sou · GPB399 · 2002-01-01 00:00:00 — 1.Valurnan skall tömmas och valkuverten räknas. Antalet väl- jare som enligt röstlängden deltagit i valet skall räknas. Antalet kuvert och antalet rös- tande skall antecknas i proto- kollet. Stämmer inte uppgiften om antal valkuvert med upp- giften om antalet röstande skall den sannolika orsaken till skill- naden antecknas i protokollet. 2.Valsedlarna skall tas ur valkuverten. Innehåller ett valkuvert mer än en valsedel skall valsedlarna läggas tillbaka i kuvertet. 3.Om en valsedel har parti- beteckning för parti som inte har anmält sitt deltagande, har mer än en partibeteckning, saknar partibeteckning eller är märkt så att den kan antas vara ogiltig enligt 18 kap. 10 §, skall val- sedeln läggas tillbaka i sitt valkuvert. 4.Valsedlar som lagts tillbaka i sina valkuvert enligt 2 eller 3 skall läggas i särskilda omslag. På varje omslag skall valför- rättarna anteckna hur många kuvert som omslaget innehåller. 5.De valsedlar som val- förrättarna godkänt skall sorteras i grupper efter partibeteckning. Antalet valsedlar i varje grupp skall räknas och antalet antecknas i protokollet. Valsed- larna för varje parti skall sedan läggas i särskilda omslag. På varje omslag skall valförrättarna anteckna –vilket val valsedlarna gäller, –antalet valsedlar, –för vilket parti valsedlarna gäller, och –uppgift om valdistrikt. Omslag enligt 4 och 5 skall förseglas. När samtliga valkuvert som skall läggas ner i valurnan lagts ner i den skall valnämnden räkna rösterna. Har riksdagsval hållits med annat val, skall riksdagsvalet räknas först. Räk- ningen skall för varje slag av val gå till på följande sätt. 1.Valurnan skall tömmas och valkuverten räknas. Antalet väljare som enligt röstlängden deltagit i valet skall räknas. Antalet kuvert och antalet röstande skall antecknas i proto- kollet. Stämmer inte uppgiften om antal valkuvert med upp- giften om antalet röstande skall den sannolika orsaken till skill- naden antecknas i protokollet. 2.Valsedlarna skall tas ur valkuverten. Innehåller ett val- kuvert mer än en valsedel skall valsedlarna läggas tillbaka i kuvertet. 3.Om en valsedel är blank därför att den saknar parti- skall räknas och antalet antecknas i protokollet. Valsed- larna för varje parti skall sedan läggas i särskilda omslag. På varje omslag skall valförrättarna anteckna –vilket val valsedlarna gäller, –antalet valsedlar, –för vilket parti valsedlarna gäller, och –uppgift om valdistrikt. Omslag enligt 4 och 5 skall förseglas. När samtliga valkuvert som skall läggas ner i valurnan lagts ner i den skall valnämnden räkna rösterna. Har riksdagsval hållits med annat val, skall riksdagsvalet räknas först. Räk- ningen skall för varje slag av val gå till på följande sätt. 1.Valurnan skall tömmas och valkuverten räknas. Antalet väljare som enligt röstlängden deltagit i valet skall räknas. Antalet kuvert och antalet röstande skall antecknas i proto- kollet. Stämmer inte uppgiften om antal valkuvert med upp- giften om antalet röstande skall den sannolika orsaken till skill- naden antecknas i protokollet. 2.Valsedlarna skall tas ur valkuverten. Innehåller ett val- kuvert mer än en valsedel skall valsedlarna läggas tillbaka i kuvertet. 3.Om en valsedel har partibeteckning för parti som beteckning, har mer än en partibeteckning eller är märkt så att den kan antas vara ogiltig enligt 18 kap. 10 §, skall valsedeln läggas tillbaka i sitt valkuvert. 4.Valsedlar som lagts tillbaka i sina valkuvert enligt 2 eller 3 skall läggas i särskilda omslag. På varje omslag skall valnämn- den anteckna hur många kuvert som omslaget innehåller. 5.De valsedlar som val- nämnden godkänt skall sorteras i grupper efter partibeteckning. Antalet valsedlar i varje grupp skall räknas och antalet an- tecknas i protokollet. Valsed- larna för varje parti skall sedan läggas i särskilda omslag. På varje omslag skall valnämnden anteckna – vilket val valsedlarna gäller, – antalet valsedlar, – för vilket parti valsedlarna gäller, och – uppgift om kommun och valdistrikt. 6.Omslag enligt 4 och 5 skall förseglas. En valsedel är ogiltig om den 1.saknar partibeteckning eller har mer än en partibeteckning, eller 2.har kännetecken som uppen- bart gjorts med avsikt. inte har anmält sitt deltagande, har mer än en partibeteckning, saknar partibeteckning eller är märkt så att den kan antas vara ogiltig enligt 18 kap. 10 §, skall valsedeln läggas tillbaka i sitt valkuvert. 4.Valsedlar som lagts tillbaka i sina valkuvert enligt 2 eller 3 skall läggas i särskilda omslag. På varje omslag skall valnämn- den anteckna hur många kuvert som omslaget innehåller. 5.De valsedlar som valnämnden godkänt skall sorteras i grupper efter partibeteckning. Antalet valsedlar i varje grupp skall räknas och antalet antecknas i protokollet. Valsedlarna för varje parti skall sedan läggas i särskilda omslag. På varje omslag skall valnämnden anteckna – vilket val valsedlarna gäller, – antalet valsedlar, – för vilket parti valsedlarna gäller, och – uppgift om kommun och valdistrikt. 6.Omslag enligt 4 och 5 skall förseglas. En valsedel är ogiltig om den 1.har partibeteckning för parti som inte har anmält sitt del- tagande, har mer än en partibeteckning eller saknar partibeteckning, eller 2.har kännetecken som uppen- bart gjorts med avsikt. Finns det mer än en valsedel i ett valkuvert är dessa ogiltiga. Om kuvertet innehåller flera valsedlar och alla har samma partibeteckning skall dock en valsedel räknas som giltig. Skiljer sig valsedlarna i ett sådant fall åt i fråga om kandidatnamn eller de särskilda personrösterna, skall namnen på sedlarna anses obefintliga. Finns det mer än en valsedel i ett valkuvert är dessa ogiltiga. Om kuvertet innehåller flera valsedlar för samma anmälda parti skall dock en valsedel räknas som giltig. Skiljer sig valsedlarna i ett sådant fall åt i fråga om kandidatnamn eller de särskilda personrösterna, skall namnen på sedlarna anses obefintliga. Ett namn på en valsedel skall anses obefintligt om 1.kandidaten inte är valbar eller det inte framgår klart vem som avses, 2.namnet skrivits till på en valsedel som gäller för ett parti som registrerat partibeteckning och anmält kandidater enligt 5 kap. 13 §, eller Ett namn på en valsedel skall anses obefintligt om 1.kandidaten inte är valbar eller det inte framgår klart vem som avses, eller 2.namnet skrivits till på valsedeln. 3.namnet inte är anmält och finns på valsedel för ett parti som registrerat partibeteckning och anmält kandidater enligt 5 kap. 13 §. Namnen på en valsedel skall vidare anses obefintliga om 1.valsedeln upptar namn men inte är försedd med ett markerat utrymme för personröstning, 2.det lämnats mer än en särskild personröst eller det inte framgår vem personrösten avser, 3.markering för den särskilda personrösten kan antas ha gjorts maskinellt, eller 4.ordningen mellan namnen inte framgår klart. Namn skall inte anses obefintliga på grund av att de strukits från en valsedel som upptar namn. När den centrala valmyndig- När den centrala valmyndig- mellan de anmälda partierna och ledamöter eller företrädare och utsett ledamöter eller företrädare och ersättare skall valresultatet kungörs i Post- och Inrikes kungörs i Post- och Inrikes 1. antalet giltiga och ogiltiga 2. hur rösterna fördelar sig på anmälda partier, och 3. antalet ogiltiga röster i form av valsedlar som har parti- beteckning för parti som inte har Därmed är valet avslutat. Det skall också kungöras i Post- och , när nya ledamöter och ersättare utsetts enligt 58–60 §§ eller nya företrädare och ersättare utsetts enligt 67–69 §§. När har fördelat mandaten mellan partierna och utsett ledamöter och ersättare skall valresultatet kungöras ge- nom att protokollet läggs fram för granskning. Därmed är valet avslutat. När har fördelat mandaten mellan de anmälda partierna och utsett ledamöter och ersättare skall valresultatet kungöras genom att protokollet läggs fram för granskning. Protokollet skall innehålla upp- gift om 1.antalet giltiga och ogiltiga röster, 2.hur rösterna fördelar sig på anmälda partier, och 3.antalet ogiltiga röster i form av valsedlar som har parti- beteckning för parti som inte har anmält sitt deltagande eller som Detsamma skall gälla när nya ledamöter och ersättare utsetts enligt 61–66 §§. Därmed är valet avslutat. När nya ledamöter och ersättare utsetts enligt 61–66 §§ skall detta också kungöras genom att protokollet läggs fram för granskning. Denna lag träder i kraft den Parti som vid ikraftträdandet registrerat partibeteckning skall anses anmält till nästa val under den registrerade beteckningen. Utredningsuppdraget och dess genomförande 29 1Utredningsuppdraget och dess genomförande Våra ursprungliga direktiv beslutades av regeringen (dir. 1999:71). I dessa direktiv gavs vi i uppdrag att lämna förslag till ny lydelse av stadgandet om skydd för egendom i 2 kap. 18 § andra stycket RF, utreda förutsättningarna för att införa en möjlighet för att på begäran av regeringen på förhand lämna sitt godkännande till att regeringen ingår en viss överenskommelse som ännu inte finns i slutligt skick, samt närmare analysera om utvecklingen av samarbetet inom EU går mot en minskad uppdelning mellan en gemenskapsdel och övriga delar av unionssamarbetet och i samband med detta också överväga om det kan finnas anledning att ändra ordalydelsen av 10 kap. 5 § första stycket RF. Genom tilläggsdirektiv beslutade av regeringen (dir. 2000:21) gavs vi vidare i uppdrag bl.a. att föreslå hur skyddet för miljön samt funktionshindrades och andra utsatta gruppers delaktighet och jämlikhet i samhället skall regleras i 1 kap. 2 § RF, se bilaga. Dessutom fick vi genom ytterligare tilläggsdirektiv – beslutade av regeringen (dir. 2000:61) – i särskilt uppdrag att lämna förslag till en ny bestämmelse i 10 kap. RF som skall reglera regeringens skyldighet att informera och samråda med i EU- frågor. Våra förslag och överväganden när det gäller ovanstående delar av vårt uppdrag har vi redovisat i delbetänkandet Vissa grundlagsfrågor (SOU 2001:19). Genom tilläggsdirektiven gavs vi också i uppdrag utreda frågorna om skilda valdagar och vårval, överväga om de tre största valkretsarna bör minskas, se över partibegreppet i 3 kap. 7 § RF, samt överväga vilken giltighet valsedlar som saknar partibeteckning skall ha. 30 Utredningsuppdraget och dess genomförande Enligt våra tilläggsdirektiv skall vi redovisa arbetet i dessa delar . I förevarande delbetänkande behandlas frågorna rörande partibegreppet och valsedlar som saknar partibeteckning. Under arbetet med dessa frågor har framför allt sekretariatet och experterna haft regelbundna kontakter och fört ingående diskussioner med företrädare för . Enligt våra direktiv skall vi se över partibegreppet i 3 kap. 7 § RF. Utgångspunkten för denna del av uppdraget är att bestämmelsens nuvarande definition av termen parti innebär att valsedlar med partibeteckningar av karaktären , , på och Döda de rika-partiet är giltiga. På det sättet ökar det totala antalet röster i hela landet som partiernas procentuella andel i riksdagsvalet beräknas på. Även om valsedlar av detta slag inte har någon betydelse för mandatfördelningen mellan partierna kan antalet vara utslagsgivande t.ex. för om ett parti hamnar över eller under spärren på vid ett riksdagsval. Dessutom svarar staten för kostnaden för valsedlar för ett parti som deltar i riksdagsval eller val till om partiet vid valet eller vid något av de två senaste valen har fått mer än en procent av rösterna i hela landet. Rösterna för påhittade partier kan också här få en avgörande betydelse. I våra direktiv betonas att det är viktigt att partibegreppet utformas så att de partier som verkligen deltar i ett val klart kan avgränsas. Enligt direktiven finns det med den nuvarande definitionen av partibegreppet risk för att röster för påhittade partier leder till att verkliga partier inte kommer över de procentspärrar som finns för val till , och . Det anges vidare i direktiven att vi skall överväga vilken giltighet valsedlar som saknar partibeteckning skall ha. I direktiven konstateras därvid att enligt nuvarande regler – 18 kap. 10 § vallagen (1997:157) – är blanka valsedlar utan tillskriven partibeteckning ogiltiga. Dessutom konstateras i direktiven att sådana valsedlar inte redovisas särskilt utan att de ingår i gruppen ogiltiga valsedlar i valredovisningen. Det konstateras också att det har framförts krav på att de valsedlar som saknar partibeteckning skall betraktas som giltiga eller att de i vart fall skall redovisas särskilt. I direktiven anges att grunden för detta torde vara att man anser att den väljare som har röstat blankt har utfört en aktiv valhandling för att ge uttryck för sitt missnöje med det politiska systemet. I direktiven sägs att det bl.a. mot denna bakgrund finns skäl att överväga vilken giltighet valsedlar som saknar partibeteckning skall ha. 2.2Övergripande regler och principer RF:s inledande kapitel innehåller vissa grundläggande regler om statsskicket. Avsikten är att det skall ge en bild i stort av de grundstenar på vilka den svenska författningen vilar (prop. 1973:90 s. 227). Be- stämmelserna i kapitlet karakteriseras därför som principstadganden vars närmare innebörd konkretiseras av de följande kapitlen i RF. Stadgandena i inledningskapitlet är dock, med undantag för det s.k. program- och målsättningsstadgandet (1 kap. 2 §), rättsligt bindande. Kapitlets första bestämmelse är en portalparagraf till RF och slår fast fem grundläggande principer för statsskicket. Dessa är principerna om folksuveräniteten eller folkstyrelsen (demokratin), om det repre- sentativa statsskicket, om parlamentarismen, om den kommunala själv- styrelsen och om maktutövningens lagbundenhet. (Se vidare t.ex. a. prop. s. 153 ff. och 227 f., bet. KU 1973:26 s. 15 ff. och 58 ff., och , Grundlagarna med tillhörande författningar, 1980, s. 30 ff. samt och Hans Ragnemalm, grundlagar och tillhörande författningar med förklaringar, 1980, s. 16 ff.) Paragrafen (1 kap. 1 §) har följande lydelse. All offentlig makt i utgår från folket. Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Den förverkligas genom ett representativt och parla- mentariskt statsskick och genom självstyrelse. Den offentliga makten utövas under lagarna. I paragrafens första stycke fastslås folksuveränitetens princip genom satsen att all offentlig makt i utgår från folket. Med offentlig makt avses självfallet bara den makt som utövas av statliga och kommunala organ. Bestämmelsen ger alltså uttryck åt det svenska statsskickets karaktär av folkstyrelse. Målet för det svenska statsskicket är därmed att folkviljan skall förverkligas. I andra stycket slås fast att folkstyrelsen bygger på att åsikts- bildningen är fri och att rösträtten gäller lika för alla. Den fria åsiktsbildningen säkerställs främst genom de grundläggande fri- och rättigheterna i 2 kap. RF. Dessa är starkt inriktade på att slå vakt om den fria åsiktsbildningen, som anses inrymma den väsentliga delen av vad som brukar kallas politiska fri- och rättigheter, främst yttrande- friheten och föreningsfriheten (se och , Vår författning, 12 uppl, 2000, 42 f.). Den definition av demokra- tibegreppet som åsyftas i bestämmelsen är den som innebär att huvudvikt läggs vid förfarandet vid beslutsfattandet, dvs. det är fråga om demokrati som en teknik att fatta beslut (se och , Grundlagarna med tillhörande författningar, 1980, s. 30 samt även , författning efter EU- anslutningen, 2000, s. 75). Det sägs vidare i stycket att folkstyrelsen förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse. Principen om det representativa statsskicket innebär att folkstyrelsen inte är direkt, utan att den utövas indirekt genom valda företrädare. I förarbetena (a. bet. s. 16 f.) betonades att det repre- sentativa systemet är nödvändigt för handläggning av rikets gemensamma angelägenheter. Det framhölls vidare att de valda representanterna i ett sådant system svarar politiskt för följderna av de beslut de fattar och att de därvid handlar offentligt och att deras handlande kan granskas samt att genom det representativa systemet kan sambandet mellan olika beslut upprätthållas. Folkets vilja kan sägas förverkligas genom att åsikterna representeras hos de valda repre- sentanterna. För att åsiktsrepresentativitet skall uppnås anses det krävas samverkan mellan fyra olika företeelser, nämligen massmedierna, organisationerna, partierna och valsystemet (se Nomineringsrätts- och valkretskommitténs betänkande Vissa valfrågor [SOU 1995:143] s. 51). Från det representativa statsskickets princip finns dock ett uttryckligt undantag, nämligen möjligheten till beslutande folkom- röstning i grundlagsärenden (8 kap. 15 § RF). Principen om parlamentarismen innebär att statschefen inte har någon politisk makt och att regeringen måste ha riksdagsmajoritetens förtroende eller i vart fall tolereras av denna (se t.ex. a. bet. s. 17 och och , Grundlagarna med tillhörande författningar, 1980, s. 31 f.). Folkstyrelsen förverkligas även genom principen om självstyrelse. Genom den kommunala självstyrelsen kommer demo- kratin till uttryck på det lokala och regionala planet. Den kommunala självstyrelsens närmare innebörd har ingående diskuterats i olika sammanhang (se t.ex. a. a. s. 41 ff. samt Kommitténs om den kommu- nala självstyrelsens grundlagsskydd betänkande Den kommunala självstyrelsen och grundlagen [SOU 1996:129] s. 179 ff.). I paragrafens sista stycke fastslås principen om maktutövningens lagbundenhet. Principen – som alltså föreskriver att maktutövning skall vara normbunden – gäller för alla statliga och kommunala organ. Det innebär således att den gäller även för riksdag och regering (se vidare t.ex. och a. a. s. 44 samt och a. a. s. 18). 2.2.2De grundläggande principerna i valsystemet Den svenska vallagstiftningen är uppbyggd kring vissa principer som slår igenom olika i lagstiftningen och är underförstådda. En av dessa är den i förra avsnittet omtalade principen om representationsrätt, som kortfattat innebär att medborgarna i samband med valen beslutar om vilka representanter som skall företräda dem. Medborgarna kan då sägas bära den s.k. passiva representationsrätten medan representanterna eller ledamöterna har den s.k. aktiva represen- tationsrätten (se Nomineringsrätts- och valkretskommitténs nämnda betänkande s. 52 ff.). Den sistnämnda rätten är självständig och innebär att representantens subjektiva inställning är avgörande för hans agerande. Representanten behöver alltså inte någon fullmakt från medborgarna eller från sitt parti. I vissa frågor anses emellertid en mer omedelbar representation mer lämplig. Detta är fallet beträffande de i föregående avsnitt nämnda beslutande folkomröstningarna. Andra grundläggande principer har att göra med valen av representanter. Som har nämnts i föregående avsnitt bygger den svenska folkstyrelsen enligt 1 kap. 1 § RF på allmän och lika rösträtt. Principen att valen skall vara allmänna – som bygger på de liberala grundtankarna om varje individs jämlikhet – innebär att alla som uppfyller vissa allmänna krav har rösträtt. De allmänna villkoren fram- går av rösträttsreglerna i 3 kap. 2 § RF och 4 kap. 2–4 §§ kommunallagen (1991:900). Principen att rösträtten skall vara lika innebär att varje röstberättigad har samma röststyrka, dvs. ingen får ha mer än en röst. Av sammanräkningsreglerna i vallagen framgår dock att det kan förekomma en modifikation av den principen genom att röstvärdet reduceras. Det kan alltså innebära att en persons röst får ett röstvärde som understiger det som en annan väljares röst har. Om röststyrkans reducering slår lika mot samtliga väljare, kan detta dock inte anses strida mot föreskriften i 1 kap. 1 § RF. I 3 kap. 1 § RF föreskrivs att utses genom fria, hemliga och direkta val. Att valen skall vara fria syftar främst på den fria åsiktsbildningen (se föregående avsnitt) och innebär att det allmänna inte skall påverka valen samt att dessa skall vara fria från inblandning från det allmännas sida. Däremot hindrar inte principen att det allmänna befattar sig med valet för att underlätta själva förfarandet, t.ex. genom att tillhandahålla valsedlar, vallokaler och valförrättare samt svara för röstsammanräkning. Lagstiftning som innebär att man för att få rösta skall uppfylla vissa kunskapskrav eller ekonomiska villkor är inte tillåten, eftersom den skulle komma i konflikt med regeln att valen skall vara fria (se i Karnov /01 s. 8). Det kan vidare nämnas att det i 9 kap. 14 § vallagen föreskrivs att det i en röstningslokal eller i intilliggande utrymmen inte får hållas tal. Där får enligt stadgandet inte heller delas ut eller sättas upp tryckta eller skrivna upprop. I bestämmelsen föreskrivs vidare att sådana upprop inte heller får spelas upp där. Det finns också bestämmelser (17 kap. 8 § ) som straffbelägger viss otillbörlig påverkan vid röstning (se vidare m.fl., , En kommentar, Kap. 13–24, s. 17:32 ff. samt även Nomineringsrätts- och valkretskommitténs betänkande Vissa valfrågor [SOU 1995:143] s. 102 ff.). Att valen skall vara hemliga innebär att väljaren skall kunna bevara sin valhemlighet, dvs. ingen skall kunna ta reda på hur väljaren har röstat. I vissa fall får väljare vid röstning anlita bud. Bestämmelserna om detta i 14 kap. vallagen syftar till att hindra otillbörlig påverkan (se a. a. a. Vidare finns i 17 kap. 9 § bestämmelser om straff för brott mot rösthemlighet. En annan viktig princip är att valen skall vara direkta eller omedelbara. Detta innebär att inget mellanled i form av elektorer eller liknande får förekomma mellan väljaren och de valda. De nu nämnda principerna om fria, hemliga och direkta val gäller enligt grundlagsbestämmelsens lydelse enbart riksdagsvalen, men torde utan tvekan gälla även för de kommunala valen (a. bet. s. 54). En annan viktig princip i valsystemet är principen om proportionellt valsätt. Denna kan ses som en inskränkning av den nämnda principen om rösternas lika värde. Principen om proportionellt valsätt innebär att om två eller flera kandidater skall utses så skall de ta plats i valförsamlingen i proportion till det antal röster som de har erhållit i det aktuella valet. De mandat som valet gäller skall alltså fördelas mellan partierna i förhållande till deras röstetal. Principen genomförs emellertid inte fullt ut i något val. I riksdagsvalet begränsas propor- tionalismen genom en spärrbestämmelse, som innebär att enbart de partier som har erhållit av rösterna i hela riket eller av rösterna i en valkrets får delta i mandatfördelningen (3 kap. 7 § andra stycket RF). En liknande spärr fast på finns för val till i 18 kap. 24 § vallagen. valen till kommunfullmäktige finns inte någon liknande fristående spärr, men bl.a. på grund av den valda mandatfördelningsmetoden – som missgynnar mindre partier – kan det uppkomma situationer där principen om proportionellt valsätt inte slår igenom fullt ut. Den s.k. fria nomineringsrätten, som rent principiellt innebär att väljarna har en i det närmaste total frihet att nominera vem de vill, anses också vara en grundläggande princip för valsystemet. Principen innebär närmare bestämt dels att väljarna på valsedeln kan ange vilken partibeteckning som helst med giltig verkan vid valet, dels att väljare fritt kan skriva till eller stryka kandidatnamn på valsedeln. Den fria nomineringsrätten har emellertid i realiteten kommit att inskränkas i avsevärd omfattning genom möjligheten för de politiska partierna att låta registrera sin partibeteckning och före valet anmäla kandidater (se vidare avsnitt 2.4.2). När detta har skett bortser man vid samman- räkningen från kandidatnamn som väljaren har skrivit till. För ett parti som har utnyttjat möjligheten att registrera partibeteckning och anmäla kandidater kan väljarna alltså inte nominera egna kandidater fritt. Även vallagens regler om valsedelns utformning och sammanräknings- förfarandet (6 kap. och 18 kap. 11 §) medför att den fria nomi- neringsrätten kan betraktas som inskränkt.