sou · GPB356 · 2002-01-01 00:00:00 — Även om lagstiftande åtgärder utgör grunden för dessa rättigheter bör självfallet andra hinder som gör att man ej kan tillvarata dessa rättigheter och fullt ut nyttja sitt medborgar- skap undanröjas. Det finns här en tydlig koppling till det perspek- tiv som i allt högre utsträckning präglat handikappolitiken under de 14 Andelen som uppger att de över huvud taget inte får hjälp trots behov har inte ökat. Det är också mycket få som är i denna situation, med undantag för hjälpbehövande personer som bor ensamma; här uppger så pass många som att de står helt utan hjälp trots behov. Antalet intervjuer är här dock så pass lågt att uppgiften måste tas med viss reservation. 15 Det förefaller rimligt att anta att det även förekommer att man avstår från att köpa privat hjälp p.g.a. ekonomiska svårigheter. Vi har inte undersökt detta, men kan konstatera att äldre med lägre utbildning (som generellt sett har sämre ekonomi) använder privat hjälp i lägre utsträckning och oftare får hjälp av anhöriga än äldre med högre utbildning. Funktionshinder och välfärd – sammanfattning och diskussion (för en genomgång se t.ex. 2000a, kap. 1). I den handlingsplan för handikappolitiken som antog (Regeringens prop. 1999/2000:79) betonas också ett demokrati- och rättighetsperspektiv i kontrast mot ett vård- och omsorgsperspektiv. Målet för handikappolitiken är ett samhälle som gör det möjligt för personer med funktionshinder att vara delaktiga på samma villkor som alla andra grupper. Centralt i detta perspektiv är att funktionshindrade personer är medborgare som andra, med samma rätt och samma ansvar att utöva medborgerliga aktiviteter. Det innebär att handikapppolitiken skall inriktas på att undanröja hindren för funktionshindrade personers fulla del- aktighet inom alla olika samhällsområden såsom t.ex. arbets- marknaden och politiken. Till de medborgerliga rättigheterna hör att kollektivt eller individuellt ha möjlighet att framföra sina synpunkter och få dem beaktade. I kollektiv form kan det ske genom politiska eller andra organisationer, eller genom gemensamma manifestationer av olika slag. I individuell form kan det exempelvis röra sig om att ta kontakt med tjänstemän eller förtroendevalda i den egna kom- munen för att försöka förändra ett beslut, eller att skriva insändare eller en formell överklagan i samma ärende. Den kollektiva formen ligger utanför analyserna i denna skrift. Eftersom vårt fokus här är på individuell välfärd och ofärd skall vi här istället utgå från vad vi vet om funktionshindrade personers deltagande inom politiken , och beskriva och diskutera politiska resurser hos de grupper av funktionshindrade som vi studerar. En form av medborgerlig aktivitet är medlemskap och deltagande i politiska organisationer. (SOU 2001:48) visar att (1998-99) är personer med funktionshinder medlemmar i politiska organisationer i minst samma utsträckning som befolkningen i stort. Däremot är de inte lika aktiva som andra partimedlemmar – de går inte i samma utsträckning på möten och deltar inte i samma utsträckning aktivt i verksamheten. Till ett liknande resultat kom SCB (1992a) när det gäller situationen : med hänsyn tagen till skillnader i Funktionshinder och välfärd – sammanfattning och diskussion ålder mellan funktionshindrade och andra var personer med nedsatt syn, nedsatt hörsel eller rörelsehinder medlemmar i politiska partier i samma utsträckning som andra, medan framför allt personer med rörelsehinder i mindre utsträckning än andra aktivt deltog i verk- samheten. har det överlag blivit mindre vanligt att vara medlem i ett politiskt parti, men inget tyder på att utveck- lingen när det gäller denna form av politiskt inflytande skiljer sig mellan funktionshindrade och andra. finner också att personer med funktionshinder är kraftigt underrepresenterade bland de kommu- nalt förtroendevalda. Olika former av hinder i omgivningen kan bidra till detta förhållande. Dessa kan självfallet vara av strukturell art men är uppenbarligen också påtagligt fysiska och/eller prak- tiska. Så till exempel är enligt en kartläggning som Handikapp- ombudsmannen genomförde var fjärde kommunfull- mäktigelokal inte tillgänglig för rörelsehindrade. Genom intervjuer med handikapporganisationer och förtroendevalda med funktions- hinder har kartlagt en rad hinder för funktionshindrade personers fulla deltagande i kommun- politiken. Förutom hinder i form av byggnadernas fysiska tillgänglighet gäller det hinder i form av exempelvis sammanträdes- rutinerna, partiorganisationerna och merkostnader för funktions- hindrade att ta sig till och från sammanträden. Några konkreta exempel som lyfts fram är att det förekommer att handlingar som delas ut vid sammanträdet endast finns i vanligt textformat eller att sammanträdet startar trots att teckentolk inte anlänt, vilket hindrar synskadade respektive hörselskadade lokalpolitiker från att delta i debatten på samma villkor som andra. Enligt är personer med funk- tionshinder minst lika partipolitiskt intresserade som andra, men p.g.a. praktiska och fysiska hinder kan de inte delta fullt ut som medlemmar i politiska organisationer och som förtroendevalda lokalpolitiker. Att kunna delta i politiken på lika villkor är ytterst en fråga om demokrati, och utredningen konstaterar att i dessa avseenden har funktionshindrade fortfarande inte samma medborgerliga position som andra. Funktionshinder och välfärd – sammanfattning och diskussion Det rättighetsperspektiv som genomsyrar dagens handikappolitik är självfallet i många avseenden positivt men förutsätter starka och aktiva individer med förmåga att ta tillvara sina egna intressen. Det innebär att den som behöver en insats från de offentliga vård- och omsorgssystemen förväntas att själv aktivt efterfråga denna insats. Detta synsätt har problematiserats av flera forskare (se exempelvis , Michailakis och Söder 2000). Grupper som är mindre resursstarka har större svårigheter att få sina behov tillgodosedda i ett system där det ligger på den enskilde att hävda sina rättigheter. Enligt flera studier är det vanligt att funktionshindrade personer, och kanske alldeles särskilt föräldrar till funktionshindrade barn, upplever situationen som en ständig kamp för att få stöd och service som man anser sig berättigad till (se exempelvis SOU 1998:48; 1999; 2000a). Detta gör att en form av individuellt inflytande över sina livsvillkor som kan antas vara av särskild vikt för personer med funktionshinder är att kunna föra talan mot myndigheter av olika slag. Att kunna bevaka och hävda sina rättigheter är viktigt för alla, men för personer med funktionshinder är det sannolikt oftare en del av vardagen att försöka tillvara sina intressen på detta sätt.16 Eftersom personer med funktionshinder generellt sett oftare än andra är beroende av välfärdstjänster i olika former (exempelvis hjälpmedel, färdtjänst, hjälp) är det sannolikt en större välfärdsproblem att inte kunna överklaga ett beslut för personer med funktionshinder än för andra grupper i befolkningen. Att inte kunna hävda sina rättigheter, till exempel att inte kunna överklaga ett beslut som missgynnar ens egna intressen, är därför en form av ofärd som kan ha mer negativa konsekvenser för personer med funktionshinder än för andra grupper. I den svenska levnadsnivåforskningen har förmågan att kunna överklaga ett beslut används som en välfärdsindikator, och att sakna denna förmåga har betecknats som en aspekt av politisk fattigdom (). minskade den politiska fattigdomen, mätt på detta sätt. minskade också skillnaderna mellan män och kvinnor, och mellan 16 Enligt en studie av familjer med rörelsehindrade barn hade hälften av familjerna överklagat ett beslut, till exempel rörande personlig assistans, vårdbidrag eller bilstöd. Av dem som hade överklagat hade fått helt eller delvis rätt (1999; se även 2000). Funktionshinder och välfärd – sammanfattning och diskussion olika samhällsklasser (1994). Denna utveck- ling är inte minst kopplad till befolkningens utbildningsresurser och det faktum att yngre generationer har en högre utbildningsnivå än äldre. var dock klasskillnaderna högst påtagliga. Okvalificerade arbetare hade tio gånger högre risk att sakna förmåga att överklaga beslut jämfört med högre tjänste- män (2000:117). De flesta – såväl funktionshindrade som resten av befolkningen – anser sig kunna överklaga ett beslut om de skulle behöva. Åren 1998–99 gäller det av befolkningen i åldersgruppen 16– och i åldrarna 65–. uppger att de känner någon som de skulle kunna få hjälp av med ett sådant överklagande. Det innebär att av de yngre och av de äldre uppger att de varken kan överklaga eller känner någon som skulle kunna hjälpa dem. Bland personer med funktionshinder är detta vanligare, se Tabell 7.3. Andelen som inte kan överklaga ett beslut och som inte heller känner någon som kan hjälpa dem. Personer med olika former av funktionshinder, 1988–89 respektive 1998–99. 16–64 år 65–84 år Nedsatt rörlighet i armar/händer avser åren 1988–89 och 1996–97. Av de grupper med funktionshindrade som vi kan urskilja är det vanligast att personer med långvariga psykiska besvär saknar möjlighet att på egen hand eller med hjälp överklaga ett myndig- Funktionshinder och välfärd – sammanfattning och diskussion hetsbeslut.17 Vi kan också konstatera att medan andelen har minskat eller är oförändrad i de flesta grupper finns det en tendens till ökning i denna grupp. I utvärderingarna av handikapp- och psykiatrireformerna betonas att personer med psykiska funktionshinder har haft större svårigheter än andra grupper att få del av de kommunala hjälp- insatserna (1997b, 1999d). Med tanke på att det har blivit allt viktigare att själv kunna ta tillvara sina intressen för att få den hjälp man behöver (m.fl. 2000) är den relativt höga andelen politiskt fattiga bland personer med psykiska besvär ett välfärdspolitiskt problem. Det förefaller rimligt att relatera den högre förekomsten av politisk fattigdom bland dem som har lång- variga psykiska besvär till de svårigheter för gruppen att få del av de kommunala hjälpinsatserna som noterats. Målsättningen att personer med funktionshinder skall ha lika rättigheter och faktiska möjligheter att delta i alla samhälleliga sfärer tycks här med andra ord ha lett till ett dilemma. Denna målsättning kan ju sägas ligga bakom den betoning på att stärka individens inflytande och rättigheter som präglat 1990-talets reformer. I ett sådant system riskerar människor med lägre förmåga att tillvarata sina rättigheter i ännu högre grad att komma till korta (om inte andra åtgärder vidtas). Givet den samlade kunskapen om olika gruppers användning av olika former av hjälp- insatser, och de bristande politiska resurser som gruppen med psy- kiska besvär har, förefaller det oss uppenbart att detta dilemma inte lösts på ett tillfredsställande sätt . 7.3Uteblivna förbättringar eller uteblivna försämringar? Vi har konstaterat att funktionshindrade i alla åldrar erfar påtagligt större ofärd när det gäller de indikatorer vi studerar. I relation till den officiella handikappolitikens målsättning om att funktions- hindrade skall ha likvärdiga levnadsförhållanden finns här således ett uppenbart välfärdsproblem. Utvecklingen har inneburit försämringar av välfärden för stora befolkningsgrupper. Personer med funktionshinder har i stort sett drabbats i samma 17 Också när vi på motsvarande sätt som i tidigare kapitel tar hänsyn till gruppernas sam- mansättning efter olika dimensioner (utbildning, familjetyp osv.) kvarstår till stor del dessa överrisker för grupperna av funktionshindrade. Framförallt gäller det för dem med psykiska besvär. Funktionshinder och välfärd – sammanfattning och diskussion utsträckning som befolkningen i övrigt, när det gäller de aspekter av välfärden som vi har studerat. Ett undantag är möjligen förändringarna inom vård och service där åtstram- ningarna kan antas ha berört personer med funktionshinder mer än andra, helt enkelt för att funktionshindrade generellt sett har större behov av dessa tjänster. Ett perspektiv på välfärdsutvecklingen bland funktionshindrade personer är att ta fasta på de uteblivna förbättringarna. Att personer med funktionshinder hade sämre levnadsförhållanden än befolkningen i övrigt var en av drivkrafterna bakom såväl handi- kapputredningen som psykiatriutredningen. har på många sätt varit ett offensivt årtionde när det gäller handikapp- politik. Trots detta finner vi i våra analyser få exempel på att funktionshindrade personers levnadsförhållanden har närmat sig befolkningen i övrigt. Personer med funktionshinder erfar fort- farande betydligt mer ofärd än resten av befolkningen. Med ett annat perspektiv kan man fokusera på de uteblivna försämringarna relativt befolkningen i övrigt. Då kan vi konstatera att även om funktionshindrade personer inte har närmat sig den övriga befolkningens levnadsnivå, så har utvecklingen inte heller varit mer negativ än för andra grupper. Med tanke på den djupa ekonomiska krisen första hälft och de efter- följande åtstramningarna inom de offentliga systemen ligger det annars nära till hands att föreställa sig att personer med funk- tionshinder skulle ha drabbats hårdare. Våra analyser visar istället att funktionshindrade personer inte har tvingats lämna arbetsmarknaden i större utsträckning än andra grupper under den ekonomiska krisen. Inte heller har funktions- hindrade personers ekonomiska villkor generellt sett försämrats mer än andra gruppers , något som man kanske skulle ha kunnat förvänta sig givet avgiftsökningar inom en rad områden. Och det har inte skett någon ökning av andelen bland funktionshindrade som avstår från att besöka läkare, något som man också hade kunnat tänka sig givet gruppens ekonomiska utsatthet och avgiftsökningarna inom sjukvården. En rimlig värdering av 1990-talsutvecklingen torde behöva kombinera dessa två perspektiv. Utan de trots allt relativt offensiva satsningarna på handikappolitiken hade funktions- hindrade personer sannolikt halkat ännu mer efter i välfärdshän- seende, givet de makroekonomiska förutsättningarna, arbetslös- Funktionshinder och välfärd – sammanfattning och diskussion hetskrisen och åtstramningarna inom socialförsäkringssystemen och (särskilt) välfärdstjänsterna. För att närmare utröna välfärds- statens betydelse för funktionshindrades välfärd krävs egentligen internationellt jämförande studier. Det skulle också behövas longi- tudinella analyser av hur personer med funktionshinder färdas genom livet. Inte minst det senare är nödvändigt för att separera de skillnader i levnadsförhållanden som beror på själva funktions- hindret, och de som beror på att risken att bli funktionshindrad har en social dimension och därmed är olika stor i olika befolknings- grupper. , G.L., A.M. , H. . Siegel, 2001. An Evaluation of . : Forsk- ningsrådet för arbetsliv och socialvetenskap, FAS. Aldrich, J.H. & , 1984. Linear Probability, Logit and Probit Models. Allardt, E. Att ha, att älska, att vara. Om välfärd i . Allardt, E. Det goda samhället: Välfärd, livsstil och med- borgardygder, for Velferdsforskning, 1: 123–133. Äldre i och . Resultat från en Eurobarometer. : Social- styrelsen. , G., K. . Dallner, 2000. Anställ- ningsformer, arbetsmiljö och hälsa i ett centrum-periferiperspektiv. Arbete och Hälsa, 2000:9. Bardasi, E., S.P. Rigg, 2000. Disability, Work and Income: a British perspective, Series 2000-36, : . & G. Mercer, 1999. Granskning av den sociala handi- kappmodellen, i , M. ), Handikapp: synsätt, prin- ciper, perspektiv. Disability and Gender. Autonomy as an Indication of Adulthood. : Acta Universitatis Upsalien- sis. , K., D. Michailakis & M. Söder, 2000. Funktionshindrade och den offentliga hjälpapparaten, i Szebehely, M. ), Väl- färd, vård och omsorg. Antologi från Kommittén Välfärdsbokslut. Socialbidragen , i , Å. ), Välfärd och försörjning. Antologi från Kommittén Välfärdsbokslut. Generating Equality and Eliminating Poverty, the Swedish , i The in Transition – Reforming the Swedish Model. : The Uni- versity of Press & . Blaxter, M. A comparison of measures of inequality in morbidity, i Fox, A.J. ), Health Inequalities in European Countries. Aldershot: Gower. Brusén, P. ), 2000. Ett liv som andra. Livs- villkor för personer med funktionshinder. Vad innebar för ungdomars livs- villkor?, i , Å (red.) Ofärd i välfärden. & A. , 2001. Invandrare arbets- marknad, i , Å. ), Ofärd i välfärden. Antologi från Kommittén Välfärdsbokslut. Icke av marknaden allena: Inkomstfördelningen i . & O. , 1994. Välfärdsförändringar 1968 1991 i , J. & O. (red.) & O. , 2000. Välfärd, ofärd och ojämlikhet. Delbetänkande från Kommittén Välfärdsbokslut. Four Essays on the Allocation and Utilization of Health Care. SOFI:s avhandlingsserie nr. Gähler, M. Bara en mor – ensamstående mödrars ekono- miska levnadsvillkor , i , Å (red.) Ofärd i välfärden. Tillgänglighet för alla. Rapport till regeringen . . HANDU, 1996. En rapport be- träffande levnadsvillkor för medlemmar inom , och . Om samhällets stöd och levnadsförhållanden för personer med funktionshinder. för välfärdsforskning, rapport 5. Helmius, G. Kvinnor och handikapp – jungfrulig forsknings- mark. En kommenterad bibliografi. : kappforskning vid . Helmius, G. Handikapp och kön – arbete och sexualitet i kvinnors vardag, i , M. ), Handikapp: synsätt, principer, perspektiv. Hem, K.-G. Funksjonshemmedes levekår, i Romøren, T.I. ), Usynlighetskappen – Levekår for funksjonshemmede. Hetzler, A. Socialpolitik i verkligheten. De handikappade och . : Bokbox Förlag. & L. Kebbon (red. ), 1998. Methods for studying the living conditions of persons with disabilities. , E., J. . Söder, 1994. Svensk forskning om handikapp. En översikt med social- och beteendevetenskapliga perspektiv. & L. . Land, Du välsignade?, i , S. & L. (red. ), Land, Du välsignade? SOM- rapport nr 26. Begrepp om handikapp : en essä om det miljö- relativa handikappbegreppet, i , M. ), Handikapp: synsätt, principer, perspektiv. Översyn av ekvivalensskalor vid inkomstför- delnings-studier, promemoria. Inkomstfördelningen , i , Å. ), Välfärd och försörjning. Antologi från Kommittén Välfärdsbokslut. Jeppsson-Grassman, E. Arbetslivets krav och människors lidande. Rapport i socialt arbete 57. : Socialhög- skolan. Jeppsson-Grassman, E. The short life: the life-span construct of visualily impaired adults with diabetes, Journal of visual impairment & blindness, 87(9)371–375. Jeppsson-Grassman, E. Man vet aldrig hur länge det håller! Kronisk sjukdom och funktionshinder från ett långsiktigt perspektiv, i Brusén, P. ), Ett liv som andra. Livsvillkor för personer med funktionshinder. : Stu- dentlitteratur. Caring for the Next of . On Informal Care for Elderly in . , S. 1970. : Allmänna förlaget. , S. 1971. : Allmänna För- laget. , S. 1979. Mot en teori för social rapportering. Lidwall, U. & P. , 2000. Sjukskrivning och förtidspensionering under , i , S. ), Arbetsliv och hälsa 2000. , O. 1998. däruti få af de förmögnare sjukna. Om ohälsans ojämlika fördelning i dagens , i En god hälsa ett socialt privilegium. , O. 2000. Sjukvård och vårdutnyttjande i Szebehely, M. (red.) Välfärd, vård och omsorg, SOU 2000:38. Vilka förlorade jobbet ?, i , J. ), Välfärdens förutsättningar – Arbetsmarknad, demografi och segregation. Antologi från Kom- mittén Välfärdsbokslut. Manderbacka, K. Questions on Survey Questions on Health. SOFI:s avhandlingsserie nr. , T.H. 1950. Citizenship and Social Class and other Essays. Unemployment duration and heterogenous search behavior among Swedish disabled workers, Working Paper Series, IFAU, . Mirowsky, J. Economic Hardship across the Life Course, , 64:548-569. & U. Höjgård, 2001. Avgifter och minskade service- insatser: Tillgodoses äldres behov?, VälfärdsBulletinen, nr 2/2001, 10–11. Alla är lika olika – mångfald i arbets- livet. & C, , 1998. Disabled People and Social Policy: From Exclusion to Inclusion. Socialförsäkringar och kontanta familjestöd, i , Å. ), Välfärd och försörjning, SOU 2000: 40. Parker, M.G. Measuring living conditions among disabled persons, are there special problems?, i , E. & L. Kebbon, (red. ), Methods for Studying the Living Conditions of Persons with Disabilities. : Socialvetenskapliga forsk- ningsrådet. & Å. , 1999. Man måste alltid slåss på byrå- kraternas planhalva! – en studie av livsvill- koren för familjer med barn med rörelsehinder. : och Ungdomar, RBU. Det ser så fint ut på papperet. Om barn med funktionshinder och . : Riksförbun- det för Rörelsehindrade Barn och Ungdomar, RBU, och . Popper, K. Conjectures and Refutations: The Growth of Scientific Knowledge. : Routledge and Keagan . 1979/80:1. 1993/94:218. Psykiskt stördas villkor. 1999/2000:79. Från patient till medborgare – en nationell handlingsplan för handikappolitiken. Regeringens skrivelse 1999/2000:102. Utvecklingen inom den kom- munala sektorn. Ändrade förutsättningar för arbetsmarknads- politiken?, i , J. ), Välfärdens förutsättningar – Arbetsmarknad, demografi och segregation. Anto- logi från Kommittén Välfärdsbokslut. RFV, 2000. : Riksförsäk- ringsverket. SCB, 1991. Levnadsförhållanden, Appendix 13. : Sta- tistiska Centralbyrån. SCB, 1992a. Handikappade 1975 1989. Levnadsförhållanden, Rapport 74. SCB, 1992b. Några medicinska handikappgruppers levnads- förhållanden. Levnadsförhållanden, Rapport 73. : Sta- tistiska Centralbyrån. SCB, 1995. Levnadsförhållanden, Appendix 15. : Statis- tiska Centralbyrån. SCB, 1999. Funktionshindrades situation på arbetsmarknaden – 4:e kvartalet 1998. : , Arbets- marknadsstyrelsen och . SCB, 2000. Äldres levnadsförhållanden 1998. Levnadsför- hållanden, Rapport nr 93. SCB, 2001. Situationen på arbetsmarknaden för personer med funk- tionsnedsättning – 4:e kvartalet 2000. Information om utbildning och arbetsmarknad 2001:3. De medicinskt färdigbehand- lade efter Psykiatrireformen. FoU-enheten/psykiatri, Västra sjukvårdsområde, Rapport 4, 1999. : Västra sjukvårdsområde. Sen, A. , M., D. Dorling, D. . , 1999. The widening gap. : Policy Press. Disability and Work in . Synskadade och arbetsmarknaden: kunskapsläget. Unga förtidspensionärer: och levnads- förhållanden. Levnadsförhållanden för personer med om- fattande funktionshinder. En studie om livsvillkor för LSS person- kretsgrupp 3. följer upp och utvärderar 1997:4. Behov – Insatser – Utveckling. Möte med svensk välfärd. Om personer i med funktionshinder och utländsk bakgrund. Äldre födda utomlands. En demografisk beskrivning. Välfärd och valfrihet? Slutrapport från utvär- deringen av psykiatrireform. följer upp och utvärderar 1999:1. Avgifter och kostnader för den enskilde per- sonen med funktionshinder. Patientavgifter och vårdefterfrågan. En kun- skapsöversikt. : Social- styrelsen. : Social- styrelsen. Funktionshindrade personer – insatser . Statistik – Socialtjänst 2001:2. Handikapp, välfärd, rättvisa. Betänkande av handikapputredning. : Allmänna förlaget. SOU 1992:73 Välfärd och valfrihet – service, stöd och vård för psy- kiskt sjuka. : Allmänna förlaget. Kontrollerad och ifrågasatt? Intervjuer med personer med funktionshinder. Rapport till Utredningen om bemötande av personer med funktionshinder. Kvinnor, män och funktionshinder. Rapport till Utredningen om bemötande av personer med funktionshinder. En särskild utsatthet: om personer med funk- tionshinder från andra länder. Rapport till Utredningen om be- mötande av personer med funktionshinder. nia: nio vägar att utveckla bemötandet av personer med funktionshinder. Slutbetänkande av Utredningen om bemötande av personer med funktionshinder. : Fakta info direkt. Välfärd vid vägskäl. Delbetänkande från Kommittén Välfärdsbokslut. : offentliga publikationer. Hälsa på lika villkor – nationella mål för folkhälsan. : offentliga publikationer. Att vara med på riktigt – demokratiutveckling i kom- muner och landsting. Betänkande av Kommundemokratikom- mittén. Hemma på äldre dar. & L. , 2000. Bo hemma på äldre dar. Äldre- uppdraget 2000:11. Spelar ideella och informella insatser någon roll för svensk välfärd?, i Szebehely, M.