sou · GPB351 · 2002-01-01 00:00:00 — Kollek- tivtrafiken bör utvecklas så att det blir enkelt, tryggt och trafik- säkert att resa för olika resandekategorier. Förbättringar av infrastruktur och fordon Kommentarer: En utveckling av kollektivtrafiken kan inte ske utan en kombinerad satsning på både infrastruktur och fordon. Målbild för utvecklingen av transporterna i derna måste gälla förbättringar/underhåll av befintlig infrastruktur och nybyggnad av anläggningar såväl som förbättringar/underhåll av befintliga fordon och nyanskaffning av fordon. En attraktiv kollektivtrafik är inte bara trafikmässigt väl fungerande utan också komfortabel och säker. Inriktningsmål 4: Färre trafikolyckor Oskyddade trafikanter skall värnas och trafikregler måste följas Kommentarer: Oskyddade trafikanter skall värnas bl.a. därför att fotgängarolyckorna är betydligt vanligare i än i landet i övrigt. Trafikregler måste följas bl.a. av trafiksäkerhetsskäl. Trafik- farliga beteenden i vägtrafiken måste med kraft motverkas. Kommentarer: Det långsiktiga och av beslutade målet för trafiksäkerheten skall vara att ingen skall dödas eller skadas allvar- ligt till följd av trafikolyckor. Transportsystemets utformning och funktion skall anpassas till de krav som följer av detta. Detta är nollvisionen. Därmed bör skadeförebyggande eller skadebegrän- sade åtgärder vidtas i vägsystemet såväl vid nybyggnation av vägar som i efterhand vid anpassning av befintligt vägnät. Möjligheterna till överföring av transporter till mindre trafikfarliga transportslag behöver också beaktas. Begränsad genomfartstrafik i bostadsområden Kommentarer: Genomfartstrafik i bostadsområden, som bl.a. ska- pas av trängsel på huvudvägar, bör begränsas särskilt på grund av de ökade olycksriskerna. Bibehållen säkerhet i spårtrafiken Kommentarer: För spårtrafiken gäller en fortsatt hög ambitionsnivå vad gäller trafiksäkerhet och att minimera olyckor samt effekterna av dem för människor och trafiksystem. Sänkt risknivå för transporter med farligt gods Kommentar: Regionens täthet talar för att risknivåerna för trans- port av farligt gods sätts lågt. Målbild för utvecklingen av transporterna i Inriktningsmål 5: Ökad miljöhänsyn i transportsystemet Minskade luftföroreningar och förbättrad luftkvalitet Kommentarer: Begränsning av avgasutsläpp måste ses både i ett globalt, nationellt och regionalt/lokalt perspektiv vad gäller mål och åtgärder. har lagt fast etappmål för utsläpp av kli- matpåverkande gaser i form av koldioxid samt utsläpp med regio- nala effekter såsom kväveoxid, svaveldioxid och flyktiga organiska ämnen. För kväveoxider och flyktiga organiska ämnen är regionala etappmål under utarbetande som en komplettering till Miljövårdsprogram 2000 – se kapitel 2. Begränsad klimatpåverkan är ett av de 15 nationella miljökva- litetsmål som antogs av . En proposition för detta miljökvalitetsmål, inklusive åtgärdsstrategier för transportsektorn, väntas läggas fram av regeringen . 2000/01:130 Svenska miljömål – delmål och åtgärdsstrategier föreslås delmål för övriga miljökvalitetsmål. Halterna av vissa ämnen i luften såsom kvävedioxid regleras genom miljökvalitetsnormer. Olika åtgärder bör inte göra det svårare att klara övriga normer och miljömål eller medverka till klimatförändringar genom ökade koldioxidutsläpp. Åtgärdsprogram för uppfyllande av kvävedioxidnormen behöver bl.a. samordnas med åtgärder för genomförande av kommande luftkvalitetsnormer. Luftföroreningarnas negativa effekter för kulturmiljön skall begränsas. Begränsning av utsläpp med hjälp av ny teknik och genom förbättrat trafikflöde Kommentarer: Genom användning av ny motorteknik och alterna- tiva bränslen kan avgasutsläpp och energiåtgång begränsas. Dessa förbättringar följer av beslut som tas på EU-nivå eller nationellt. Ett effektivare trafikflöde medför också att avgasutsläppen från det enskilda fordonet begränsas. Utöver infrastrukturförbättringar kan ett förbättrat trafikflöde åstadkommas med hjälp av trafikledning. Teknisk utveckling av fordon och bränslen samt väginformatik räcker dock inte ensamma för att åstadkomma en minskning av transporternas miljöpåverkan. Dessutom finns risk för att de minskningar av luftföroreningarna man åstadkommer genom tek- nisk utveckling och väginformatik motverkas av en alltför stor ökning av trafikarbetet. Ett mål i Miljövårdsprogram 2000 – se kapitel 2 – är att minska biltrafikens störningar och främja en Målbild för utvecklingen av transporterna i utveckling som erbjuder goda alternativ till bilen. Kollektiv- trafikens stora andel av resandet i bör därför inte bara bibehållas, utan också ökas. Godstransporterna bör effek- tiviseras. Kommentarer: Antalet bullerstörda personer bör minska för de olika trafikslagen. I regeringens prop. 2000/01:130 Svenska miljö- mål – delmål och åtgärdsstrategier föreslås för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö ett särskilt delmål för buller. Detta delmål innebär att antalet människor som utsätts för trafikbuller- störningar överstigande de riktvärden som ställt sig bakom för buller i bostäder skall ha minskat jämfört med . Begränsning av markanvändning samt barriär- och intrångs- effekter Kommentarer: Infrastrukturanläggningar bör så långt möjligt vara utformade så att markanspråken begränsas. Negativa effekter på kulturmiljön och splittrande effekter på stadsmiljön skall begrän- sas. Det finns annars stor risk för att natur- och kulturvärden går förlorade bl.a. när ny infrastruktur byggs. 2000/01:130 framhålls vad gäller miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö att transporter och transportanläggningar bör lokaliseras och utformas så att skadliga intrång i stads- eller naturmiljön begränsas och så att de inte utgör hälso- eller säker- hetsrisker eller i övrigt är störande för miljön. Den biologiska mångfalden skall bevaras och utvecklas. I propositionen föreslås vidare att skall fysisk planering och samhälls- byggande grundas på program och strategier för hur ett varierat utbud av bostäder, arbetsplatser, service och kultur kan åstad- kommas så att bilanvändningen kan minska och förutsättningarna för miljöanpassade och resurssnåla transporter förbättras, hur kulturhistoriska och estetiska värden skall tas till vara och ut- vecklas, hur grön- och vattenområden i tätorter och tätortsnära områden skall bevaras och utvecklas och andelen hårdgjord yta inte ökas, hur energianvändningen skall effektiviseras, och hur förny- bara energiresurser skall tas till vara. Förbättring av transportsituationen inom En kommitté ges i uppdrag att till regeringen lämna förslag på insatser som förbättrar transportsystemet inom men också transportmöjligheterna mellan och övriga , övriga landet samt internationellt. Arbetet skall syfta till att utveckla transportsystemet på ett för regionen och hela lan- det miljömässigt, socialt och samhällsekonomiskt hållbart sätt. Kommittén skall inledningsvis göra en problemanalys av trans- portsituationen. Den skall också utarbeta en målbild som skall ligga till grund för en långsiktig utvecklingsstrategi. Med utgångspunkt i utvecklingsstrategin skall kommittén lämna förslag till åtgärder i transportsystemet. Kommittén skall föreslå insatser för att uppnå –ökad samordning mellan de olika trafikslagen och ökad effektivitet i det befintliga transportsystemet, –en tillräcklig spårkapacitet, –ökad satsning på kollektivtrafiken, –en tillräcklig vägkapacitet mellan norra och södra holmsregionen, –minskning av de negativa effekterna av biltrafiken, –förbättringar av transportsystemet som leder till att det skapas fler platser attraktiva för etableringar av bostäder och arbets- platser, och –en tillräcklig flygplatskapacitet. Kommittén skall undersöka och föreslå lämplig finansiering för sina förslag. I kommittédirektivet används olika geografiska begrepp. I begrep- pet inräknas , , , och . Begreppet avser medan begreppet definieras som kommunerna inom utom , Söder- tälje, och . Regeringen beslutade propositionen Utveckling och rättvisa – en politik för storstaden (prop. 1997/98:165, bet. 1998/99:AU02, rskr. 1998/99:34). Transport- systemen i landets tre storstäder behandlades emellertid inte i pro- positionen. Nya tioåriga investeringsplaner för infrastrukturen har beslutats . Den ekonomiska till- växten och en fortgående urbanisering har bidragit till en bety- dande trafikökning i landets större städer och inte minst i Stock- holmsregionen. fungerar ofta som första etableringsplats i för nya näringar och företag. Uppkomst och utveckling av kunskapsintensiva verksamheter är betydande i storstadsmiljön. Inom telekommunikation och övrig informationsteknologi har en framskjuten internationell position som är av stor betydelse för utvecklingen i hela landet. Eftersom näringar och företag under eller efter ett utvecklingsskede ofta sprids till andra delar av landet, bidrar de till en positiv utveckling även där. Det är av stor betydelse för utveckling att den svenska ekonomins olika delar fungerar så bra som möjligt. Det gäller inte minst lokala och regionala produktionsmiljöer. sva- rar för ungefär en fjärdedel av landets totala bruttonational- produkt och regionens produktionsandel inom kunskapsintensiv industri är ännu högre. Det ligger därför i hela intresse att inte minst och övriga utnyttjar sina produktionsförutsättningar så bra som möjligt. Ett väl funge- rande transportsystem är av stor betydelse i det sammanhanget. I sker en kraftig befolkningsökning som förväntas hålla i sig. Befolkningen i har ökat med cirka 100 000 personer . Befolkningsökningen tillsam- mans med en förväntad tillväxt i den regionala ekonomin innebär ett ökat behov av transporter. Befolkningsökningen ställer också krav på en väl fungerande bostadsmarknad. Dagens begränsade utbud av bostäder tenderar att utgöra ett allvarligt hinder för en fortsatt ekonomisk tillväxt i och därmed också i . Många företag har nämligen problem att rekrytera tillräckligt med kompetent personal eftersom det är svårt för dem som flyttar till att få tag i bostad. har möjligheten att pendla till ökat väsentligt genom att man byggt ut ett antal järnvägar men även genom utökad busstrafik på vägnätet. Inom en timmes restid är det möjligt att nå orter på ett avstånd av . Trots detta finns en kraftig bostadsbrist inom . Goda kommunikationer inom är därför av stor betydelse för att man skall kunna öka bostadsbyggandet och göra mark i mer perifera eller svårtillgängliga områden lättare att nå och mer intressanta att planlägga för bebyggelse. En god tillgänglighet till även för transporter från utlandet är av stor vikt för landets näringsliv. Att lätt kunna nå från utlandet är också viktigt för utvecklingen av turismen. Anledningen är att regionen utgör en inkörsport till stora delar av övriga . Det kraftigt ökande resandet i och skapar under högtrafik en omfattande trängsel i dessa områden. Trängseln förekommer såväl i vägtrafik- som i kollektivtrafik- systemen trots att andelen resenärer i kollektivtrafiken är den högsta i landet. Trängseln innebär en minskad effektivitet med ökade kostnader och tidsåtgång för både företag och resenärer. I vägtrafiken orsakar det längre restider, lokala utsläppsproblem och en försämrad trafiksäkerhet. Ökat resande med kollektivtrafik medför kapacitetsproblem på spår och i terminaler. Många rese- närer tvingas därför resa stående, vilket innebär en dålig komfort. Dålig reskomfort minskar också kollektivtrafikens attraktionskraft. Trängsel förekommer även på de längre regionaltågslinjerna. Det förekommer också driftsstörningar som försvårar möjligheterna att upprätthålla tillförlitligheten i kollektivtrafiken. Det ökade resandet gäller alla typer av resor. Det gäller såväl arbets-, inköps- och som tjänsteresor som blir nödvän- diga när arbetslivet blir mer kontaktorienterat och omfattningen av serviceverksamheter ökar. Fler tjänsterelaterade resor och mer flexibel arbetstid gör att resandet inte är lika starkt koncentre- rat till som . Tillsammans med den totala ökningen av transportarbetet blir därför perioder med hög trafikintensitet tidsmässigt längre. Kommunikationerna påverkar således förutsättningarna för dem som bor i regionen att organisera vardagslivet i både tid och rum. I transportsystem fungerar kollektivtrafiken och bilresandet som kommunicerande kärl. Det gäller främst vid arbetsresor i högtrafiktid. Vid driftsstörningar i tunnelbanan eller i pendeltågstrafiken strömmar resande till vägtrafiken och vice versa. Samordningen mellan de större aktörerna i detta integrerade trans- portsystem fungerar mindre bra. finns det mycket skiftande uppfattningar mellan de olika trafikaktörerna och mellan kommuner i regionen om vilka tekniska lösningar som är lämpliga för att förbättra dagens transportproblem. Det finns också kon- flikter mellan dem som anser att man skall bygga ut nya transport- anläggningar och dem som exempelvis vill bevara och ta tillvara kulturvärden och bevara tätortsnära naturområden. Motsättning- arna i kombination med de långa processer och ledtider som gäller för byggande av infrastruktur medför att angelägna utbyggnader eller andra insatser för att utveckla transportsystemet ofta inte kommer till stånd. Ofta framförs bristen på medel som skäl, men svårigheterna att skapa en gemensam prioritering av vilka åtgärder som skall vidtas påverkar också. Nuvarande situation i innebär en utveckling bort från de transportpolitiska målen inom samtliga trafikslag. I vägtrafiken ökar antalet dödade och skadade. Bullerstörningarna ökar också, liksom trängseln som gör att restiderna blir längre. Utsläppen av luftföroreningar i regionen och nationellt minskar till följd av den tekniska utvecklingen av fordonen. Det gäller dock inte utsläppen av koldioxid. Men minskningen av luftföroreningar är inte så stor att de uppställda målen kan uppnås. Lokalt överskrids fortfarande riktvärden för kväveoxider. systemet uppstår driftsproblem som bland annat är orsakade av eftersatt underhåll. Det finns också brist på spårkapacitet. Detta innebär att resenärerna kan uppfatta kollektivtrafiken som mindre tillförlitlig vilket allvarligt riskerar att göra den mindre attraktiv. Den förväntade befolkningsutvecklingen med följande behov av resor och en förväntat stor ökning av antalet bilar i regionen bedöms också förvärra den negativa utvecklingen. Stockholms- regionen kännetecknas av en transportmarknad där utbudet inte kan svara upp mot efterfrågan. Regionen riskerar därför att komma i större obalans om inga åtgärder vidtas. Inom finns landets mest utvecklade kollektiv- trafiksystem med spår- och busstrafik och ett stort antal resande. Hälften av alla resor med kollektivtrafik i landet görs i . Spårsystem som tunnelbanor, förortsbanor och spårvägar finansierar regionen själv, medan spårutbyggnader i stora delar av övriga landet bekostas av staten genom . Regionen har dock de bästa förutsättningarna för att öka miljöanpassning av resandet och transporter. Problemen i både vägtrafiken och i kollektivtrafiken medför att såväl individernas som företagens kostnader för transporter ökar. Företagens kostnader ökar för leveranser, serviceinsatser m.m., medan individernas tid för att komma till arbete, skola eller service blir längre. Den ökade trängseln begränsar möjligheten att resa mellan norra och södra . Det kan medföra att funktionellt riskerar att delas i två delar, en nordlig och en sydlig del som båda har acceptabla förbindelser med centrumkärnan. Resor mellan norr och söder kan däremot komma att ta för att vara attraktiva i en gemensam arbetsmark- nad. Regionens näringsliv karaktäriseras av att olika näringsgrenar har sin tyngdpunkt i olika regiondelar. Det gör att en funktionell splittring av arbetsmarknaden allvarligt kan påverka individernas möjligheter att organisera arbete, bostad och familjeliv. Företagens behov av kompetent arbetskraft driver för närva- rande lokaliseringarna av arbetsplatser till de områden inom regio- nen som är mest tillgängliga. Ett exempel är utvecklingsenheter inom informationsteknologisektorn som etablerar sig i . Det är därför angeläget att skapa fler områden med hög tillgänglighet om skall kunna attrahera nya företag. Ett sätt att skapa sådana förutsätt- ningar är att transportsystemet utvecklas så att fler områden i får en väsentligt förbättrad tillgänglighet. Brist på flygplatskapacitet i vid attraktiva tider bidrar till den mycket begränsade konkurrensen på flygmarknaden som finns i . Det bidrar till att pri- serna på flygresor ökar. Det blir ett otillräckligt antal avgångar dels till redan befintliga destinationer på attraktiva tidpunkter och dels till nya destinationer på de tider som kunderna önskar resa. Goda möjligheter till internationella kontakter är avgörande för närings- livets konkurrenskraft och utveckling såväl i som i landet som helhet. Särskilt resenärer från norra använder som utgångspunkt för vidare resor till övriga landet och ut i världen. En ny flygplats i de södra delarna av skulle leda till betydande ingrepp i natur- och kulturmiljön. En sådan flygplats skulle dessutom få en negativ inverkan på roll som nav för inrikesflyget och för övriga flygplatsers utvecklingsmöjligheter. Av dessa skäl är en ny flygplats i den södra delen av inte möjlig. Effekter av att insatser inte har utförts Inom har man planerat att bygga ut kollektivtrafiken och vägsystemet. För kollektivtrafiken har ytterligare spårkapacitet genom centrala och kom- plettering av spårvägar och tunnelbanan varit aktuellt. Inom väg- systemet har en utbyggd ringled runt den centrala staden och en yttre tvärled med förbifartsfunktion samt ett införande av vägtullar tidigare varit aktuella. Även utökad flygplatskapacitet har diskute- rats. har dock flera av dessa planer inte genomförts. Den begränsade spårkapaciteten genom centrala medför att ingen ökning av antalet tåg i vare sig lokal, regional eller interregional trafik är möjlig . När öppnar för trafik kommer ytterligare tre tåg och riktning att kunna trafikera sträckan – . Det motsvarar dock inte den efterfrågan som finns. Bristen på spårkapacitet och därav följande begränsningar för tågtrafiken medför därför en omfat- tande trängsel ombord på tågen under högtrafik. Den tidigare storstadsöverenskommelsen syftade till att minska biltrafiken i och skapa bättre kontakt mellan dels de radiellt uppbyggda trafiklederna, dels mellan norra och södra . Därefter har frågan om att förbättra förut- sättningarna för en långsiktig och miljöanpassad lösning av väg-, järnvägs- och kollektivtrafik i utretts (). De begränsade utbyggnaderna av kring- fartsleder innebär att trafiken fortfarande i huvudsak är hänvisad till de infartsleder som är orienterade mot regionens centrum. Ute- blivna vägutbyggnader i kombination med uteblivet vägavgifts- system har troligen bidragit till att man inte lyckats minska bil- trafiken i . Det gör att utsläppen av avgaser är fortsatt höga och att framkomligheten för distributionstrafik och de nyöppnade stombusslinjerna är fortsatt dålig. En särskild kommitté skall till regeringen lämna förslag på insatser för att förbättra transportsystemet inom men också för att förbättra transportmöjligheterna mellan och övriga , övriga landet samt internationellt. Med utgångspunkt från den beslutade transportpolitiken skall arbetet syfta till att transportsystemet kan utvecklas på ett för regionen och hela landet miljömässigt, socialt och samhällsekonomiskt lång- siktigt hållbart sätt. Kommittén skall kunna diskutera och lämna förslag till förbättringsåtgärder för all slags trafik. I arbetet skall karaktären av regionens näringsliv och även regionens betydelse för resten av landet beaktas. Regionens goda förutsättningar för en ökad miljöanpassning av främst person- men även godstransporter skall ligga till grund för uppdraget. Hänsyn till kulturmiljövärdena i regionen skall tas. Arbetet skall även fokusera på säkerhets- och jämställdhetsaspekter. I fråga om jämställdhetsaspekter skall res- vanor beaktas. Kommitténs arbete skall syfta till att skapa bättre beslutsunder- lag för att utveckla transportsystemet i och transportlänkarna till från och övriga landet. Kommittén skall eftersträva att lämna så väl förankrade förslag att de kan vara hållbara över flera mandatperioder. Kommittén skall därför driva arbetet i ett nära samråd med berörda kommuner, andra lokala, regionala och centrala myndigheter, organisationer och intresseföreningar. Kommittén skall inledningsvis redovisa en problemanalys för regionens transportsystem. Kommittén skall därefter ta fram en målbild för utvecklingen av transportsystemet i regionen med alternativa scenarier för hur transportproblem kan lösas. Problem- analysen och målbilden med scenarierna skall sedan utgöra ett underlag för kommitténs fortsatta arbete med en långsiktig utvecklingsstrategi för en period på 25–. Med utgångspunkt i utvecklingsstrategin skall kommittén lämna förslag till åtgärder i transportsystemet. Förslagen skall t.ex. gälla utbyggnader, åtgärder som ökar effektiviteten längs transport- länkar, på stationer eller terminaler och eventuella regelföränd- ringar eller styrmedel. Kommittén bör rangordna sina förslag och motivera skälen till rangordningen. Åtgärdernas samhällsekono- miska nytta och kostnad skall anges. Förslag till utbyggnader skall utformas så att de kan behandlas och inrymmas i trafikverkens och de berörda länsstyrelsernas långsiktiga investeringsplaner. För de utbyggnadsåtgärder som kommittén kommer att föreslå skall tra- fikverken svara för den fysiska objektplaneringen i enlighet med ordinarie planeringssystem. Utbyggnader behöver samordnas med övrig markanvändningsplanering i berörda kommuner. Prövningar kommer därför att göras enligt , väglagen (1971:948), lagen (1995:1649) om byggande av järnväg, (1987:10), lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. men även andra lagar. Kommittén skall föreslå insatser för att uppnå –ökad samordning mellan de olika trafikslagen och ökad effektivitet i det befintliga transportsystemet, –en tillräcklig spårkapacitet genom centrala , för att uppnå en hög kollektivtrafikstandard, såväl ur ett lokalt och regionalt som ett interregionalt perspektiv, –ökad satsning på kollektivtrafiken i övrigt i samverkan med trafikhuvudmannen i men eventuellt även i övriga i syfte att öka transportsystemets miljö- anpassning och att stärka kollektivresandets attraktionskraft, –en tillräcklig vägkapacitet mellan norra och södra i syfte att undvika att transporttiderna blir så långa att regionen funktionellt delas i två delar, –minskade negativa effekter av biltrafiken, –att fler områden inom blir så lättillgängliga att de kan utvecklas till attraktiva etableringsplatser för närings- livet och som attraktiva bostadsområden samt –en tillräcklig flygplatskapacitet i , där hänsyn också tas till ett väl fungerande allmänflyg. Kommittén skall i samband med att olika insatser övervägs, beakta behovet av att förbättra stadsmiljön. Särskild hänsyn skall tas till de kulturhistoriska värdena av riksintresse som finns i Stockholms- regionen. Regeringen har uppdragit åt att planera för en utbyggnad av spårkapaciteten genom centrala . Ban- verket skall i planeringsarbetet samordna olika intressen i syfte att nå en hållbar trafiklösning. Kommittén skall samverka med Ban- verket i syfte att realisera en utbyggd spårkapacitet. I syfte att öka kollektivtrafikens attraktionskraft och bidra till en ökad miljö- anpassning skall kommittén överväga om bidrag skall kunna ges till investeringar som inte omfattas av de statliga bidragsreglerna i förordningen (1988:1017) om statsbidrag till vissa regionala kol- lektivtrafikanläggningar m.m. Kommittén skall även överväga om en större bidragsandel till spåranläggningar än skulle kunna bidra till ökad miljöanpassning av transportsystemet och i sådant fall eventuellt lämna förslag till ändrade bidragsregler. Kommittén skall undersöka och föreslå lämplig finansiering för sina förslag. Kommittén skall i sitt arbete även söka möjligheter till samfinansiering med regionens kommuner för de insatser som kommer att föreslås.