åtta olika samhällsklasser framgår av Tabell 2:2.13 Mer än vart femte barn tillhör klassen högre tjänstemän (vilken inkluderar läkare, högre chefer, civilingenjörer, advokater, jurister m.fl.). Totalt sett bor över hälften av 10 18- åringarna i tjänstemannahem, medan ungefär var tredje bor i arbetarhushåll (om vi räknar de okvalificerade servicearbetarna dit, t.ex. lägre butiksanställda). Drygt var tionde tillhör företagar- klassen men bara en på hundra i Barn-LNU växer upp i ett jord- brukarhem. 13 I följande kapitel använder vi en sammanslagning till fyra klasser, där högre tjänstemän m.fl. är desamma som ovan. Tjänstemän på mellannivå och lägre tjänstemän utgör en kate- gori. Okvalificerade servicearbetare slås ihop med arbetare (både i kvalificerade och okvali- ficerade positioner) till arbetarklass. Företagare och jordbrukare slås ihop till en företagar- klass. Andelarna när vi använder denna indelning framgår i Tabell 1:5. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser Barns och ungdomars klasstillhörighet och ortstyp, efter ålder. Avrundade, viktade procent. (N=3 276) Andra städer >30 000 inv. Inga signifikanstester gjorda. Förändringen i klasstrukturen, vilken framgår av Figur 2:5, har varit massiv under de senaste generationerna (jfr och 1997). av barnen som föddes växte upp i jordbrukarhem och lika många i arbetarhem. Ända in och troligen tillhörde inte ens av 0 16-åringarna högre tjänstemannaklassen medan kunde hänföras till jordbrukar- eller arbetarklassen. Kroppsarbetet var fortfarande den dominerande erfarenheten bland föräldrarna. Den omvälvning som skett, där den okvalificerade delen av arbetarklassen samt jordbrukarklassen har minskat i omfattning till förmån för en stark tillväxt av tjänste- mannaklasserna, har naturligtvis haft betydelse för barns och ung- domars levnadsvillkor. En aspekt av detta är växande ekonomiska resurser. Av Figur 2:4 framgår att andelen som uppger att de har erfarit ekonomiska problem under uppväxten minskat från det fram till omkring 1950-talet.14 De samhällsklasser som i störst utsträckning har ekonomiska problem har gått tillbaka 14 Figuren baserar sig på följande fråga i LNU: Hade Din familj det svårt ekonomiskt under Din uppväxt? (svarsalternativ ja/nej). Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser kraftigast i antal och de ekonomiska problemen har minskat på- tagligt bland barnen som vuxit upp i arbetarhem – bakom detta ligger såväl en stark allmän välståndshöjning som en inkomst- utjämning. Därutöver har föräldrarnas arbetsvillkor återverkningar för hemmiljön. Som senare visas i Kapitel 4 är arbetare t.ex. oftare fysiskt utmattade efter jobbet, medan kvinnor i tjänste- mannayrken oftare är psykiskt utmattade. Även om sådana arbets- villkor inte har varit konstanta , är det ingen tvekan om att en så kraftig förändring i den sociala strukturen som framträder i Figur 2:5 har haft konsekvenser för barn och deras möjlighet till umgänge med föräldrarna (se vidare Kapitel 4). Andel barn i olika samhällsklasser, efter födelseår. Medelvärden för tre årskullar. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser 2.2.7Ortstyp hälften av barnen bor på landet och i småstäder Bland barn och ungdomar växer upp på landsbygden eller i mindre samhällen och ungefär lika många i storstäderna och deras närområden (Tabell 2:2). I början av 1900- talet växte 75 upp på landet eller i mindre samhällen och i en storstad (Figur 2:6) (definitionerna är dock inte identiska i tabellen och figuren).15 Något som kanske inte är så uppenbart är att det inte är storstäderna som stått för den huvudsakliga tillväxten, utan övriga städer. För årskullar födda och växte upp i städer (utom , och ). Det korresponderar väl med skattningen i Tabell 2:2 att av 0 18-åringarna bor i övriga städer och köpingar (där de senare står för en liten del av antalet). har barn och ungdomar flyttat, eller kanske flyttats, från landsbygdsmiljöer till mer miljöer. Denna utveckling har dock inte fortgått bland dem som är födda och . Det kan också vara värt att notera att trots denna mer barn- och ungdomsmiljö bor i dagens hälften av barnen i åldrarna 0 på landsbygd, i mindre samhällen och i städer som inte har mer än 30 000 invånare. 15 Frågorna om uppväxtsortstyp i LNU innehåller färdiga svarsalternativ, nämligen på landsbygden, i samhälle med minst 500 invånare, i småstad upp till 10 000 invånare, i mellanstor stad, i storstad (, , ), respektive utomlands. De senare är uteslutna ur analysen av uppväxtortstyp. Notera även att ortstypsvariabeln i Barn- LNU ännu är preliminär, varför andelarna i olika ortstyper i Tabell 2:2 är ungefärliga. Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser Andel personer i olika födelsekohorter som växt upp i olika ortstyper (uppväxta i ). Medelvärden för tre årskullar. 93 96 99 02 05 2.3Familj och föräldrarelationer som sociala resurser Ovan visade vi barnens grundläggande demografiska förhållanden, bl.a. hur många som bor med ensamstående föräldrar och i om- bildade familjer. Dessa siffror är väsentliga förhållanden för barn och ungdomar av olika skäl. Ett är att processerna bakom skils- mässor och familjeombildningar (framför allt föräldrarnas konflik- ter) kan vara svåra för barn och att själva separationen kan innebära omställningsproblem (med flyttning och ett annorlunda liv). Ett annat skäl är att unga som erfarit detta ofta hamnar i ett hushåll med färre resurser – som senare visas i Kapitel 3 är t.ex. de eko- nomiska omständigheterna ofta knappa. Något som uppmärksam- mats i forskningen är vikten av s.k. sociala resurser, eller socialt kapital. Här ingår bl.a. att ha ett socialt nätverk som utgör ett socialt stöd vid problem av olika slag, och som kan bistå med råd, hjälp, information m.m. i många av var- Barns sociala demografi, familjeförhållanden och sociala resurser För barn är förstås vänner en sådan resurs. Betydelsen av sociala relationer till kompisar analyseras i Kapitel 6 och 8. Här kommer fokus att ligga på relationerna till föräldrar och styvföräldrar. Att ha en god kontakt med sina föräldrar är en be- tydande resurs speciellt för barn (men också för vuxna).