sou · GPB313 · 2002-01-01 00:00:00 — Man drar slutsatsen att det behövs fler lokala och nationella ICT-baserade projekt. Bilden är ganska likartad, och möjligen än mer positiv, vid de nybildade finska yrkeshögskolorna. Det största problemet när det gäller användning av ICT uppges där vara bristen på pedagogiskt och tekniskt stöd. Tillgången på datorer är god och särskilt studenterna ansåg att de hade tillräckliga kunskaper för att utnyttja tekniken och lära sig mer. ICT används mest framgångsrikt enligt studien för att bygga länkar med näringslivet, eller för projekt för lärande som studenterna driver själva. Autenticitet och samverkan är viktiga ingredienser i dessa projekt. Flera av dem förekommer som flexibel utbildning eller distansutbildning. I den finska Kunskapsstrategin för utbildning och forskning 2000 – 2004 spelar informationstekniken en avgörande roll för att uppnå målet ett lärande civilt samhälle. När det gäller den högre utbildningen är ICT central, och ett av medlen att nå målet är utbyggnaden av ett virtuellt universitet, gemensamt för hög- Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet skolor, företag och forskningsinstitut 2000). Detta skall erbjuda högklassiga grundstudier på högskolenivå, fortsatta studier, utbildning vid öppet universitet och fortbildning (sid. 20). att utvidga högskoleundervisningen och göra den mångsidigare samt bredda den forskning som stödjer det virtuella och att utnyttja informations- och kommunikationstekniken så att den gör det möjligt att använda högklassiga och lättillgängliga rådgivnings-, handlednings- och läromedels-, studieförvaltnings- samt utbildningstjänster (sid. 20). Organisationen är planerad att byggas upp gradvis och skall ligga inom ett konsortium mellan universitet, företag och forsk- ningsinstitut och således inte vara ett eget universitet. En grupp håller på att planera verksamheten som skall finnas färdigutvecklad . beskriver den utveckling som skedde i Stor- och framför allt uppbyggnaden av 21 centra inom ramen för programmet Computers in Teaching Initiative (CTI) (SOU 1992:1 sid. 265). Dessa var ämnesbaserade lokala utvecklingscentra med ansvar för att bygga upp datorstöd i undervisningen inom sina olika ämnesområden. Materialet och metodiken skulle sedan kunna utnyttjas av ämnena vid övriga universitet. Utredningen föreslog att skulle få medel för ett motsvarande treårigt program för svenska universitet och högskolor. Några sådana resurser gavs inte. En utvärdering av CTI 1998 visar att ett omfattande och mycket positivt arbete hade genomförts och att ett stort material hade utarbetats och ställts till förfogande för universitet och högskolor genom organisationen. Den upphörde emellertid 1999 och ersattes av ett nätverk med 24 medlemmar som samverkar under beteckningen Learning and () och har ett vidgat uppdrag i förhållande till sin föregångare. Ledningen för nätverket samverkar med (ILT, se kapitel 8) och har ca till Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet förfogande för ämnesbaserade utvecklingsprojekt, huvudsakligen vid de 24 ämnescentra. Den senaste utvecklingen i är lanserandet av ett elektroniskt universitet (e-University). Modellen som man arbetar med liknar mycket den finska. Den bygger på att det är de brittiska universiteten som äger det elektroniska och gemensamt utvecklar dess kurser och program utifrån sina egna förutsättningar. Det skall också utvecklas i samarbete med den privata sektorn när det gäller utveckling och tillämpning av ny teknik. Den stora vinsten för studenterna ligger i flexibiliteten. Det blir möjligt att studera på distans och/eller på en studieort nära hemorten. Ett stort utbud av kurser och program kommer med tiden att utvecklas och erbjudas, och stora möjlig- heter att kombinera olika kurser till en examen kommer att öppnas. kommer universiteten själva att kontrollera kvaliteten genom att examinationen knyts till sådana lärosäten som har examensrätt och ansvarar för de examina som ges inom ramen för denna studiegång (). Ett omfattande och på sina håll intensivt arbete för att i ökad utsträckning ta tillvara de möjligheter den nya ICT-tekniken skapat har pågått vid universitet och högskolor . Detta kan komma att påverka grundutbildningen på samma sätt som det påverkat forskningen och även bidra till att de båda närmar sig varandra. De allra flesta studenter har antingen tillgång till egen dator eller kan utnyttja lärosätesbaserade datornät som byggs ut i snabb takt. Universitet och högskolor har i ganska stor utsträckning skapat organisationer och avsatt resurser för att bygga upp ICT-tillämpningar och samverkar med andra lärosäten såväl nationellt som internationellt i olika nätverk. Det har inneburit en ibland krävande omställning för lärare och studenter, en förändrad arbetssituation med krav på ökad tillgänglighet för lärare. Dessutom har det aktualiserat många upphovsrättsliga och arbetsrättsliga frågor. ICT används både som ett personligt verktyg inom den högre utbildningen för kommunikation och sökande och hantering av information och som ett verktyg för pedagogiskt-didaktiskt stöd. I detta kapitel har vi diskuterat ICT som ett personligt verktyg Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet inom den privata och institutionella sfären. Vi har pekat på det fundamentalt viktiga i att som student och som lärare vara förtrogen med sitt verktyg för att kunna bruka det för pedagogiska syften. Denna aspekt är sannolikt ett mindre problem för den högre utbildningen. Det har blivit självklart att utnyttja ICT som ett personligt verktyg för att utbyta synpunkter, söka information i databaser och presenteraideer Vi har inledningsvis resonerat om ICT som ett pedagogiskt verktyg utifrån tankarna om den paradigmatiska utvecklingen av datoranvändningen inom den högre utbildningen. Vi finner att datorn som lärare som kan alla svar har ersatts av datorn som verktyg. Det finns skäl att anta att vi kommer att se en ökad användning av datorn som stöd för pedagogiska aktiviteter i grupp. Man kan också se en utveckling av Computer Supported Collaborative Learning i form av skapandet av virtuella pedagogiska miljöer eller rum. Runt om i världen sker ett intensivt arbete för att utveckla tekniker, tillämpningar och tjänster, vilka inom den närmaste tioårsperioden kan bedömas påverka pedagogiska verksamheter på ett grundläggande sätt. Biblioteken har fått nya funktioner och alltmer blivit en integrerad del i studieprocessen. ägnade bibliotekens roll i undervisningen stor uppmärksamhet. som gått betänkande lades fram har denna roll blivit än viktigare. Bibliotekarierna utvecklas till kvalificerade handledare i informationsförsörjning. ökar kostnaderna för att få tillgång till information. Priset på tidskrifter och databaser ökar. Bibliotekens andel av lärosätenas totala resurser måste därför öka både för grundutbildningens, forskarutbild- ningens och forskningens skull. Datorn är oundgänglig för utveckling av distansutbildning och ger möjligheter att lösa upp gränssnittet mellan distansutbildning och campusutbildning och skapa förutsättningarna för flexibelt lärande. Studenterna kommer i denna situation att välja sådana kurser som passar dem bäst oberoende av var kurserna erbjuds. Detta reser frågor om betydelsen av examen och det enskilda läro- sätets roll. Det finns en tydlig satsning på elektroniska universitet i framför allt den engelskspråkiga världen i form av samverkan mellan lärosäten för att erbjuda utbildning på distans. Detta sker i övertygelsen om att enbart campusutbildning är otillräcklig för att tillgodose behovet av högre utbildning i dagens och morgondagens Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet samhälls- och arbetsliv. Inte ens ett finmaskigt nät av nya högskolor förmår erbjuda utbildning för människor som av olika skäl behöver bedriva studier parallellt med oregelbundet arbete eller andra åtaganden. Personer som bor i trakter med långt avstånd till högskola kan i en kombination av distansutbildning och sammankomster vid lärcentra i närheten få tillgång till en lämplig utbildningsform. För fortbildning och vidareutbildning krävs en samverkan mellan arbetsliv och högskola som är svår att åstadkomma inom ramen för traditionell utbildning. Viss fortbildning av stort samhällsintresse (t.ex. för specialistsjuk- sköterskor) kan inte erbjudas av alla universitet och högskolor. Med en distansutbildningslösning, där ett eller några lärosäten gemensamt har ansvar för genomförandet, skulle intresserade över hela landet få tillgång till sådan fortbildning. Det är viktigt att det ges möjlighet till distansutbildning enligt olika modeller, och att en kombination av student-lärarkontakt genom dator eller andra media och personliga möten på lärcentra eller på campus erbjuds. Både det finska och brittiska exemplet är intressanta modeller för en samordnad nationell verksamhet, och de initiativ som tas på olika håll i det svenska högskoleväsendet visar att det finns ett stort intresse för att engagera sig i denna fråga. I regeringens budgetproposition framgår att regeringen avser att ge Distum ansvar för att åstadkomma en viss samordning och planering även av utbildningsutbudet /på distans/ Detta innebär att Distum tillsammans med högskolorna skall utröna vilka högskolor som kan delta i utveckling och genomförandet av olika utbildningar. I vissa fall kan det krävas att Distum tar initiativ till att utbildningar ska komma till stånd. Vi tror att vad som föreslås i budgetpropositionen är otillräckligt för att snabbt kunna bygga upp ett genomtänkt och omfattande utbud av nätbaserad utbildning. Vi anser att det är nödvändigt att skapa former för en fast organiserad samverkan mellan de lärosäten som vill medverka. De initiativ som tagits tyder på att det vid många lärosäten finns en hög beredskap för att gå in i en sådan organiserad samverkan. Vi utesluter således etablering av ett separat distansutbildnings- universitet (ett svenskt ). Förutom att vara synnerligen kostnadskrävande skulle det vara ett avsteg från den dual mode-modell som har tillämpat sedan distans- utbildning började erbjudas vid universitet och högskolor. För dual mode-modellen talar även att nätbaserat flexibelt lärande på många lärosäten håller på att bli en integrerad del av campusutbildningen. Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet Distum skulle med den utveckling som antyds ovan till en början kunna behålla sin uppgift att svara för fördelning av nationella medel för utveckling av formerna för flexibelt lärande. Det kan dock vara rimligt att ompröva Distums uppgifter inom högskoleområdet och att omvandla denna del av Distum till en enhet för utvecklingsstöd inom ett kommande samverkansorgan för ett svenskt nätuniversitet, alternativt att ge Rådet för högskoleutbildning i uppdrag att svara för detta utvecklingsstöd. lärosätena bör fortsätta att utveckla ICT-tillämpningar i utbildningen som naturliga redskap i undervisningen och studenternas arbete. Lärosätena bör här uppmärksamma risken för att studenter utan tillgång till egen dator får problem att delta på samma villkor som övriga studenter och vidta åtgärder för att detta inte skall ske. ICT bör vara en naturlig integrerad del i en introduktionstermin för de studenter som väljer en sådan. För övriga som har behov av stöd för att använda datorn måste särskild utbildning erbjudas inom program och ämnen. Vidareutbildning måste erbjudas alla lärare vid universitet och högskolor för att de på ett effektivt sätt skall kunna använda datorn som verktyg, de initiativ till bildande av en eller flera samverkansorganisationer för nätbaserad utbildning som tagits på skilda håll bör bilda bas för det fortsatta arbetet med att skapa ett eller flera svenska nätuniversitet. Vi föreslår att regeringen utser en sakkunnig med uppgift att bjuda in universitet och högskolor att inkomma med förslag till nätuniversitet baserade på fast organiserad samverkan mellan flera lärosäten. Förslagen bör innehålla dels beskrivning av planerat utbud av program och kurser dels beskrivning av hur samverkan mellan lärosätena skall organiseras. Förslagen bör vidare innehålla analyser av eventuella skillnader i kostnader mellan att genomföra utbildning på campus och utbildning inom nätuniversitet, flexibelt lärande på distans ökar tillgänglighet till utbildning för personer som på grund av sin yrkesverksamhet, sin bostadsort eller andra förhållanden inte har möjlighet att delta i reguljär utbildning på campus. Vissa utbildningskostnader för den Informations- och kommunikationstekniken i högskoleutbildningen - distansutbildning och flexibelt lärande - elektroniska universitet enskilde blir sannolikt lägre vid distansutbildning än vid reguljär utbildning. förefaller distansutbildning medföra ökade kostnader för lärosätet genom att studieavbrotten är fler och därmed intäkterna mindre. Medan distansutbildning således kan vara billigare än reguljär utbildning totalt sett tyder mycket på att det i allmänhet är dyrare för lärosätena. Det finns därför anledning att söka former för att kompensera lärosätena för dessa ökade kostnader. En möjlighet skulle kunna vara att tilldela delar av anslaget för distansutbildning i form av särskilt uppdrag. Storleken på detta anslag bör diskuteras i budgetdialogen mellan lärosätet och och uppbyggnad av en fast samverkansorganisation och en verksamhet med stor synlighet för såväl blivande studenter som olika andra intressenter medför kostnader som måste täckas av särskilda medel. Vi anser att det behövs ett särskilt anslag för utveckling av en eller flera sådana samverkansorganisationer under de närmaste Anslagsbehovet kan beräknas till eller sammanlagt . I denna del behandlar vi formerna för stöd för förnyelse av högskolepedagogiken på lokal och nationell nivå. Här ingår lärosätenas insatser för kompetensutveckling och bedömning av meriter för anställning, befordran och lönesättning. Ett aktivt användande av meritportföljer som verktyg i kompetenssäkring, kompetensutveckling och karriärplanering diskuteras. Vidare framläggs i enlighet med direktiven förslag till organisation för Rådet för högskoleutbildning. 8Stöd för högskolepedagogisk förnyelse 8.1Förändringsstöd vid universitet och högskolor12 Övergripande filosofi (policy) De flesta universitet och högskolor har fastställt ett centralt dokument som redovisar lärosätets syn på grundutbildningen. Detta kan ha formen av ett utvecklingsprogram (univer- sitet), en vision (Högskolorna i och ), ett pedagogiskt program (och ), en programförklaring (KI), ett handlingsprogram för att utveckla kvaliteten i grundut- bildningen () ett kompetensutvecklings- program för lärare (, ) eller riktlinjer för pedagogisk utveckling av utbildningen på vetenskaplig grund (). Dessa måldokument vittnar om att lärosätena har höga ambitioner att uppnå högskolelagens syften och även att vidga ramarna för verksamheten. Dokumenten är av olika typ och omfattning men har flera gemensamma drag. Samtliga framhåller att utbildningen skall bygga på vetenskaplig grund och att studenterna skall utveckla ett kritiskt och analytiskt förhållningssätt. I flera fall betonas också att utbildningen skall ge studenterna förmåga till att formulera och lösa problem samt kommunicera. Några lärosäten lägger till att förmågan att självständigt driva projekt skall vara ett naturligt inslag i utbildningen. Vissa talar också om nödvändigheten att luckra upp utbildningsprogrammens fasta strukturer, och begrepp 12 Informationen i detta avsnitt bygger i stor utsträckning på en enkät som tillställts samtliga universitet och högskolor (se bilaga). Svar har inkommit från alla lärosäten utom i . Stöd för högskolepedagogisk förnyelse SOU 2001:13 som variation, flexibelt lärande och tvärvetenskaplighet åter- kommer. Åtskilliga talar om vikten av att introducera studenterna i den akademiska miljön, om stöd men också om studenternas eget ansvar för sina studier. De skall vara medarbetare och samarbets- partner. Dokumenten fastslår att samtliga lärare skall undervisa och forska eller åtminstone ta del av aktuell forskning samt bedriva utvecklingsarbete. De skall stödja studenterna i arbetet med att uppnå målen. För detta skall de själva få stöd och utbildning, och goda insatser skall premieras. Det kan tilläggas att många av dessa program inte är konkreta i den meningen att de på fastställer hur de olika intentionerna skall åstadkommas. Sådana handlingsprogram utarbetas nu på några lärosäten. och högskolor lägger fast årliga kurs- och utvecklingsprogram, som svarar mot policydokumentens inriktning. utom ett har en särskild organisation för pedagogisk utveckling och utbildning. När det gäller universiteten i , , , och , , , och går de alla tillbaka på de enheter som skapades /70 med särskilda nationella medel som avsattes under arbetet med Universitetspedagogiska utredningen (UPU 1970). Vid dessa lärosäten inrättades också tjänster som pedagogisk konsult och läromedelssekreterare. Fyra av de universitet som tillkommit (, , , ) har följt denna tradition och inrättat egna enheter. Stora förändringar har givetvis skett . De ursprungliga utvecklingsenheterna finansieras inom ramen för universitetens egna budgetar och har utökade och delvis andra uppgifter. Organisatoriska förändringar har skett , i flera fall , i syfte att stärka verksamheten. Den har vid också fått särskild uppmärksamhet genom tillsättning av en vicerektor för universitetspedagogik. Vid flera lärosäten har inrättats särskilda pedagogiska råd som stöd för rektors beslut i högskolepedagogiska frågor. De flesta av de pedagogiska utvecklingsenheterna ingår i lärosätenas centrala förvaltning antingen som självständiga enheter Stöd för högskolepedagogisk förnyelse eller som del av en personalutvecklingsavdelning. har en avdelning med tre enheter som svarar för pedagogisk utveckling, utvärdering respektive organisationsutveckling. KTH:s avdelning för ingenjörsvetenskapens didaktik är en integrerad del av , som tillsammans med en IT-enhet och ett språkutbildningscentrum ingår organisatoriskt i KTH:s bibliotek. De pedagogiska utvecklingsfrågorna handhas vid KI av en institution, , information och samhällsvetenskap, men en omorganisation har givit frågorna en ännu större dignitet. Konsistoriet har givit utbildningsstyrelsen i uppdrag att utreda förutsättningarna för att inrätta ett Lärande. För detta avsätts . Vid ägs Universitetspedagogiskt centrum (UPC) av fakulteterna och UPC bedriver på så vis uppdragsverksamhet (utbildning och konsultuppgifter) för dessa och för andra universitetsinterna och externa uppdragsgivare och ingår inte i den centrala förvaltningen. har etablerat ett strategiskt projekt i centrum med målet att öka studenternas möjlighet till lärande genom att fokusera lärandets förutsättningar och skapa goda lärandemiljöer samt stimulera pedagogisk kompetens- utveckling och förbättringsarbete13. Ett flertal lärosäten har skapat särskilda enheter för ICT och dess användning inom utbildningen (se kapitel 7). Vid andra universitet och högskolor, t.ex. , ingår ICT för undervisning i den pedagogiska utvecklingsenhetens uppgifter. Förutom den verksamhet som i olika former bedrivs på central nivå avsätter fakulteter och institutioner medel och resurser för pedagogisk förnyelse i varierande utsträckning. Organisation och personella samt ekonomiska resurser för pedagogisk utveckling vid universiteten framgår av nedanstående tablå: 13 LTU startade ett brett upplagt utvecklingsprojekt för hela , Målbild 2000 och avser att utveckla en ny syn på kunskapsutveckling där lärandet betraktas som ett gemensamt skapande av kunskap för studenter, lärare och forskare inom breda kunskapsområden (se kapitel. Organisation och resurser för pedagogisk utbildning och utveckling på central nivå vid universiteten14 Ingår i avdelning inom 18 879 hst15 1999 enheter för utvärdering och detta kommer resurser för ICT UPC centralt placerad men Till detta kommer CITU, 23 664 hst 1999 finansierad av fakulteterna. medel går till UPC från Härtill kommer egen enhet vid fakulteterna och andra enheter utom delar av medicinsk för utvärdering med egna fakultet som har egen 5 heltidstjänster, varav 1 med inriktning på ICT Lärostudion, och samverkar med ett centrum för case- 14Lärosäten (inkl. ) med oinskränkta rättigheter att utfärda doktorsexamen Stöd för högskolepedagogisk förnyelse 22 471 hst 1999 Till detta kommer enheten 15 508 hst 1999 Humlab med särskilda resurser för ICTutveckling, och likaså 11 heltidstjänster för den Till detta kommer medel för 15 154 hst 1999 kvalitetsutveckling, som också heten (utbildning även 7 431 hst 1999 särskilda resurser för ICT- KAU 7549 hst 1999 Utvecklingsenhet (UHU) VXU 7 063 hst centrum (UPC) med egen Stöd för högskolepedagogisk förnyelse 7 769 hst 1999 Till detta kommer CITU samt 10 546 hst 1999 Verksamheten ingår nu i 5 033 hst 1999 lärande är under bildande. för pedagogiska projekt + 2mkr anslag för ICT i utbildningen (se kap. 10) 6 heltidstjänster varav en + särskilda medel för Medarbetarna är anställda som 7 355 hst 1999 akademiska lärare (universitets- Av dessa sex tjänster är två 3 621 hst 1999 datapedagoger samt 0,75 peda- gogiska ombud för SLU:s De flesta högskolor har ingen särskild fast organisation för pedagogisk utbildning och utveckling. Undantag är , och . Vid finns ett pedagogiskt centrum som ombildas till en särskild enhet, lärande, underställd rektor. Hälften av verksamheten är riktad mot lärare och hälften mot studenter. Antalet tjänster blir drygt fyra varav två riktade mot högskolepedagogisk grundutbildning och fortbildning för lärare och stöd för ICT i undervisningen. Två riktas mot studentstöd. Anslaget kommer att förstärkas till . har inrättat en stöd (), som har inriktning mot flexibelt lärande. Enheten har 1,5 heltidstjänster samt en gästprofessor i nätverkspedagogik. Man har vidare skapat ett nätverk (), som engagerar av en heltidstjänst vid samtliga institutioner. anslogs av centrala medel 1999 och 2000. är den enda av högskolorna som har en heltidsanställd pedagogisk konsult. Hon sitter inom utbildnings- och forskningsavdelningen vid förvaltningen. Ett pedagogiskt råd bistår. Ca avsätts för verksamheten. har avsatt medel motsvarande en dryg heltidsanställning inom avdelningen för lärarutbildning, totalt ca . Även högskolorna i och avsätter ca vardera. I varierande utsträckning avsätts också medel inom högskolornas institutionsbudgetar. samverkar med Universitetspedagogiskt centrum vid och köper utbildning och annan service av centret. Vid de konstnärliga högskolorna satsas mellan 100 tkr och 400 tkr på utveckling och seminarier. Till detta kommer vid medel för personalutveckling vari också ingår pedagogisk utbildning. har inrättat ett pedagogiskt råd och en referensgrupp för dessa frågor. Majoriteten av högskolorna har avsatt särskilda medel för kortare (några dagars) eller i några få fall längre (10 veckors) utbildning för nya lärare (se närmare kapitel 10 om pedagogisk utbildning). Organisation och stöd för pedagogisk förnyelse och kompetensutveckling vid högskolorna. Ingår i olika lednings- Ingår i tjänsten för bl.a. professor, rektor, prorektor DI I121 hst 1999 HB 4 312 hst 1999 Verksamhet riktad mot både HD 4 818 hst 1999 HG 401 hst 1999 Samverkar med andra lärosäten HiG 5488 hst 1999 HH 4 250 hst 1999 HK 4611 hst 1999 0,5 tjänst för all kompetens- BTH 3 423 hst 1999 Stöd för högskolepedagogisk förnyelse HKr 4 493 hst 1999 Institutionerna ansvarar f.n. för HS 3 149 hst 1999 Stor del avsätts inom HT/U 2 696 hst 1999 IH 442 hst 1999 KF 595 hst 1999 KH 212 hst 1999 KMH 614 hst 1999 LHS 3 954 hst 1999