sou · GPB377d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Detta gäller alla nationella åtgärder som direkt eller indirekt hindrar faktisk eller potentiell handel inom EU. EG domstolen fann att den tyska lagstiftningen inte stod i strid med artikel 30. Domstolen grundade sitt ställningstagande på de regler om miljöhänsyn som står inskrivna i , att förnybar energi främjar en förbättrad miljö samt att elmarknaden är under avreglering och att vissa hinder för handel därmed fortfarande accepteras mellan medlemsländerna. Även om den tyska lagstiftningen på elområdet skrivits om genom den nya lagstiftningen om el från förnybara källor, är stora delar av lagstiftningen uppbyggd på liknande sätt och därför har även utlåtande betydelse för nuvarande rättsläge. Act on Granting priority to Renewable Energy Sources (Renewable Energy Sources Act) . Judgement of the Court 13 march 2001. Case C-379/98. En ökad marknadsöppning har underlättats efter införandet av en ny federal energilagstiftning, Energy Policy Act, 1992. Staten lagstiftade 1999 om en avreglering av elmarknaden som ska vara genomförd 2002 58. Avregleringen förväntas leda till en ökad användning av förnybar el. Ett skäl till den förväntade ökningen är att producenterna är skyldiga att betala för utsläppsrätter enligt den federala miljölagstiftningen. Kostnaden för utsläppsrätten innebär att producenten av el från fossila källor måste internalisera den externa kostnaden för utsläpp av skadliga ämnen och koldioxid. Detta innebär i sin tur att kostnadsbilden förändras till fördel för el från förnybara källor. Dessutom finns konsumenter som efter- frågar förnybar el om de kan välja. berättigade kunder, som industrier och andra kommersiella verksamheter, kan använda valet av grön el i sin marknadsföring. har infört regler om öppet tillträde till nätet, särredovisning och inrättandet av en systemoperatör liknande de som den federala myndigheten för elfrågor 59 infört för 58Senate 7, SB 7 59Federal Regulatory Commission, FERC lyder inte under federal jurisdiktion i detta avseende, eftersom har sitt eget stamnät. I producerades totalt nästan el. Av dessa var drygt eller el från förnybara källor. Av den förnybara elen stod vattenkraften för , biomassa för och geotermisk el för . Vind- kraften uppgick till av den totala mängden el från för- nybara källor. I är den el som kommer från förnybara källor närmast obefintlig. Av de el som producerades var vattenkraft. Elproduktion från övriga förnybara källor uppgick till 0,13 GWh eller av den totala elproduk- tionen i staten 60. I är elproduktionen framför allt baserad på kol och gas, vilka stod för och vardera av den totala elproduktionen. Kärnkraften stod för . Staten , , som börjar fungera , är ett system med certifierad grön elproduktion och en skyldighet att använda en viss andel sådan el. Plikten kan uppfyllas genom köp av gröna certifikat. Syftet med programmet är följande. -Att säkerställa att mängden el som produceras från förnybara energikällor i kommer att öka med 2 000 MW och uppgå till minst 2 880 MW . -Att införa ett program med köp- och säljbara värdepapper för förnybara energikällor för att se till att den nya produktions- kapaciteten baserad på dessa källor byggs på det mest effektiva och ekonomiska sättet. -Att uppmuntra utvecklandet, uppbyggandet och drivandet av ny produktion baserad på förnybara energikällor på de platser i , som har de bästa ekonomiska förutsättningarna att ta tillvara delstatens miljöanpassade resurser, att skydda och förbättra miljön i och svara på allmänhetens efterfrågan på miljöanpassad energi. 60 Här räknas endast elproduktion från förnybara källor från så kallade Utilities( se nedan för definition) in. Statistik som inbegriper även produktion i non-utilities har inte gått att få fram. har ett större pilotprojekt påbörjats, som omfattar hela avregleringssystemet, dit frivilliga anmält sitt deltagande för att pröva systemet. I projektet finns också en REC-del. Kommers- iella aktörer har visat stort intresse för att delta i projektet medan hushållen har varit mer avvaktande. Kraftproducenter som är berättigade att delta i programmet kan få REC:s för energi producerad från , early banking, för att öka likviditeten på REC- marknaden. Public Utility Commission of , PUCT, är delstatens tillsyns- myndighet och ansvarar för REC-programmets myndighetsfunk- tioner. PUCT har utfärdat föreskrifterna som styr programmet, certifierar (ackrediterar) produktionsanläggningar och beslutar om sanktioner. PUCT har också utsett den programadministratör som ska finnas enligt lagen. Den uppgiften har lagts på Electricity Relia- bility , ERCOT 61. Som programadministratör inom REC-programmet ska ERCOT hantera certifierade anlägg- ningars REC-konton (se nedan), registrera kvotpliktsuppfyllelser och överlåtelser av certifikat, m.m. Anläggningar som tagits i drift tidigast eller har en produktionskapacitet som är mindre än 2 MW får ingå i programmet. Ett slags surrogatcertifikat, REC off-set, för anläggningar som var i drift före inrättas. Det gäller för 1 MWh förnybar el, liksom de reguljära REC, och kan ersätta ett sådant för att uppfylla kvotplikten, men kan inte handlas med som ett värde- papper. 61 ERCOT är ursprungligen ett samarbetsorgan för att säkra leveranssäkerhet, där producenter, nätägare, handlare och konsumentintressen, såväl organisationer som enskilda konsumenter, kan vara medlemmar. Det är också ett icke-vinstdrivande företag, som är systemansvarig på den texikanska elmarknaden. Produktionstekniker/källor som berättigar till certifikat Produktionsanläggningar för kraftslag enligt följande definition kan komma i fråga för certifiering: el baserad på en energikälla som förnyas naturligt och utvunnen direkt eller indirekt från solen, från rörligt vatten eller annan naturlig rörelse eller mekanism i miljön. Häri innefattas energi från sol, vind, jordvärme, vatten, vågor eller tidvatten, biomassa eller biomassebaserat avfall, inklu- sive deponigas/biogas. Fossila bränslen och oorganiskt avfall ingår inte. En förnybar teknologi som kräver fossilt bränsle får inte använda det till av totala bränslebehovet. Anläggningar, byggda för fossila bränslen, som byggts om för att använda någon förnybar energikälla är inte berättigade. Produktionsanläggningar som är berättigade till REC:s och företag som får samla på sig REC:s måste ansöka om certifiering hos PUCT. Med certifieringen som grund inrättar ERCOT ett REC- konto för anläggningen/företaget. Kontot får ett eget anläggnings- nummer som är under hela dess livslängd, oberoende av eventuella ägarbyten eller namnändringar. Det är till för att kunna följa en programdeltagares produktion, försäljning, överföring, köp, och upphörande av REC:s. Ett konto som inte innehållit något REC , stängs av ERCOT efter en månads varsel. Alla enheter som genererar REC:s eller REC Offsets måste rapportera kvartalets produktion (MWh) till ERCOT efter varje kvartals utgång. Målet är att uppnå en produktionskapacitet på ytterligare 2 000 MW el från förnybara källor utöver dagens produktion på 880 MW, alltså sammanlagt 2 880 MW. Det finns mål uppställda i absoluta tal . Den totala produk- tionskapaciteten i var 74 582 MW 1998, så andelen från förnybara källor förblir relativt liten. 62 Uppgiften från statistik över delstaternas Electricity Profiles, tillgänglig på Energi- departementets hemsida, . Kvotplikten ligger på konkurrensutsatta elhandlare. Kvoten gäller för ett kalenderår, med avräkning följande år. Den första kvotperioden utgörs av och kommer att följas av ytterligare 18 kvotperioder, vardera ett kalenderår lång. Fördelning och kontroll av kvoter ERCOT fördelar kvoter på deltagande elhandlare i procent av deras handelsvolym. Deltagande elhandlare måste lämna in förbrukningsdata till ERCOT senast efter varje månads utgång. Endast el förbrukad av kunder i ingår i den rapporterade mängden. ERCOT beräknar sedan förbrukningen på grundval av dessa data. Med början 2003, och , ska ERCOT fördela REC-kravet för kvotuppfyllelse av före- gående års kvot mellan de deltagande elhandlarna, på grundval av de data handlarna lämnat in. Elhandlaren lämnar in sina certifikat för den gångna kvot- perioden följande år till ERCOT, som doku- menterar att certifikaten upphört att gälla. En REC eller ett certifikat är ett värdepapper som kan överlåtas och som motsvarar 1 MWh produktion från en certifierad produk- tionsanläggning som använder förnybara energikällor. Anläggningar belägna utanför kan bli certifierade för REC:s om a) den första mätpunkten för den anläggningen är belägen inom och b) all produktion uppmätt i den aktuella inmatningspunkten i stamnät kommer från den anläggning- en. En REC utfärdat får som utgiv- ningsdatum den kvotperiod, som utgörs av ett kalenderår, under vilket det är utfärdat. Livslängden för REC:s är tre kvotperioder. REC:s distribueras kvartalsvis och i efterskott av ERCOT till REC-anläggningar. Antalet REC:s som erhålls bestäms för varje anläggning av den fysiskt uppmätta produktionen i MWh. REC:s kan köpas och säljas, överföras samt upphöra att gälla. med REC:s kan ske separat från handeln med energi. ERCOT skapar ett REC-konto/konton för den som vill delta i programmet. Varje REC identifieras genom en nummerserie som ger informa- tion om utfärdandeår och -kvartal, typ av förnybar energi, anlägg- ningens identitet samt mängden MWh producerad el i fråga. I princip ska produktionsanläggningar som mister sin ackreditering efter det inte få fler REC:s, men PUCT kan ge ERCOT en sådan instruktion. Utgivna REC kan dock användas som värdepapper under hela sin livslängd, se nedan. Kvotplikten ligger på konkurrensutsatta elhandlare. Det finns två typer: 1.REP, retail electric provider, en leverantör som är registrerad som konkurrensutsatt handlare enligt lagstiftningen för avregleringen; 2.Kommunala utilities, produktions- eller distributions- kooperativ 63, som normalt inte arbetar på kommersiella villkor, men som kan anmäla sig särskilt till att vara konkurrensutsatta i enlighet med lagstiftningen för avregleringen. De får då inte ta ut högre pris än marknadspris av sina inlåsta slutkunder och får inte ersättning för t.ex. icke återvinningsbara investeringar. Certifikaten säljs av den som har några att sälja, antingen genom att ha producerat mer förnybar el än det egna behovet, genom att ha sparat (från tidigare produktionsår eller från early banking-perio- den) eller genom att ha köpt på sig REC:s. Utöver vad som sagts ovan under avsnitt om kvoten, finns möj- ligheten för vem som så önskar att köpa REC:s som värdepapper i förhoppningen att efterfrågan och därmed priset ska öka när datum för kvotuppfyllelse kommer närmare. 63 Den amerikanska elmarknadens aktörer faller inom en av två kategorier, utilities och nonutilities. Utilities är antingen privata bolag eller offentliga organ som bedriver elproduk- tion eller nätverksamhet för allmänt bruk. Traditionellt har en utility haft monopol på distribution och eller försäljning inom i ett specifikt geografiskt område. En del har även transmission, överföring av el med spänningsnivåer mellan 138 och . Utilities kan delas in enligt fyra ägarkategorier: privatägda (investerowned utility, IOU), federalt ägda, övriga offentligt ägda (oftast kommunala, municipally owned utility, ) eller kooperativa. I det sistnämnda fallet kan det vara slutkunderna i glesbygdsområden som tillsammans äger distributionsföretaget eller distributörer som tillsammans äger en produktionsanläggning och överliggande nät (eller del av). Som en femte underkategori räknas numera de fristående elhandlarna, som etablerats som en följd av avregleringen. Nonutilities är enbart producenter, dels för eget bruk, dels för försäljning till utilities eller andra köpare. För att godkännas kan krav ställas på t.ex. användande av CHP eller förnybara energikällor. I gengäld garanteras en nonutility som är en s.k. Qualified Facility avsättning för sin el till utilities till ett garanterat pris. Handeln med certifikat börjar fungera i och med att early banking tillåts från . Den elhandlare som inte kan redovisa sin tilldelade kvot av certifikat, får betala en straffavgift, som uppgår till den summa som är lägst av $ av det genomsnittliga priset för certifikat under det aktuella kvotåret. Redovisningen sker till ERCOT, som rapporterar vidare till PUCT, som har behörigheten att utfärda sanktioner. Det är ERCOT som organiserar handeln med certifikat. Över- låtelsen av certifikat mellan två parter blir inte giltig förrän transak- tionen registrerats där. Handelsplatsen blir sannolikt elektronisk. I det material som funnits att tillgå nämns inte handel över gräns- erna, vare sig från andra delstater eller från . KOMPLETTERANDE STÖDSYSTEM OCH ÖVERGÅNG Federala förslag om certifikatsystem Det har lagts fram ett flertal förslag angående gröna certifikat på federal nivå i , Renewable Energy Portfolio Stand- ards, men inget har ännu antagits. Nytillträdde President har inte inkluderat något sådant system i det budgetförslag som lades fram . Det har funnits skillnader i de framlagda förslagen, framför allt när det gäller storleken på hur mycket el från förnybara källor som ska krävas, tid för programmet, definitionen på berättigade produk- tionsanläggningar och huruvida det ska införas något pristak för certifikaten. Clintonadministrationens förslag om certifikatsystem som lades fram för Kongressen , inom ramen för ett lagförslag om elmarknaden 64, innebar krav på att inneha certifikat för alla amerikanska elleverantörer. Detta förslags framtid får betraktas som osäkert. I finns ingen enhetlig struktur för stöd till småskalig elpro- duktion från förnybara källor, utan delstaterna initierar egna program utifrån federalt uppställda riktlinjer 65. I flertalet delstater finns två former av stödsystem, men de varierar inbördes. Dels finns finansiella stödprogram som riktar sig till forskning och utveckling av förnybar el samt till producenter och konsumenter som väljer att köpa förnybar el. Dels finns också regleringar av sammansättningen av produktionsteknologier. Stater som , , och har program där minst en procent av elproduktionen ska vara förnybar och . De nedan angivna programmen är nationella, men är frivilliga för varje delstat att delta i. Ett nationellt program för solenergi initierades 1997 och har som målsättning att solceller- och/eller fångare ska finnas på en miljon hustak runt om i . avsatte () till en fond, ur vilken delstaterna kunde söka medel för att starta samarbetsprojekt med lokala entreprenörer, eldistributörer, organisationer och lokala myndig- heter. Offentliga byggnader såsom skolor, bibliotek och myndig- 64Comprehensive Act, förslag lagt inför Kongressen . 65Uppgifterna nedan är hämtade ur Stöd till småskalig el- och värmegenerering från förnyelsebara energikällor i . Rapport från på uppdrag av Energi- myndigheten, , , . heter prioriteras och 10–25 projekt förväntades få vardera. I övrigt förväntades varje stat organisera program för finansiella stöd. Förutom ovannämnda program involveras delstaterna i en mängd projekt inom såväl forskning som installation av utrustning. Skattereduktioner, investeringsbidrag och nedskrivningar av lån för investering av utrustning kan sökas på delstatlig nivå. Ett system har också införts i 18 delstater vilket innebär att överskott av el som genereras genom solceller kan säljas tillbaka till elleverantören och därmed reducera elkostnaden för kunden. För detta krävs emellertid elmätare med funktion som klarar detta. är ett långsiktigt projekt som startade med målsättning att av elbehov ska genere- ras av vindkraft . Detta ska jämföras . Projektet har en budget på och kommer att dela ut medel till bland annat utveckling av turbiner, kraftöver- föring anpassad för vindkraft, kompetensutveckling och geografi- ska studier. Det nu aktuella systemet med REC:s är det första stödet i stor skala som ges till förnybar el i . Ett mindre stöd ges i form av en skatterabatt för egenproducenter, som använder sol- och vind- kraft. De får en skattenedsättning för den del av värdet av sina till- gångar som hänför sig till installationer och apparater som används i sådan produktion 66. har inrättats för att hantera vissa specifika frågor i samband med omställningen till en avreglerad elmarknad. Fonden ska kompensera stat, skoldistrikt 66 Tax Code. Taxable Property And Exemptions, § 11.27, hämtade från . och låginkomsttagare för sämre villkor som uppkommit genom avregleringen av marknaden. Fonden finansieras genom en avgift per förbrukad kWh. Ett företag kan göra avdrag i bolagsskatten för solenergi-, vind- krafts- och biomasse-anläggningar på ettdera av två sätt: 1) den totala kostnaden för systemet kan dras av från företagets beskatt- ningsbara tillgångar eller 2) av kostnaderna för systemet dras av från företagets inkomster. Det finns ingen övre gräns för detta stöd. Fastighetsägare, inklusive enskilda hushåll, beskattas inte för det ökade värde en solenergi- eller vindkraftsanläggning tillför fastigheten. Ett företag vars hela verksamhet består i att tillverka, sälja eller installera solenergianläggningar är undantagna från bolagsskatt. Det finns ingen övre gräns för detta stöd, som är det enda i sitt slag i . Delstatslagar kräver att delstatsadministrationen vid byggnation jämför kostnaderna för olika energikällor. Om det är ekonomiskt genomförbart ska det förnybara alternativet väljas, även om det inte är ekonomiskt fördelaktigt. REP måste i sin information till kunderna () ange energikällan till den el de säljer samt specificera de luftutsläpp som elen ger upphov till. Utilities i måste erbjuda kunder som har en anläggning som producerar upp till 50 kW el från förnybara källor – sol, vind, vatten (även tidvatten och vågkraft), biomassa, deponigas och geo- termisk el – en särskild mätare, som mäter elflödet åt båda håll, Net metering. Syftet är att det enskilda hushållet genom egen- produktion från förnybara energikällor ska kunna minska sina kostnader för el. Public Utility Commission of . Chapter 25 Substantive Rules Applicable to Providers, hämtade från . ERCOT Protocols, Section 14: Renewable Energy hämtade från /ERCOT Quick Links/sök: Protocols. The Changing Structure of the 2000: An Update, Rapport från (U.S.A:s Energidepartement), som finns på . (Kapitlet om avreglering finns på sid. 85, men även en del annat bak- grundsmaterial kommer från rapporten.) 2001 Scope of Competition in the – Report to the 77th Legislature by The Public Utility Commission of , January 2001, hämtad från . (Avsnitt 6) antogs en ny ellagstiftning för . Enligt denna ska elmarknaden i vara helt avreglerad och öppen för konkurrens . med avregleringen av elmarknaden har man även gjort en översyn av villkoren för el från förnybara källor. I samma lag fastslås även en kvot om för el från små vattenkraftverk samt att producenter får sälja certifikat. Den österrikiska ellagen definierar sex allmännyttiga tjänster, varav två rör el från förnybara källor. Förnybar el har enligt lagen prioriterat tillträde till elnätet. Dessutom finns ett förbud för köp av el från anläggningar som inte uppfyller EU:s miljökrav. Vidare ska distributörer på regional nivå se till att av elanvändningen kommer från anläggningar som producerar el från biomassa/biogas, geotermisk el, vind eller sol. Elproduktionen i baseras till på vattenkraft och på värmekraft, där en majoritet av kraftverken använder naturgas. av den totala elproduktionen baseras på kraftvärme inklusive industrins egen- produktion. Av den totala förnybara elen stod vattenkraften för . Biomassa stod för av den gröna elen. Vindkraften i är marginell och upp- gick detta år till 45 GWh. Enligt ett ursprungligt förslag skulle ett certifikatsystem gälla för el från samtliga nya förnybara källor. Förslaget bemöttes emellertid med hård kritik och modifierades så att endast småskaliga vattenkraftsanläggningar omfattas. Systemet ska starta . Berättigad elproduktionsteknik – småskalig vattenkraft Certifikatsystemet ska omfatta alla vattenkraftsanläggningar, oav- sett byggnadsår, under förutsättning att anläggningen har en effekt på upp till 10 MW. Det åligger regeringarna i den nio regionerna att certifiera berättigade anläggningar. I praktiken ska certifieringen handhas av den nyinrättade elövervakningsmyndigheten, Elektri- zitäts . eller organisationer kan i sin tur anlitas för att bedöma om produktionsanläggningar upp- fyller de krav som ställs för certifiering. I den nya ellagen 67 som antogs anges ram- bestämmelser för stödsystemet med överlåtbara gröna certifikat för småskalig vattenkraft. Här anges när systemet ska införas samt att kvoten för el från småskalig vattenkraft ska uppgå till . Regeringarna i landets nio regioner ska fastställa de genomförande- bestämmelser som ska gälla i respektive region. På uppdrag av ministeriet för jordbruk, skogsbruk, miljö och vattenbruk har en studie genomförts avseende sambandet mellan energimarknaden och miljöskydd 68. I studien undersöks kopp- 67Elektrizitätswirtschafts- und Organisationsgesetz – ELWOG 2000. 68Rapportens titel är och miljöskydd: utvärdering för och har tagits fram av energimyndigheten i , Energieverwertungsagentur – , och vid Tekniska högskolan i lingar mellan en avreglerad elmarknad och energiproduktion från förnybara källor. I rapporten ges även en rad rekommendationer inför några av de detaljvillkor för certifikatsystemet som ska fast- ställas av de regionala regeringarna. Fasta priser för annan el från förnybara energislag I gäller köpplikt med fasta minimipriser för vindkraft, solel, inhemsk biomassa, biogas, deponigas, rötgas och geotermisk energi enligt regionala bestämmelser, se nedan. Även dessa källor skulle ursprungligen omfattas av det nya certifikatsystemet. Anledningen till att endast småskalig vattenkraft kom att omfattas av ett certifikatsystem är att stöd genom köpplikt och fastpriser inte har slagit väl ut för småskalig vattenkraft. Andelen el från småskalig vattenkraft uppgår beroende på beräk- ningsmetod till ungefär 7–7,. Basen för beräkning av kvoten är den totala inhemska elanvändningen exklusive pump- kraft. Den federala regeringen har fastställt att kvoten på ska gälla . I de federala rambestämmelserna anges ingen särskild tidsbe- gränsning för hur länge denna kvot ska gälla. Dynamiken genom ökad efterfrågan på el från småskalig vattenkraft väntas komma genom att elanvändningen ökar. Elanvändningen väntas öka med 1–. För att övervaka elmarknaden inrättas i samband med elreformen två nya oberoende myndigheter. Med oberoende avses att de inte ska kunna styras från näringsministeriet. Det ena organet är en fristående statlig elövervakningsmyndighet, . Denna ska bland annat certifiera berättigade elproducenter, övervaka certifikat-handeln, kontrollera att utgivning av gröna certifikat inte missbrukas och övervaka kvotuppfyllelse. Den andra nya myndigheten är ett övervakningsråd, Controll Kommission. ska utgöras av tre personer som på deltid övervakar elövervakningsmyndighetens arbete. Hur hantera variationer i utbud? Utbudet av kvalificerad el på kort sikt är framför allt väderbe- roende och i utvärderingsrapporten ges tre förslag för att hantera variationer i utbudet. Det första innebär att certifikaten ska ha en längre giltighetstid än , dvs. att det är möjligt att spara certifikat. Denna åtgärd fungerar emellertid inte om certifikat- systemet inleds med flera torrår. Det andra förslaget innebär att certifikatens värde kopplas till normalårsproduktion av vattenkraft genom omräkning med en standardiseringsfaktor. En nackdel är att certifikatens värde blir oklar och inte kan fastställas förrän vid periodens slut. Ett tredje förslag är att kvotplikten kopplas till normalårs- produktion för vattenkraft, dvs. en slags normalårskorrigering av kvotpliktens storlek. Också detta alternativ innebär vissa avsteg från ett tydligt och transparent system men eftersom certifikatets värde är finns fortfarande möjligheten att spara och handla med certifikat.