sou · GPB322 · 2002-01-01 00:00:00 — I syfte att konkretisera begreppet demonstratorer och de olika typer av tillämpningar som förekommer inom Försvarsmakten har en klassificering gjorts i fem olika typer. Denna klassificering redovisas i bilaga 3. Utredningen har inte ägnat något särskilt kapitel åt frågan om internationell samverkan. Vår bedömning är att sådan samverkan kräver regeringens särskilda uppmärksamhet främst när det gäller FoU för teknik- och materielförsörjningen. Skälet härtill är att annan FoU i betydande grad redan är internationaliserad enligt en lång tradition inom forskarvärlden. Det krävs normalt inga särskilda regeringsinsatser för att främja internationell samverkan avseende exempelvis forskning inom internationell krishantering, samhällets sårbarhet etc. Det förhåller sig annorlunda beträffande materielinriktad FoU. Olika länder har här skäl att vara restriktiva. Det handlar bland annat om sekretess och önskan att skydda de utvecklingsresultat som måhända skall vidareutvecklas till materiel som skall marknadsföras på den internationella marknaden. Dessa förhållanden leder också till att regeringens bedömning och styrning av internationell samverkan i första hand bör utgå ifrån materielförsörjningsaspekter. Detta har, såvitt utredningen kan bedöma, också varit fallet. Utredningen kommenterar nedan frågan om internationell samverkan ur ett teknik- och materielförsörjningsperspektiv. Av ovan nämnda skäl vill vi också hänvisa till (SOU 2001:21), som mera utförligt redovisar samarbetsklimat, utvecklingstrender och förhållanden rörande materielförsörjning i några olika länder av intresse för det svenska försvaret. Genom internationellt samarbete kan vår egen tekniskt inriktade FoU-verksamhet effektiviseras och förbättras, bl.a. vad avser dess förmåga att tidigt fånga upp nya inslag i den militärtekniska utvecklingen. Erfarenhetsmässigt ger också etablerad samverkan inom olika teknikområden den bästa grunden för fördjupat samarbete kring en ny teknologi eller till gemensam demonstration av nya tekniska lösningar. Detta kan i sin tur ge förutsättningar för och bidra till gemensamma utvecklingsprojekt och gemensam anskaffning av materiel. Därigenom kan kostnaderna för forskning Tekniskt inriktad FoU i tidiga skeden och utveckling fördelas på flera parter och anskaffningen förbilligas genom beställning av längre serier. Sådan samverkan, där samverkan inom olika teknikområden nära knyts till samverkan inom andra faser av materielprocessen, bidrar också i hög grad till att vi inom landet kan behålla och vidareutveckla viktig teknisk kompetens, vid myndigheter såväl som vid industrin. Tekniskt inriktat FoU-samarbete bör därför så långt möjligt ses i samband med möjliga aktuella eller framtida samarbeten i senare skeden av materielprocessen. En viktig förutsättning för att nå inflytande och vara en intressant part i olika samarbetssituationer är att själv kunna bidra med kompetens på internationellt sett hög nivå, i varje fall inom vissa teknikområden. Strävan bör därför vara att utveckla effektiva forsknings- och tekniknätverk mellan myndigheter och industri där forskningsansvariga myndigheter, universitet och högskolor och industrin kan verka tillsammans. Dessa nätverk blir en viktig resurs i det internationella FoU-samarbetet genom att de snabbt och effektivt ger tillgång till den samlade kompetensen inom ett område och möjlighet att snabbt inrikta denna mot ett aktuellt tillämpningsområde. bör i första hand samverka med industriellt ledande länder i där det kan vara aktuellt att samarbeta över flera av materielprocessens olika skeden från forskning och tidiga studier, via generell teknikutveckling till gemensam utveckling och anskaffning av materiel. Vidare är samarbetet med viktigt och nödvändigt för att säkerställa vårt behov av tekniköverföring från världens ledande nation inom försvarsrelaterad teknologi. bör också, från fall till fall, överväga samarbete med andra länder i , inte minst de nordiska länderna. Vid alla överväganden om samarbeten bör frågan ställas om detta främjar vår tillgång till kvalificerad forskning och teknik samt vidmakthållande och utveckling av strategiskt viktig industri inom landet. Både myndigheter och företag bör omfattas av samarbetet. bör genom samarbetet eftersträva att bygga upp ömsesidigt förtroende och gemensamma värden som har goda förutsättningar att bestå också i krissituationer. Därför bör regeringens åtgärder för internationellt samarbete ta sikte på materielsamarbete över hela bredden. Ett sådant vidare samarbete kan med fördel också omfatta tidiga faser av FoU. Genom ett mångsidigt – militärt, tekniskt/vetenskapligt och industriellt – väl etablerat internationellt samarbete kan förbättra förutsättningarna för sin teknik- och materielförsörjning Tekniskt inriktad FoU i tidiga skeden också i lägen med ökande efterfrågan och bristande utbud. Väl etablerade och förtroendefulla samarbeten med länder inom säkerhetspolitiska intressesfär har goda möjligheter att bestå också i krissituationer. De bidrar då till att förbättra våra möjligheter att få tillgång till för landet nödvändig teknisk kompetens och att kunna anskaffa sådana komponenter och sådan materiel som försvaret behöver för att kunna lösa sina uppgifter. De senaste årens överenskommelser om internationellt samarbete som träffats på politisk nivå, t.ex. svensk medverkan inom WEAG:s olika FoU-program och det successivt framväxande samarbetet mellan de sex LOI-länderna är exempel på samarbetsinitiativ som kan ge önskvärda och långsiktigt positiva effekter för det internationella FoU-samarbetet. LOI-initiativet framstår som speciellt viktigt för att öka effektiviteten i det europeiska FoU- och materielsamarbetet. Den något idealiserade bild av internationellt FoU-samarbete som redovisats ovan måste kompletteras med det faktum att marknaden, på grund av den protektionism som trots allt råder inom området, präglas av stelhet och brist på flexibilitet. Nationella hänsyn och intressen, som ofta kommer till uttryck i de regelverk som styr samarbetet inom området, kommer sannolikt att innebära att de stora länderna och de största företagen behåller sin dominans. Det blir därmed svårt för och svenska företag att hävda sina önskemål och intressen på rent kommersiella grunder och i öppen konkurrens. styrka i sammanhanget är att genom kompetenta myndigheter och en tekniskt avancerad industri fortsatt kunna visa sin förmåga att utforma, utveckla och tillverka komplexa system och delsystem för olika försvarstillämpningar. Den inriktning av FoU-verksamheten, med ökade insatser i tidiga skeden, som utredningen föreslår främjar också detta. Härutöver har regeringen här en ledande roll att, tillsammans med myndigheterna, successivt öppna nya möjligheter och utveckla den formella och organisatoriska strukturen för samarbetet. Strävan bör från svensk sida vara att skapa en större öppenhet och komma bort från den stelhet och de inlåsningseffekter som i många fall präglar samarbetet . Tekniskt inriktad FoU i tidiga skeden 5.3Teknikförsörjning som stöd för systemutveckling Försvarsmaktens funktioner och system skall kunna förändras så att de svarar mot förändrade krav och ambitioner avseende olika typer av förmåga och kompetens. Vissa områden låter sig endast långsamt anpassas medan inom andra områden anpassningen bör kunna ske i takt med den faktiska utvecklingen. Tekniskt komplicerade funktioner och materielsystem är områden där anpassning kräver tid och hög systemkompetens. Användar- och beställarkompetens behövs som är baserad på kompetens inom forskning och teknik. Inom vissa områden krävs en industriell bas. Vidare behöver processer utvecklas som, på grund av såväl ökad teknisk komplexitet som osäkerheten om den framtida utvecklingen, tillgodoser behovet av att successivt söka sig fram till precisa lösningar snarare än att utveckla och tillverka mot en färdig specifikation. Sådana processer är nödvändiga för att reducera kostnader och risker i utvecklingsprojekt som direkt felaktiga investeringar i anskaffning undviks. Detta behov av anpassningsförmåga och evolutionärt inslag i materielförsörjningen ställer speciella krav på tidiga skeden av teknikförsörjningen till försvaret. En central del av materielprocessen är utformningen av system på högre systemnivåer (system av system). Sådan systemutformning sker i samverkan mellan . Målsättningen med verksamheten är att beskriva hur önskade funktioner och förmågor hos det militära försvaret skall realiseras och att genom analys av olika systemutvecklingsmöjligheter beskriva realiserbara förbättringar av olika förmågor i ett anpassningsperspektiv. Inom ramen för pågående omdaning inom det militära försvaret pågår exempelvis systemutformningsarbete med alternativa lösningar för framtida koncept avseende lednings- och bekämpningssystem och delförmågor inom dessa funktioner. Systemutformningen innebär att den totala effekten av samverkan mellan olika systemfunktioner på lägre systemnivå beaktas. Olika kombinationer av systemlösningar jämförs och värderas med beaktande av operativa aspekter, koppling till andra system, ekonomi, materielplaner, logistik och användning, samverkan med andra länder, tillgängliga koncept från tidiga faser av FoU-verksamheten etc. Förmåga till sådan värdering utgör en viktig komponent för att beskriva anpassningsförmåga. Tekniskt inriktad FoU i tidiga skeden Förmågan att utforma och värdera system av system på hög systemnivå är därmed en betydelsefull del av försvarets tekniskt orienterade FoU-verksamhet. Den är en viktig länk mellan tidiga skeden av teknikförsörjning och materielanskaffning och utgör en viktig grund för teknik- och kunskapsöverföring mellan olika delar av materielprocessen. De tekniska lösningar och demonstratorer som tas fram inom tidiga skeden av FoU-verksamheten kan tas emot och värderas. Deras möjliga roll i försvaret kan beskrivas i funktions- och förmågetermer på hög systemnivå. Systemvärdering och nära koppling till tidig FoU är centrala faktorer vid så kallad evolutionär materielförsörjning, vilket är en metod för successiv utveckling av materielsystem allt eftersom förmågekrav och villkor förändras. Denna metod tillämpas alltmer vid teknik- och materielförsörjning för det militära försvaret. Ett tydligt behov av kompetensutveckling föreligger inom området och en sådan utveckling har tydliga beröringspunkter med den utbyggnad av studieverksamheten som utredningen föreslår och är delvis av samma karaktär. 5.4Totalförsvarsreformens konsekvenser för teknisk FoU – utredningens helhetsbild Den tekniska FoU-verksamheten i olika skeden av materielförsörjningsprocessen, dess koppling till studie- och förbandsverksamheten samt gränsdragningen mellan icke- objektbunden FoU och objektbunden utveckling och anskaffning illustreras av följande figur. Figuren har använts av utredningen i samband med överväganden om uppgifterna för den tekniskt inriktade FoU-verksamheten inom ramen för totalförsvarsreformen. Som framgår av figuren har utredningen funnit att de tidiga, icke-objektbundna skedena av FoU- verksamheten primärt bör inriktas i syfte att skapa handlingsfrihet och anpassningsförmåga. I dessa skeden förutsätts att flera möjliga alternativ prövas för att visa på och skapa beredskap för olika handlingsmöjligheter i framtida beslutssituationer. Resultat från tidiga skeden av FoU-verksamheten utgör också viktigt underlag för den systemutformnings- och systemdefinitionsfas som föregår beslut om objektbunden utveckling och anskaffning. Den objektbundna utvecklingen med åtföljande anskaffning ger direkt bidrag till försvarets operativa förmåga. Tekniskt inriktad FoU i tidiga skeden och uppgift i olika skeden av materielförsörjningsprocessen diskuteras mera utförligt nedan. Analys, studier, PerP, taktikutv. Infrastruktur för modellering och simulering Tidig FoU definieras här som de icke-objektbundna delarna av och omfattar större delen av den tekniska och beteendevetenskapliga forskningen (F), all icke- objektbunden teknikutveckling (T) samt demonstratorer syftande till att visa på och förbereda framtida handlingsmöjligheter. Den tidiga FoU-verksamheten måste i relation till materielprocessen styras enligt andra förutsättningar än vad som gäller i processens senare skeden. I de tidiga skedena handlar det om att lämna svar på frågan om VAD som skall anskaffas (och svaret på den frågan kan mycket väl bli att övervägd anskaffning över huvud taget inte bör genomföras). I senare skeden har ett anskaffningsobjekt definierats och det handlar då om frågan HUR utveckling och anskaffning skall genomföras. Ett viktigt val gäller om utveckling inom landet skall ske, om köp skall göras från utlandet eller annat alternativ. Det är inför detta val som (SOU 2001: 21) har föreslagit att regeringen skall ges möjlighet att ta ställning till viktiga objekt. Tekniskt inriktad FoU i tidiga skeden Styrningen i de senare skedena tar sikte på att uppnå bästa möjliga resultat med avseende på definierat objekt. I de tidigare skedena kan den typen av resultatstyrning inte tillämpas. Här gäller det att söka relevant kunskap och pröva olika möjligheter. Då blir kravet på samspel med en ändamålsenlig analys-, studie-, PerP- och taktikutvecklingsverksamhet helt avgörande. Det är under sådant samspel som relevant kunskap växer fram. Nämnda förhållanden gör också att det inte är lämpligt att låta anskaffningsaspekter styra i tidiga skeden. Insikten om behov av industriell strategisk kompetens växer fram i tidiga skeden, men sådan kompetens kan säkerställas främst genom de (eventuella) utvecklings- och anskaffningsbeslut som tas i senare skeden. I annat fall skulle sökande efter kunskap påverkas av önskan att bevara viss industriell kompetens, vilket inte är rimligt. Detta utesluter inte att FoU-projekt i tidiga skeden i betydande utsträckning bidrar till kompetensen och påverkar överlevnadsmöjligheterna hos en industri som är värdefull i både i tidiga och sena skeden. Enligt utredningens uppfattning är en utökad demonstratorverksamhet i tidiga skeden av FoU-verksamheten ett nödvändigt komplement till hittillsvarande FoT-verksamhet och av avgörande betydelse för att säkerställa försvarets framtida anpassningsförmåga. Skälen för detta är bl.a. den ökande komplexiteten i försvarssystemen, som tillsammans med tilltagande internationellt samarbete motiverar att större vikt läggs vid tidiga skeden av materielprocessen. Sådana tidiga insatser av teknikförsörjningskaraktär bidrar till att upplösa osäkerheter, pröva teknisk och ekonomisk realiserbarhet samt visar på flera tänkbara handlingsalternativ. Därmed främjas den framtida anpassningsförmågan som en brygga skapas mellan FoT och senare skeden av materielanskaffningen. Såväl FoT- som demonstratorverksamheten bidrar därvid inte bara till teknikförsörjningen utan också till kompetensuppbyggnad och konkreta resultat och bör bedrivas på stor bredd i syfte att täcka ett brett spektrum av tänkbara handlingsvägar. måste teknikförsörjningen också inriktas för att stödja såväl senare steg i FoU-verksamheten som förbands- och taktikutveckling. I figuren markeras en skiljelinje mellan tidiga skeden av teknikförsörjning å ena sidan och systemdefinitions- och utvecklingsarbete följt av anskaffning å den andra. De dubbelriktade pilarna symboliserar det komplexa samspel som ständigt pågår mellan olika skeden inom hela materielprocessen. Tekniskt inriktad FoU i tidiga skeden Skiljelinjen motsvarar det beslutstillfälle (enligt förslag i slutbetänkande, SOU 2001:21) i materielprocessen då regeringen tar beslut om inriktning av systemdefinition. Enligt förslag ingår i systemdefinitionsarbetet bl.a. att välja form för upphandling och huvudleverantör samt att överlägga med eventuella samverkande länder om funktionskrav och med industrin om lämplig utformning, konstruktion och tillverkning av systemet. Därmed sker också en övergång från det vi här kallar teknikförsörjning i tidiga skeden till FoU-verksamhet i sin objektbundna fas. Det avgörande och ekonomiskt sett dominerande arbetet för utformning av försvarsmaterielen ligger i den efterföljande utvecklingsfas som föregår ett anskaffningsbeslut. Där utvecklas system, plattformar, vapen etc. till materiel som är funktions- och kostnadsbeskriven samt vars roll för försvarets förmåga kan verifieras vid systemsimulering på hög systemnivå. Denna objektbundna utvecklingsfas omfattar i ekonomiska termer av den totala kostnaden för . Teknikförsörjningen måste vidare ses i samband med den studie- och analysverksamhet som bedrivs på olika nivåer och för olika ändamål inom försvaret. Ett ömsesidigt utbyte mellan teknikförsörjningen och -perspektivstudier syftande till att generera idéer om försvarets utveckling på lång sikt -inriktande studier syftande till att belysa alternativa utvecklingsmöjligheter för funktioner och system på olika systemnivåer. -kostnads-effektanalyser för val mellan olika huvudalternativ inför beslut om anskaffningsstrategi är nödvändigt dels som ett led i att inrikta teknikförsörjnings- verksamheten, dels för att dess resultat skall överföras och komma till nytta. Det samlade resultatet av en sålunda integrerad studie- och teknikförsörjningsverksamhet utgör en viktig grund för beslut om objektbunden utveckling, anskaffningsalternativ, åtgärder för vidmakthållande etc. inom Försvarsmakten. Utredningens centrala bedömningar beträffande teknikförsörjning, vilka också illustreras i figuren ovan, är att -resurser måste överföras från anskaffningsverksamheten till de tidiga skedena av FoU-verksamheten. Tekniskt inriktad FoU i tidiga skeden -tidiga skeden av FoU-verksamheten måste, inte minst genom lämplig utformning och inriktning av demonstratorer, kopplas nära till det militära försvarets förbands- och taktikutveckling. -den studieverksamhet som stödjer sökandet efter framtida handlingsmöjligheter måste förstärkas och kopplas nära till tidiga faser av FoU. -de gemensamma delarna av en infrastruktur för att tillvarata den potential som modellering och simulering erbjuder måste byggas ut och hållas samman (se avsnitt 5.5). Ett strategiskt viktigt område inom vilket satsningar måste göras för att skapa förutsättningar för utveckling av dagens studie-, FoT- och materielförsörjningsprocesser är förmågan att utnyttja modellering och simulering (M&S) med hjälp av modern . Ökat utnyttjande av datorbaserad M&S ger dels kostnadsbesparingar, genom att simuleringar är billigare än fysiska test, dels tids- och effektvinster, genom att ett större antal variationer kan prövas i stort sett . Försvarsmaktens inriktning av modellering och simulering leder till större effektivitet i genomförandet av operationer, kvalitativt bättre och snabbare analys och studieresultat, effektivare utbildning och träning, förbättrad kvalitet och minskade tidsförhållanden vid organisations- och materielsystemutveckling, billigare och säkrare materielförsörjning samt förbättrad verksamhetsledning och projekthantering. Modellering och simulering har således vidsträckt användning inom alla tänkbara verksamhetsområden och har traditionellt varit en integrerad del inom studieverksamhet, forskning och teknikutveckling samt utbildning och träning. Genom utveckling av metoder och teknik för visualisering som en del av området modellering och simulering kan alltmer sofistikerade system utvecklas och testas i en modellvärld samt utbildning, träning och förberedelser också för riskfyllda uppdrag genomföras på ett säkert och effektivt sätt som inte varit tillgängligt. Här kommer utvecklingen att medföra att hjälpmedlen blir allt bättre och att modellrepresentationer och simuleringar blir allt mera verklighetstrogna. Tekniskt inriktad FoU i tidiga skeden Den ur ekonomisk synvinkel största potentialen i att utnyttja utvecklingen inom området modellering och simulering ligger dock inom teknik- och materielförsörjningen. Genom modellering och simulering kan nya lösningar och systemegenskaper provas och värderas utan att utveckling av fullskalesystem behöver ske. Utvecklingen kan göras i små steg i olika delsystem med en successiv anpassning till nya förhållanden, vilka hade varit helt omöjliga att förutse eller hantera inom ramen för en i förväg upprättad, detaljerad och centralt styrd specifikation. Denna förmåga till successiv anpassning, vare sig det gäller till nya tekniska komponenter eller till nya operativa uppgifter, blir en väl så väsentlig egenskap hos informationsålderns försvarssystem som deras ursprungligen inbyggda prestanda. En försvarsgemensam infrastruktur för modellering och simulering på olika systemnivåer är ett nödvändigt verktyg för effektiv värdering av system av system. Simuleringsmodeller av olika demonstratorer och teknikkoncept bör successivt göras tillgängliga för att möjliggöra analys och utvärdering på högre systemnivåer av den anpassningsförmåga som skapats. Härutöver bidrar M&S-tekniken till att i hög grad effektivisera och stödja planering, ledning och beslutsfattning. Behovet att satsa på modellering och simulering som ett nödvändigt hjälpmedel vid effektivisering och utveckling av olika processer och verksamhetsområden inom totalförsvaret understryks i försvarsutskottets betänkande (1998/99: FöU5) samt i regeringens proposition Det nya försvaret (prop. 1999/2000:30). För att säkerställa att de möjligheter som modellering och simulering erbjuder utnyttjas fullt ut föreslår utredningen att regeringen uppdrar åt berörda myndigheter att successivt bygga upp en gemensam infrastruktur för området. Detta skulle ge nödvändig grund för effektivare FoU-verksamhet på myndighetsnivå men också för effektivare samverkan inom och mellan verksamhetsområden och myndigheter. Uppdraget bör omfatta även det civila försvaret, som bör överväga hur denna teknik kan nyttiggöras för effektivisering inom dess olika verksamhetsområden eller -processer. Tekniskt inriktad FoU i tidiga skeden 5.6Utnyttjande av civil teknik För att effektivisera materielförsörjningen och utveckla teknik som erfordras för att förverkliga omdaningen av totalförsvaret utnyttjas i allt högre grad civil teknik och civila produktionsmetoder vid utveckling och anskaffning av system. Detta gäller främst informationsteknologi för ledningssystemtillämpningar, kommunikationsteknik för såväl mobila som fasta sambandsnät, flygmotorteknik samt elektronik och programvaruteknik för alla typer av funktioner och system. Inom informationsteknologins område bedöms vara i världsklass vad gäller tjänsteproduktion samt systemkompetens. Tendensen är att gränserna mellan militär och civil teknik suddas ut och att en större del av kommer att baseras på tillämpningar av civil teknik. Civil teknik i form av komponenter och apparater eller för den delen hela telekom-system är exempel på detta, även om försvars- FoU erfordras för att värdera, anpassa och tillämpa dessa civila lösningar. behövs militärt driven FoU för försvarsspecifika system som stridsdelar, sensorer, målsökare, vapensystem samt integrerade system på hög nivå, t.ex. luftförsvarssystem. Även för dessa tillämpningar kommer dock militär FoU, där det är möjligt, att ta utgångspunkt i civila teknologier och forskningsrön. Därutöver sker en anpassning till process- och produktionsutvecklingen inom den civila industrin. Mot bakgrund av detta finns ett behov att tillgodogöra sig och så långt möjligt säkerställa tillgången till civil teknik, civilt framtagna komponenter och civil produktionskapacitet också i krissituationer. Detta gäller speciellt programvaruteknik och produktionskapacitet vad avser kritiska nyckelkomponenter. Totalförsvaret bedöms därmed bli allt mer beroende av den tekniska utvecklingen på bred front och av samverkan med den forskning och teknikutveckling som drivs av andra aktörer med utnyttjande av civila forskningsinsatser och civilt inriktad industri.