sou · GPB355d3 · 2002-01-01 00:00:00 — Att relationerna har en hierarkisk struktur brukar ofta vara fallet bland barn i skolklasser (1953; Stütz 1985). Den tredje aspekten fokuserar relationernas innehåll, spe- ciellt i vilken grad de kan anses vara stödjande för individen. Vän- skapsrelationer har ofta just en stödjande funktion. Dessa aspekter hänger förstås ihop. Till exempel är existensen av sociala relationer en förutsättning för socialt stöd (för en beskrivning av olika hälso- relaterade aspekter av sociala relationer, se m.fl. 1999; Berkman m.fl. 2000). Sociala relationer ses som en viktig resurs som skyddar mot psykisk ohälsa. Att ha socialt stöd, eller att vara integrerad i en grupp människor, kan leda till en ökad positiv självkänsla och själv- förtroende, vilket i sin tur påverkar individens psykiska hälsa och välbefinnande. Individer som har stöd i omgivningen kan också i högre grad känna sig förvissade om att de får hjälp vid behov. Detta kan leda till en ökad känsla av trygghet. Det kan också medföra att individen i mindre grad påverkas av, och har lättare att hantera, stressfyllda situationer (jfr och 1985; Antonovsky 1991). Alla typer av relationer är förstås inte hälsobefrämjande. Rela- tioner som t.ex. präglas av konflikter kan innebära stress och ha en negativ effekt på hälsan. Dessutom kan en hög grad av social integration i en grupp innebära social kontroll eller kamrattryck (Berkman 1985). Effekterna av ett sådant tryck på individen kan vara negativt. Det kan vara fallet, om individen inte vill eller kan anpassa sig, eller om de beteenden som förespråkas av gruppen är mindre bra för de enskilda individernas hälsa. Psykisk ohälsa kan också i sig leda till brist på sociala relationer om individen på grund av ohälsa drar sig undan, eller utesluts, från sociala kontakter. Det mesta av forskningen inom detta område, vilken varit mycket omfattande, har studerat vuxna personer. Även för barn och ungdomar har dock olika aspekter av sociala relationer visats För barns psykiska välbefinnande och psyko- somatiska besvär har relationer till föräldrarna i form av konflikter visats ha en negativ inverkan (Sweeting och West 1995). Även relationer till jämnåriga uppvisar samband med psykosomatiska besvär (och 2000; , och 2001). Hansell (1985) har visat, att hög status bland klasskamraterna samvarierar med god fysisk hälsa och allmänt välbefinnande. Kamratstatus visar på viktiga förhållanden för indi- viden, som att vara accepterad, uppskattad, föredragen och respek- terad. Populära barn har också visats ha bättre självförtroende (1961) och en bättre psykisk hälsa (1999). Svedhem (1994) har visat ett samband mellan att ha fragmenterade nätverk, det vill säga få kontakter mellan de personer som ingår i olika grupper av barnets nätverk, och psykiska besvär. Olika aspek- ter av sociala relationer kan dock få skilda effekter på hälsan. Det har visats, att barn med många vänner som tillhörde olika "klickar" i ett större nätverk, en så kallad överbryggande nätverksposition, tycktes vara utsatta för en belastning med sämre hälsa som följd (Hansell 1985). I en undersökning av flickor i de tidiga tonåren var hög status i kamratgruppen förbunden med ogynnsamt hälsobe- teende, nämligen rökning (och 1997). Sociala rela- tioner till kamrater under barndomen tycks också ha långsiktiga konsekvenser. Låg kamratstatus har exempelvis relaterats till be- handling av psykiska besvär bland unga vuxna (Roff och Wirth 1984). Familjens ekonomi är ett annat viktigt levnadsvillkor för barn och ungdomar, vilket utövar ett inflytande på hälsan. Ekonomin utgör en fundamental resurs, som kan ha avgörande betydelse för hur många stressfyllda upplevelser eller tillstånd barnet har att handskas med. Den kan förse både föräldrar och barn med resurser att möta krav eller undanröja problem. En ekonomiskt pressad situation kan även påverka relationerna inom familjen vilka i sin tur kan påverka barnets välbefinnande. Det har visats att barn i familjer med ekonomiska problem mår sämre både fysiskt och psykiskt (Voydanoff 1990). I en studie av psykosomatiska besvär bland svenska barn fann man att dessa be- svär, bland annat, samvarierade med kamratrelationer. Man fann också att en god familjeekonomi verkade ha preventiv effekt. I familjer med låg inkomst, som saknade kontantmarginal och där man hade haft problem med att klara de löpande utgifterna var det vanligare att barnen hade psykosomatiska besvär (och Förutom att barns livssituation i allmänhet påverkas av familjens ekonomi, är en möjlig påverkansväg barnens oro för familjeekonomin. I en studie av svenska ungdomar i årskurs nio hade andelen som oroade sig för familjeekonomin ökat –1995. Det var också fler som oroade sig för att en förälder skulle förlora sitt arbete. Barn som oroade sig för familjens ekonomi hade lägre självskattad hälsa (mätt i termer av psykosoma- tiska besvär, koncentrationssvårigheter och nedstämdhet). Även den egna finansiella situationen var viktig. De som av ekonomiska skäl inte hade haft möjlighet att delta i olika aktiviteter, som att gå på bio eller konsert, hade också ett sämre hälsotillstånd (Hagquist 1997). När det gäller sambandet mellan föräldrars arbetslöshet och barns hälsa är dock bilden komplex. Inga entydiga eller enkla sam- band tycks föreligga, och relativt få studier har behandlat ämnet (för en diskussion, se Hagquist och 1994). Ström (kommande) visar dock, att barn till arbetslösa har en högre olycksfallsrisk vilken inte kan förklaras av att föräldrar som har andra problem (t.ex. psykisk ohälsa, ekonomiska problem eller alkoholproblem) oftare blir arbetslösa. Den förhöjda olycksfalls- risken förelåg både under hög- och lågkonjunktur. Man har också funnit, att föräldrars arbetslöshet samvarierar med psykosomatiska besvär bland barn i årskurs nio, medan oro för att föräldrar skall bli arbetslösa samvarierar med välmående både i årskurs fyra och årskurs nio (Hagquist och 1994). Det finns olika möjliga påverkansvägar. En försämrad ekonomisk situation har betydelse för många andra levnadsförhållanden. Barns oro för arbetslöshet i sig kan också ha direkt betydelse för välbefinnandet. Dessutom kan föräldern påverkas och därmed även stämningen i familjen och/eller relationen mellan föräldrar och barn. Det senare kan vara fallet inte bara vid faktisk arbetslöshet utan även vid hot om uppsägning och vid osäkra anställningar. I det följande kommer vi att studera, huruvida barns psykiska välbefinnande och psykosomatiska besvär sammanhänger med både deras kamratrelationer och föräldrarelationer, det vill säga de två källor till relationer och stöd som kan antas vara mest väsentliga i barns och ungdomars liv. De aspekter, som tas i beaktande när det gäller relationer till jämnåriga, är det antal barn som individen har att vara tillsammans med , huruvida han/hon har en vän i skolklassen, kamratstatus i skolklassen och huruvida barnet är utsatt för kränkande behandling från jämnåriga i skolan.6 När det gäller relationer till föräldrarna fokuseras i vilken mån barnet kom- mer överens med sin mamma (eller styvmor om modern inte finns i hushållet) respektive pappa (eller styvfar om fadern inte finns i hushållet). Här beaktas också huruvida barnet brukar prata med någon av de vuxna i hushållet, när han/hon är bekymrad eller oroar sig för något.7 Det sistnämnda kan beskrivas som att ha socialt stöd genom föräldrarna (eller vilja använda sina föräldrar som socialt stöd), och med tanke på föräldrars viktiga roll i barns liv borde detta vara en högst betydelsefull resurs för att hantera problem. Förutom sociala relationer kommer betydelsen av familjens ekono- miska situation att studeras i termer av att sakna kontantmarginal och föräldrars arbetslöshet.8 Här tas även barnets egen ekonomiska situation i beaktande, det vill säga om barnet har en ekonomisk buffert som möjliggör att man t.ex. kan gå på bio med kamraterna med kort varsel.9 Både sociala relationer och ekonomi kan ha egna betydelse för barns välbefinnande, men det är också troligt att den ekonomiska situationen i familjen kan påverka relationerna och därigenom ha ett inflytande på hälsan. Här kommer multivariata analyser att användas (och logis- tisk regression) för att studera om, och i så fall i vilken utsträck- 6Information om antalet kamrater kommer från frågan Ungefär hur många kompisar har du som du brukar vara tillsammans med ?. Svarsalternativen är ingen; en; två eller tre; fyra eller fem; sex eller fler. Information om barnet har en vän i skolklassen kommer från frågan Har du någon nära vän i din skolklass? med svars- alternativen nej; ja, en; ja, två; ja, tre eller fler. Svarsalternativen har tudelats i dem som svarat ja respektive nej. Kamratstatus mäts med frågan Hur populär tror du att du är bland dina klasskamrater?. Hög kamratstatus har de som svarat Bland de mest populära, Hög/Medel har de som svarat Mer populär än de flesta eller Ungefär som de flesta; Låg har de som svarat Mindre populär än de flesta eller Bland de minst populära. Definitionen av att vara utsatt för kränkningar i skolan återfinns i kapitlet om skolan som arbetsmiljö. 7Att komma överens med modern mäts genom frågan Hur kommer du och din mamma överens?. De som svarat Mycket bra eller Ganska bra bildar en kategori och de som svarat Så där, Ganska dåligt eller Mycket dåligt bildar en annan. Samma fråga har ställts angående pappa, mammas sambo respektive pappas sambo. Att prata med föräldrarna vid problem bestäms genom frågan Om du är bekymrad eller oroar dig för något, vem eller vilka brukar du då prata med? och gäller för de barn som markerat något av alternativen för mamma, pappa, och i förekommande fall, mammas eller pappas sambo. 8Att familjen har eller saknar kontantmarginal bestäms genom en fråga till föräldern som lyder Om du plötsligt hamnade i en situation, där du måste skaffa fram , skulle du kunna klara det?. Svarsalternativen är Ja och Nej. Föräldern har också gett information om han/hon själv respektive make/maka/sambon är arbetslös . Att ha en arbetslös förälder innebär här att den ena eller båda föräldrarna i hushållet är arbetslösa . 9Frågan om barnets ekonomiska buffert lyder Om du plötsligt skulle behöva till , t.ex. för att gå på bio, skulle du kunna skaffa det då?. Svarsalternativen var Ja, Nej och Vet inte. Här bedöms både de som svarat nej och de som svarat att de inte vet, som att de saknar en ekonomisk buffert. ning, kamratrelationer, familjerelationer och ekonomiska problem sammanhänger med barns psykiska hälsa. När man analyserar in- formation som insamlats vid ett och samma tillfälle, vilket kommer att vara fallet här, är det problematiskt att uttala sig om orsak och verkan. Det vill säga, om vi finner ett samband mellan sociala relationer och barns hälsa kan det bero på att relationerna påverkar hälsan men också på att hälsan påverkar relationerna. Vilken på- verkansväg som är mest trolig får bedömas från fall till fall och är ytterst en fråga för framtida studier. Att veta vilka förhållanden som hänger ihop med varandra innebär ändå ett rejält kliv mot ökad förståelse av vad som är viktigt för barns hälsa. När det gäller ekonomiska problem och barns hälsa är kausaliteten mindre pro- blematisk. Att barns hälsa, i alla fall så länge det inte handlar om allvarliga sjukdomar eller handikapp, skulle orsaka ekonomiska problem eller arbetslöshet i familjen förefaller mer långsökt än det omvända. Alla faktorer, som analyseras här, är utifrån tidigare forskning rimliga att utvärdera som möjliga orsaker till barns hälsa/ohälsa. En fördel med denna studie som förtjänar att lyftas fram är att informationen om barns hälsa kommer från barnen själva, och informationen om föräldrars ekonomi och arbetslöshet kommer från föräldrarna. Detta är ovanligt och gör resultaten mer trovärdiga. I Tabell 8:4 visas, i den första kolumnen, hur barnen är fördelade när det gäller tillgången till sociala relationer och ekonomiska pro- blem. De flesta barn har kamrater att vara tillsammans med . Andelen barn som har få kamrater att vara tillsammans med är (att inte ha någon gällde för en procent av barnen), medan majoriteten har fyra eller fler kamrater. De allra flesta () har också en nära vän i klassen. När barn själva skattar sin status i skolklassen tenderar den i allmänhet att bli ganska hög, och här är det av barnen som uppger att de är mindre populära än de flesta av sina klasskamrater. Majoriteten, , är ungefär så populära som de flesta eller mer populära. Att höra till de mest populära ansåg sig av barnen göra. När det gäller utsatthet i skolan inkluderas här alla som brukar vara utsatta för någon typ av kränkning från andra elever. Dessa uppgår till . De flesta barn tycker att de kommer bra överens med sina föräldrar. anser inte det, och det gäller både i relation till deras mammor och deras pappor. De flesta pratar också med sina föräldrar vid problem, även om en ganska stor andel, , inte brukar göra det. Att familjen inte har någon kontantmarginal, dvs. inte kan skaffa fram om det blir nöd- vändigt, gäller för av barnen. Andelen som lever i famil- jer, där den ena eller båda föräldrarna är arbetslösa för tillfället, är . Att barnet själv saknar en ekonomisk buffert är vanligt. Det gäller för av barnen. I nästa kolumn i Tabell 8:4 visas regressionskoefficienter som är standardiserade enbart för barnets kön och ålder. Först visas hur antalet kamrater samvarierar med psykiskt välbefinnande hos barn. Lägst psykiskt välbefinnande har barn med en eller inga kamrater. Antalet kamrater verkar alltså sammanhänga med psykiskt välbe- finnande. Ett lägre psykiskt välbefinnande är även vanligare bland dem som inte har en vän i skolklassen. Detsamma gäller för barn med låg status i klassen och för dem som är utsatta i skolan. Familjerelationer verkar också ha betydelse. Att inte komma öve- rens med sina föräldrar, varken sin mamma eller sin pappa, är för- enat med lägre psykiskt välbefinnande. Att inte ha en mamma (eller styvmor) respektive pappa (eller styvfar) i hushållet, det vill säga att bo i ett enförälderhushåll, verkar också sammanhänga med ett lägre psykiskt välbefinnande. Detsamma gäller för barn som inte pratar med sina föräldrar vid problem. Det finns skillnader i psykiskt välbefinnande hos barn beroende på familjens ekonomiska situation. I familjer som saknar kontant- marginal har barn lägre välbefinnande. Även den egna ekonomin är av betydelse. Barn som inte förfogar över en egen ekonomisk buffert har ett lägre välbefinnande än barn som har en sådan buffert. Alla dessa skillnader är statistiskt säkerställda, och således verkar alla aspekter av kamratrelationer, föräldrarelationer och familje- ekonomi vara av betydelse för barns psykiska välbefinnande. Det är dock svårt att utifrån dessa estimat få en större förståelse av vad som kan antas vara viktigast och hur de olika förhållandena hänger ihop. Det är t.ex. så, att barn med låg kamratstatus också oftare har få vänskapsrelationer (, och 1995). Detta är fallet även bland de barn som studeras här. Således är det svårt att veta, om de skillnader vi ser mellan barn med olika antal kamrater egentligen hänger ihop med att de också har låg kamrat- status, eller omvänt. Därför presenteras också resultaten från en multivariat analys, där de olika faktorernas inverkan på psykiskt välbefinnande tas i beaktande. I den första modellen, Modell 1, inkluderas alla aspekter av kamratrelationer.10 Man kan konstatera, att alla skillnader minskar något, men att huvudresultaten består. Det vill säga, alla dessa aspekter av barns relationer till jämnåriga verkar sammanhänga med deras välbefinnande. I Modell 2 har istället alla aspekter av föräldrarelationer inklu- derats. Bilden blir i stort sett densamma här. Skillnaderna minskar men kvarstår. Att bo i enförälderhushåll verkar dock inte längre så betydelsefullt, när relationen till föräldern tagits i beaktande. I Modell 3 ingår, förutom kön och ålder, ekonomiska problem och arbetslöshet. Både egna ekonomiska problem och sådana pro- blem i familjen har, oberoende av varandra, betydelse för välbe- finnandet. Att föräldern är arbetslös verkar dock ha mindre bety- delse när hänsyn tagits till de ekonomiska problemen (vilka even- tuellt kan vara konsekvenser av arbetslösheten). Ekonomiska be- verkar således viktigare än arbetslöshet för barns psykiska välbefinnande. Här skall dock tilläggas, att detta inte gäller för de yngsta barnen i studien, det vill säga barn som är 10–. I just denna åldersgrupp kvarstår en statistiskt signifikant effekt av föräldrars arbetslöshet för psykiskt välbefinnande (resultaten visas ej). I den sista modellen, Modell 4, inkluderas alla faktorer i analysen. De flesta skillnader reduceras något men kvarstår. Så- ledes är barns kamratrelationer kopplade till deras psykiska hälsa, oberoende av barnens föräldrarelationer, och vice versa. Däremot verkar ekonomiska problem vara av betydelse, främst när de gäller den egna ekonomin. Återigen gäller dock detta inte för de yngsta, där det fortfarande finns ett samband mellan föräldrars arbetslöshet och psykiskt välbefinnande (resultaten visas ej). Betydelsen av att bo i enförälderhushåll, som framträdde i Modell 1, återfinns inte i Modell 4. Det verkar som om betydelsen för den psykiska hälsan av att bo i enförälderhushåll beror på relationen till föräldern och ekonomiska problem. Det har även visats i andra studier, att barn till ensamstående föräldrar löper större risk för psykisk ohälsa, och att en stor del av denna överrisk kan förklaras av ekonomiska problem och olika typer av sociala förhållanden (se Ringbäck- 2001). 10 Även kön och ålder ingår i modellerna. Dessa resultat visas ej. Betydelsen av kamratrelationer, föräldrarelationer och ekonomiska problem för psykiskt välbefinnande hos barn, 10–. Viktade, avrundade procent. Estimat från regressionsanalyser standardiserade för kön och ålder. Referensgrupp=0,00. (N=1 304) -2,00*** -0,73 -0,63 -1,56*** -0,92*** -0,83*** 4- (ref.) Ja (ref.) -2,32*** -1,47*** -1,02** Högst (ref.) -0,98** -0,79** 0,77** -4,68*** -3,59*** -3,01*** -2,56*** -1,59*** -1,27*** Nej (ref.) Ja (ref.) med mor/styvmor Nej/Så där -3,31*** -2,71*** -2.10*** -0,41 Ja (ref.) Nej/Så där -2,18*** -1,38*** -0,96** -0,86** -0,34 Ja (ref.) -1,76*** -0,98*** -0,88** Ja (ref.) -1,14*** -0,89** -0,38 -0,81* -0,33 -0,34 Nej (ref.) Ja (ref.) -1,36*** -1,24*** -0,64** Signifikanser, enskilda estimat relativt referenskategorin: *** = statistiskt signifikant på 1 %-nivån; ** = 5 %-nivån; * = 10 %-nivån. I Tabell 8:5 genomförs motsvarande analys av psykosomatiska besvär. Att ha psykosomatiska besvär definieras här som att ha något av följande besvär: huvudvärk, ont i magen eller svårt att somna. Andelen barn som har något av dessa besvär är (denna siffra visas inte i Estimaten som visas i tabellen är oddskvoter från en logistisk regressionsanalys. Skillnaden från föregående tabell är, att referenskategorin tilldelats värdet ett (1,00) och att en oddskvot av värdet 2 kan tolkas som att risken för psykosomatiska besvär är dubbelt så stor i den aktuella gruppen i jämförelse med referens- kategorin. I den första kolumnen med oddskvoter är dessa enbart standardiserade för ålder och kön. Vi finner liknande skillnader i psykosomatiska besvär som i psykiskt välbefinnande. Sambanden mellan kamratrelationer och psykosomatiska besvär är dock svagare. De som med statistisk säkerhet oftare har besvär, är barn med låg kamratstatus och barn som är utsatta i skolan. För barn med låg kamratstatus är psyko- somatiska besvär dubbelt så vanliga i jämförelse med barn med hög kamratstatus. Skillnaderna med avseende på kamratrelationer minskar och är inte längre statistiskt säkerställda, då andra för- hållanden tas i beaktande. Relationer till föräldrarna verkar vara av större betydelse än kam- ratrelationer. Barn, som kommer bra överens med föräldrarna och som använder dem för stöd, har mer sällan psykosomatiska besvär. Både relationen till mamman/styvmodern och pappan/styvfadern framstår som viktiga. Barn i enförälderhushåll har oftare besvär, och även här verkar denna överrisk i hög grad sammanhänga med föräldrarelationer och ekonomiska problem. Både egna ekonomiska problem och sådana i familjen verkar ha viss betydelse men reduce- ras när föräldrarelationerna tas i beaktande. Här skall återigen tilläggas, att resultaten skiljer sig något mellan barn i olika åldrar. Föräldrars arbetslöshet ser ut att ha betydelse för de yngsta barnen (10–), medan den egna ekonomin är viktig för de äldsta barnen (16–), även då alla andra förhållanden utjämnats på statistisk väg (resultaten visas ej). Betydelsen av kamratrelationer, föräldrarelationer och ekonomiska problem för psykosomatiska besvär (huvudvärk, mag- ont och/eller svårt att somna ) hos barn, 10– . Viktade, avrundade procent. Oddskvoter från logistiska regressionsanalyser standardiserade för kön och ålder. Referens- grupp=1,00. (N = 1 304) 4- (ref.) Ja (ref.) Högst (ref.) 1,99** 1,68** Nej (ref.) Ja (ref.) med mor/styvmor Nej/Så där 2,78*** 2,12*** 1,88** Ja (ref.) Nej/Så där 2,82*** 2,28*** 2,18*** 1,73** Ja (ref.) 1,98*** 1,51* 1,49* Ja (ref.) 1,69*** 1,57** Nej (ref.) Ja (ref.) 1,43* Signifikanser, enskilda estimat relativt referenskategorin: *** = statistiskt signifikant på 1 %-nivån; ** = 5 %-nivån; * = 10 %-nivån. Sammanfattningsvis kan sägas, att upplevelsen av psykosomatiska besvär och olika indikatorer på lågt psykiskt välbefinnande, som att känna sig ledsen eller nere, är tämligen vanliga bland barn och ungdomar. Till exempel har vart tredje barn besvär av antingen huvudvärk, magont eller sömnproblem. Det är också vanligt att känna sig stressad. Barns psykiska hälsa, både i termer av psykiskt välbefinnande och psykosomatiska besvär, varierar med ålder och kön. Varia- tionen mellan barn i olika sociala klasser och efter föräldrars födelseland är dock liten. Bristen på systematiska och större skill- nader mellan sociala klasser i barns psykiska välbefinnande är ett vanligt fynd inom detta forskningsfält. Det betyder dock inte, att psykiskt välbefinnande har litet med sociala faktorer att göra, tvärt om. Goda kamrat- och föräldrarelationer är hälsobefrämjande. Psy- kisk hälsa sammanhänger även med tillgången till ekonomiska resurser. Både egna ekonomiska begränsningar och sådana i familjen är relaterade till lägre välbefinnande och en högre risk för psykosomatiska besvär. Betydelsen av dessa minskar dock, när barnets sociala relationer tas i beaktande. Detta kan tolkas som att ekonomiska problem tenderar att färga av sig på familjerela- tionerna, vilka i sin tur har betydelse för psykiskt välbefinnande hos barn. Även föräldrars arbetslöshet undersöktes som möjlig påverkansfaktor. Arbetslöshet inverkar på familjens ekonomi, men kan även i sig påverka relationerna i familjen. Betydelsen av arbets- löshet är komplex och resultaten här är inte helt lättolkade. Föräldrars arbetslöshet såg ut att ha liten betydelse för psykiskt välbefinnande bland äldre barn, men för de yngre, 10–, sam- manhängde arbetslöshet med lägre psykisk hälsa. För de äldre var istället den egna ekonomin av signifikant betydelse. Klasskillnader, liksom skillnader i familjetyp och föräldrars födelseland, verkar vara bestämningsfaktorer för mat-, motions- och rökvanor bland 13 18-åringar. Ohälsosamma vanor är van- ligare bland barn i arbetarfamiljer, i familjer där föräldrarna är utrikesfödda och i enförälderhushåll. Det mest genomgripande inflytandet på hälsa verkar dock sammanhänga med kön. Huruvida det är pojkar eller flickor som är mest utsatta, beror på den typ av ohälsa som studeras. Här visades flickor ha ett lägre psykiskt väl- befinnande och oftare psykosomatiska besvär, äta mer oregelbun- det, träna mindre och röka mer än pojkar. Pojkar dricker å andra sidan oftare alkohol. Dessa vanor är av betydelse för hälsan under både barndomen och ungdomsåren, men speciellt i vuxenlivet, om vanorna består. De kan förväntas bidra till den ojäm- likhet i hälsa som finns bland vuxna.