sou · GPB3109 · 2002-01-01 00:00:00 — inrättades i sin nuvarande form 1999 och ansvarar för ett antal politikområden såsom näringspolitik, regional politik inklusive regional näringspolitik, konkurrenspolitik samt för arbetet med de regionala tillväxtavtalen. Syftet att samla dessa olika verksamheter i samma departement är att genom en integre- ring av politikområdena öka förutsättningarna för att skapa bättre välfärd och öka sysselsättningen. Ett viktigt område för Närings- departementet är vidare att skapa goda och innovativa villkor för företagande, sunda konkurrensförhållanden och en investerings- vänlig företagsmiljö. Det innebär bland annat att arbeta för ett enkelt och ändamålsenligt regelverk, väl fungerande kapitalför- sörjning, väl fungerande regelverk för statligt stöd samt goda förutsättningar för kontinuerlig kompetensutveckling hos företag. Departementet är vidare huvudman för (), Verket för Näringslivsutveckling (), Verket för innovationssystem () samt ägare av . Samtliga dessa arbetar mot målet att främja en hållbar ekonomisk tillväxt och en ökad sysselsättning genom fler och växande företag. Regeringen lade fram propositionen En politik för tillväxt och livskraft i hela landet 2001/02:4 i vilken ett nytt politikområde som benämns regional utvecklingspolitik presente- ras. I propositionen föreslås bl.a. ett antal åtgärder för att främja utvecklingen av innovationssystem och kluster. Hit hör ett natio- Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet nellt program för att utveckla innovationssystem och kluster samt program för hållbar tillväxt inom det kluster som omfattar de mineralutvinnande branscherna samt inom det nationella trä- klustret. Det finns vidare ett förslag att tillkalla en utredare med uppdrag att föreslå åtgärder för att stödja och bygga ut verksam- heten vid bil- och komponenttestklustret i inland. har tilldelat regio- nalpolitiska medel för särskilda satsningar. har även erhållit andra medel härifrån, bl.a. för sitt IT-projekt. 8.2.3Euro Info Center – EIC EIC är ett initiativ från för att hjälpa mindre och medelstora företag att ta tillvara möjligheterna på EU:s inre marknad och informera om och olika EU-program och -initiativ. Partnersökning för företagens räkning görs av flera EIC:n inom ramen för nätverket. omfattar ca 270 kontor runtom i . I finns EIC på ett 20-tal platser. Dessa kontor är kopplade till olika värdorgani- sationer/ägare såsom , , Handelskammare, Före- tagarnas och kommuner. Kostnaderna för EIC- kontor täcks av värdorganisationerna samt bidrag från Europeiska kommissionen (). har i uppgift att samordna det svenska . På svenska EIC:s hemsida finns länkar till andra länders inve- steringsfrämjande organ. är det centrala organet för statligt exportfrämjande. Det har tillkommit genom ett avtal mellan staten och näringslivet (). har huvudkontor i men har personal också i andra delar av landet. I utlandet finns representerat på ca 50 orter i ett fyrtiotal länder. hade en omsättning på ca . Därav stod det statliga s.k. basuppdraget för . hade drygt 400 anställda varav ca 270 utomlands. har på några platser företrätt . Detta är fortfarande fallet i . gällde detta också i , och . Det finns ett avtal om Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet samverkan på generell nivå mellan och . Där nämns att samarbetet bl.a. kan omfatta lokaler utomlands, information, gemensamma projekt och Sverigeinformation. Vidare sägs att ISA:s och chefer skall mötas varje halvår. ITPS är en ny myndighet under med ansvar för omvärldsanalyser, utvärderingar och delar av den officiella statistiken. Myndigheten har sitt säte i men har verksamhet även i och vid tre utlandskontor – , och , dvs. på två av de platser där finns representerat utomlands. Dessa och ytterligare några utlandskontor som senare avvecklats lydde tidigare under STATT () vars verksamhet upphörde . ITPS förser det politiska beslutssystemet med omvärldsanalyser omfattande såväl utvecklingen i som internationellt och gör utvärderingar för att dra lärdom av genomförda närings-, regional- och innovationspolitiska åtgärder i och inter- nationellt. ITPS har ett särskilt ansvar för delar av företags- statistiken, bl.a. statistikområdet internationella företag. De upp- gifter som tas fram på detta område omfattar utlandsägda företag med verksamhet i , svenskägda företag med dotterbolag i utlandet och en strukturstudie av näringslivet i som visar det ekonomiska beroendet av olika företagsgrupper, internationella och hemmamarknadsföretag. ITPS publicerar rapporterna respektive Utlandsägda företagsekono- miska uppgifter och Forskning och utveckling i internationella företag. generaldirektör är ledamot i . ITPS har ett 50-tal medarbetare och en budget på knappt . är under UD den centrala myndigheten för utrikeshandel och handelspolitik. Kollegiet har 85 anställda och en årlig budget på ca . Kollegiet genomför analyser och utred- ningar på det handelspolitiska området och bistår UD i det handelspolitiska arbetet. Kollegiet fungerar också som problem- Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet lösare och upplysningscentral för svenska företag i handels- relaterade frågor. Kollegiet är s.k. kontaktpunkt för företag och enskilda som vill anmäla handelshinder på EU:s inre marknad eller i övrigt. Det auktoriserar handelskamrar och står vidare till tjänst med att tillhandahålla EU-dokument. Kollegiet presenterar i sin årliga rapport utrikeshandel även statistik och kommen- tarer över inkommande och utgående direktinvesteringar. Den näringspolitiska verksamheten har ökat i kommunerna. Det är bl.a. den mer decentraliserade näringspoli- tiken som ligger bakom detta. Kommunernas insatser inriktas till stor del på att bistå och initiera utveckling av lokala företag samt att dra till sig nya. Kommunerna fungerar ofta som samordnare eller motor i nätverk tillsammans med det lokala näringslivet. Kommunerna både finansierar andra aktörers insatser och genom- för egna satsningar, t.ex. seminarier, affärs- och EU-rådgivning samt etableringsservice. Inom ramen för de utbyggda näringspoli- tiska insatserna har kommunerna i större utsträckning än tidigare börjat arbeta med investeringsfrämjande aktiviteter. har i sam- arbete med och genom seminarier och på annat sätt sökt bidra till att utveckla och förbättra kommunernas och regionernas investeringsfrämjande verksamhet. I några regioner har ett antal kommuner gått samman och bildat särskilda samarbetsorgan för att främja utländska investeringar. har ingått samarbetsavtal med flera av dessa. Störst är (24 kommuner) med en årsomsättning på och (13 kommuner) med en budgeterad årsomsättning på . Sådant samarbete finns också i t.ex. Entreprenörsregionen (, och ), nordöstra samt kommunal- förbund. Landstingen är ibland finansiärer av investerings- främjande aktiviteter. Några av landstingen har deltagit i ISA:s projekt som partners och finansiärer. Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet Länsstyrelserna som sorterar under (i några län regionala självstyrelseorgan) har som en huvuduppgift att svara för att länen utvecklas på ett sådant sätt att fastställda nationella mål får genomslag som hänsyn skall tas till regionala förhållanden och förutsättningar. Länsstyrelserna har således vid sidan av sina omfattande förvaltningsuppgifter en utvecklande uppgift. Den innefattar bl.a. en samordningsroll för länets närings- livsutveckling. Länsstyrelsernas roll i systemet för att attrahera utländska investeringar är främst som medfinansiär och initiativtagare till olika projekt. Länsstyrelserna har bl.a. möjlighet att stödja all- männa investeringsfrämjande åtgärder med regionalpolitiska medel för utveckling av länet. När det gäller direkta företagsstöd kan länsstyrelserna bevilja t.ex. regionalt utvecklingsbidrag för investe- ringar i byggnader och maskiner eller sysselsättningsbidrag för företag som ökar antalet sysselsatta (t.ex. tjänsteföretag). De projekt länsstyrelserna finansierar och tar initiativ till genomförs normalt av någon annan, t.ex. . Flera länsstyrelser har deltagit i vissa av ISA:s projekt som partner och finansiär. Länsstyrelser står i flera län bakom och delfinansierar det regionala investeringsfrämjandet. i utlandet – NSU NSU är centralt samråds- och samarbetsforum för diskussion av strategi- och policyfrågor rörande presentation och marknads- föring av i utlandet. Strategiska insatser, större Sverige- kampanjer och mediasatsningar är exempel på frågor på NSU:s agenda. Det är också ett rådgivande organ till regeringen i dessa frågor. I NSU som sammanträder cirka ingår representanter för UD, , , och . UD:s presschef är ordförande. NSU har f.n. en årlig budget på , som används för att initiera projekt eller komplettera annan finansiering för främjandeprojekt. Medlen har varit öronmärkta för projekt i men kommer att gälla projekt och främjandesatsningar i hela världen. NSU ger ut Agendan med information om större evenemang av främjandekaraktär . Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet annan NSU-publikation är i utlandet, en adressför- teckning över det officiella svenska nätverket i utlandet. Den ges ut en gång . är och en myndighet som regleras genom lag. Den har ansvar för penningpolitiken och har också till uppgift att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Vidare ingår det i uppgifter att framställa statistik på olika områden, bl.a. över betalningsbalansen. Det är i denna månatliga statistik som uppgifter om utländska direktinvesteringar ingår. genomför därutöver regelbundet särskilda undersök- ningar om direktinvesteringar. Resultatet av den senaste undersök- ningen av detta slag Direktinvesteringar 1999 publicerades . Däri finns bl.a. uppgifter om utländska företags direktinvesteringstillgångar i . 8.2.11Svenska institutet – SI SI är en myndighet under UD med uppgift att sprida kunskap om i utlandet. Man skall också svara för utbyte med andra länder inom kultur, utbildning, forskning och samhällsliv i övrigt. Verksamheten skall främja svenska intressen och bidra till tillväxt, sysselsättning och kulturell utveckling i . De årliga statsanslagen uppgår till ca . Härtill kommer medel för särskilda uppdrag t.ex. för samarbete med länder i Östersjö- området. Den totala omslutningen uppgår för till ca . SI har ca 110 anställda, nästan alla i . SI har ett utlandskontor, det svenska i . En stor del av verksamheten bedrivs i nära samarbete med svenska ambassader och konsulat. SI ger ut ett omfattande informationsmaterial om , bl.a. faktablad om det svenska samhälls- och kulturlivet. Det finns ett sjuttiotal olika titlar varav vissa översatts till ett tjugotal språk. SI medverkar vidare i olika presentationer av svensk kultur och svenskt samhälle, t.ex. vid utställningar, mässor och filmfestivaler. SI stöder också kulturellt utbyte på områden som musik, arkitektur, design, dans och litteratur. SI stöder även samarbete inom utbildnings- och forskningsområdet, svenskunder- Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet visning vid utländska universitet samt expert och erfarenhetsutbyte inom andra samhällssektorer. Turistdelegationen är under central för- valtningsmyndighet för turistfrågor. Den inrättades 1995 med upp- gift dels att samordna olika statliga insatser dels för att stärka turistnäringens utveckling och utveckla samverkan mellan staten, regionala organ, kommuner och den privata näringen. Myndigheten skall också följa utvecklingen inom näringen och svara för kunskapsutveckling och viss statistik avseende turism. Turistdelegationen utarbetade ett handlingsprogram för utveckling av svensk turism. Anslaget över statsbudgeten är knappt . Staten medverkar i marknadsföringen av som turistland på vissa utlandsmarknader. med Turistdelegationen bildades ett av staten () och näringen gemensamt ägt bolag, , med uppgift att svara för övergripande marknadsföring och information utomlands av som turistland. Staten finansierar bolagets basverksamhet (bl.a. utlandskontor) och den övergripande image- marknadsföringen, dvs. Näringen finansierar riktade aktiviteter, dvs. produktmarknadsföringen i anslutning till bolagets verksamhet. Målet är att båda parter tillskjuter lika mycket. har påbörjat en omstruk- turering av sin verksamhet bl.a. i syfte att få en bredare och mer kostnadseffektiv representation utomlands. Anslaget över statsbudgeten är . 8.2.13Verket för innovationssystem - är en ny myndighet under med säte i . Målet är att bidra till att utvecklar internationellt ledande innovationssystem som ger hållbar tillväxt och utveckling. En viktig uppgift är därför att identifiera möjliga tillväxtområden, kartlägga hur innovationssystemet kring dessa ser ut samt vilka initiativ som behövs för att stärka systemet. Innovationssystemet (nationella, regionala och sektoriella) är det nätverk av aktörer som Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet skapar, sprider och utnyttjar nya kunskaper och ny teknik. Inom vart och ett av dessa finns aktörer, från näringsliv, forskning och politik, som tillsammans kan skapa mervärden av nya kunskaper. En dominerande del av arbetet med innovationssystem är program och stöd för behovsmotiverad forskning, utveckling och demonstration (inom teknik, arbetsliv och transporter). Man verkar för att ny kunskap så effektivt som möjligt omsätts i produkter, processer och tjänster. Vidare arbetar man med inter- nationellt FOU – samarbete, industriforskningsinstitut, Teknisk Framsyn och teknikutbyte för företagsutveckling. har ca 150 medarbetare och en budget på ca en mdkr. medverkar i och delfinansierar ISA:s projekt för system på kisel, det s.k. . 8.2.14Verket för näringslivsutveckling - är under den centrala näringspoli- tiska myndigheten. Verket bildades i samband med att vissa delar av fördes över till de båda nybildade myndigheterna ITPS och . Verksamheten är indelad i fyra områden – företagsfinansiering, regional näringslivsutveckling, information och rådgivning samt nätverk och mötesplatser. Företagsfinansiering inriktas på tidiga utvecklingsskeden och finansiering för tillväxt. Den regionala näringslivsutvecklingen skall bidra till att utveckla internationellt attraktiva och funktionella miljöer i hela landet. Information och rådgivning erbjuds företag och aktörer inom näringslivsutveckling. På regional nivå kombineras det finansiella företagsstödet med strategisk affärsutveckling och utbildningsprogram. Genom att skapa nätverk och mötesplatser erbjuds företag och aktörer möjlighet till kontakter, samverkan, kunskap och erfarenhets- utbyte. Verksamheten som både omfattar generella och operativa insatser är främst inriktad på små och medelstora företag och avser bl.a. internationalisering. har en central roll för att genomföra EU:s småföretagsprogram i och deltar aktivt i det svenska . hanterar tillsammans med länsstyrelserna och de särskilda programstyrelser som bildats för samordning mellan offentliga och privata organ insatser som rör medel ur . Här kan särskilt nämnas att enligt årets regleringsbrev bl.a. skall utföra tjänster med Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet inriktning mot utländska företag. För att underlätta för utländska företag och företagare att etablera och driva verksamhet i skall verket, inom sitt verksamhetsområde, kunna erbjuda vissa tjänster, såväl skriftligen som muntligen, på andra språk än svenska, i första hand engelska. har ca 210 medarbetare och en budget på 1,7 mdkr. Det finns flera kopplingar mellan och . En är att kan bevilja stöd med regionalpolitiska medel i form av regionalt utvecklingsbidrag och sysselsättningsbidrag i samband med att utländska företag etablerar sig i stödområdena. har någon större investering inom stödområdet dock inte kommit till stånd med hjälp av stöd från . har deltagit som partner och finansiär i ett par av ISA:s projekt och aktiviteter. Det finns ett samarbetsavtal mellan och . Där nämns att samarbetet bl.a. kan omfatta information, statistik om internationella företag (vilket numera är ITPS´s ansvar), Sverige-information och projekt. Vidare sägs att ISA:s och chefer skall mötas varje halvår. är en viktig aktör i samarbetet kring ISA:s s.k. one stop shop. Det finns ett flertal ytterligare organ som är av betydelse för investeringsfrämjandet. Bland dessa kan först universitet och hög- skolor med särskild inriktning på för företagen intressanta områden ha stor betydelse för beslut att etablera sig på en plats. och () nämnas efter- som dessa tillsammans med ingår i som bildar det s.k. one stop shop. De regionala tillväxtavtalen som tillkommit på förslag av rege- ringen är treåriga program som tagits fram inom ramen för vad som benämns regionala partnerskap. Avtal avseende samtliga regioner för perioden –2002 överlämnades till regeringen . Inga nya statliga pengar satsas på tillväxtavtalen. Syftet är i stället att använda befintliga medel på ett mer effektivt sätt. Regionala parter kan komma med förslag hur detta kan göras. Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet Ett regionalt tillväxtavtal är inte ett avtal i juridisk mening utan snarare en viljeyttring från de inblandade hur man skall åstadkomma ökad tillväxt. Varje avtal innehåller en analys av respektive regions förutsättningar, ett treårigt program för tillväxt och skriftliga överenskommelser mellan de parter som skall genomföra och finansiera programmet. Tanken från regeringens sida har varit att avtalen skall bidra till gemensamma prioriteringar mellan privata och offentliga aktörer samt ökad långsiktighet jämfört med tidigare. Avtalen är ganska olika vad gäller ambitionsnivå, utformning och förankring. Detta uppges bl.a. bero på skillnader i samarbetstraditioner i länen. I länen är det länsstyrelserna eller de regionala självstyrelseorganen som lett och drivit processen att ta fram avtalen. Offentliga och privata aktörer hade tillsammans avsatt ca 2,5 mdkr till ungefär 1 600 olika utvecklingsinsatser. En stor del av medlen går till satsningar på företags- och kompetensutveckling. har på olika sätt och i olika omfattning deltagit i arbetet med tillväxtavtal i samtliga län, bl.a. när det gäller stöd till och utveckling av kluster. Investeringsfrämjande finns omnämnt i många av avtalen. har undertecknat avtalen för och . I regeringens framlagda proposition 2001/02:4 En politik för tillväxt och livskraft i hela landet föreslås att nuvarande tillväxtavtal förlängs (och att man därefter kallar dessa regionala tillväxtprogram). EG:s fyra strukturfonder är viktiga instrument för att minska regionala obalanser och skillnader i ekonomisk utveckling inom EU-området. Ca en tredjedel av EG:s budget används för detta. För perioden –2006 avser tre mål och fyra gemenskapsinitiativ. Mål 1 (regioner som släpar efter) och 2 (industri- och landsbygdsregioner med strukturproblem) är knutna till avgränsade regioner medan mål 3 (bl.a. individinriktade insatser på arbetsmarknaden) gäller hela landet. Det största s.k. gemenskapsinitiativet är Interreg (gränsöverskridande samarbete). Regeringen har utsett vissa länsstyrelser till förvaltnings- myndigheter för mål 1, 2 och för vissa gemenskapsinitiativ. För mål 3 är Svenska (ESF=Europeiska socialfonden) förvaltningsmyndighet. Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet tilldelas 2,19 mdkr EUR eller ca 19 mdkr vilket är en ökning jämfört med tidigare. Medel ur struktur- fonderna för samtliga tre mål och Interreg kan användas för utvecklings- och investeringsfrämjande ändamål. I viss utsträckning har sådana medel också tidigare använts på detta område. För att kunna utnyttja dessa EG-medel krävs alltid nationell medfinansiering. En mindre del av ISA:s projektpartners bidrag till projekt härrör från dessa medel. Handelskamrarna är branschövergripande regionala näringslivs- organisationer som finansieras genom medlemsavgifter och avgifts- belagda tjänster. I finns tolv av regeringen auktoriserade handelskamrar med tillsammans ca 11 000 medlemmar. Störst är , Sydsvenska Industri- och Handels- kammaren samt och Handelskammaren. I ett drygt 20-tal länder finns svenska utlandshandelskamrar eller motsvarande. Dessa är ofta en viktig samlingspunkt för svenska företag och deras personal i utlandet. De svenska handelskamrarna ingår i ett internationellt nätverk med över 10 000 handelskamrar. Handelskamrarna i samverkar inom Eurochambres med säte i . Olika internationella samverkansgrupper finns – t.ex. Östersjöhandelskamrarnas organ Baltic Sea Chambers of . På det internationella planet verkar () med säte i . I finns ett 20-tal utländska handelskamrar och handels- representationer med vilka de svenska handelskamrarna samverkar. Alla handelskamrar ger råd om export och import till medlems- företag och andra. Några har egna konsulter, som på uppdrag bl.a. utför internationaliserings- och affärsutvecklingsprojekt. Även några av de svenska handelskamrarna utomlands har sådan service- verksamhet. Mest omfattande är den i , och . I detta sammanhang kan nämnas att ISA:s representanter för är den Tysk-svenska och den Svensk-tyska handels- kammaren. Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet 8.3.2Privata konsulter, advokatbyråer, banker m.fl. Det finns både i och utomlands privata aktörer som utför uppgifter i samband med utländska företags investeringar. Det finns t.ex. ett antal större konsultbolag som till viss del arbetar med företags internationalisering samt förvärvs- och etableringsfrågor. Några av dessa har egen representation i andra länder eller sam- arbetsavtal med utländska bolag. Det finns vidare advokatbyråer och banker som ibland utför tjänster åt utländska investerare. Även dessa har ofta nätverk utomlands. Även revisionsbyråer och fastig- hetsmäklare bör nämnas i detta sammanhang. har goda kontakter med ett antal sådana företag och kan hänvisa till dessa för tjänster som man själv inte kan erbjuda. benämner bl.a. dessa aktörer multipliers. Näringslivets nya huvudorganisation bildades genom en sammanslagning av . företräder cirka 46 000 små och stora medlemsföretag som är organiserade i 52 bransch- och arbetsgivar- förbund. Förbunden utgör Svenskt Näringslivs medlemmar. De enskilda företagen är medlemmar i medlemsorganisationerna och i . Svenskt Näringslivs verksamhet täcker ett brett fält och vänder sig till olika målgrupper. Organisationen arbetar med opinions- bildning och kunskapsspridning, utvecklar nya idéer och tar fram konkreta förslag vad gäller klimatet för företagsamheten. Bland områden som man arbetar med kan nämnas infrastruktur, kon- kurrensfrågor och de små och medelstora företagens speciella problem och möjligheter. har emellanåt kontakter både med huvudorganisationen och med vissa branschorganisationer, t.ex. inom ramen för ISA:s projekt. Här kan t.ex. nämnas att branschorganisationen tagen deltagit aktivt i förberedelserna kring projektet . Övriga aktörer av betydelse för investeringsfrämjandet Utredningen har i kapitlet om ISA:s projektverksamhet visat på att har en viktig näringspolitisk uppgift i att komplettera det svenska näringslivet med utländsk kompetens i form av invester- ingar. Det kan i grunden göras på olika sätt. kan i allmänna termer förmedla utländska investerares intresse till . Då blir det den verksamhet det blir. kan också välja ut de länder där intressanta verksamheter stå att finna för överförande till . kan också fokusera på verksamhetsområden som är särskilt önskvärda att få till landet eller en särskild region. Det kan myndigheten göra genom att arbeta med fokusområden eller med särskilda projekt. I arbetet med det senare får en viktig näringspolitisk roll. Det handlar om att aktivt, tillsammans med andra intressenter, identifiera de strategiskt intressanta verksam- hetsområdena. Det kan ske såväl i ett nationellt som ett regionalt perspektiv. Det finns i denna näringspolitiska roll naturliga partners eller intressenter att alliera sig med.