sou · GPB3103d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Vidare har en av domstolarna pekat på att avstånden inom domkretsen är relativt små och användningsområdet därför är begränsat i de flesta mål. Flera försöksdomstolar är av den uppfattningen att antalet video- konferenser skulle öka om domstolarna fick utrustning för videokonferens i fler förhandlings salar. Vidare har det framhållits att en ökad geografisk spridning av tekniken kan förväntas leda till en ökad användning, eftersom det då blir möjligt att delta från ytterligare platser i landet. DV anser att det är för tidigt att uttala sig om vilken omfattning användningen av videokonferens kan få . Det finns dock all anledning att anta att användningsfrekvensen kan öka betydligt. För att sprida information om försöksverksamheten har flera av försöksdomstolarna haft eller planerar att ha informationsmöten med åklagare. Information har även lämnats av vissa domstolar under hand till de ombud som uppträder vid domstolen. När det gäller information till parter, ombud och vittnen m.fl. om möjlig- heterna att delta genom videokonferens har de flesta domstolar inte gått ut med någon generell information från domstolen. Först när en fråga om videokonferens har aktualiserats i ett mål, har information lämnats om denna möjlighet. Att informera parter, ombud, vittnen m.fl. om den pågående försöksverksamheten och de möjligheter som finns för deltagande är, enligt DV, mycket viktigt för att få igång användningen. Inom projektet har ett informationsblad angående försöksverk- samheten tagits fram och skickats ut till samtliga åklagarmyndig- heter. Projektgruppen avser även att ta fram ett informationsblad riktat till parter, ombud, vittnen m.fl. Flertalet av försöksdomstolarna anser att utrustningen är lätt att använda och att det har funnits tillräckliga instruktioner för att använda den. Flera domstolar har dock poängterat att det är viktigt att tekniken förbättras ytterligare och har även lämnat synpunkter angående förbättringar. Som ovan under avsnitt 6.9. framgår, har det förekommit en hel del tekniska problem. De flesta domstolar som har haft tekniska problem, anser att de i rimlig tid fått hjälp med att lösa dem, medan några domstolar är av motsatt uppfatt- ning. Det är enligt DV:s uppfattning mycket viktigt att tekniken fungerar på ett för domstolarna tillfredsställande sätt. DV arbetar med att finna orsaker och lösningar på de tekniska problem som har rapporterats till verket. Inom projektet övervägs också andra kommunikationsstandarder samt möjligheten till mobila lösningar. Ett frekvent användande av videokonferenstekniken kan förväntas leda till besparingar för rättsväsendet som helhet. Kriminalvården kan till exempel förväntas göra betydande besparingar när det gäller transportkostnader för häktade eller i kriminalvårdsanstalt intagna. Nämnas kan att genomfört förhör genom videokonferens med en målsägande intagen i kriminalvårds- anstalt i . Förhöret tog ca. och genomfördes från i . Skulle målsäganden istället ha transporterats till , hade en transport tur och retur, enligt uppgift från , ha tagit ca. i anspråk för i vart fall två tjänstemän. Genom möjligheten till videokonferens har kriminalvården gjort besparingar både när det gäller resekostnader och när det gäller personella resurser. För domstolsväsendets del kan införandet av den nya tekniken snarare förväntas leda till effektivitetsvinster än besparingar. De personer som deltagit genom videokonferens, har enligt dom- stolarna, varit positiva till videomöjligheten. Vid ett fåtal tillfällen har det förekommit att personen i fråga istället valt att inställa sig personligen. Samtliga de försöksdomstolar som har besvarat enkäten är posi- tiva till möjligheterna med videokonferens och anser att lagstift- ningen bör permanentas samt utvidgas till att omfatta samtliga allmänna domstolar. En av domstolarna har dock framhållit att en förutsättning för permanentning av lagstiftningen är att tekniken förbättras och att domstolen får ytterligare förhandlingssalar ut- rustade. Vidare har det framförts att det är viktigt att domstolarna följer med i teknikutvecklingen och lever upp till de nya krav som följer av denna utveckling. En av försöksdomstolarna i har pekat på att videokonferenstekniken är till stor fördel för dom- stolen p.g.a. domstolens geografiska läge. När det gäller de närmare kriterierna för att använda video- konferens, är de flesta domstolar av den uppfattningen att samma kriterier bör gälla när det gäller möjligheterna att använda telefon och video. Någon domstol anser dock att det ännu är för tidigt att uttala sig i denna fråga. Från flera håll har lämnats förslag på annan formulering av lagtexten. Domstolar har även pekat på att det är viktigt att komma ihåg att personlig inställelse fortfarande skall vara huvudregel. Från en av hovrätterna har det framhållits att reglerna om tilltrosbevisning gör användningsområdet för hovrätternas del begränsat. Vid några domstolar har videokonferensutrustningen använts istället för s.k. medhörning med tilltalad. Den tilltalade har då med både bild och ljud kunnat följa förhör i förhandlingssalen. Dom- stolarna pekar på att denna möjlighet ger en större omedelbarhet och leder till snabbare rättegångar. Att notera är att flertalet försöksdomstolar är av den upp- fattningen att utsagor som lämnas vid förhandling genom video- konferens i viss mån kan påverkas av att personen inte är närvarande i förhandlingssalen. DV:s uppfattning är att många fördelar är att vinna med att använda videokonferens i rättegångar både när det gäller effek- tivitetsaspekter och ökad tillgänglighet till domstolarna. Några av förhandlingarna som ägt rum hade enligt uppgift från domstolarna fått ställas in, om inte videokonferenstekniken hade använts och för flera personer har användningen av videokonferens inneburit att de inte behövt genomföra långa och kostsamma resor. har tekniken även underlättat för målsägande och vittnen som på grund av rädsla ansett sig inte kunna lämna sina utsagor i den tilltalades närvaro. På grundval av de synpunkter som har framkommit från försöksdomstolarna är det DV:s bedömning att lagstiftningen efter försöksperioden bör permanentas och video- konferensteknik bör därför successivt införas i samtliga allmänna domstolar. Inför en permanentning bör klargöras huruvida reglerna om tilltrosbevisning i hindrar användningen av videokonferens. 9 Den fortsatta försöksverksamheten DV avser att, så snart upphandlingsförfarandet är avslutat, utrusta de försöksdomstolar som ännu inte har fått utrustningar. DV har hos regeringen framställt en begäran om att ytterligare några domstolar, nämligen , Hovrätten för , Hovrätten för Nedre samt tingsrätterna i och skall ges möjlighet att delta i försöks- verksamheten. Genom de här domstolarnas medverkan kommer den geografiska spridningen av anläggningar att öka och därmed även förutsättningarna för ett ökat användande. godkände den proposition regeringen lagt fram angående försök med videokonferens vid ett antal allmänna förvaltningsdomstolar (prop.1999/2000:142, bet. 2000/01:JuU5, rskr. 2000/01:132). DV har fått i uppdrag av regeringen att genomföra och utvärdera även den försöks- verksamheten. DV avser att genomföra denna försöksverksamhet i samordning med försöksverksamheten för de allmänna domstol- arna. Försöksverksamheten med videokonferens och utveckling av utrustning sker även i samordning med den teknikupprustning av rättssalar som DV inlett och som kommer att pågå . Direktiv för projektet videoteknik Rättegången i tvistemål och brottmål vid de allmänna domstolarna, dvs. tingsrätterna, hovrätterna och , regleras i , som trädde i kraft . Hand- läggningen i de allmänna domstolarna av sådana rättsvårdsärenden som skall tas upp av en tingsrätt och som inte skall handläggas enligt regleras i lagen (1996:242) om domstols- ärenden. Den processordning som infördes genom rättegångs- balken var strikt grundad på principerna om muntlighet, koncentration och omedelbarhet. Av dessa principer följer bl.a. att mål skall avgöras vid en muntlig, koncentrerad huvudförhandling, där bevisningen läggs fram och parternas argumentering äger rum . Målets avgörande skall grundas på det material som läggs fram vid förhandlingen. har dessa grund- läggande principer mjukats upp något i syfte att göra förfarandet mer ändamålsenligt. I vissa fall behöver således en part över huvud- taget inte inställa sig till ett sammanträde inför rätten och i vissa fall kan en part delta i rättegången per telefon. Regeringens övergripande mål för rättsväsendet är den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet. Däri ligger bl.a. ett krav på hög tillgänglighet hos domstolarna samt att det skall vara möjligt att få sin sak prövad av domstol inom rimlig tid och att prövningen sker på ett rättssäkert sätt. Det är också viktigt att vi har ett domstols- väsende som är modernt och anpassat till samhället i övrigt. Inom både EU och pågår arbete som syftar till att möjliggöra användning av videoteknik vid förhör i domstol. har det hos samlats ett antal ändringsförslag avseende bl.a. , som dom- stolar och domare fört fram i olika sammanhang. På uppdrag av departementet har två olika utredare behandlat frågan om användning av videoteknik i domstol. I en departements- promemoria, Domstolsförfarandet – Förslag till förbättringar (Ds 1997:7) har lämnats förslag till nödvändig reglering för att video- teknik skall kunna utnyttjas i domstolarna. I betänkandet Brottsoffer – Vad har gjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40) har behandlats frågan om användning av videoteknik i domstol då förhörspersoner är utsatta för hot eller påtryckning. På grundval av främst dessa utredningsförslag har utarbetats en försökslag om användning av videokonferens i rättegång (SFS1999:633) som beslutats av . Försökslagen träder i kraft . Av lagen framgår att det på försök införs en möjlighet att använda videokonferens vid handläggningen av mål och ärenden i de allmänna domstolarna. Lagstiftningen innebär att parter i brottmål och tvistemål under vissa förutsättningar skall kunna delta i sammanträde inför rätten genom videokonferens. Vidare framgår att bevisning skall kunna tas upp genom videokonferens och att det skall vara möjligt att använda videokonferens vid handläggningen av konkurs- och domstolsärenden. Syftet med försöksverksamheten är att ge dom- stolarna ett redskap som möjliggör en mer flexibel handläggning av mål och ärenden och att erbjuda medborgarna ökad tillgänglighet till domstolarna. Försökslagen skall vara i kraft till den 31 decem- ber 2001. Enligt lagens 1 § är det regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, som bestämmer vilka domstolar som skall vara försöksdomstolar. I propositionen (prop. 1998/99:65) sägs vidare att regeringen avser att uppdra åt Dom- stolsverket att i samråd med andra myndigheter inom rättsväsendet utreda bl.a. frågan hos vilka andra myndigheter – utöver dom- stolarna – som videokonferensutrustning bör finnas. Regeringen har genom beslut , dnr Ju99/3277, uppdragit åt DV att genomföra den beslutade försöksverksamheten med videoteknik i rättegång samt att utvärdera den. (Bilaga 1.) Genom nu före- liggande projekt genomför DV det arbete som ålagts verket enligt försökslagen och regeringsbeslutet. Att möjliggöra en flexiblare handläggning av mål och ärenden samt att uppnå en ökad rättssäkerhet för den enskilde. Att få fram ett tillräckligt underlag för att avgöra i vilken omfattning videokonferens bör få komma till användning i rätte- gång. Försöksverksamheten skall läggas upp så att den löpande kan följas upp och på ett flexibelt sätt byggas ut om det visar sig lämpligt. Projektet skall bevaka relevant lagstiftning och vid behov lämna departementet förslag till regeländringar. Projektet har inte i uppdrag att utforma förslag till författnings- ändringar som kan komma att krävas om försöksverksamheten ger underlag för att införa permanenta bestämmelser. (Detta uppdrag har den särskilda utredaren som utreder Processen i allmän dom- stol (dir 1999:62).) Försökslagstiftningen träder i kraft och gäller till utgången av . Projektarbetet har dock redan påbörjats för att göra det möjligt att inleda försöksverksamheten vid lagens ikraftträdande. Deltagande i försöksverksamheten bygger på frivillighet från domstolarnas sida. Urvalet av domstolar skall ske så att såväl under- och överrätter deltar i projektet. Vid urvalet skall följande förutsättningar beaktas. domstolens intresse att delta i projektet Utrustningen ska samordnas med ljudanläggningar och annan teknisk utrustning i domstolslokalerna på ett ändamålsenligt och Utrustningen får dock vara fristående från redan existerande IT/ADB-utrustning om det är lämpligt. Styrgruppen består av (ordförande) och (projektansvarig). Delprojektledare är , tekniskt ansvarig. , lokal- och inredningsansvarig. Till projektet skall vara knutet två referensgrupper som skall vara rådgivande och informationsmottagande organ inom sitt respektive område. Grupperna skall ha följande sammansättning. –en företrädare från varje deltagande tingsrätt –en företrädare från varje deltagande hovrätt –en representant från –en representant från ST-Domstol Utöver dessa grupper skall det vid varje domstol som ingår i försöksverksamheten finnas en lokal arbetsgrupp. Såväl intern som extern information hanteras av styrgruppen. Det åligger dock projektledaren att kontinuerligt informera styrgrupp, projektdeltagare och referensgrupper. Styrgruppsmöten skall hållas när projektet så kräver. Dock minst en gång . Avstämning med den särskilda utredaren som utreder Processen i allmän domstol skall ske vid behov. Projektet avslutas när försöksverksamheten upphör, antingen ge- nom att övergå i permanent verksamhet eller genom att verksam- heten läggs ner. Utvärdering av projektet skall ske fortlöpande. I detta ingår att ta fram utkast till de rapporter som föreskrivs i regerings- uppdraget. Projektet skall också redovisa hur det fortsatta arbetet bör bedrivas samt vilka sam- ordningsbehov som finns. Exempel på utformning av danska tilkendegivelser Den 20. blev Byret, Afdeling 5C, sat på Domhuset af dommer . Som protokolfører fungerede . Der blev foretaget i offentligt retsmøde sag nr. BS 5C-10073/2000: For og med sagsøgeren, XX, mødte advokat ved advokat . For og med sagsøgte, YY, mødte advokat ved advokatfuldmægtig . Stævning med bilag 1-7. med bilag A-C. Replik med bilag 8-13. Sagsøgers processkrift 22. februar 2001. Sagsøgtes processkrift 19. marts 2001. Sagsøgers processkrift II af 30. med bilag 14-21. Sagsøgtes processkrift B af 22. . Sagsøgers påstandsdokument med bilag 22-23. Sagsøgtes påstandsdokument med støttebilag A. Sagsøgeren nedlagde påstand i overensstemmelse med påstands- dokumentet. Sagsøgte nedlagde påstand i overensstemmelse med påstands- dokumentet. XX og YY afgav behørigt formanede partsforklaring. Som sagsøgers vidne mødte , der blev gjort bekendt med vidnepligt og -ansvar. Vidnet afgav forklaring. Som sagsøgers vidne mødte Per, der blev gjort bekendt med vid- nepligt og -ansvar. Vidnet afgav forklaring. Dommeren fremkom med tilkendegivelse. Efter dommerens tilkendegivelse forligtes sagen således: Sagsøgte, YY, betaler inden 14 dage . til sagsøgeren, XX. Beløbet forrentes med almindelig procesrente fra sagens anlæg den 8. og til betaling sker. Den 18. blev Byret, Afdelning 5C, sat i Domhuset af dommer . Der blev foretaget i offentligt retsmøde sag nr. BS 5C-11115/1999: Ingen indkaldt mødt. T I L K E N D E G I V E L S E : Sagsøgeren har i sin prisliste taget forbehold for, at undergrunden er af normal gravevenlig beskaffenhed uden opfyld, større sten, rødder, buskads, nedgravede kabler etc., og sagsøgeren har i sit tilbud af 19. 1999 taget forbehold for, at der ikke under asfalten findes fundamenter eller andet ikke gravevenligt materia- le. På baggrund af syn- og skønserklæringen og den af vidnet afgivne forklaring lægger retten till grund, at undergrunden under asfalten de steder, hvor sagsøgeren skulle opstille de bestilte flag- stænger, ikke kan karakteriseres som gravevenlig. Retten finder, at det af sagsøgeren tagne forbehold er formuleret tilstrækkeligt tydeligt og præcist, og risikoen for undergrundens beskaffenhed, uanset om denne måtte være naturligt forekommen- de under en parkeringsplads, påhviler derfor sagsøgte. Sagsøgte er derfor som udgangspunkt forpligtet til at betale for de ekstra ydelser/udgifter, som undergrundens beskaffenhed har medført. medbragte betonhammer var alene tiltænkt anvendt til gennembrydning af asfaltlaget, og såfremt undergrunden ikke havde haft den foreliggende beskaffenhed, ville det ikke have været nødvendigt at benytte betonhammeren (eller kompressor med lufthammer) under hele opgavens udførelse. Sagsøgte skal derrfor betale for leje af betonhammeren. Efter syn- og skønserklæringen lægger retten til grund, at på grund af undergrundens beskaffenhed måtte anvende ekstra tid til løsning af arbejdsopgaven, og at han ikke har anvendt det bedst egnede værktøj till løsning af denne. Det anvendte antal ekstra timer må antages også at have haft sammenhæng med, hvilke type værktøj anvendte och henset til, at opgaven løstes af en mand finder retten, at timetallet skønsmæssigt må nedsættes til 10 timer. Der skal i denne forbindelse tillige tages hensyn til, at leje af en kompressor med lufthammer efter syn- og skønsklæringen ville have været dyrere end det opkrævede beløp for leje af beton- hammeren. Sagsøgte skal derfor betale for 10 ekstra timer. Retten finder efter den foretagne bevisførelse ikke fornødent grundlag for at fastslå, at det ikke på grund af undergrundens be- skaffenhed var nødvendigt at anvende en væsentlig støtte mængde tørbeton en normalt. Retten fidner derfor, at sagsøgte skal betale det opkrævde beløb for tørbeton. Det fremgår ikke af sagsøgerens tilbud, at dette omfatter bort- kørsel af overskydende jord, og under de foreliggende omstæn- digheder finde retten, at dette må betragtes som en ekstraydelse, som sagsøgte er forpligtet til at betale for. Da havde på- begyndt arbejdet med fjernelsen af det overskydende materiale, før sagsøgte gav besked om at stoppe dette, finder retten, at sagsøgte skal betale det opkrævede beløb, imod hvilket der i øvrigt ikke er protesteret. Sagsøgeren har ikke i sin prisliste eller i tilbuddet angivet betalings- betingelser eller forrentningsbetingelser. Der kan derfor ikke lægges til grund, at der mellem parterne er ingået aftale om for- faldsdato eller forrentning, ligesom der ikke foreligger oplysninger om sædvanlige betingelser i branchen. Sagsøgte har ikke protesteret over forfaldsdatoerne, hvorfor disse kan lægges til grund, mens der for så vidt angår rentens størrelse kun kan gives medhold i forrentning med almindelig procerente. En eventuel dom i sagen vil derfor gå ud på, at sagsøgte skal betale følgende beløp till sagsøgeren: 10 ekstra timer á . 12 poser tørbeton á . 5 timer á . Beløbet vil skulle forrentes med almindelig procesrente af . fra den 11. og af . fra den 18. og til betaling sker. Da en dom i de væsentligst vil give sagsøgeren medhold, og da sag- søgeren har afholdt omkostningerne til syn- og skønsmanden med , vil sagsøgte i en eventuel dom blive pålagt at betale , i sagsomkostninger til sagsøgeren. Retten skal på baggrund af ovennævnte tilkendegivelse indstille, at sagen forliges således: Sagsøgte, YY, betaler inden 14 dage . til sagsøgeren, XX. Beløbet forrentes med almindelig procesrente af . fra den 11. og af . fra den 18. til betaling sker. Inden samme frist betaler sagsøgte . i sagsomkostninger til sagsøgeren. Retten skal anmode parterne om senest den 1. at tilkendegive, om de kan tiltræde, at sagen forliges som anført oven- for. Såfremt sagen ikke forliges, vil der blive afsagt dom den 29. . udsat til den 1. , til hvilken dato, der ikke skal gives møde.