sou · GPB354d2 · 2002-01-01 00:00:00 — 3Vad innebar för ungdomars livsvillkor? ökade arbetslösheten i dramatiskt; mellan tredje kvartalet 1991 och tredje kvartalet 1992 i det när- maste fördubblades arbetslösheten för alla åldersgrupper. Ung- domarna drabbades dock hårdast och 1994 var av kvinnorna respektive av männen mellan 16 öppet arbetslösa. var engagerade i olika arbetsmarknads- politiska åtgärder. Skillnaderna mellan olika åldersgrupper formulerades emellertid inte bara i kvantitativa termer. Ungdomars svårigheter sades också innebära en kvalitativ skillnad, så till vida att det kärva arbets- marknadsläget ledde till att ungdomarnas inträde i vuxenlivet för- sköts, och därmed; att ungdomstiden (ytterligare) förlängdes. I direktiven till den utredning om ungdomars levnadsvillkor och framtidsutsikter som tillsattes hette det att arbetet skall resultera i konkreta förslag till åtgärder, även av sektors- övergripande karaktär, för att underlätta unga människors etable- ring i samhället. Särskilt gäller detta i fråga om ungdomars inträde på arbets- och bostadsmarknaderna (Dir. 1992:107, s. 6). skedde en betydande ekonomisk återhämtning, vilket bl.a. innebar att arbetslösheten föll kraftigt inom ungdomsgruppen. I denna situation framstår det som ange- läget att närmare undersöka vilken betydelse utvecklingen haft för ungdomars livsvillkor i ett längre perspektiv, liksom att se till i vilken mån den ekonomiska krisen haft mer långsiktiga konsekvenser för ungdomarna. 1 Ett tack till , samt som bistått med be- arbetningar av ULF- respektive AKU-material. Vad innebar för ungdomars livsvillkor? Det övergripande syftet med detta kapitel är att presentera en översikt över ungdomars välfärd, och hur denna förändrats . Av detta följer att framställningen i huvudsak är deskriptiv, och den bygger framför allt på tillgänglig statistik och redan befintlig forskning. Med utgångspunkt från denna översikt diskuteras också i vilken mån förändringarna av ungdomars livs- villkor är resultatet av långsiktiga samhällsförändringar, eller om de snarare är resultatet av mer kortsiktiga förändringar som kan sättas i samband med den ekonomiska krisen . Likaså ställs frågan om det är möjligt att se att den ekonomiska krisen fått långsiktiga konsekvenser för de som var unga bör- jan. Det bör redan nu understrykas att bägge dessa frågor är allt för omfattande för att det skall vara möjligt att besvara dem på något uttömmande sätt inom ramen för ett enskilt kapitel, och den dis- kussion som förs kring dessa frågor bör snarare ses som en strävan att närmare precisera frågeställningar och vägval vilka framstår som centrala för en framtida kunskapsuppbyggnad inom området. Kapitlet är i det fortsatta upplagt så att avsnitt 3.2 ägnas en över- siktlig beskrivning av ungdomars villkor på ett antal centrala välfärdsområden, och av eventuella förändringar . Den bild som framträder kan sammanfattas så att ungdomars arbetskraftsdeltagande minskat kraftigt , något som också inneburit att stora delar av ungdomsgruppen fått minskade ekonomiska resurser. Dessa förändringar kan dels sättas i samband med att allt fler ungdomar befinner sig i utbild- ning, dels med de ökade arbetslöshetstalen bland ungdomar krisår. I avsnitt 3.3 formuleras ett antal frågeställningar som är centrala för att förstå vad utvecklingen inneburit för ungdomars livsvillkor, och med utgångspunkt från i första hand befintlig forskning diskuteras kunskapsläget när det gäller dessa frågeställningar. Avslutningsvis, i avsnitt 3.4, samman- fattas den diskussion som förts. En viktig fråga när det gäller ungdomars välfärd – som inte behandlas i kapitlet – är utvecklingen på välfärdstjänst- området. Det gäller framför allt förändringarna inom utbildnings- väsendet, men också inom t.ex. missbruks- och kriminalvård m.m. Att dessa områden inte behandlas är naturligtvis en brist, och helt enkelt resultatet av att det varit nödvändigt att göra vissa avgräns- ningar. Vad innebar för ungdomars livsvillkor? 3.2Ungdomars välfärd – en översikt I ett tidigare betänkande från kommittén (2000) redovisas en analys av välfärdens förändring under 1990- talet. Denna bygger på en redogörelse för hur enskilda människors faktiska levnadsförhållanden förändrats på ett an- tal centrala områden, där underlaget för beskrivningen utgjordes av data från undersökningar av levnadsför- hållanden (). I en annan underlagsrapport till kommittén () användes samma material för att analysera hur arbetslöshetskrisen påverkade olika grupper i befolk- ningen. Genom att man i dessa studier också såg till förändringarna för olika åldersgrupper kan de användas för en översikt av hur ung- domsgenerationens välfärd utvecklats . I detta avsnitt skall vi, som en utgångspunkt för den fortsatta diskus- sionen, presentera en kortfattad sammanfattning av de övergripan- de dragen i utvecklingen . Underlaget för denna beskrivning utgörs av material från och från de två ovan nämnda studierna, vilket i några fall kompletterats med material från andra källor. Som framgår av Figur 1 (nedan) har andelen ungdomar som be- finner sig i studier ökat kraftigt . Ökningen är särskilt kraftig bland 18 19-åringarna. En viktig faktor bakom denna utveckling är den s.k. gymnasiereformen i början av 1990- talet som innebar att gymnasieskolans samtliga program blev tre- åriga, en annan är det ökade antalet platser inom såväl gym- nasieskolan som högskolan. Men även bland ungdomar i 20 24- årsåldern ökade andelen studerande påtagligt , fram- för allt under mitten och slutet av decenniet. Vad innebar för ungdomars livsvillkor? Andelen studerande i olika årsklasser 1988 1990, 1991 1993, 1994 1997 respektive 1998 1999 Källa: SCB, ULF-materialet. Utvecklingen att allt fler ungdomar befinner sig i utbildning har också inneburit att arbetskraftsdeltagandet bland ungdomar minskat . Som framgår av Figur 2 minskade andelen anställda i så gott som alla åldersgrupper under krisåren 1991 1993 och minskningen fortsatte under de närmast följande åren. Mellan perioderna 1994 1997 och 1998 1999 före- faller en stabilisering ha skett, men fortfarande var andelen anställ- da bland 29-åringarna lägre 1998 1999 än . Vad innebar för ungdomars livsvillkor? Andelen anställda i olika årsklasser 1988 1990, 1991 1993, 1994 1997 respektive 1998 1999 Källa: SCB, ULF-materialet. Till detta kommer att arbetslöshetstalen bland ungdomar i början och mitten av ökade kraftigt, se Figur 3 (nedan). An- delen arbetslösa är högst bland 21-åringarna, och det oavsett om vi ser till förhållandena 1993, 1994 1997 eller 1998 1999. 1999 faller arbetslöshetstalen bland ungdomarna, men för samtliga årsklasser ligger de kvar på en väsentligt högre nivå än 1988 1990. Vad innebar för ungdomars livsvillkor? Andelen arbetslösa i olika årsklasser 1988 1990, 1991 1993, 1994 1997 respektive 1998 1999 Källa: SCB, ULF-materialet. Ungdomars minskade arbetskraftsdeltagande framstår som den viktigaste förklaringen bakom den påtagliga försämringen av ung- domars ekonomiska situation som redovisas i (2000). För ungdomar upp till har inkomsterna fallit, såväl i absoluta tal som i relation till andra åldersgrupper, och det gäller oavsett om man ser till den sammanräknade eller disponibla in- komsten. För gruppen 25 har förändringarna varit mindre (och gruppens sammanräknade inkomst har t.o.m. ökat något ), men utvecklingen har varit avsevärt sämre än för andra åldersgrupper. (a.a.: 78 81) visar också att andelen som upplever stora ekonomiska svårigheter är väsentligt större bland de yngre, och att skillnaderna mellan åldersgrupperna ökat . ökade också ungdomars socialbidrags- tagande kraftigt och (2000) har visat att mellan 30 40 pro- cent av 1990-talets ungdomskullar under decen- niet uppbar socialbidrag. I detta sammanhang framstår det dock Vad innebar för ungdomars livsvillkor? som viktigt att understryka att även om ungdomar är den ålders- grupp där det är vanligast att ha uppburit socialbidrag, är ung- domars långvariga socialbidragstagande lägre än för befolkningen som helhet (1999). Människors boende är i hög grad sammankopplat med deras ekonomiska situation. Dels påverkar den enskildes ekonomiska ställning vilka möjligheter han/hon har på bostadsmarknaden, dels utgör boendekostnaderna för de flesta en betydande del av den enskildes levnadsomkostnader. För många ungdomar är frågan om möjligheterna att över huvud taget flytta från föräldrahemmet till ett eget boende viktigast. I ett flertal rapporter, bl.a. från (1997), har hävdats att kvarboendet hos föräldrarna bland unga ökat . Det finns dock ingen officiell statistik som kan bekräfta utvecklingen.2 Enligt den senaste folk- och bostadsräkningen bodde av ungdomarna i åldern 20 kvar i föräldra- hemmet 1990. För att skatta utvecklingen därefter är vi hänvisade till bearbetningar av registret över totalbefolkningen (Rtb). respektive 1996 var siffran , men troligen är denna uppskattning av andelen kvarboende något överskattad då de som eventuellt bor i samma fastighet men inte i samma bostad som föräldrarna folkbokförs på samma fastighet som föräldrarna. En samlad bedömning är att kvarboendet ökat något första hälft, men att förändringen varit mycket liten. Data från befolkningsstatistiken tyder på att detta mönster också varit giltigt för slutet av decenniet. Drygt hälften av ungdomarna i åldern 18 var /1999 skrivna hos någon eller båda föräldrarna, vilket innebar en ökning med för samma åldersgrupp jämfört med och en procent- enhet innan (1999:32). I vilken mån ungdomar har möjlighet att flytta hemifrån torde i hög grad påverkas av deras ekonomiska situation, men ungdomars möjligheter påverkas också av det rådande läget på bostadsmark- naden. följer bostadsmarknadsläget för ungdomar i sam- band med sin årliga till kommunerna. var det av kommunerna som uppgav att det var 2 Enligt folkbokföringslagen ska man numera vara folkbokförd i den kommun (i den för- samling och på den fastighet) där man är bosatt, dvs. Denna lagändring (som skedde 1991) har sannolikt medfört att fler ungdomar skriver sig på studieorten än vad som var fallet, men det finns inga säkra uppskattningar av omfattningen av denna förändring. För en genomgång av olika uppskattningar av kvarboendets omfattning, se (1997). Vad innebar för ungdomars livsvillkor? brist på bostäder av det slag ungdomar efterfrågar. Det var något fler än året före och betydligt fler än antalet kommuner med bostadsbrist generellt sett (se , pressmeddelande från ). I (2000) redovisas två andra välfärds- aspekter av människors boende, nämligen andelarna som i ULF- materialet uppgivit att de inte äger sin bostad respektive är trång- bodda enligt norm 2.3 När det gäller de yngre åldersgrupperna är det i första hand den senare av dessa indikatorer som framstår som relevant, och andelen är också högst i åldersgruppen 25 . pekar vidare på att skillnaderna mellan ålders- grupperna har ökat , framför allt genom att an- delen trångbodda bland de äldre minskat ytterligare men också genom att det skett en viss ökning av trångboddheten bland de yngre (2000:81 85). 3.2.3Fysiskt och psykiskt välbefinnande En indikator på ungdomars fysiska välbefinnande är hur många som uppger att de har långvarig sjukdom, besvär eller olycksfall, något handikapp eller annan svaghet. Som framgår av Figur 4 har andelen ungdomar som redovisar denna typ av problem ökat ; ökningen är tydligast bland ungdomar i åldrarna 20 24 respektive 25 och framför allt bland kvinnor. En liknande utveckling kan iakttas för befolkningen som helhet, men andelen som redovisar att de har långvarig sjukdom är väsentligt mindre bland ungdomar än i andra åldersgrupper (jfr 2000:95). har dock andelen äldre som uppger att de har dålig hälsa (s.k. självskattad ohälsa) minskat avsevärt, medan utvecklingen för de yngre varit i stort sett oförändrad (Social- styrelsen 2001a: 46 47), vilket skulle kunna tala för att utveck- lingen varit olika för olika åldersgrupper. Det är dock viktigt att påminna om att hälsotillståndet är starkt beroende av ålder, liksom att hälsopanoramat ser olika ut i olika åldersgrupper vilket kompli- cerar direkta jämförelser. 3 Norm 2 innebär att som trångbodd räknas de som lever i ett hushåll där det finns fler än två personer per rum (kök och vardagsrum oräknade). Vad innebar för ungdomars livsvillkor? Andelen i olika åldersgrupper (män resp. kvinnor) som uppgivit att de har långvarig sjukdom, besvär eller olycksfall, något handikapp eller annan svaghet Källa: SCB, ULF-materialet. Om förändringarna när det gäller ungdomars fysiska välbefinnande framstår som små, förefaller det dock mer uppenbart att utvecklingen inneburit mer påtagliga förändringar när det gäller ungdomars psykiska välbefinnande. Andelen som redovisat att de upplever oro, ängslan eller ångest har ökat bland alla åldersgrupper (Figur 5, men som framgår av (2000:99 104) har ökningen varit väsentligt kraftigare för ungdomar. Särskilt tydlig har den varit bland unga kvinnor. Så ökade andelen som uppgav att de hade ängslan, oro eller ångest bland kvinnor i 20 24-årsåldern från 1998 1998 1999. Hagquist m.fl. (2000) påvisar en liknande utveckling . När det gäller självmord respektive självmordsförsök är det dock inte möjligt att påvisa någon ökning av det slag som gällde för psykisk ohälsa. Framför allt bland män i 20 24-årsåldern har det i stället skett en påtaglig minskning av Vad innebar för ungdomars livsvillkor? antalet självmord (men även för andra grupper har antalet självmord minskat om än i mindre grad, se Hagquist m.fl. 2000). Andelen i olika åldersgrupper (män resp. kvinnor) som uppgivit att de har ängslan, oror eller ångest Källa: SCB, ULF-materialet. Ett försök till sammanfattning av vår kunskap om hur ungdomars livsvillkor förändrats kan formuleras på följande sätt: andelen ungdomar i förvärvsarbete har minskat kraftigt, dels på grund av att fler ungdomar gått igenom längre utbildningar, dels på grund av högre arbetslöshet i ungdomsgruppen. Som ett resultat av detta har ungdomsgruppens inkomster fallit, såväl i absoluta tal som i relation till andra åldersgrupper. På områden som är nära relaterade till den enskildes ekonomiska situation, som t.ex. boen- det, har ungdomars välfärd försämrats . När det gäller ungdomars hälsa förefaller ungdomars fysiska välbefinnande inte ha genomgått några stora förändringar , medan Vad innebar för ungdomars livsvillkor? tillgängliga data om ungdomars psykiska välbefinnande tyder på påtagliga försämringar. Om vi ser ungdom som en livsfas är det framför allt ungdomars allt senare etablering på en av vuxenlivets viktigaste arenor, arbets- marknaden, som framstår som påtaglig. Vår kunskap om vilka kon- sekvenser denna förskjutning av etableringen har för ungdomarnas livschanser i ett längre tidsperspektiv är dock mycket begränsad. Om vi ser ungdom som en social kategori är det framför allt de förbättrade möjligheterna till utbildning respektive de försämrade möjligheterna på arbetsmarknaden som påverkat ungdomsgruppens livsvillkor. 3.3Hur skall man förstå förändringarna av ungdomars livsvillkor ? Som framgick av den översiktliga bild av ungdomars välfärds- utveckling som presenterades i avsnitt 3.2, har ungdomars livsvillkor gått igenom betydande förändringar . Inte minst har andelen bland ungdomarna som har en stabil förankring på arbetsmarknaden minskat, medan andelen arbetslösa och – framför allt – andelen studerande ökat kraftigt. Frågan är vad denna utveckling har för konsekvenser, dels för ung- domars välfärd på andra områden (social förankring, hälsa etc.), dels för ungdomars framtida livsvillkor. Dessa frågor låter sig dock inte besvaras på något enkelt sätt. För att klarlägga i vilken mån ungdomars förändrade utbildnings- och arbetsmarknadsdeltagande har konsekvenser också på andra områ- den, och för att studera förekomsten av olika orsakssamband, är det nödvändigt att ha tillgång till longitudinella material som gör det möjligt att följa ungdomar . Det är vidare nödvändigt att kunna följa ungdomars villkor i takt med att de blir äldre, och helst också att kunna jämföra villkoren för olika årskullar, för att klarlägga i vilken mån förändringarna har kon- sekvenser för ungdomars livsvillkor i ett längre tidsperspektiv, Det finns dock mycket få longitudinella studier som studerat ung- domars livsvillkor på sådant vis och vår kunskap om dessa frågor är därför starkt begränsad. Vad innebar för ungdomars livsvillkor? När vi söker kartlägga hur ungdomars livsvillkor förändrats är det dessutom viktigt att se till i vilken mån olika förändringar är resultatet av långsiktiga utvecklingstendenser, eller om de snarare skall sättas i samband med de kraftiga kon- junkturförändringarna . För att det skall vara möj- ligt att särskilja dessa olika typer av förändringar är ett längre tidsperspektiv nödvändigt. Slutligen framstår det som viktigt att inte betrakta ungdomar som en homogen grupp, utan att också se till förekomsten av skillnader mellan olika grupper av ungdomar. Sammanfattningsvis är det möjligt att formulera ett antal frågor vilka som framstår som centrala när det gäller hur ungdomars livs- villkor förändrats : N Till att börja med framstår det som viktigt att försöka värdera i vilken mån de förändringar som kan iakttas är av långsiktig karaktär, eller om de är mer kortsiktiga och framför allt hänger samman med den ekonomiska krisen . N Det framstår också som viktigt att undersöka i vilken mån det finns viktiga skillnader inom ungdomsgruppen, och i vilken mån förändringarna på olika områden påverkat olika ungdomar på olika sätt. N Med utgångspunkt från att inneburit påtagliga för- ändringar när det gäller ungdomars utbildnings- respektive arbetsmarknadsdeltagande är det också viktigt att se till huru- vida dessa förändringar har konsekvenser för deras välfärd inom andra områden och för deras framtida livsvillkor. I det fortsatta skall vi diskutera kunskapsläget när det gäller ung- domars livsvillkor med utgångspunkt från dessa frågeställningar. Till att börja med redogörs översiktligt (i avsnitt 3.3.2) för den diskussion som förts om ungdomars allt mer utdragna etablerings- process, och vi beskriver hur ungdomars etablering på arbets- marknaden förändrats . Därefter refereras (i av- snitt 3.3.3) ett antal studier som undersökt skillnaderna mellan olika grupper av ungdomar, varefter det följande avsnittet (avsnitt 3.3.4) redogör för kunskapsläget när det gäller konsekvenserna av ungdomars allt senare etablering för deras välfärd på andra områden och för deras framtida livsvillkor. Vad innebar för ungdomars livsvillkor? 3.3.2En förlängd ungdomstid? I en underlagsrapport till redovisade Sta- tistiska centralbyrån en bred kartläggning av ungdomars levnads- förhållanden, med särskilt fokus på deras etablering i vuxenlivet. I rapporten hävdades att utvecklingen inneburit en påtaglig förlängning av ungdomstiden, och slutsatser- na formulerades tämligen drastiskt: Etableringen i vuxenvärlden sträcker sig över en allt , den avslutas senare, och antalet ungdomar som befinner sig i en mellanställning, mellan barndom och ett självständigt liv som vuxen, ökar. Det rör sig om en allt mer utbildad, allt äldre och allt större ungdomsgrupp, och dess materiella levnadsvillkor släpar allt mer efter de äldres. (SOU 1994:73, s. En av de studier som jämfört villkoren för olika ungdomsgene- rationer under mellan- och efterkrigstiden är bli vuxen i olika generationer (1994). I denna kartlägger Hörnqvist, med utgångspunkt från Levnadsnivåundersökningarna (LNU), tidpunkten för de fyra stora händelserna på vägen mot vuxenlivet för fem generationer. Dessa fyra händelser, eller roll- övergångar, är att avsluta sin utbildning, att etablera sig på arbets- marknaden, att bli sammanboende respektive att bli förälder. Han redovisar också i tabellform (för män respektive kvinnor) i vilken ordningsföljd dessa rollövergångar skett för fem generationer; tjugo-, trettio-, fyrtio-, femtio- respektive sextiotalister. Av hans analys framgår att det i särklass vanligaste mönstret i vuxenblivandeprocessen för både män och kvinnor och i alla generationer – är att först avsluta sin utbildning för att därefter etablera sig på arbetsmarknaden, bli sammanboende och förälder. Det förefaller emellertid som om detta mönsters domi- nans har försvagats. Det finns en tendens att en mindre andel i yngre generationer avslutar sin utbildning innan de inleder övriga faser. Likaså har andelen som inleder sitt första sammanboende innan de avslutat skolgången ökat. Hörnqvist betonar dock att skillnaderna mellan generationerna framför allt finns i den ålder då övergångarna till vuxenlivet görs och i sin studie redovisar han uppgifter om tre av dessa övergångar. Vad gäller tidpunkten för sammanboende pekar hans data mot att senare generationer blivit sammanboende allt tidigare. En motsatt tendens gäller tidpunkten för föräldraskap där (framför allt de kvinnliga) sextiotalisterna avsevärt skiljer sig från tidigare generationer genom att andelen Vad innebar för ungdomars livsvillkor? bland dessa som föder barn är mycket låg. Hörnqvists data talar för att vuxenblivandet förskjutits uppåt i åldrarna i vissa avseenden som senare ungdomsgenerationer i andra avseenden (till exempel vad gäller sammanboende) tycks bli vuxna allt tidigare. I en avslutande kommentar argumenterar också för att bilden inte är entydig, utan att vi bör rikta vårt intresse mot de olika villkor ungdomar möter då de söker etablera sig på vuxenlivets arenor.4 Det är emellertid möjligt att hävda att vissa arenor är viktigare än andra genom att etableringen där även möjliggör tillträde till andra. Framför allt gäller detta arbetsmarknaden, i och med att ett arbete för de allra flesta är en förutsättning för en självständig ekonomi. På detta område finns också flera studier som ger ytterligare stöd för den analys Hörnqvist redovisat. Om orsaker till och åtgärder mot ungdomars arbetslöshet (1991) undersökte (med utgångspunkt från arbetskraftsundersökningarna, , för åren 1964–1987) i vilken ålder ungdomar övergick från ett tonårs- till ett vuxenförhållande till arbetsmarknaden, dvs. när de hade ett högt arbetskraftsdeltagande och när arbetena till största delen var långa deltider och heltider. Hennes slutsats var att ungdomar i 20– 22-årsåldern befann sig i ett övergångsskede mellan ett tonårs- och ett vuxenförhållande till arbetsmarknaden och att det var först som ungdomarna kunde betraktas som vuxna ur arbetsmarknadssynpunkt. Vid vid har det genom- förts ett flertal studier för att belysa ungdomars etablering på arbetsmarknaden . Inom ramen för detta arbete har man utvecklat en modell där man definierat såväl en inträdesfas som en etableringsfas i ungdomarnas arbetsmarknadskarriärer.5 I en av dessa studier (2001) definierades inträdesåldern som den ålder vid vilken av en födelsekohort hade blivit eller var sysselsatt, medan etableringsålder på motsvarande sätt definierades 4En liknande slutsats formuleras av (1999) utifrån en bred genomgång av ett antal internationella studier av ungdomars övergång till vuxenlivet. 5Detta innebär att man analyserar ungdomars rörelser mellan sammanlagt fyra positioner; förutom de två ovan nämnda kan ungdomarna också befinna sig utanför arbetsmarknaden respektive vara etablerade. Vad innebar för ungdomars livsvillkor? som den ålder vid vilken av kohorten var sysselsatt. Med denna enkla ansats fås en tydlig beskrivning av den förändring som skett vad gäller ungdomarnas situation på arbetsmarknaden. I Tabell 1 och 2 (nedan) redovisas andelen sysselsatta i olika åldersgrupper för åren 1987 2000 för män respektive kvinnor. I tabellerna har uppgifterna då ungdomarna uppnår in- trädesåldern (sysselsatta) respektive etableringsåldern (sysselsatta) markerats med fetstil, vilket innebär att tabellerna också ger en grafisk illustration av hur inträdes- respektive etableringsåldern förändrats . Andel sysselsatta män i olika åldersgrupper 1987 2000. Inträdesålder (sysselsatta) respektive etable- ringsålder (sysselsatta) är markerade med fetstil