sou · GPB33d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Den ökande internationaliseringen medför att myndigheterna i allt större utsträckning kommer i kontakt med utländska myndigheter och olika organ för mellanstatligt samarbete också utanför EU- samarbetet. Kartläggningen bör därför också omfatta de frågor om utrikessekretess som är förknippade med sådant samarbete. Kommittén skall göra en översyn av bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet i syfte att vidga offentlighetsprincipens tillämpningsområde i IT-samhället. Det övergripande ändamålet med översynen skall vara att överväga och lämna förslag till hur offentlighetsprincipen skall kunna tillämpas under nya och framtida tekniska förutsättningar. Lagstiftningen måste vara ut- formad så att den är tillämplig oavsett vilken teknik som används. Den bör därför innehålla så få tekniska begrepp och termer som möjligt. Allmänhetens tillgång till information skall vara oberoende av på vilket sätt myndigheterna valt att dokumentera den. Syftet med reglerna skall vara att förstärka offentlighets- principen genom att säkerställa att den kan tillämpas under nya förutsättningar. Offentligheten skall vara så vid som möjligt, med de begränsningar som följer av hänsynen till intresset att skydda personuppgifter och uppgifter som är sekretessbelagda. Reglerna skall vara tydliga och lätta att tillämpa. Kommitténs förslag måste också stå i överensstämmelse med internationella åtaganden på IT- och personuppgiftsområdet. Kommittén skall särskilt överväga i vilken utsträckning lämnade förslag bör omfatta en reglering i grundlagen. Kommittén skall också redovisa hur dess förslag påverkar reglerna om arkiv. Förslagen i betänkande skall tillsammans med remissinstansernas synpunkter på det tjäna som utgångspunkt för kommittén. Kommittén skall emellertid ha full frihet att föreslå andra lösningar än . I de fall kommittén föreslår ändringar i regelverket skall den noggrant analysera alla konsekvenser av ändringarna. När det gäller ekonomiska konsekvenser för statliga myndigheter skall kom- mittén i tillämpliga delar beakta Statskontorets kostnadsanalys. Upphovsrättens förhållande till offentlighetsprincipen Kommittén skall undersöka om det i något fall finns ett behov av att öka möjligheterna att inte tillhandahålla en allmän handling som omfattas av upphovsrätt eller någon närstående rättighet och i så fall föreslå en lösning som tillgodoser detta behov. Kommittén skall därvid göra en avvägning mellan å ena sidan upphovsmannens ensamrätt till exemplarframställning och å andra sidan rätten att få en kopia av en allmän handling. Dessutom skall kommittén lämna förslag till åtgärder när det gäller offentlighetsprincipen som kan följa av det pågående förhandlingsarbetet i EU om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt m.m. i informationssamhället. Arbetet i kommittén skall bedrivas med beaktande av övriga internationella åtaganden på upphovsrättsområdet. Utgångspunkten för eventuella förslag skall vara att den upphovsrättsliga lagstiftningen i så liten utsträckning som möjligt inskränker den grundlagsenliga rätten att ta del av allmänna handlingar och respekterar internationella åtaganden på det upphovsrättsliga området. Insyn i statliga och kommunala företag m.m. Kommittén skall kartlägga de faktorer som har varit avgörande för i vilken utsträckning insyn råder i kommunala respektive statliga företag. Kommittén skall vidare överväga om det är lämpligt med en enhetlig syn på offentlighetsprincipens tillämplighet när det gäller dessa företag och ange vilka kriterier som bör gälla för insyn i företag och andra organ som avses i 1 kap. 8 § sekretesslagen. En allmän översyn av sekretesslagen Kommittén skall göra en allmän översyn av sekretesslagen. Kommittén skall lämna förslag till förbättringar av lagen, t.ex. genom att onödiga bestämmelser upphävs och att den görs mer överskådlig. Utgångspunkten skall vara att balansen bibehålls mellan intresset av offentlighet och insyn å ena sidan och integri- tets- och andra sekretesskyddsintressen å den andra. Kommittén skall särskilt överväga dels om det är lämpligt med förändringar i sekretesslagens grundläggande systematik, dels om det är möjligt att med en bibehållen grad av skydd för uppgifter förenkla sekretessbetämmelserna genom att minska antalet fall av skilda skaderekvisit för uppgifter inom en och samma verksamhet. I detta sammanhang skall också övervägas om det är ändamålsenligt med en uppdelning mellan å ena sidan bestämmelserna i 15 kap. sekretesslagen om registrering av allmänna handlingar m.m. och å andra sidan arkivlagens bestämmelser om registreringens betydelse för arkivvården m.m. Kommittén skall ha frihet att föreslå lämpliga utbildnings- insatser på offentlighets- och sekretesslagsområdena samt andra åtgärder som syftar till att stärka medvetenheten om lagstiftningen på dessa områden. Kommittén skall undersöka om en lösning är möjlig för situa- tioner då det är uppenbart att sekretess bör råda, men en uttrycklig bestämmelse för det aktuella fallet saknas, och som innebär att det blir möjligt att sekretessbelägga mycket känsliga uppgifter. Härvid skall särskilt övervägas om olika sekretessintressen bör behandlas på skilda sätt. Samverkan mellan och inom myndigheter Kommittén skall utreda förutsättningarna för att öka möjligheterna att lämna sekretessbelagda uppgifter mellan och inom myndigheterna i syfte att förbättra förutsättningarna för deras samverkan. Kommittén skall presentera de olika lösningar som kan finnas och analysera konsekvenserna av dem. Utgångspunkten skall vara att sekretessbelagda uppgifter inte får spridas i onödan och att de skall få ett tillräckligt starkt sekretesskydd hos mottagarna, så att de negativa konsekvenserna av uppgiftsutlämnandet minimeras. Kommittén skall särskilt uppmärksamma de problem som den fria kommunala nämndorganisationen ger upphov till på detta område. Kommittén skall ta ställning till om myndigheter och verksamhetsgrenar inom myndigheter är de enda tänkbara utgångspunkterna för de gränser som bör gälla när det gäller uppgiftslämnande dem emellan eller om det finns andra enheter inom vilka uppgifter bör få lämnas trots sekretess. De begrepp som skall användas för att beteckna de enheter mellan vilka sekretess skall gälla måste vara utformade så att det uppstår så få avgränsningsproblem som möjligt. Kommittén skall undersöka hur sekretesslagen påverkar kom- munernas möjligheter att informera sig om vad som händer i deras företag och hur lagen påverkar möjligheterna till information inom och mellan kommunala företag. Detsamma gäller för motsvarande problem på det statliga företagsområdet. De slutsatser som kan dras efter denna undersökning skall presenteras tillsammans med förslag till de eventuella lagändringar som behövs. Kommittén skall ta reda på vilka uppgifter polisen behöver från och andra myndigheter för att kunna förebygga ungdomsbrott. Kommittén skall vidare redogöra för vilka av dessa uppgifter polisen kan få del av inom ramen för nuvarande be- stämmelser, bl.a. genom att ta del av erfarenheterna från sam- verkansprojekt på lokal nivå. Kommittén skall därefter redovisa vilken effekt återstående uppgifter kan få för polisens brottsföre- byggande arbete. Kommittén skall bedöma i vilken utsträckning nyttan av en begränsning av sekretessen i brottsförebyggande syfte uppväger den skada som detta kan innebära om det medför svårigheter i allmänna klientsamarbete och när det gäller kontakten mellan enskilda och de andra myndigheter som kan vara aktuella. Kommitténs slutsatser skall utmynna i en rekommendation om huruvida det bör införas någon lättnad i socialtjänstsekretessen eller andra ändringar av sekretessbestäm- melserna och, om det förordas, hur den eller dessa bör utformas. Uppgiftslämnande vid misstanke om grova brott Kommittén skall undersöka om den nuvarande s.k. tvåårsregeln i 14 kap. 2 § fjärde stycket sekretesslagen i några situationer leder till otillfredsställande resultat och överväga om det för några fall finns skäl att vidga möjligheten att lämna ut uppgifter om ett brott från eller hälso- och sjukvården till polis- eller åklagar- myndigheter eller andra myndigheter som är skyldiga att ingripa mot brottet. Undersökningen skall avse också omfattningen av det s.k. frågeförbudet i domstol enligt 36 kap. 5 § . En eventuell ändring får inte leda till att uppgifter får lämnas under en förundersökning i större omfattning än vid vittnesförhör inför domstol. När det gäller den fråga som berörts av KU, om vissa försöks- brott bör undantas från tvåårsregeln, bör beaktas att frågan om rubriceringen av främst våldsbrott ofta är svårbedömd och att ett sådant undantag därför kan leda till svårigheter vid tillämpningen. Om det blir aktuellt att föreslå ändringar av reglerna bör därför även andra avgränsningar övervägas. Kommittén skall beakta regeringens slutsatser om uppgifts- lämnande i prop. 1997/98:55 om kvinnofrid, när det gäller vålds- brott mot kvinnor som begås av närstående. Kommittén skall se över bestämmelsen om meddelarfrihets- brytande tystnadsplikter i 16 kap. 1 § sekretesslagen. I översynen skall det ingå att kartlägga vilka kriterier som har varit avgörande för bestämmelsens nuvarande utformning samt att föreslå de eventuella ändringar av bestämmelsen som behövs för att den skall kunna tillämpas på ett sätt som står i stämmer överens med dess ursprungliga ändamål. Offentlighet och sekretess i det internationella samarbetet Kommittén skall undersöka möjligheterna för att åtagan- den enligt internationella avtal när det gäller informationsutbyte skall kunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt och på ett sätt som leder till ett så litet ingrepp i offentligheten som möjligt. Till grund för undersökningen skall kommittén göra en samman- ställning av åtaganden och av de åtgärder som företagits för att genomföra dem samt skälen för åtgärderna. I de fall ingen sådan åtgärd har vidtagits skall, så långt det är möjligt, kommittén redovisa de skäl som har anförts för det. Kommittén skall göra en kartläggning av myndigheternas hantering av frågor om utrikessekretess. En sådan kartläggning skall ta sikte på frågor om sekretess såväl i EU-samarbetet som i annat internationellt samarbete. Kartläggningen skall utmynna i en bedömning av om det behövs ändringar i reglerna om utrikes- sekretess eller andra åtgärder, t.ex. en särreglering för EU- samarbetet, samt i så fall förslag till sådana ändringar. Kommittén skall ha stor frihet att ta upp de ytterligare frågor som den finner behöver övervägas inom ramen för uppdraget. Kommittén skall samråda med i frågor som rör offentlighetsprincipen och IT. Kommittén skall beakta de frågor om – myndighetssamverkan som behandlas av utredningen (Ju 1997:04) om ökade möjligheter till informationsutbyte och frågor om sekretess vid bekämpningen av ekonomisk brottslighet m.m. (), –sekretess i samband med förvärvsprövning enligt konkurrens- lagen (1993:20) som behandlas av (N 1995:11), –samordnad revision mellan kommuner respektive landsting och deras företag som behandlas av utredningen (In 1997:07) om över- syn av den kommunala revisionen. För utredningsarbetet gäller regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) och att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). Utredningsarbetet skall vara avslutat, såvitt avser uppdraget som gäller offentlighetsprincipen och IT, och i övrigt . Om grundlagsändringar skulle bli aktuella i andra delar än när det gäller offentlighetsprincipen och IT bör utredningsarbetet vara avslutat före . Det står kommittén fritt att avlämna ett eller flera delbetänkanden. Informationsteknikens utveckling på myndighetsområdet Starkt bidragande till den snabba utvecklingen inom dataområdet har varit den tekniska utvecklingen, särskilt inom elektroniken. låg tidigt på en mycket hög datorteknisk nivå. hör till de mest datoriserade länderna i världen och så har det varit sedan datorer började komma i bruk . Offentlig förvaltning anammade tidigt den nya tekniken. De allra första datorerna baserades på reläteknik. Via elektron- rör, transistorer och integrerade kretsar har vi nått dagens stor- skaliga integration av de elektroniska komponenterna. har möjligheten att lagra data – både i datorns primärminne och på externa enheter – genomgått en liknande utveckling. Fram till omkring 1970 användes ferritkärnminne som primär- minne, därefter slog de snabbare och billigare halvledarminnena igenom. Som sekundärminne användes i början magnetband. började man även använda skivminnen, som medgav snabbare åtkomst till data. För lagring av små datamängder infördes s.k. disketter . De har varit ett vanligt flyttbart lagringsmedium för bl.a. persondatorer. har det blivit vanligt att bl.a. distribuera programvara på Compact Disk, CD. Inmatning av data och program skedde i början med hålkort och hålremsa. blev det möjligt att utnyttja datatekniken i sär- skild dataregistreringsutrustning, varvid data registrerades på magnetband som sedan i ett andra steg överfördes till dator- Till datorerna direktanslutna terminaler började tas i bruk för såväl inmatning som presentation av data. Även annan teknik har använts och används fortfarande, t.ex. optisk läsning. Tester med taligenkänning har pågått men har ännu inte fått något egentligt genomslag. Utmatning av data i läsbar form har i stor utsträckning skett på olika sorters skrivare. Mekaniska skrivare var länge dominerande, men den optiska teknikens genomslag har gjort det möjligt att också använda snabba och billiga laserskrivare – även för anslutning till persondatorer. Utmatning för presentation direkt på bildskärm är en vanlig teknik. Ett antal myndigheter använder också telefonen i sin kontakt med allmänheten. Ett bra exempel är som utvecklat avancerade knapptelefoni- tjänster. Man kan dygnet runt erhålla information, göra fordons- anmälningar, beställa registreringsbevis m.m. i samband med av- eller påställning av fordon. Vidare kan man få information i talad form, t.ex. ägaruppgifter, om skatten är betald och när besiktningen är gjord. Framstegen inom tele- och datakommunikationsområdet har haft en enorm betydelse för den senaste tidens datoranvändning. Tekniken har utvecklats för hur data ska kodas och överföras. Digital teknik har i stor utsträckning ersatt tidigare analog teknik. Laserteknik och annan optisk teknik har gjort det möjligt att överföra data över stora avstånd med allt högre hastighet. En utbyggnad av stomnäten har inletts i syfte att skapa ett nät med hög överföringshastighet till alla kommuner. Även trådlös överföring har fått ökad betydelse, främst över korta avstånd och där det har varit svårt eller olönsamt att lägga ut särskilda kablar. Trådlös överföring väntas få en ökande betydelse i och med att tredje generationens mobilnät tas i bruk. Stora och små datorer Många av de tillämpningar som var lämpliga att datorisera under datorns barndom krävde en för stor beräknings- och lagringskapacitet. De skulle också kunna ansluta flera slags in- och utmatningsenheter. Denna typ av datorer behövs fortfarande för de största systemen med stort lagringsbehov och för direkt åtkomst via terminal. Parallellt med de stora datorerna utvecklades en typ av mindre datorer i betydelsen att de var mindre generella än stordatorerna. Deras kapacitet kunde dock vara minst lika stor. En sådan typ av datorer med operativsystemet Unix kom under benämningen basdator att få stor användning inom statsför- valtningen som flerarbetsplatssystem lämpliga för småskalig data- behandling i kontorsmiljö. Åtkomst till systemen kunde ske med enkla terminaler. Förutom vanliga datortillämpningar kunde syste- men användas för ordbehandling, kalkyler, databaser och intern elektronisk post. Datorer lämpar sig väl för ordbehandling genom att de ger möjlighet att lagra text, lätt ändra i den, återanvända tidigare skriven text genom kopiering och att göra sökningar i den. Särskild ordbehandlingsutrustning började därför komma i bruk , dels som isolerade arbetsplatser, dels som flerarbets- platser med lagring i gemensam dator. De ersatte successivt skrivmaskinen. började en ny typ av datorer att dyka upp. De var avsedda att användas som personlig utrustning för kalkyler, ord- och textbehandling m.m. lanserade 1981 sin PC som senare blev den dominerande typen av persondator. Dessa datorer har utvecklats och har en avsevärd kapacitet. De är den helt dominerande arbetsplatsutrust- ningen och används dels fristående, dels sammankopplade i nät. Den specialiserade ordbehandlingsutrustningen har helt ersatts med persondatorer. De tidigaste datorerna måste programmeras med ett språk som var anpassat till varje datorfabrikat, s.k. maskinspråk. utvecklades ett antal programmeringsspråk som var lättare att använda genom att de skrivs på ett sätt som liknade talad engelska. Användning av bild- skärmar gjorde det senare möjligt att använda datormus och grafiska symboler för kommunikation med datorprogrammen. För den vanlige användaren har det ingen betydelse hur och i vilket språk som datorn är programmerad. All kommunikation sker numera via persondator med s.k. grafiskt gränssnitt. Den tidigaste tillämpningen av datatekniken utgjordes av olika tekniska beräkningar. I takt med att lagringstekniken utvecklades insåg man snart att viktiga tillämpningsområden skulle kunna bli sådana som innebar behandling av stora mängder data. Det kunde röra sig om beräkningar som baserades på stora datamängder eller var komplicerade, t.ex. statistiska bearbetningar och väderprognoser. Ett annat område var uppläggning av stora register och sökning i dem, t.ex. folkbokföringsregister, bilregister, fastighetsregister och socialförsäkringsregister. Utvecklingen på datakommunikationsområdet har haft stor betydelse. De största organisationerna byggde egna nät för terminaltrafik, t.ex. bilregistret med åtkomst från läns- styrelser och bilhandlare, med åtkomst från försäkringskassorna. Det blev vanligt att koppla samman person- datorerna i lokala nät, som underlättade lagring av data och åt- komst till gemensam information. Intern elektronisk post var också en viktig tillämpning. De vanligaste tillämpningsområdena för IT inom statsför- valtningen tillhör det administrativa området. Det karakteriseras ofta av relativt enkla bearbetningar av stora mängder data. Exempel på användningsområden är personal- och löneadministration, ekonomiadministration, materieladministration, dokument- och ärendehantering samt statistikproduktion. Ett stort antal av stats- förvaltningens IT-system omfattar register med personuppgifter. Vidare förekommer ett antal stora databaser såsom fastighets- register, bil- och körkortsregister, socialförsäkringsregister och register med statistiska data. Ett Internet är en samling datornät som är sammankopplade med hjälp av datakommunikationsförbindelser och ett antal datorer, vilket tillåter dem att fungera som ett enda stort virtuellt nät. Det finns flera sådana nät. Ett av dessa kallas Internet. Internet har sitt ursprung i i ett nät kallat ARPAnet som började byggas . ARPAnet var ett experimentnät som konstruerades för att stödja militär forskning – särskilt forskning om hur man skulle bygga nät som kunde motstå partiella bortfall, som vid bombattacker, och fortfarande fungera. Nätet i sig skulle anses vara otillförlitligt och delar av det skulle kunna sluta att fungera som helat. Marknadskrafterna gjorde att den programvara som användes för datakommunikationen i nätet kom att finnas tillgänglig för alla typer av datorer. På så sätt kunde datorer av olika fabrikat kommu- nicera med varandra och detta var särskilt intressant för myndigheter och universitet, som inte alltid köpte datorer från samma leverantörer. skapade () fem centra med s.k. superdatorer som var tillgängliga för forsk- ningsändamål. Dessa knöts samman i nät med varandra och med undervisningsanstalterna. Grunden för datakommunikationen var samma teknik som användes i ARPAnet. Viktigt för Internets spridning var att NSF bekostade högskolornas anslutningar till nätet endast om de hade för avsikt att i sin tur låta det bli allmänt tillgängligt. Nätet har således byggts upp inom universitets- och forsknings- världen. Det var också dessa som var de dominerande användarna ända fram till . Efter hand spred sig nätet till länder över hela världen. Vidare gjorde dess öppna karaktär att det spred sig till att omfatta företag och myndigheter som var intresserade av att använda det för informationsspridning och annan datakommunikation. Det är världens i särklass största datornät. Enligt en uppskattning fanns det 304 miljoner användare i världen . Det finns ingen som äger Internet i sin helhet. I stället bidrar operatörer och användare med sina delnät. Internet saknar huvud- kontor och ledning, men tyngdpunkten ligger i . Där tar det mesta av utvecklings- och standardiseringsarbetet form. Det finns ett med underorgan som koordinerar verksam- heten inom Internet. Användningen av Internet ökade dramatiskt i början av 1990- talet då det s.k. World , WWW, utvecklades. WWW är en funktion på Internet som medger att man t.ex. från en pc enkelt kan hämta sammanlänkad information i form av text, bild och ljud. Informationen finns lagrad på datorer, s.k. webbservrar, som ständigt är anslutna till nätet. I pc:n används en webbläsare, som är ett program som gör det möjligt att presentera informationen och ansluta sig till de olika webbservrarna. har så gott som varje myndighet och företag tillgång till en webbplats och lagt upp s.k. webbsidor med information om sin verksamhet och sina Den information som kan fås på Internet är enormt stor och växer ständigt. uppskattade man att det i hela världen fanns en miljard unika, indexerbara sidor på Internet. Denna siffra skulle ha fördubblats . Antalet webbservrar skulle ha varit ca 6,4 miljoner. För den offentliga sektorn har en gemensam ingångsplats skapats: Direkt. Därifrån kan man på ett enkelt sätt nå , regeringen, myndigheter, landsting och kommuner. Här finns även tillgång till viss samhällsinformation, bl.a. Samhälls- guiden. Möjligheterna att utnyttja Internet i kommersiella syften har också väckt stort intresse. Bankerna är stora aktörer och det är möjligt att överföra pengar och göra betalningar över Internet, handla med aktier och mycket annat. Elektronisk handel över nätet har också lockat många, men användningen har varit mycket mindre än vad många förväntat. Den andra stora tillämpningen på Internet är elektronisk post, e- post. Som ovan nämnts har det även tidigare varit möjligt att skicka elektroniska brev över interna nät. Även för extern post har det funnits olika system, men de har varit begränsade till bestämda grupper av användare. Med Internet blev det möjligt att skicka e- post till i stort sett vem som helst över hela världen. Det enda som behövs utöver Internetanslutningen är att avsändaren och mottagaren har en brevlåda för e-post. bör varje myndighet kunna nås med e-post över Internet. Internet är ett i grunden öppet system. Datakommunikationen sker över i stort sett oskyddade linjer. I det program, Internet Protocol (IP), som sköter överföringen av data finns inga funktioner som garanterar att avsända data kommer fram till slutstationen. Denna kontroll får i stället ske på högre nivå och det sker bl.a. i det andra programmet som oftast används, Transmission Control Protocol (TCP). Vidare är anslutna datorer oskyddade mot intrång. Det är därför vanligt att installera något slags skyddande filter, ofta benämnt brandvägg, mellan datorerna och datakommunikationsnätet. Trots detta händer det då och då att någon lyckas störa driften på ett eller annat sätt. Känsligt för attacker är även e-postsystemet eftersom det till e-post går att bifoga körbara filer som kan innehålla virus eller annat som ställer till förtret.