sou · GPB328d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Om däremot databasen är ordnad så att införingar som användarna gör inte kan bli till- gängliga för andra användare utan föregående åtgärd från den som driver databasen, en s.k. modererad tjänst, är databasregeln tillämplig om det är ett sådant massmedieföretag som anges i regeln som driver verksamheten. Även bilagereglen kan bli tillämplig på en sådan databas. När det gäller publicerings- och förmedlingstjänster samt länkning konstaterar kommittén att databasregeln måste tolkas så att tillämpning av regeln är utesluten inte endast i fall då mottagaren kan ändra innehållet i databasen så att ändringarna blir tillgängliga för andra användare utan föregående åtgärd av den som driver databasen utan även i fall när någon annan har denna möjlighet. Detta innebär att om databasen innehåller t.ex. länkar till andra databaser eller på annat sätt är sammankopplad med andra databaser och ändringar av innehållet i dessa andra databaser oförmedlat kan bli tillgängliga för användarna i massmedieföretagets databas som innehåll i denna (hämtningslänk) faller massmedieföretagets databas utanför grundlagsskyddet enligt YGL. Det torde dock vara ett mera teore- tiskt fall att en länk tekniskt är konstruerad på detta sätt. Länkar som inne- bär att användaren tekniskt förflyttas (förflyttningslänk) till den länkade databasen kan enligt mening inte anses utgö- ra något problem. Innehållet i den länkade databasen ingår då inte i mass- medieföretagets databas utan länkningen är att betrakta endast som en hänvisning. En sådan länkning innebär alltså inte att massmedieföretagets databas faller utanför databasregeln. När det gäller push-teknik konstaterar kommittén att begreppet har en vag innebörd. torde det dock betyda att användarna abonnerar på skräddarsydda sammanställningar av information som sänds till dem utan särskild begäran men enligt ett i förväg uppgjort schema. Om det är mottagaren som startar överföringen kan tjänsten omfattas av databasregeln om det är ett traditionellt massmedieföretag som driver tjänsten. Om överföringarna startas av avsändaren gör detta att databasre- geln inte är tillämplig även om informationen hämtas ur en databas. Huru- vida överföringarna i ett sådant fall omfattas av huvudregeln om radiopro- gram beror på om tillräckligt många abonnenter får del av ett likalydande meddelande för att det skall kunna anses riktat till allmänheten så som krävs enligt den regeln. Beträffande webbsändningar konstaterar kommittén att det är mottaga- ren som startar överföringen och att alla fall av uppspelning av en tidigare inspelning omfattas av databasregeln, förutsatt att det är ett sådant mass- medieföretag som anges i regeln som driver verksamheten. Även när det är fråga om överföring av en direktsändning, dvs. överföring i princip utan tidsfördröjning i förhållande till verkligheten och utan egentlig lagring av datafiler, är det mottagaren som startar överföringen, det är då fråga om en direktsändning på begäran. Eftersom mottagaren startar överföringen är huvudregeln om radioprogram enligt kommitténs mening inte tillämplig. Direktsändning på begäran kräver med nuvarande teknik en datalagring i och tidsfördröjningen kommer att bli än mindre, kanske endast någon tusendels sekund. Eftersom det då knappast är fråga om en sådan datalagring som avsågs när databasregeln kom till är det enligt Me- diegrundlagsutredningens mening tveksamt om direktsändning på begäran omfattas av YGL nu och än mer . När det gäller sök- och navigationstjänster anser kommittén att om mottagaren använder sådana tjänster får den information som sänds till honom med hjälp av tjänsterna anses överförd på begäran. Databasregeln eller bilageregeln kan därför bli tillämpliga även när sådana tjänster an- vänds om de förutsättningar som anges i reglerna är uppfyllda. Beträffande bevakningstjänster kan förhållandet vara detsamma. Det kan då även vara fråga om överföringar som startas av avsändaren. Huvudregeln om radio- program kan i ett sådant fall vara tillämplig. Filtreringstjänster används för att sortera bort viss information. An- vändningen av sådana tjänster är alltså inte relevant för frågan om överfö- ring av information på visst sätt faller under grundlagens skydd. Den som tillhandahåller en ren accesstjänst kan enligt Mediegrund- lagsutredningens mening inte anses därigenom tillhandahålla information. När det gäller print on demand, dvs. framställning på beställning av enstaka exemplar av skrifter, bilder eller tekniska upptagningar konstaterar kommittén att sådan framställning i normalfallet inte omfattas av TF eller YGL. Slutsatser angående behovet av en ändring av grundlagsregleringen av yttrandefriheten Kommittén anser att det föreligger behov av att ändra grundlagsreglering- en av yttrandefriheten så att även databaser hos t.ex. bokförlag och tryck- erier får automatiskt grundlagsskydd enligt nu gällande databasregel. Vi- dare föreligger behov av att ge grundlagsskydd för viss användning av push-teknik, direktsändningar på begäran och viss print on demand- verksamhet. Det finns också behov av att ge en möjlighet till grundlags- skydd för sådan verksamhet och för databasverksamhet enligt nu gällande databasregel som bedrivs av andra än massmedieföretag. Förutsättningarna för ett utvidgat och mer teknikoberoende grundlagsskydd Eftersom utgångspunkten för uppdraget är att uppdelningen på två grund- lagar skall bestå och TF även i fortsättningen skall ge skydd för det tryckta ordet ingår det inte i uppdrag att överväga om det är möjligt att åstadkomma ett generellt grundlagsskydd för yttran- defriheten som omfattar alla yttranden oavsett vilket medium de fram- förs i. Önskan att uppnå en mera teknikoberoende YGL får enligt kommitténs mening inte leda till ett försämrat grundlagsskydd utan de gällande tryck- och yttrandefrihetsrättsliga principerna måste alltjämt kunna gälla. Det är bl.a. svårt att applicera det nuvarande ensamansvarssystemet gene- rellt på publicering på Internet. Om så skulle ske finns det stor risk att det ofta inte skulle finnas någon att ställa till svars om ett yttrande är brotts- ligt. Man bör inte heller generellt belasta alla som publicerar yttranden på t.ex. Internet med de nackdelar som följer med ett grundlagsskydd i form av skyldighet att utse utgivare, dokumentera innehållet etc. Ett generellt grundlagsskydd för publicering via Internet eller genom andra överföring- ar till allmänheten med hjälp av elektromagnetiska vågor bör därför inte genomföras utan någon form av avgränsning krävs. Avgränsningen bör ske genom en möjlighet till frivilligt grundlags- skydd för viss kommunikation. Detta frivilliga skydd kan inte åstadkom- mas genom något slag av regel om att grundlagsskydd gäller om vissa uppgifter finns angivna. Ett skäl härför är att det för grundlagsskydd måste ställas krav utöver angivande av vissa uppgifter, bl.a. måste verksamheten vara ordnad så att den som driver den har kontroll över innehållet. Upp- gifter i en databas är inte heller beständiga utan kan lätt tas bort eller änd- ras vilket kan leda till tveksamhet om grundlagsskydd föreligger. Kom- mittén anser att skyddet i stället bör utformas så att det görs beroende av om utgivningsbevis söks och utfärdas (se nedan). Förslag till utvidgning av grundlagsskyddet Ett utvidgat grundlagsskydd skall bygga på nuvarande modell med ett spe- ciellt, detaljerat grundlagsskydd för massmedier och inte ges formen av ett mera allmänt skydd, t.ex. av den modell artikel 10 i erbjuder. föreslår i stället följande. Databas- regeln (1 kap. 9 § YGL) utvidgas till att även gälla direktsändning på be- gäran, print on demand som innebär att enstaka exemplar av skrifter, bil- der eller tekniska upptagningar framställs på beställning genom utdrag ur en databas, t.ex. i en bok- eller skivhandel, och användning av sådan push- teknik som innebär att en databasinnehavare som råder över innehållet i databasen sänder meddelanden till mottagarna med innehåll och tidsinter- som dessa angett i förväg. Som massmedieföretag uppräknas samma aktörer som i nu gällande databasregel med tillägg av företag för yrkes- mässig framställning av tryckta eller därmed enligt TF jämställda skrifter. Även t.ex. bokförlag och tryckerier omfattas alltså. När sådana massmedi- eföretag som nämns i regeln driver sådan verksamhet som anges i regeln får de automatiskt grundlagsskydd för denna. För andra aktörer föreslås en möjlighet till frivilligt grundlagsskydd efter ansökan om utgivningsbevis för sådan verksamhet som anges i regeln. Om utgivningsbevis utfärdas gäller grundlagsskydd för verksamheten. Förslaget överensstämmer till sin konstruktion med det som lades fram av beträffande traditionell databasverksamhet men är mera omfattande eftersom det förutom traditionell databasverksamhet även inkluderar direktsändning på begäran, viss print on demand- verksamhet och viss användning av pushteknik. Förslaget utvidgar också kretsen av massmedieföretag med bl.a. bokförlag och tryckerier. Genom det frivilliga grundlagsskyddet uppnås att alla som vill driva sådan verksamhet som sägs i databasregeln kan få grundlagsskydd för verksamheten om den är ordnad på det sätt som sägs i databasregeln (det krävs t.ex. för direktsändningar på begäran att mottagaren inte kan ändra innehållet och för traditionell databasverksamhet krävs att innehållet kan ändras endast av den som driver verksamheten). Kravet på utgivningsbevis innebär också att medverkande kan kontrollera om sådant finns och där- med grundlagsskydd föreligger och på så sätt få klarhet i om deras med- verkan är straffri. Grundlagen skall uttömmande ange när utgivningsbevis skall utfärdas eller får återkallas. Kommittén föreslår nya regler i tillämpningslagen om utgivningsbevis. Radio- och föreslås utfärda utgivningsbevis på ansökan av den som driver verksamheten, om den tekniskt är ordnad på det sätt som anges i databasregeln, utgivare har utsetts och vissa andra krav är uppfyllda. Ra- dio- och föreslås också få till uppgift att föra register över verk- samheter enligt databasregeln. En skyldighet att anmäla namn på registret skall finnas, och för att undvika risk för förväxling med verksamhet som drivs enligt nu gällande databasregel föreslås en skyldighet för den som driver sådan verksamhet att anmäla namn på denna till Radio- och TV- verket. Verket skall även bl.a. få möjlighet att återkalla utgivningsbevis om förutsättningar att utfärda sådant bevis inte längre föreligger, t.ex. om verksamheten inte längre tekniskt är ordnad så som krävs enligt databasre- geln. Kommitténs förslag i denna del innebär också att även den som driver sådan verksamhet som sägs i databasregeln och vari överföringarna utgår från utlandet skall ha möjlighet att i få ett utgivningsbevis. Grundlagens skydd skall gälla fullt ut för sådan verksamhet med utgiv- ningsbevis. Förslagen innebär att grundlagen i stor utsträckning är teknikoberoende och att de inskränkningar som gäller är nödvändiga om man vill upprätt- hålla de yttrandefrihetsrättsliga principerna som man inte vill belasta andra än dem som vill ha grundlagsskyddet med de därtill hörande förpliktelserna. anser att grundlagen med de föreslagna ändringarna på ett tillräckligt sätt uppfyller kraven på tekniko- beroende som grundlagsregleringen ges ett lämpligt materiellt innehåll. Kommittén anser att det bör inrättas en stående beredning som har till uppgift att följa utvecklingen och utreda och lämna förslag till lösningar av olika problem på yttrandefrihetens område. Förslagets förenlighet med EG:s dataskyddsdirektiv Möjligheten till undantag i yttrandefrihetens intresse enligt artikel 9 i da- taskyddsdirektivet är vidare än vad ordalagen där synes ge vid handen och den utvidgning av YGL:s tillämpningsområde som Mediegrundlagsutred- ningen föreslår får anses omfattas av denna möjlighet till undantag. Särskilt om etableringsfriheten för trådsändningar enligt YGL contra skyldigheten att driva samtrafik enligt telelagen m.m. I YGL föreslås ändringar i fråga om etableringsfriheten (här nätägarens rätt att bestämma över sina nät) för att tillåta regler om skyldighet att upplåta utrymme i nät för annans teletjänster samt för att klargöra att det är tillåtet med regler om skyldighet för nätinnehavare att släppa in andra program än dem som omfattas av den s.k. must carry-skyldigheten lik- som med regler om skyldighet att vidta åtgärder för att tillförsäkra motta- garkollektivet (t.ex. hyresgäster i ett hyreshus) inflytande över program- valet. 2 A Preskriptionstiderna för tryck- och yttrandefrihetsbrotten Preskriptionstiden enligt vanlig lag för t.ex. hets mot folkgrupp som inte är ringa är . Enligt TF och YGL gäller emellertid särskilt korta pre- skriptionstider för tryck- och yttrandefrihetsbrotten. Preskriptionstiden är för periodiska skrifter och radio- och TV-program. För andra skrifter och tekniska upptagningar är tiden enligt huvudregeln från det att framställningen lämnades ut för spridning. Från denna huvudregel finns det två undantag. De kallas här pliktexemplarsregeln respektive brottsbalksregeln. Pliktexemplarsregeln gäller tekniska upptagningar med rörliga bilder och säger att det beträffande sådana upptagningar i lag får föreskrivas att de inte skall anses ha lämnats ut för spridning förrän de har lämnats för registrering hos en myndighet; för videogram finns i tillämp- ningslagen en sådan regel som säger att ett videogram som inte har getts in till för granskning enligt lagen om granskning och kontroll av filmer och videogram skall anses ha lämnats ut för spridning först när pliktexemplar enligt lagen om pliktexemplar av dokument har lämnats. Brottsbalksregeln avser olaga våldsskildring i tekniska upptag- ningar, för vilka preskriptionstid gäller i stället för YGL:s. uppdrag när det gäller preskriptionstider- na för tryck- och yttrandefrihetsbrotten består av två delar. Den ena rör frågan om de särskilt korta preskriptionstider som enligt TF och YGL gäller för tryck- och yttrandefrihetsbrotten skall förlängas och den andra rör frågan hur utgångspunkten för beräkning av preskriptionstiderna för yttrandefrihetsbrott i tekniska upptagningar skall bestämmas. När det gäl- ler frågan om preskriptionstidernas längd anges i direktiven att utgångs- punkten är att de typiska nyhetsmedierna periodiska skrifter samt ljudra- dio- och TV-program alltjämt skall ha en särskild ställning. Bakgrunden till uppdraget är bl.a. att JK stött på problem vid tillämp- ningen av YGL, främst i fall av misstanke om barnpornografibrott och olaga våldsskildring i videogram samt hets mot folkgrupp på CD-skivor. Frågan hur utgångspunkten för preskriptionstiden för yttrandefrihetsbrott i tekniska upptagningar skall bestämmas har därvid uppkommit till följd av svårigheter att fastställa när en teknisk upptagning lämnats ut för spridning i de vanliga fall då föreskrivna ursprungsuppgifter saknas eller är bristfäl- liga. Kommitténs överväganden och förslag Kommittén konstaterar att problemet med preskriptionstiden när det gäller tekniska upptagningar inte består i svårigheter att hinna utreda yttrandefri- hetsbrotten inom tiden utan i svårigheter att kunna motbevisa påståenden om att preskription inträtt i de vanliga fall då föreskrivna ursprungsupp- gifter saknas eller är bristfälliga. Det är alltså inte preskriptionstidens längd som är problemet utan svårigheter att fastställa preskriptionstidens utgångspunkt, dvs. att fastställa när upptagningen lämnades ut för sprid- ning. anser att det är viktigt att inta en försik- tig hållning när det gäller grundlagsändringar och endast företa ändringar i grundlagen för att åtgärda problem som uppkommit i praktiken och visat sig betydelsefulla eller för att avhjälpa annars uppenbara brister i grundla- gen. Eftersom huvudproblemet med preskriptionstiderna för yttrandefri- hetsbrott i tekniska upptagningar är att upptagningarna i stor utsträckning saknar ursprungsuppgifter leder denna försiktighetsprincip till att lösning- en på problemen rörande grundlagarnas preskriptionstider för yttrandefri- hetsbrott i tekniska upptagningar bör gälla sådana tekniska upptagningar som saknar föreskrivna ursprungsuppgifter och alla yttrandefrihetsbrott. Kommittén har bl.a. undersökt om det är möjligt att införa regler som fastställer utgångspunkten för preskriptionstiden för yttrandefrihetsbrott i tekniska upptagningar som saknar föreskrivna ursprungsuppgifter på något annat sätt än från det att upptagningen faktiskt lämnades ut för spridning, t.ex. efter förebild av pliktexemplarsregeln eller genom en presumtionsre- gel som JK föreslagit och som innebär att tekniska upptagningar som sak- nar föreskrivna ursprungsuppgifter skall anses utlämnade för spridning först när de påträffas, om inte annat framgår av omständigheterna. Kom- mittén har funnit att regler om preskriptionstid gäller som yttersta gräns för preskriptionstiden för yttrandefrihetsbrott och att denna yttersta tidsgräns skall räknas från det att upptagningen först faktiskt läm- nades ut för spridning. Detta innebär att varianter av pliktexemplarsregeln, en sådan presumtionsregel som berörts eller någon annan regel som fastställer utgångspunkten för preskriptionstiden på något annat sätt än från det att upptagningen faktiskt lämnades ut för spridning endast kan tillämpas inom de i angivna preskriptionstiderna. De omfattar alltså inte fall där spridning påstås ha skett för så länge sedan att preskrip- tionstiden enligt gått ut. Grundproblemet för JK – att han möts av oriktiga påståenden, som inte kan vederläggas, om utgivning för så länge sedan att preskription inträtt – löses alltså inte med de angivna reglerna. Kommittén anser att man inte kan acceptera en regel som säger att preskriptionstider inte skall gälla som yttersta gräns för yttrandefrihetsbrotten. Kommittén föreslår att problemet med preskriptionstiden för yttrande- frihetsbrott i tekniska upptagningar löses genom en ny regel om att brotts- balkens regler om preskriptionstid skall gälla för yttrandefrihetsbrott i sådana tekniska upptagningar som saknar någon av de i 3 kap. 13 § YGL föreskrivna ursprungsuppgifterna (en utvidgad brottsbalksregel). Detta sätt att angripa problemet inriktas inte direkt på svårigheten att fastställa tid- punkten för utlämnande till spridning. Det bör ändå kunna bidra till att göra det i viss mån lättare för JK att motbevisa påståenden om att pre- skription har inträtt eftersom nya tekniska upptagningar med olika egen- skaper och prestanda blir tillgängliga i hög takt. Tanken är att JK med ledning av den tekniska upptagningens egenskaper och prestanda kan ut- röna när en sådan upptagning getts ut. Ju längre preskriptionstiden är desto större möjligheter torde JK ha att motbevisa invändningar om preskription. För att inte onödigtvis förlänga den tid JK har på sig att utreda yttrandefri- hetsbrottet och väcka åtal föreskrivs också att åtal dock inte får väckas senare än från det att JK fick kännedom om upptagningen. Med denna lösning saknar pliktexemplarsregeln och den särskilda regeln om olaga våldsskildring självständig betydelse såvitt avser tid för väckande av allmänt åtal. Kommittén föreslår att de upphävs. För enskilt åtal för yttrandefrihetsbrott är det redan enligt gällande rätt preskriptionstider som gäller. Kommitténs förslag föranleder därför ingen ändring beträffande enskilt åtal för yttrandefrihetsbrott. Tryckta och därmed enligt TF jämställda skrifter samt radio- och TV- program Problemen på TF:s område kan inte anses så stora att de motiverar en änd- ring. Det har inte heller framkommit något som talar för en förlängning av den preskriptionstid av som gäller för periodisk skrift för vilken utgivningsbevis gäller. Kommittén stannar därför för att någon änd- ring inte bör göras i TF beträffande preskriptionstiderna för tryckfrihets- brott. Det har inte heller framkommit något som talar för att preskriptions- tiderna för yttrandefrihetsbrott i traditionella ljudradio- och TV-program bör förlängas. Någon sådan ändring föreslås därför inte. Yttrandefrihetsbrott i en databas skall betraktas som ett perdurerande (pågående) brott varför preskriptionstiden skall räknas från det att materi- alet inte längre tillhandahölls i databasen (detta gäller dock inte när bilage- regeln i 1 kap. 7 § TF är tillämplig, se nedan). För yttrandefrihetsbrott i databaser föreslås att preskriptionstiden förlängs från till och att det föreskrivs att tiden löper från det att det brottsliga medde- landet inte längre tillhandahölls. När bilageregeln är tillämplig på en databas är preskriptionstiden för tryckfrihetsbrott i databasen i likhet med vad som gäller för den periodiska skriften. Hänsyn till syftet med bilageregeln motiverar att tiden i ett sådant fall räknas från det att tillhandahållandet inleddes. I bila- geregeln i TF föreslås ett tillägg som anger denna utgångspunkt för pre- skriptionstiden. Att preskriptionstiden räknas från det att tillhandahållan- det inleddes innebär att när väl gått efter att tillhandahållan- det inleddes skulle brottsligt material kunna tillhandahållas straffritt . Det föreslås därför också en regel som gör det möjligt för en domstol som dömer för ett tryckfrihetsbrott i en databas som omfattas av bilageregeln att förordna att det brottsliga yttrandet skall tas bort ur data- basen. Att inte följa ett sådant förordnande beläggs med straff. 2 B Vissa frågor om beslag Kommittén skall se över åtalstiden efter utredningsbeslag med anledning av yttrandefrihetsbrott i tekniska upptagningar. Kommittén skall också överväga om bestämmelser om rätt till domstolsprövning av konfiskerings- och utredningsbeslag behöver tas in i TF och YGL, och om skyldigheten enligt YGL att ange vilka avsnitt i en upptagning som har föranlett ett be- slag bör upphävas i fråga om utredningsbeslag. Även skyldigheten enligt YGL att sända ett bevis om att beslag har beslutats till den som låtit fram- ställa en upptagning skall ses över. Kommitténs överväganden och förslag anser att regler om rätt till domstolsprövning av beslag gäller för både s.k. utrednings- och konfiske- ringsbeslag enligt både TF och YGL. Kommittén föreslår att det i TF in- förs en uttrycklig regel om rätt till domstolsprövning av beslag som verk- ställts utan rättens förordnande. Regeln gäller för både utredningsbeslag och konfiskeringsbeslag. Genom hänvisning i YGL till bestämmelsen blir den gällande även för utrednings- och konfiskeringsbeslag enligt YGL. Av JK:s framställning framgår att det sällan är möjligt för JK att ge- nomföra en förundersökning och väcka åtal inom den stipulerade tiden, , efter t.ex. ett omfattande beslag av videogram som saknar ursprungsuppgifter. JK har föreslagit att den särskilda tiden för väckande av åtal efter utredningsbeslag upphävs såvitt avser filmer och ljudupptag- ningar. Med hänsyn till att problem inte föreligger vid alla utredningsbe- slag enligt YGL utan främst beträffande omfattande beslag och att möjlig- het till förlängning finns enligt YGL samt med beaktande av det viktiga intresset av skyndsam behandling av yttrandefrihetsmål anser Medie- grundlagsutredningen att det inte finns tillräckliga skäl för att avvika från TF:s mönster när det gäller tid för åtal efter utredningsbeslag. Kommittén har alltså stannat för att ingen ändring bör vidtas beträffande tiden för åtal efter utredningsbeslag av tekniska upptagningar. En bestämmelse i YGL om att varje beslut om beslag skall ange det eller de avsnitt av framställningen som föranlett beslaget innebär att en sådan precisering skall ske som beslutet om beslag fattas. Detta kan i vissa fall vara praktiskt omöjligt, t.ex. vid omfattande beslag av vi- deogram där varje videogram har en speltid av omkring . JK har föreslagit att skyldigheten att ange avsnitt bör upphävas i fråga om utred- ningsbeslag enligt YGL. Kommittén föreslår att det införs en möjlighet för JK att i efterhand komplettera ett beslut om utredningsbeslag med uppgift om vilka avsnitt som åberopas som brottsliga.