sou · GPB326d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Vidare skall registrerade märken utgöra grund för förbud mot användning av identiska eller liknande varumärken som avser varor av samma eller liknande slag om det finns risk för att allmänheten förväxlar märkena, inbegripet risken för att ett yngre varumärke associeras med ett äldre. Även registreringshinder och grund för ogiltigförklaring skall föreligga i dessa situationer. Direktivet innehåller också bestämmelser om ett utökat skydd för kända märken. Detta skydd gäller även om varorna inte liknar varandra. Kommittén diskuterar innebörden av dessa bestämmelser. Kommitténs slutsats är att lydelsen av den svenska lagen bör följa direktivet närmare än . skall kunna upphäva varumärkesregistreringar Den som vill att någon annans registrering av ett varumärke skall upphävas måste väcka talan vid allmän domstol. Kommittén föreslår att det skall införas ett enklare förfarande som innebär att skall kunna upphäva varumärkesregistreringar, även efter det att invändningsförfarandet har avslutats. Det förfarande som kommittén föreslår har lånat sina huvuddrag från den summariska processen, dvs. den förenklade process i vilken man t.ex. hanterar ansökningar om betalningsförelägganden. Gången blir följande. Den som vill att en registrering skall upphävas skall kunna ansöka om detta hos . Om innehavaren av registre- ringen medger ansökan eller låter bli att bestrida den, skall Patent- verket upphäva registreringen utan någon prövning i sak. Om innehavaren däremot bestrider ansökan skall underrätta sökanden om detta. Om sökanden i det läget vill gå vidare med sin ansökan om att registreringen skall upphävas kan han begära att lämnar över ansökan till en tingsrätt. Tingsrätten behandlar sedan frågan på samma sätt som om sökan- den hade väckt talan där direkt. Innehavaren av en registrering kan angripa ett beslut av Patent- verket om att upphäva en registrering genom att ansöka om åter- . Kommitténs förslag innebär att registreringar kan upphävas på ett enklare och billigare sätt än . Systemets utformning inne- bär att de fall som kräver en materiell prövning kommer att lämnas över till tingsrätt och alltså få den mera allsidiga prövning som för- farandet där medger. Övriga frågor som gäller varumärken och andra varukännetecken Genom Madridsystemet, som innefattar Madridöverenskommelsen och Madridprotokollet, kan en varumärkesinnehavare få skydd för sitt varumärke i flera olika länder genom ett enda förfarande. har anslutit sig till Madridprotokollet, men inte Madrid- överenskommelsen. Kommitténs bedömning är att nackdelarna med ett tillträde till Madridöverenskommelsen överväger fördelarna och anser därför att inte bör ansluta sig till den. När det gäller förfarandet i ärenden om internationell registre- ring föreslår kommittén några mindre ändringar. En geografisk ursprungsbeteckning kan något förenklat beskrivas som en benämning som pekar ut varor med ett bestämt geografiskt ursprung – nationellt, regionalt eller lokalt. Kommittén föreslår att det i lagen införs en särskild bestämmel- se om att geografiska ursprungsbeteckningar kan registreras som kollektivmärken och som garanti- och kontrollmärken. Kommittén föreslår också att det i lagen införs en särskild be- stämmelse enligt vilken ett varumärke som innehåller eller består av något som är ägnat att uppfattas som en geografisk ursprungs- beteckning för vin eller sprit inte får registreras om det avser vin eller sprit av annat ursprung. Detta skall gälla oberoende av om märket är vilseledande eller inte. Kommittén föreslår att kollektivmärkeslagen upphävs och att regleringen där förs över till den nya varumärkeslagen. Ersättning vid varumärkesintrång m.m. Kommittén anser att reglerna om ersättning vid varumärkesintrång bör förtydligas. Kommittén föreslår inga ändringar när det gäller skyldigheten att betala ersättning för utnyttjandet av varukänne- tecknet. Däremot föreslår kommittén en annan utformning av regeln om ersättning för den skada som intrånget medfört i övrigt. Enligt kommitténs uppfattning finns det nämligen anledning att tydligare lyfta fram vilka kriterier som skall tillmätas betydelse vid bedömningen av den frågan. Kommittén anser att man vid bedömningen särskilt skall ta hän- syn till den skada som hänför sig till varukännetecknets anseende (goodwill) den vinst som intrångsgöraren har gjort till följd av intrånget rättighetshavarens intresse av att varumärkesintrång inte begås Vidare föreslår kommittén att förutsättningarna för allmänt åtal ändras vid varumärkesintrång så att åtal skall väckas om det är på- kallat från allmän synpunkt. Särskilda skäl skall alltså inte längre krävas som förutsättning för åtal. Det finns inga bestämmelser om sekretess i ärenden om varu- märken hos . För förfarandet i domstol gäller däremot sådana regler, både i mål som överklagats från till för- valtningsdomstol och i mål som handläggs vid allmän domstol. Kommittén föreslår att det införs en möjlighet till skydd för företagshemligheter i ärenden om registrering av varumärken som handläggs i samt att bestämmelserna om sekretess i domstol ändras. Uppgifter som är av betydelse för bedömningen av ensamrättens uppkomst, omfattning eller bestånd skall dock aldrig kunna bli föremål för sekretess. I varumärkeslagen finns särskilda regler om talerätt och en särskild regel om fastställelsetalan. Kommittén föreslår att det inte tas in några sådana regler i den nya lagen. Detta innebär att de allmänna processrättsliga reglerna kommer att gälla. Firma och andra näringskännetecken Kommitténs arbete har visat att det finns fördelar med att reglera varumärkesrätten och firmarätten i en och samma lag. En sådan reglering skulle dock få långtgående konsekvenser som är svåra att överblicka. Och regeringen utgår i sina direktiv till kommittén från att firmarätten och varumärkesrätten även i fortsätt- ningen skall vara reglerade i skilda lagar. En gemensam reglering i samma lag skulle också bryta den nordiska rättslikheten. Många frågor är reglerade på samma sätt i varumärkeslagen och firmalagen. En del av de nyheter som kommittén föreslår i fråga om varumärken har därför sin motsvarighet i förslaget till ändringar i firmalagen. En firma skall inte behöva ha särskiljningsförmåga för att kunna regi- streras Kommittén föreslår att man avskaffar kravet på att en firma för att få registreras skall ha särskiljningsförmåga för den verksamhet den avser. En firma som har särskiljningsförmåga skall dock även i fort- sättningen få ett känneteckensrättsligt skydd genom registreringen. Förslaget påverkar inte bedömningen av ensamrättens omfatt- ning för firmor som har särskiljningsförmåga och därmed ett berättigat anspråk på skydd. En registrerad firma som saknar sär- skiljningsförmåga skall dock inte längre ha något skydd på grund av registreringen. Förändringen kan uppfattas som en försämring för sådana firmor. Men detta är bara skenbart, eftersom förekomsten av särskiljningsförmåga utgör en grundförutsättning för registreringens bestånd och därmed ensamrättens omfattning. Kommittén diskuterar om det finns skäl att kräva större precision i verksamhetsbeskrivningarna än man gör . Det finns många fördelar med att göra detta, men kommittén stannar för att inte föreslå några nya krav. Det finns dock skäl att närmare överväga att i företagsregistren klassificera verksamhetsbeskrivningarna med utgångspunkt i Svensk näringsgrensindelning (SNI 92). En sådan klassificering skulle på olika sätt kunna användas som administrativt hjälpmedel. Kommittén föreslår, på i princip samma sätt som i fråga om varu- märken, att registreringsmyndigheternas officialprövning begränsas till absoluta registreringshinder. finns det inte något invändningsförfarande vid registrering av firmor. Men med ett system där firmor registreras utan någon officialprövning av relativa hinder måste det finnas ett sätt för innehavarna av äldre rättigheter att angripa registreringen. Kom- mittén föreslår att det införs en möjlighet att göra invändning mot registreringen. Invändningsförfarandet skall vara utformat på samma sätt i fråga om firmor som i fråga om varumärken. I en rapport som har gjort och som har lämnats över till kommittén har föreslagits ett system som skulle möjliggöra en förhandsgranskning av firmor. Kommittén gör bedömningen att ett sådant system inte bör införas. Denna bedömning har bl.a. sam- band med kommitténs förslag att det inte skall krävas att en firma har särskiljningsförmåga för att den skall få registreras, och med förslaget att avskaffa officialprövningen av relativa hinder. Att registrera en firma och att registrera det rättssubjekt som firman avser är olika saker Kommittén förslår att det i firmalagen införs en ny paragraf av vilken uttryckligen framgår att en firma registreras i samband med registrering av det rättssubjekt som firman avser eller, om firman skall registreras för ett rättssubjekt som redan är registrerat, i ett särskilt ärende. Kommittén föreslår också att det införs en särskild bestämmelse som klargör att upphävande av en firmaregistrering inte påverkar registreringen av den näringsidkare (det rättssubjekt) som firman avser. På det sättet blir det tydligt att registreringen av en firman kan upphävas medan rättsubjektet som sådant består. Kommittén föreslår att registreringen av en firma skall kunna upp- hävas för viss verksamhet. Upphävande av en firma efter beslut av en registreringsmyndighet Kommittén föreslår att en firmaregistrering skall kunna upphävas genom ett beslut av registreringsmyndigheten. Förslaget är det- samma som kommittén har redogjort för när det gäller varumärken. Ersättning vid firmaintrång m.m. De regler som kommittén föreslår om ersättning vid varumärkes- intrång och åtal vid sådant intrång skall också gälla vid firma- intrång. Kommittén bedömer att förslagen innebär att hand- läggning av registreringsärenden blir billigare. En annan följd är att flertalet varumärken och firmor kommer att registreras betydligt snabbare än . Även med en förväntad ökning av antalet invändningsärenden kommer avgifterna i ärenden om registrering av varumärken och firmor att kunna sänkas något, eller i vart fall hållas på en oförändrad nivå. Förslagen torde inte medföra några större konsekvenser för vare sig förvaltningsdomstolar, allmänna domstolar eller några andra myndigheter. proposes that a new Trademark Act should replace the present Trademark Act of 1960. also proposes amendments to the Business Names Act. In many cases these are linked to the Committees proposals for a new Trademark Act, but some innovations are proposed. It should be pointed out from the start that the provisions on trademarks not only apply to marks used for goods, but also for services. Nordic cooperation on harmonizing trademark legislation in the Nordic countries One of the Committees general tasks was to ensure that Nordic legislation on trademarks is harmonized wherever possible. Parallel with the work of the Committee, similar work has been undertaken in and . The three committees collaborated closely, and the Finnish and Norwegian committees have also proposed new trademark legislation in their respective countries. The structure of the draft legislation in the three countries is broadly similar and contains identical solutions as regards key trademark law issues. A new Trademark Act entered into force in on January 1 1992, and legislation revised to make it broadly consistent with the Danish Act came into force in on 1 1997. There has therefore been no need in these countries to enact new legislation. In their endeavours to harmonize the Nordic legislation in this field , and have considered it appropriate to take the Danish Act as a point of departure. The Nordic countries have a tradition of collaboration on legislation relating to trademarks and signs. Professor of contributed a paper on previous collaboration for the Committees report in which he analyses and discusses various matters of interest within the context of Nordic collaboration. Among these matters is the question to what extent identical provisions imply substantive legal harmonization. Another matter discussed in the paper is the importance of similar legislation for the future. The paper emphasizes the need for uniform application of the law in this connection. Effects of Community law on the Committees proposal The EC Trademark Directive of 1989 was adopted in order to approximate the Member States trademark legislation. In many respects the Committees proposal for a new Trademark Act takes its cue from the Directive. The binding provisions of the Trademark Directive apply only to registered trademarks and not to trademarks or other signs that are protected by the fact that the holder has used them in such a way that they are, to use the terminology of trademark law, established by usage. The Committee considers that trademarks and signs established by usage should enjoy the same protection as registered trademarks. In the draft Act trade signs established in this way have the same status as registered trademarks as far as possible. Developments in commerce and industry since the entry into force of the present Trademark Act Two members of the Committee, and , contributed a paper in which they analyse developments in trade and commerce. The authors note that the main trend, particularly as regards fast-moving consumer products, is increasing globalization and at the same time increasing concentration at both the producer and distribution levels. The authors also point out that the pace of product development has constantly increased and that the life cycles of individual products are now shorter than they used to be. The authors also mention companies efforts to reduce the number of product lines, which makes it possible to have longer production series and smaller stocks. As a result, uniform international packaging is increasingly used for their products, which in turn means that the trademark must be the same in all the countries where the products are sold. The authors also refer to the internationalization of the media as a further reason for using uniform international trademarks. Another trend is towards concentration at the distribution level and the fact that the daily consumer goods retail sector now distributes many products that were previously sold only in specialized shops. Large food retailing chains have emerged and are being internationalized at an ever faster pace. There is a tendency for these chains to try to stand out from the others, and one consequence of this is that strong trademarks are built for the chain itself. As regards marketing directed at professional users, the authors mention the tendency for producers to seek to market not only a product or a service, but a system of products or services. They also mention the fact that for some suppliers the protection of their company name is more important than a trademark that protects the various goods and services offered by the company. Developments in modern trademark legislation , another member of the Committee, contributed a paper on the development of modern trademark legislation. The author notes that the economic and cultural value of trademarks and signs has risen sharply in recent years. Market has also become increasingly important. And since it is largely true to say that a trademark represents the value created by the company in the form of an image, it is important to protect such expressions of advertisement value and goodwill. The author also points out that the dividing-line between exclusive rights and objects of protection is determined in an interactive process between legislators, courts and external factors in a continuously evolving process. This area of law is trend- sensitive and there are signs that we are experiencing a systemic shift. The author also deals with the tendency to regard intellectual property rights as a form of investment protection, and there is consequently an increasing demand for wider protection of well- known and reputable trademarks. Another subject that is discussed is the consequences of the fact that global factors and dependencies and technological developments play a more significant role than ever in shaping trademark law. The author also discusses individualization and the protection of goodwill. She concludes by noting that there is a risk that abuse of the current well-developed and generous system of protection may destroy the exclusive rights system. Trademarks and other signs Origin of exclusive rights etc. Reduced scope of statutory examinations by the Swedish Patent and Registration Office An exclusive right to a trademark can be acquired by registration or by usage. The registration of a trademark in the Swedish Trademark Register entitles the holder to an exclusive right in . This section deals only with such national registrations. The Trademark Register is kept by the Swedish Patent and Registration Office (the Patent Office). proposes that the examination conducted by the Patent Office before a trademark is registered should be simplified. Under todays system the Patent Office checks whether there are any grounds for refusing registration. There are two main types of grounds which it must take into account. The first – absolute grounds for refusal – is based on public interest, while the second – relative grounds for refusal – relates to previous exclusive rights. Where either of these grounds for refusal exists the Patent Office does not register the trademark. proposes that the Patent Office should no longer refuse registration on relative grounds, i.e. that the Patent Offices examination of relative grounds ex officio should be abolished. There are several reasons for this proposal. One is that nowadays it is impossible to carry out a sufficiently reliable examination of such grounds since it has become increasingly difficult to obtain sufficiently complete registration documentation. The most important reason, however, has to do with the Community trademark system. This system provides for a special procedure for registering trademarks throughout the EU without the Office for Harmonization in the Internal Market (Trade and Designs) (OHIM) taking account of relative grounds for refusal in its procedures. does not propose, however, that the Patent Offices examination of relative grounds for refusal should be abolished altogether. The Patent Office should continue to carry out searches in some form, but it will be up to the Government to determine their extent. One alternative might be to carry out automatic searches in trademark and related databases to check for identical or similar marks. If such a search gave any indication that grounds for refusal exist in accordance with the criteria specified for new registration, the Patent Office would inform the applicant. This would give applicants the opportunity to decide whether or not to withdraw their applications. Should the applicant decide not to withdraw the application, the trademark would be registered. If a party considers that a trademark should not be registered, for example because it infringes someone elses exclusive right, it could – as is the case today – file an opposition against registration. Since the Patent Office would not on its own initiative consider any relative grounds for refusal, the opposition procedure would be more important. Revocation of a registration following an opposition procedure could in essence be based on the same relative grounds for refusal as now. However, the Committee proposes that the provisions relating to refusal on the grounds of a family name should be amended and that the protection of titles of literary works should be abolished. also proposes certain other amendments to the provisions concerning grounds for refusal. If an applicant is informed that there may be absolute grounds for refusal, but does not contact the Patent Office, the application should be deemed to be withdrawn. Provision should, however, be made for the possibility to request further processing of an application that has been deemed to be withdrawn. innovation in trademark law, but the possibility exists in connection, inter alia, with patent applications. As mentioned above, the registration of a trademark can be opposed. The Committees proposals in this respect contain two innovations. One is that the time limit for filing an opposition should be extended from two to three months, which is the time limit specified in the EC Trademark Regulation. The other is that an opponent who invokes relative grounds for refusal must himself represent the interest at stake for the Patent Office to base a revocation decision on such grounds. During an opposition procedure the Patent Office cannot consider any grounds for refusal other than those referred to by the opponent. If the opponent withdraws his opposition, the Patent Office may nevertheless consider it if there are special reasons to do so. mentions, as an example of such special reasons, the fact that a registered trademark contains a racist element. Under no circumstances should relative grounds for refusal be considered once the opposition on which they are based has been withdrawn. No requirement in the Act for written applications and oppositions An amendment has recently been made to the Patents Act, under which it is no longer compulsory to present patent applications in writing. Instead, the formal requirements for applications will be laid down in a Government Ordinance. proposes basically the same system for applications for trademark registrations and for oppositions to trademark registrations. The provisions of the Patents Act requiring foreign patent applicants to have a representative were recently amended. The purpose of the amendment was to bring the Act into line with the EC Treatys provisions on freedom of and free movement of services. amendment with respect to trademarks. This would mean that the Patent Office could, in connection with trademark registration applications filed by foreign applicants, require such applicants to appoint a representative domiciled in who is authorized to receive service of notices or documents. Foreign holders of trademark registrations would also be required to appoint such a representative. Convention priority and exhibition priority In some situations the question of which application for registration was first filed with the Patent Office may decide who has an exclusive right to a trademark. But in some cases an application can claim priority from a date other than that on which it was submitted to the Patent Office. has signed international conventions under which it undertakes in certain conditions to give priority to applications submitted at an earlier date in another state, i.e. The Trademark Regulation contains detailed rules in this respect. proposes that most of these rules should be incorporated into the Act. The reason for this is that, in connection with consideration of amendments to the Patents Act, the Government concluded that such provisions must be adopted by Parliament under the Swedish constitution. also proposes, with reference to the constitution, that the rules concerning exhibition priority, which at present are embodied in an Ordinance, should be incorporated into the Act and that they should be clarified. Transfer of an application to a party who has a better right to the trademark proposes that it should be possible to transfer an application for registration of a trademark to a party which has a better right to it. This is an innovation in trademark law, but the possibility exists elsewhere, for example in connection with patent applications. For the Patent Office to transfer an application to a party other than the party that has applied for registration, that party must show that it has a better right to the trademark than the applicant.