sou · GPB383 · 2002-01-01 00:00:00 — Några sär- skilda kostnader för att möjliggöra just inteckning i utländsk valuta bedömer inte uppstår i detta omfattande utvecklings- arbete. Sett utifrån uppgifter innebär således förändring- arna i sig inga särskilda kostnader som ger behov av ökade anslag eller liknande. Nämnas kan dock ändå hur anser att finan- sieringen bör ske. Myndigheten anser att utvecklingen bör ske med lå- nefinansiering i samt att bör erhålla särskilda reservationsanslag. Lantmäte- riverket föreslår att detta finansieras genom intäkterna från expedi- tionsavgifterna, vilka enligt verket inte behöver höjas med hänsyn till det överskott avgifterna ger. tog över företagsinteckningsregistret . Verket bedömer att det behövs ett nytt system för handläggning av ärendena om företagsinteckningar. Kostnaden för detta beräknar verket till . Därutöver är verkets uppfattning att möjligheten till inteckning i utländsk valuta kräver ytterligare åtgärder. Verket anser för det första att uppgifter om utländsk valuta måste kunna inhämtas elektroniskt. Därutöver måste tas fram ett program som kan göra en omräkning för beräkning av stämpelskatten. Slutligen måste ändringar göras beträf- fande redovisningen av uppgifter så att ett fält finns för valuta. För detta utvecklingsarbete anser att det är nödvändigt att anlita konsulthjälp. Kostnaden beräknar verket till . Det avser 1 000 timmars arbete. således enligt verket utöver de som behövs för anskaff- ning av det nya systemet. För utvecklingsarbetet uppger verket att medel måste lånas. Finansi- eringen får sedan ske genom höjning av avgifterna. Verket har förklarat att man inte kan närmare precisera vilka avgifter man anser bör höjas och med vilka belopp detta bör ske. Vid exekutiv försäljning av fast egendom blir en nyhet att det i sak- ägarförteckningen kan bli aktuellt att redovisa en inteckning i utländsk valuta. Den skall därvid räknas om och ett påslag göras om fem pro- cent. Kursen kan enligt hämtas på samma sätt som man gör beträffande fordringar i utländsk valuta. Vid fördelning- en skall en ny omräkning göras. Vid valutaväxlingar krävs därvid änd- ringar i sakägarförteckningen. bedömer att de nämnda omständigheterna nödvän- diggör ändringar i datasystemet. Verket uppskattar att ändringarna kommer att kräva arbetsinsatser motsvarande . Kostnaden skulle då bli . Denna kan, enligt verket, täckas inom ramen för befintliga anslag. Våra förslag i denna del innebär att ägarhypotek och utmätning av pantbrev skall avskaffas. Avskaffandet av dessa institut kräver ändring- ar i sakägarförteckningen. elektroniska mall för dessa måste därför ändras. har uppskattat kostnaden för detta till . Även i detta fall motsvarar denna kostnad 500 timmars arbete. Denna kostnad beräknar verket kan täckas inom ramen för befintliga anslag. innebär avskaffandet av utmätning av pantbrev en del ar- betsbesparingar. De torde dock inte vara av sådan storlek att behovet av anslag minskar. För kreditinstitut och liknande aktörer innebär ändringarna att en del utbildningsinsatser o.d. krävs. Att närmare bestämma storleken är svårt. Det torde dock röra sig om utbildningsinsatser i en storlek som det allmänt sett finns en beredskap för. Dessutom blir en konsekvens vid exekution att det, i de fall pant- breven inte är fullt belånade, kan ske en viss omkastning i fråga om vilka borgenärer som får utdelning. Möjligheten för borgenärer med sämre rätt än panthavarna att få utdelning genom utmätning av pant- brev saknas ju. Däremot anser vi inte att man kan hävda att fastighets- ägarens möjligheter att få utdelning i realiteten har försämrats. Så länge det finns fordringsägare finns möjligheter, både enligt det nuvarande och det föreslagna systemet, att förhindra att medel slutligt tillfaller fastighetsägaren. Vi kan inte se att våra förslag i övrigt har några ekonomiska konsek- venser där frågan bör diskuteras om finansiering av förslagen. Inte heller kan vi se att våra förslag ger några andra sådana konsekvenser som utredningar kan ha att beakta. Vår bedömning: Förslagen bör kunna träda i kraft . Regeringen angav i brev till Europeiska kommissio- nen en tidsplan som innebar att de lagändringar som skall möjliggöra inteckning i utländsk valuta skall kunna träda i kraft . Utöver sedvanligt lagstiftningsarbete torde det inte krävas andra, tidskrävande åtgärder än de justeringar av datasystemen som beskrevs i det föregående avsnittet. De berörda myndigheterna ser, under förut- sättning att utvecklingsarbetet kan ske som planerat, inget hinder mot att de åtgärderna skall kunna vidtas inom ramen för det tidsschema som regeringen angav. Vår bedömning är därför att det, i vart fall för närva- rande, inte finns något hinder mot att förslagen skall kunna träda i kraft regeringen angav. 15.1Förslaget till lag om ändring i jordabalken 6 kap. 2 § Ändringen är föranledd av vårt förslag att utmönstra ägarhypoteket, se kommentaren till 9 §. Skälen för detta har utvecklats i avsnitt 13.5. 6 kap. 3 § Ändringen är en följd av vårt förslag att utmönstra institutet utmätning av pantbrev, se 4 kap. 2 § andra stycket UB. Utmönstrandet av utmät- ning av pantbrev hänger samman med vårt förslag att avskaffa ägarhy- , se avsnitt 13.5. 6 kap. 9 § Paragrafen skall upphöra att gälla. Det hänger samman med att ägarhy- utmönstras. Panthavare ges därmed en uppryckningsrätt i takt med att framförvarande pantbrev är obelånade. Fastighetsägaren eller borgenärer utan säkerhet i fastigheten kan därmed vid exekution aldrig få en bättre förmånsrätt än någon av panthavarna. Avskaffandet innebär emellertid ingen ändring av fastighetsägarens rätt att åter ge ut helt lediga pantbrev eller att pantsätta delvis obelånade pantbrev i andra hand. Skälen för ändringen har utvecklats i avsnitt 13.5. 22 kap. 2 § Ändringen i första stycket innebär att det är möjligt att inteckna även i utländsk valuta. Någon begränsning i fråga om vilken valuta som kan väljas finns inte, se avsnitt 6.2.2. Det är fastighetsägaren själv som be- stämmer vilken valuta som skall väljas, se avsnitt 6.2.1. 22 kap. 8 a § Ändringen i andra stycket är en följd av att inteckningar i olika valutor kan förekomma i samma fastighet. Vid sammanföring gäller därför den nya förutsättningen att de inteckningar som skall sammanföras måste gälla i samma valuta. I annat fall får sammanföring inte ske. Frågan har behandlats i avsnitt 7.2.2. 15.2Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken 4 kap. 2 § Ändringen innebär att utmätning av pantbrev i fastighet inte kan ske. Skälen för ändringen har angetts i avsnitt 13.5. Vårt uppdrag har inte omfattat inteckningar i skepp m.m. I annat sammanhang får övervägas om motsvarande ändringar bör göras för pantbrev i skepp m.m. 6 kap. 2 § Ändringarna i andra stycket är en följd av att möjligheten att utmäta pantbrev i fastigheter avskaffas, se 4 kap. 2 §. Denna ändring medför att bestämmelserna i styckets sista mening för datapantbrev blir överflödi- ga. Datapantbrev finns nämligen endast beträffande fastigheter. 6 kap. 7 § Borttagandet av bestämmelserna i första stycket om datapantbrev är en följd av förslaget att utmönstra utmätning av pantbrev i fastigheter. Datapantbrev finns endast för fastigheter och de här aktuella bestäm- melserna blir därmed överflödiga. En följd av ändringen i förevarande paragraf är att beslut enligt 11 § lagen (1994:448) om pantbrevsregister kan bli aktuellt med anledning av utmätning av pantbrev. Däremot kan sådan beslut fortfa- rande bli aktuellt av andra skäl, jfr 12 kap. 5 §. Enligt 16 kap. 13 § tillämpas bestämmelserna i förevarande paragraf på motsvarande sätt vid verkställighet av kvarstadsbeslut. här påverkar således innebörden av hänvisningarna som görs i 16 kap. 13 §. Men anledning att för fordran verkställa kvarstad i pantbrev i fas- tighet finns när ägarhypoteket tas bort. Det gäller oavsett om man talar om skriftliga pantbrev eller datapantbrev. Någon ny bestäm- melse i t.ex. 16 kap. 13 § avseende datapantbrev behövs därför inte för att bestämmelserna tas bort i förevarande paragraf. Även i fortsättning- en kan emellertid skäl finnas för verkställighet av beslut om kvarstad när talan förs om bättre rätt till pantbrev. Men för det fallet finns be- stämmelser i 16 kap. 16 §. Ändringen i andra stycket är en ren följd av ändringen i första stycket. 9 kap. 14 § Bestämmelserna som tar sikte på pantbrev i fastighet har tagits bort. Det hänger samman med förslaget att utmönstra möjligheten att utmäta pantbrev i fastigheter, se 4 kap. 2 §. Ändringen får återverkningar på bestämmelserna i 15 §. Även om några ändringar inte görs i den paragrafen blir följden att bestämmel- serna där inte längre tar sikte på situationen att utmätning av pantbrev i fastighet har skett. 10 kap. 12 § Ett nytt stycke har lagts till. Den nya bestämmelsen avser det fallet att en inteckning i skepp är i utländsk valuta. En fordran skall inte tas upp till högre belopp än pantbrevets belopp jämte tillägg enligt 3 kap. 4 § sjölagen (1994:1009). Därvid skall den utländska valutan räknas om till svenska kronor. Beloppet jämte – när sådant är aktuellt – tillägg skall ökas . Härigenom ges panthavaren ett visst skydd mot valutaförändringar. Frågan har utvecklats i avsnitt 9.2.2. Vårt utredningsuppdrag avser i och för sig inte inteckningar i skepp och luftfartyg. Vi har dock bedömt det som lämpligt att samma princip- er gäller för de olika typerna av inteckningar där inteckning kan bevil- jas i utländsk valuta. Omräkningen skall ske enligt samma principer som gäller för om- räkning av fordringar, se avsnitt 9.2.4. Vid fördelningen fastställs pantbrevets belopp slutligt, se 13 kap. 6 §. 12 kap. 2 § Paragrafen skall enligt förslaget upphävas. Bestämmelserna tar sikte på utmätning av pantbrev och ägarhypotek. Båda instituten föreslår vi skall utmönstras, jfr 6 kap. 9 § JB och 4 kap. 2 § förevarande lag. 12 kap. 5 § Paragrafen avser tagande i förvar av pantbrev inför exekutiv försälj- ning av fastighet. Förvarstagandet kan vara förestavat av ordningsskäl, dvs. för att pantbreven skall finnas tillgängliga vid försäljningen. Men ett annat och mycket viktigt skäl kan vara att ägaren, genom obstrue- rande förfaranden t.ex. olämpliga pantsättningar, kan vålla svårigheter för exekutionen om han har kvar möjligheten att förfoga över pantbre- ven. Förvarstagande kan alltså avse även att kronofogdemyndigheten vill förhindra sådana förfaranden. Enligt gällande rätt tar bestämmel- serna sikte endast på helt obelånade pantbrev. Förvarstagande av delvis belånade pantbrev kan således inte ske enligt förevarande paragraf. I praktiken torde man däremot ofta kunna uppnå det resultatet genom att utmäta delvis obelånade pantbrev (jfr m.fl., Utsökningsbalken, 3 uppl., 1999, s. 420). Ändringarna i första stycket första meningen innebär att kronofog- demyndigheten har rätt att ta i förvar, inte endast helt obelånade pant- brev, utan även delvis obelånade. Utvidgningen till delvis belånade pantbrev beror på att möjligheten att utmäta pantbrev skall utmönstras. Därmed kan ju inte utmätning av delvis belånade pantbrev förhindra olämpliga förfaranden. Ändringen innebär att borttagandet av utmät- ning av pantbrev uppvägs av möjligheten att ta i förvar delvis belånade pantbrev och därmed förhindra olämpliga förfoganden med dem. När ett pantbrev är i tredje mans besittning ges kronofogdemyndig- heten ett alternativ till att ta pantbrevet i förvar. Alternativet är förbud för innehavaren att lämna ut pantbrevet eller vidta någon annan åtgärd med det till skada för sökanden. Förbud skall meddelas när kronofog- demyndigheten anser att detta är tillräckligt. Regelmässigt får det anses tillräckligt att meddela sådan förbud när pantbrevet innehas av en bank eller därmed jämförbart institut. Tagande i förvar när pantbrevet inne- has av tredje man bör ske endast när kronofogdemyndigheten bedömer att en risk finns för obehöriga förfaranden från innehavarens sida. När pantbrevet har tagits i förvar eller förbud har meddelats, får pantbrevet inte pantförskrivas utan kronofogdemyndighetens tillstånd. 12 kap. 13 § I andra stycket har möjligheten för konkursförvaltaren tagits bort att begära försäljning för konkursboets rätt till betalning på grund av ägar- . Det beror på förslaget att ägarhypoteket skall avskaffas. Frå- gan har behandlats i avsnitt 13.5.4. 12 kap. 27 § I första stycket har bestämmelserna om ägarhypotek tagits bort. Det be- ror på förslaget att ägarhypotek skall utmönstras. Ändringen påverkar utformningen av sakägarförteckningen. I de fall pantbrevet inte är fullt belånat skall nämligen inte hela pantbrevsbeloppet tas upp i sakägar- förteckningen. Upphävandet av bestämmelserna i tredje stycket om ägarhypotek är en följd av utmönstrandet av ägarhypoteket. Dessa har ersatts med be- stämmelser som avser det fallet att en inteckning är i utländsk valuta. En fordran skall inte tas upp till högre belopp än pantbrevets belopp jämte tillägg enligt 6 kap. 3 § JB. Därvid skall den utländska valutan räknas om till svenska kronor. Beloppet jämte – när sådant är aktuellt – tillägg skall ökas . Härigenom ges panthavaren ett visst skydd mot valutaförändringar. Frågan har utvecklats i avsnitt 9.2.2. Omräkningen skall ske enligt samma principer som gäller för omräk- ning av fordringar, se avsnitt 9.2.4. 12 kap. 33 § De särskilda bestämmelserna om ägarhypotek i andra stycket är över- flödiga när ägarhypoteket utmönstras. 12 kap. 34 § Bestämmelserna i andra stycket om betalning för ägarhypotek har ut- mönstrats med anledning av förslaget att ägarhypoteket skall avskaffas. 12 kap. 39 § Ändringen i första stycket är en följd av att ägarhypoteket skall ut- mönstras. 13 kap. 6 § Värdet av ett pantbrev eller företagshypoteksbrev i utländsk valuta som skall beaktas skall räknas om till svenska kronor på fördelningsdagen. Vad gäller begreppet pantbrev avses pantbrev inte bara i fastigheter utan även pantbrev i skepp m.m. enligt 10 kap. 12 §. En motsvarande omräkning har beträffande pantbrev gjorts när sak- ägarförteckningen fastställdes, se 10 kap. 12 § och 12 kap. 27 §. Vid den omräkningen skall dessutom ett påslag om göras. Detta belopp utgör den övre gränsen för vilket belopp i svenska kronor som kan åsättas vid fördelningen. Men någon sådan övre gräns finns alltså inte för företagshypoteksbrev. Beträffande företagshypoteksbrev görs omräkningen först vid fördelningen. Frågan har utvecklats i allmänmo- tiveringen, se avsnitt 9.2.2–3. Omräkningen skall ske enligt samma principer som vid omräkning av fordringar i utländsk valuta, se avsnitt 9.2.4. 15.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek 4 kap. 10 § Ändringen i första stycket innebär att det är möjligt att inteckna även i utländsk valuta. Någon begränsning i fråga om vilken valuta som kan väljas finns inte, se avsnitt 6.2.2. Det är näringsidkaren själv som be- stämmer vilken valuta som skall väljas, se avsnitt 6.2.1. 4 kap. 16 § Ändringen är en följd av att inteckning i utländsk valuta har möjlig- gjorts. Sammanföring får ske endast av inteckningar i samma valuta. Frågan har behandlats i avsnitt 7.2.2. 15.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:448) om pantbrevsregister På grund av att möjligheten att utmäta pantbrev skall utmönstras blir det inte aktuellt för kronofogdemyndigheten att med anledning av sådan utmätning begära att ett skriftligt pantbrev utfärdas. Ändringen är en följd av ändringen i 8 §. 15.5Förslaget till förordning om ändring i utsökningsförordningen (1981:981) 6 kap. 21 § Ändringen är en följd av att möjligheten att umäta pantbrev i fastighet skall tas bort. 15.6Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1985:804) om företags- Ändringen i första stycket första punkten är en följd av att inteckning i utländsk valuta har gjorts möjlig. Liksom tidigare skall inteckningsbe- loppet anges med siffror. Dessutom skall anges den aktuella valutan. Enligt tredje stycket skall det sammanlagda inteckningsbelopp anges som en verksamhet svarar för. kan där- vid, om tillfredsställande tekniska lösningar o.d. finns, välja att redovi- sa det sammanlagda beloppet omräknat till svenska kronor. Men kravet enligt författning är inte högre än att, när olika valutor förekommer, re- spektive valuta kan redovisas separat. Förekommer därvid flera inteck- ningar i en valuta skall det sammanlagda beloppet av dessa anges. Ändringen i andra stycket är en följd av att inteckning i utländsk valuta har möjliggjorts. 15.7Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1994:598) om pantbrevs- register Ändringen är en följd av att inteckning i utländsk valuta har möjlig- gjorts. 15.8Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2000:308) om fastighets- register Ändringen i första stycket första punkten är en följd av att inteckning i utländsk valuta har gjorts möjlig. Liksom tidigare skall inteckningsbe- loppet anges med siffror. Dessutom skall anges den aktuella valutan. Enligt tredje stycket skall det sammanlagda inteckningsbelopp anges som en fastighet eller tomträtt svarar för. kan därvid, om tillfredsställande tekniska lösningar o.d. finns, välja att redovisa det sammanlagda beloppet omräknat till svenska kronor. Men kravet enligt författning är inte högre än att, när olika valutor förekommer, respekti- ve valuta kan redovisas separat. Förekommer därvid flera inteckningar i en valuta skall det sammanlagda beloppet av dessa anges. 15.9Förslaget till förordning om ändring i inskrivningsförordningen (2000:309) Ändringen är en följd av att inteckning i utländsk valuta har möjlig- gjorts. Inteckning i utländsk valuta, m.m. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas för att se över vissa frågor som avser jor- dabalkens system för pantsättning av fast egendom. Utredaren skall lämna förslag till de regler som behövs för att det skall vara möjligt att få inteckningar i utländsk valuta. Utredaren skall vidare ta ställning till om den gällande ordningen med ägarhypotek skall bestå. Utredaren skall dessutom lämna förslag till de regler som behövs för att det skall vara möjligt att få företagsinteckningar i utländsk valuta. För att panträtt skall kunna upplåtas i en fastighet krävs att fastighetens ägare av inskrivningsmyndigheten beviljas inskrivning i fastigheten av ett visst penningbelopp (inteckning). Beloppet skall vara bestämt i svenska kronor (se 22 kap. 2 § jordabalken). Inteckningen innebär att det i fastigheten skapas ett reserverat utrymme som fastighetsägaren kan använda för pantsättning. Med inteckningen följer en särskild för- månsrätt för borgenären vid utmätning eller konkurs (se 6 § förmåns- rättslagen [1970:979]). Med inteckningen följer vidare en företrädesrätt till betalning ur fastigheten. Företrädesrätten innebär att en inteckning ger företräde i förhållande till en annan inteckning efter den tidsföljd i vilken inteckningarna har sökts (se 17 kap. 6 § jordabalken). I samband med att inteckningen beviljas utfärdas ett pantbrev. Pant- brevet utgör ett bevis om inteckningen. Panträtt upplåts genom att fas- tighetens ägare överlämnar pantbrevet som pant för en fordran. Panträtten innebär att borgenären, om fordran inte betalas, kan få till stånd tvångsvis betalning ur fastigheten, i sista hand genom exekutiv försäljning. Inför en exekutiv försäljning fastställs vilka fordringar och övriga anspråk som skall beaktas vid försäljningen. Dessa sammanfat- tas i en särskild förteckning (sakägarförteckning, se 12 kap. 24 - 31 §§ utsökningsbalken). En fordran tas då upp till det belopp som den beräk- nas uppgå till på tillträdesdagen. Fordran kan dock inte tas upp till hög- re belopp än som motsvarar pantbrevets belopp jämte vissa tillägg (se 6 kap. 3 § jordabalken). understiger skulden pantbrevets belopp. Så kan ha varit fallet redan vid tiden för pantsättningen. I andra fall har skulden från början motsvarat pantbrevets belopp men har sedan minskat genom amorte- ringar. Det outnyttjade intervallet brukar kallas överhypotek. Fastig- hetsägaren kan använda överhypoteket för att pantsätta fastigheten som säkerhet gentemot en ny borgenär. Detta benämns andrahandspantsätt- ning. Ett överhypotek tillkommer i första hand fastighetsägaren. Så länge fastighetsägaren inte har utnyttjat överhypoteket för pantsättning utgör det hans ägarhypotek. Det innebär bl.a. att fastighetens ägare med den företrädesrätt som inteckningen medför enligt lag har rätt att efter en exekutiv försäljning få tilldelning ur influtna medel med det belopp som överhypoteket uppgår till. En näringsidkare som vill upplåta företagshypotek i sin näringsverk- samhet kan få inskrivning i verksamheten av ett visst penningbelopp (företagsinteckning). Som bevis om inskrivningen utfärdas ett företags- hypoteksbrev. Företagshypoteket omfattar med vissa undantag den lösa egendom som hör till den intecknade verksamheten (se 1 kap. 2 § och 2 kap. 1 § lagen [1984:649] om företagshypotek). En borgenär vars ford- ran är förenad med företagshypotek har möjlighet att tvångsvis få be- talning ur egendomen (se 8 kap. 13 § utsökningsbalken). Företagshypotek uppvisar en del likheter med panträtt i fast egen- dom men det finns också vissa skillnader. En likhet är att det utrymme som reserveras genom företagsinteckningen måste vara bestämt i svenska kronor (se 4 kap. 10 § lagen om företagshypotek). En annan likhet är att företagshypotek upplåts genom att näringsidkaren överläm- nar företagshypoteksbrevet som säkerhet för en fordran (se 1 kap. 3 § lagen om företagshypotek). En skillnad är att det inte finns något ägar- . Det innebär att en borgenär som har ett med sämre rätt än ett som är helt eller delvis inlöst rycker upp i företrä- desordningen. Inget hindrar dock näringsidkaren från att använda ett inlöst företagshypoteksbrev för ny belåning eller att upplåta andra- handspanträtt i ett delvis obelånat hypoteksbrev. Bakomliggande bor- genärer skjuts då åter ned i prioritetsordningen. Inteckning i utländsk valuta Behovet av en översyn Enligt gällande rätt kan en inteckning i fast egendom eller en företags- inteckning beviljas enbart i svenska kronor. Det är alltså inte möjligt att genom en inteckningsåtgärd reservera ett utrymme i egendomen som har bestämts i någon utländsk valuta. Däremot finns det inget som hind- rar att en i svenska kronor fastställd inteckning används som pant för ett lån i någon utländsk valuta. Det svenska systemet med i förväg registrerade inteckningar i be- stämda belopp ger goda möjligheter för en borgenär att ta ställning till om en erbjuden säkerhet är godtagbar. Det är också önskemålet om ett i detta avseende tydligt och genomblickbart system som ligger bakom bestämmelserna om att inteckningen skall vara bestämd i svenska kro- nor. Härigenom åstadkoms nämligen att systemet innehåller en gemen- sam värdemätare (se prop. 1970:20, del B s. 625). Det kan emellertid ifrågasättas om den svenska ordningen är fören- lig med den europeiska gemenskapsrätten. Enligt artikel 56 i EG- fördraget skall alla restriktioner för kapitalrörelser mellan medlemssta- ter samt mellan medlemsstater och tredje land vara förbjudna. Som ka- pitalrörelser räknas en rad transaktioner, bl.a. "investeringar i fast egendom", "finansiella lån och krediter" och "borgen, andra garantiför- bindelser och ställande av pant" (se rådets direktiv /361/EEG av för genomförandet av artikel 67 i fördraget, bilaga 1 [EGT nr L 178, 08.07.1988, s. 5-18]). har i en dom (mål C-222/97, Trummer och , 1999, s. I-1661) uttalat sig om en nationell lagbestämmelse, enligt vilken det var förbju- det att i utländsk valuta registrera en inteckning som utgör säkerhet för en skuld. Domstolen fastställde att EG-fördraget utgör hinder mot na- bestämmelser där det föreskrivs en skyldighet att uttrycka in- teckningar, vilka har ställts som säkerhet för en skuld som skall betalas i en annan medlemsstats valuta, i den nationella valutan. Europeiska kommissionen har mot denna bakgrund ifrågasatt den svenska lagstiftningen på området (formell underrättelse enligt artikel 226 överlämnad , EU Ju 2000/1836).