sou · GPB377d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Förbrukad mängd el (1 635 MWh) * kvotplikten för (0,064) = 104,64 vilket medför att 105 certifikat skall inges. För- brukad mängd el (498) MWh * kvotplikt (0,095) = 47,31 vilket medför att 47 certifikat skall inges. En elanvändare enligt 2 § punkt ett som önskar registrera sig som kvotpliktig skall hos anmäla sig för registre- ring året före det år som kvotplikten avser. Anmälan kan avse ett eller flera kalenderår. Den som är kvotpliktig enligt 2 § punkterna två eller tre skall anmäla sig för registrering hos . Anmälan skall göras senast kvotplikten inträder. Finner att det finns grundad anledning att anta att någon som är kvotpliktig enligt 2 § punkterna två eller tre har underlåtit att anmäla sig för registrering, skall myndigheten även utan anmälan registrera denne som kvotpliktig. Innan registreringen sker skall dock den som berörs av åtgärden beredas tillfälle att yttra sig. Av bestämmelsens första stycke följer att en elanvändare endast kan registrera sig som kvotpliktig för hela kalenderår. Anledningen är att det skulle medföra administrativa problem för elleverantörer att under löpande kalenderår hantera förändringar i kvotplikten för dem man levererar el till. Anmälan skall ske året före det år kvot- plikten avser för att elanvändaren skall kunna registreras som kvot- pliktig och dennes elleverantör undanta elanvändaren från den för- säljning elleverantören är kvotpliktig för. Genom tredje stycket ges möjlighet att ex officio registrera kvotpliktiga som underlåtit att anmäla sig för registrering. Ett sådant beslut kan överklagas enligt 7 kap. skall offent- liggöra vilka elanvändare som registrerats som kvotpliktiga enligt 2 § punkt ett samt fortlöpande offentliggöra vilka elanvändare som regi- strerats som kvotpliktiga enligt 2 § punkt två. Regeringen får utfärda närmare föreskrifter om offentliggörande av information enligt första stycket. Avtal om leverans av el kommer att ingås mellan elleverantörer och såväl kvotpliktiga som icke kvotpliktiga elanvändare. Frågan om elanvändaren själv är kvotpliktig eller inte torde i allmänhet beröras i avtalet. Eftersom elleverantören alltid är kvotpliktig för el som levereras till en elanvändare som inte själv är kvotpliktig har denne behov av att kunna kontrollera vilka av deras kunder som registre- rats som kvotpliktiga. Därför har ett krav på offentliggörande av registret över kvotpliktiga elanvändare införts. Den som är kvotpliktig skall varje kalenderår till lämna en deklaration avseende den el som den kvotpliktige förbrukat eller sålt till elanvändare under föregående kalenderår. Om el som anges i 3 § andra stycket har förbrukats eller levererats skall även detta deklareras. Den kvotpliktige är skyldig att i skälig omfattning genom räkenska- per, anteckningar eller på annat sätt sörja för att det finns underlag för fullgörande av deklarationsskyldigheten enligt första stycket. Hand- lingar som avses skall bevaras efter utgången av det år som deklarationsskyldigheten förelåg. Närmare bestämmelser om kvotpliktigas skyldighet att lämna deklaration enligt första stycket och om att föra räkenskaper och bevara handlingar enligt andra stycket meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Tidpunkten har valts med hänsyn till den kvotpliktiges möjlighet att fastställa mängden el som sålts eller – för elanvändare Inkomna deklarationer skall granskas . skall senast efter att en fullständig deklaration inkommit till myndigheten fatta beslut om eventuell sanktionsavgift enligt 6 kap. 1 §. Underlåter den som är deklarationsskyldig att lämna deklaration i rätt tid eller är den avlämnade deklarationen ofullständig, kan förelägga honom att lämna deklaration eller göra erforderliga kompletteringar. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. får även förelägga den som är kvotpliktig att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över kopia av hand- ling som behövs för att kontrollera att uppgifterna är riktiga samt, om särskild anledning föreligger, efter samråd med den kvotpliktige vid besök hos denne göra avstämning med dennes räkenskaper, anteck- ningar eller andra handlingar. Ett föreläggande enligt andra stycket får förenas med vite om det finns anledning att anta att det annars inte följs. Finns det anledning att anta att den kvotpliktige eller, om den kvotpliktige är juridisk person, en ställföreträdare för den kvotpliktige har begått brott, får den kvotpliktige dock inte föreläggas vid vite att medverka i utredning av en fråga som har samband med den gärning som brottsmisstanken avser. Har den kvotpliktige i sin deklaration lämnat oriktiga uppgifter om sin försäljning eller förbrukning får ändra ett beslut som meddelats enligt 8 §. Ett sådant ändringsbeslut får dock inte meddelas efter utgången av det femte året efter det kalenderår som beslutet avsåg. Bestämmelserna i 9 och 10 §§ är utformad efter förebild av bestämmelser i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontroll- uppgifter samt taxeringslagen (1990:324). Tillsyn, avgifter m.m. har tillsyn över efterlevnaden av denna lag samt de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Tillsynen omfattar dels godkännande av produktionsanläggningar och rapportering av produktion till och dels registrering av kvotpliktiga och deras fullgörelse av kvot- plikten. har däremot inte något direkt tillsyns- ansvar då det gäller handeln med elcertifikat. I dessa delar är Kon- kurrensverket och samt – om elcertifikat i fram- tiden anses utgöra finansiella instrument – till- synsmyndigheter. har efter samråd med innehavare av godkänd produktionsanläggning för förnybar el rätt till tillträde till anlägg- ningen för att kontrollera att kraven på anläggningen alltjämt är upp- fyllda. får förelägga innehavare av godkänd pro- duktionsanläggning att lämna de upplysningar och de handlingar som behövs för tillsynen. Bestämmelsens första stycke innebär att har en generell rätt till tillträde till de anläggningar som godkänts för produktion av certifikatberättigad el. Innan tillträde sker måste dock myndigheten samråda med anläggningens innehavare. Samrådet kan dock inte medföra att nekas tillträde. Innehavare av nätkoncession är skyldig att på begäran av lämna uppgifter om den överföring av el som skett till elanvändare som är registrerade som kvotpliktiga. kan vid granskning av deklarationer från kvotpliktiga elanvändare finna anledning att närmare kontrollera riktigheten i de lämnade uppgifterna. En möjlighet är att genom förfrågan hos elanvändarens nätkoncessionär erhålla uppgift om den mängd el som denne registrerat som överförd till användarens anläggning. Bestämmelsen medför att nätkoncessionären är skyldig att lämna sådana uppgifter. är skyldigt att på begäran av lämna de uppgifter som energimyndigheten behöver för att utöva tillsyn över godkända produktionsanläggningar. Bestämmelsen motiveras av att kan vara i behov av t ex uppgifter om uppgiven mängd producerad el, mäng- den biobränsle som använts i biobränslebaserade produktionsan- läggningar. Paragrafen gör det möjligt att lämna uppgifterna även om de skulle omfattas av sekretess hos svenska kraft- nät. skall återkalla ett tidigare meddelat godkän- nande om myndigheten finner att en produktionsanläggning som god- känts enligt 2 kap. 2 § inte längre uppfyller de förutsättningar som krävs för godkännande. Om anläggningens innehavare underlåter att fullgöra de skyldig- heter som kan följa av förordning eller föreskrift som utfärdats med stöd av denna lag får återkalla ett tidigare meddelat godkännande för av högst . Ett beslut om återkallelse av godkännande medför att innehavaren av produktionsanläggningen förlorar rätten att erhålla elcertifikat för el som producerats i anläggningen återkallelsen avser. Ändras senare beslutet om återkallelse efter omprövning eller överkla- gande skall eller den högre instansen pröva huruvida innehavaren skall ha rätt att i efterhand erhålla elcertifikat för den produktion som ägt rum efter beslutet om återkallelse. Förändringar i en produktionsanläggning som godkänts för certifi- katberättigad elproduktion medför i allmänhet inte att rätten till certifikat bortfaller. Undantag utgör biobränslebaserad elproduk- tion. I sådana anläggningar ansvarar producenten för att anlägg- ningen fortlöpande uppfyller de krav för godkännande som ställs på sådana produktionsanläggningar. Genom 2 kap. 5 § andra stycket har regeringen eller den myn- dighet regeringen bestämmer bemyndigats att utfärda närmare bestämmelser om beräkning och rapportering av mängden produ- cerad el vid förbränning av biobränsle. Om en innehavare av en biobränslebaserad produktionsanläggning underlåter att följa sådana regler kan detta medföra att rätten att erhålla certifikat åter- kallas för en i återkallelsebeslutet bestämd tid. Om beslutet om återkallelse senare ändras och detta bero på att det förelegat ett ursäktligt misstag eller något annat jämförbart skäl är det rimligt att producenten även erhåller certifikat för produk- tion som skett efter återkallelsen. Detta får avgöras från fall till fall. En elanvändare som enligt 2 kap. 2 § första punkten önskar registrera sig som kvotpliktig skall utge en årlig registreringsavgift om till . Elanvändare som registrerar sig som kvotpliktiga orsakar kostnader på grund av ökad administration hos . Genom att elanvändaren måste betala en årlig registreringsavgift kommer det endast att finnas skäl för sådana elanvändare som har en betydande förbrukning att registrera sig kvotpliktiga. För kontoföring och registrering av överlåtelser av elcertifikat har den myndighet regeringen bestämmer rätt att ta ut avgifter enligt de när- mare föreskrifter som regeringen meddelar. Avgifterna avser att täcka hela eller delar av den registeransvariga myndighetens kostnader för kontoföring och registrering av över- låtelser av elcertifikat. Avgifterna fastställs av regeringen med stöd av bemyndigandena i dessa bestämmelser. Avgift skall dock inte erläggas för registrering av de elcertifikat som tilldelas producenter i förhållande till deras produktion av förnybar el och inte heller om överlåtelsen sker till . En kvotpliktig som inte inkommer med deklaration enligt 4 kap. 7 § skall utge förseningsavgift med . meddelar beslut om förseningsavgift. Skyldighet att utge förseningsavgift uppkommer då en deklara- tionsskyldig inte inkommit med deklaration inom den i 4 kap. 7 § angivna tiden. 6 kap. Sanktionsavgifter och ansvar m.m. En kvotpliktig som underlåtit att fullgöra sin skyldighet att inge elcer- tifikat enligt 4 kap. 3 § skall till staten utge sanktionsavgift. Sanktions- avgiften uppgår till av det volymvägda medelvärdet av certifi- katpriset det år kvotplikten avser till och med det år certifikaten skall inges. Sanktionsavgiften skall –2007 inte överstiga per certifikat som ej ingivits. Sanktionsavgiftens storlek beror på medelvärdet av priset på elcer- tifikat som löper från och med den under det år kvotplikten avser till och med det år certifikaten skall redovisas. Skälen för att avgiften bör beräknas på detta sätt liksom motiven för begränsning av sanktionsavgiftens storlek under de inledande fem åren har berörts i allmänmotiver- ingen; se avsnitt 5.6. Enligt 3 kap. 9 § andra stycket skall Affärsver- ket fortlöpande offentliggöra medelvärdet av pri- set på försålda certifikat. Det värde som offentliggörs skall läggas till grund för beräkning av sanktions- avgiftens storlek. Begreppet volymvägt medelvärde har berörts i kommentaren till 3 kap. 9 §. får sanktionsavgiften inte överstiga . Denna begränsning avser att utgöra ett skydd mot att kvotpliktiga under början av certifikatssystemets införande drabbas av orimligt höga sanktionsavgifter. Skälen för den valda begränsningen har närmare berörts i allmänmotiveringen, avsnitt 5.6. En certifikatberättigad producent har rätt att från till och med hos lösa in elcertifikat som denne tilldelats under före- gående kalenderår för nedanstående pris. Bestämmelsen har motiverats i avsnitt 5.7. Den som, vid handel med elcertifikat, i avsikt att otillbörligt påverka priset vid allmän omsättning av certifikaten 1.sluter avtal eller företar annan rättshandling för skens skull, 2.i hemlighet förenar avyttring av elcertifikat med utfästelse att senare förvärva dessa till visst lägsta pris eller med villkor som begränsar rätten till fortsatt avyttring eller annars är avsedda att undandra cer- tifikaten allmän omsättning, döms för otillbörlig certifikatprispåverkan till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter. Detsamma gäller, om någon, i annat fall än som avses i första stycket, vid handel på elcertifikatmarknaden i avsikt att otillbörligt påverka priset vid allmän omsättning av elcertifikaten ingår köp- eller säljavtal, lämnar anbud om slutande av sådant avtal, vidtar annan liknande åtgärd eller föranleder någon annan till sådan rättshandling och åtgärden är ägnad att vilseleda köpare eller säljare av elcertifikat. Är brottet med hänsyn till omfattningen av kurspåverkan eller övriga omständigheter att anse som grovt, skall dömas till fängelse i högst . Bestämmelsen, vilken har utformats med 9 § insiderstrafflagen (2000:1086) som förebild, straffbelägger vissa otillbörliga förfaran- den vid handel med elcertifikat. Bestämmelsen i insiderstrafflagen fanns tidigare i 7 kap. 1 § lagen om handel med finansiella instru- ment och har behandlats i förarbetena till denna lag. Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet 1.underlåter att anmäla sig för registrering som kvotpliktig enligt 4 kap. 2 §, 2.lämnar oriktig uppgift om mängden levererad eller förbrukad el i en sådan deklaration som avses i 4 kap. 4 § döms till böter eller fängelse i högst om gärningen inte är belagd med strängare straff i . Är brottet med hänsyn till storleken av den det medfört och övriga omständigheter att anse som grovt skall dömas till fängelse i lägst och högst . Den som med uppsåt eller av oaktsamhet till 1.lämnar oriktig eller vilseledande uppgift vid ansökan om godkän- nande av produktionsanläggning enligt 2 kap. 2 §, eller 2.lämnar oriktig eller vilseledande uppgift enligt 2 kap. 8 § om det pris till vilket certifikat överlåtits döms till böter. I ringa fall skall dock inte dömas till ansvar. Statens energimyndighets beslut enligt 2 kap. 1 och 2 §§, 4 kap. 5 §, 5 kap. 5 och 8 §§ och 6 kap. 1 § samt svenska kraftnäts beslut att tilldela en certifikatberättigad producent elcertifikat får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Elleverantör som har gällande avtal med elanvändare som sträcker sig längre än har rätt att av elanvändare som inte är registrerade som kvotpliktiga ta ut kostnad för inköp av elcertifikat motsvarande den kvotplikt som belöper på elanvändarens förbrukning. Kostnaden skall bestämmas med tillämpning av det enligt 3 kap. 9 § andra stycket offentliggjorda volymvägda medelvärdet av priset på försålda certifikat för aktuellt kalenderår. Bestämmelsen reglerar vad som skall gälla för de leverantörer som har sådana leveransavtal som sträcker sig efter . Eftersom sådana leveransavtal träffas av leverantörens kvot- plikt i de fall elanvändaren inte själv är kvotpliktig har det befunnits nödvändigt att övergångsvis införa en bestämmelse som gör det möjligt för leverantören att debitera en kostnad för uppfyllande av den kvotplikt som belöper på elanvändaren oberoende av vad avta- let stadgar. Kostnaden skall bestämmas med utgångspunkt i det genomsnittliga marknadspriset för aktuellt kalenderår, vilket kommer att offentliggöras av enligt bestämmelsen i 3 kap. 9 § andra stycket. 3.Innehavare av produktionsanläggningar för vilka ansökan om godkännande enligt 2 kap. 2 § inkommit före lagens ikraftträdande är berättigade till elcertifikat från lagens ikraftträdande enligt 2 kap. 3 § om ansökan leder till godkännande. 10.2Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857) Härigenom föreskrivs att 4 kap. 10 § ellagen (1997:857) skall upphöra att gälla vid utgången av . Ett borttagande av denna bestämmelse innebär att den småskaliga kraftproduktionen kommer att likställas med övriga produktions- anläggningar anslutna till lokalnäten. Nättariffen som dessa skall betala skall således vara skälig och vila på saklig grund enligt 4 kap. 1 § ellagen. har i sitt delbetänkande Elnätsfö- retag, Regler och tillsyn (SOU 2000:90) föreslagit att skälighets- rekvisitet skall få en ändrad innebörd. Om denna lagändring införs så kommer bestämmelsen om att nättariffer skall vara utformade på sakliga grunder att utgöra den viktigaste prövningsgrunden. Vidare får nättariffen enligt 4 kap. 3 § ellagen inte vara avståndsberoende. Av avsnitt 5.9.3 framgår hur mycket produktionsanläggningar större än betalar i nätavgifter med dagens prissätt- ning. 1.Innehavare av nätkoncession som haft sådana elproduktionsanläggningar som enligt 4 kap. 10 § endast erlagt kostnaderna för mätning, beräkning och rapportering skall senast efter denna lags ikraftträdande till meddela vilka dessa anläggningar är, mätarställning per samt vem som är innehavare av anläggningarna. behöver denna information för att de skall kunna utge ersättning till innehavaren av dessa anläggningar. 2.Innehavare av sådana produktionsanläggningar som enligt 4 kap. 10 § endast erlagt kostnaderna för mätning, beräkning och rapportering skall intill utgången av av erhålla ersättning motsvarande en tredje- del av det enligt 3 kap. 9 § lagen om elcertifikat beräknade medel- värdet för ett elcertifikat för varje uppmätt och till Statens energi- myndighet inrapporterad megawattimme el som producerats i en sådan anläggning. Motiven för ersättningens storlek har berörts i den allmänna delen av betänkandet, avsnitt 5.9.3. 3.Innehavare av nätkoncession som haft sådana elproduktionsanläggningar som enligt 4 kap. 10 § endast erlagt kostnaderna för mätning, beräkning och rapportering skall intill utgången av till varje kalenderår rapportera den el som uppmätts från anläggningen. Rapporten skall lämnas senast efter kalenderårets slut. Rapportering av den uppmätta elproduktionen krävs för att pro- duktionsanläggningens innehavare skall kunna erhålla rätt ersätt- ning. har att utbetala ersättningen utan särskild ansökan så snart det är möjligt efter att produktionen rap- porterats till myndigheten. 10.3Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Härigenom föreskrivs att 11 kap. 10 § sjätte stycket lagen (1994:1776) om skatt på energi skall upphöra att gälla vid utgången av . Genom bestämmelsen kommer den s.k. miljöbonusen att upphöra att gälla vid utgången av . Som framgått av allmänmotiver- ingen, avsnitt 5.1.2, är avsikten att den under en övergångstid skall ersättas av ett direkt produktionsstöd intill dess vindkraftverket har uppnått . Särskilt yttrande av sakkunnige Att utreda handel med elcertifikat har visat sig vara komplext och arbetsintensivt. Utredarna har lagt ned ett omfattande arbete för att lösa denna svåra uppgift och mycket värdefullt arbetsmaterial har framtagits. Utredningen har dock inte nått ända fram och vissa konsekven- ser av förslaget har ej redovisats, ej heller har tillräcklig analys gjorts av behoven av stöd för olika produktionsslag. Det undantag för kvotplikten för elintensiv industri som föreslås är ej tillräckligt motiverat för att övertyga om behovet av ett sådant undantag och ett tilläggsuppdrag att utreda relationen mellan små- skalig elproduktion och lokalnätägare har uppenbarligen av tidsskäl blivit ofullständigt behandlat. Viss form av el från biobränsleeldad kraftvärme erhåller skattebefrielse och har därför konkurrensfördelar. Så länge denna konkurrensfördel består anser jag att denna elproduktion ej ska ingå i elcertifikatsystemet. Med nuvarande förslag till elcertifikathandel kommer all nypro- duktion av vindkraft i praktiken att upphöra liksom den kompetens och industriella kapacitet som byggts upp kring vindkraften i . Detsamma gäller för småskalig och medelstor vattenkraft där leverantörskapaciteten redan hunnit reduceras på ett allvarligt sätt. En fortsatt stagnation inom vattenkraften kommer att leda till fortsatt uttunning i leverantörsledet vilket är mycket allvarligt eftersom det finns ett stort antal äldre anläggningar i behov av restaurering. Risken för en tilltagande nedläggning av dessa anläggningar är uppenbar. En möjlighet att lösa de negativa effekter som här redovisats är att införa differentierad tilldelning av certifikat vilket enbart margi- nellt kommer att öka certifikatkostnaden för elkunderna eftersom den ökade tilldelningen kommer de små produktionsanläggning- arna till del och för nya anläggningar blir det en tidsbegränsad ökning av tilldelningen. Handel med elcertifikat har visat sig vara ett komplext system och det har av utredarna krävts mycket arbete för att kunna förutse de konsekvenser som kommer att uppstå. Utredarna har också lagt ned mycket möda på denna uppgift och det har i utredningen framtagits mycket värdefullt material i anslutning till ämnet. Jag har dock synpunkter på utredningens slutsatser och delvis en annan uppfattning om analyserna av framtaget underlag samt de förslag som framkommit, vilket närmare redovisas nedan. A. Kommittédirektivet och vilken elproduktion som ska stödjas Enligt direktivet till ska elcertifikaten överbrygga skillnaden mellan samhällsekonomisk och företagseko- nomisk lönsamhet. Enbart de produktionsanläggningar som behö- ver stöd ska stödjas. Här finns således ett gränsdragningsproblem som inte är lätt. Vidare anges under rubriken framtida ekonomiskt stöd för småskalig elproduktion: målet skall vara att främja en fort- satt utbyggnad av elproduktion från förnybara energikällor. Utredningens förslag kommer inte att ansluta till detta mål eftersom man kan konstatera att vilket energislag man än väljer för ny förnybar elproduktion så blir kostnaderna större än vad som inom överskådlig tid kommer att täckas med det nya systemet. Jag anser att utredningen ej tillräckligt analyserat vilka anlägg- ningar som behöver stöd samt, genom att ej genomföra erforderliga produktionskostnadsberäkningar, har gjort felaktiga avgränsningar. Med förslaget att tilldela all elproduktion från förnybara energi- källor ett certifikat (befintlig vattenkraft över 1,5 MW undantagen) kommer den absoluta majoriteten av utgivna elcertifikat täckas genom bränslebyten i kraftvärmeverk och industriell mottryckskraft, produktionsslag som behöver ett litet stöd för att byta till biobränsle men som enbart i liten utsträckning tillför kraftsystemet ny el. Någon utbyggnad av ny förnybar elproduktion av betydelse kommer ej förrän då ökade kvotkrav höjer priset på certifikaten till sådana nivåer som möjligen kan stimulera en utbyggnad. Fram till dess kommer ingen utbyggnad av vare sig vind- eller vattenkraft ske. En enhetlig certifikattilldelning är således ett alltför trubbigt instrument för att nå målet och ger ej stimulans till en önskvärd mångfald i elproduktion från förnybara energikällor. Konsekvenser av föreslaget certifikatsystem Konsekvenserna av föreslaget certifikatsystem är för elkunderna noggrant redovisade medan konsekvenserna för småskalig elpro- duktion knappast berörs. I det avsnitt som berör konsekvenserna för elproducenter (6.6) förs ett allmänt resonemang hur produ- center kan uppträda på en certifikatmarknad. Att konsekvenserna för nyproduktion, i synnerhet småskalig, är att all sådan verksam- het i praktiken avstannar framgår ej. Facit har vi redan i handen. Inom småskalig vattenkraft har nästan all nybyggnad avstannat , ett mindre antal projekt har genomförts med stöd av investeringsbidrag. Detta stöd upphör nu och certifikatsystemet bedöms ge samma ersättningsnivåer för vattenkraftproducenterna som de har men investeringsbidraget försvinner och därmed även fortsatt utbyggnad av småskalig vattenkraft.