sou · GPB315d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Dessa kan bestå av medlemsavgifter, deltagaravgifter, bidrag från enskilda, insamlingar, lotteri- och försäljningsintäkter, avkastning från eget kapital, donationsmedel, etc. En organisations egenfinansiering är uteslutande en intern angelägenhet utan statlig inblandning. Det statliga finansiella stödet till de frivilliga totalförsvars- organisationerna kommer såsom att bestå av olika kompo- nenter/moduler. I 7 kap. 7 13 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) stadgas om allmännyttiga ideella organisationer i fråga om befrielse från statlig inkomstskatt. Det först nämnda rekvisitet om skattebefrielse – allmännyttiga – uppfyller frivilliga försvarsorganisationer, då deras verksamhet inriktas mot samhällsberedskapen och att bidra till och delta i samhällsskyddet samt att mer eller mindre medverka i total- försvarsuppgifter. Det andra rekvisitet – ideella – uppfyller de genom att med- lemskap i organisationerna är öppet och frivilligt och att deras verksamhet bedrivs utan kommersiell karaktär eller för ekonomisk . En organisations skattebefrielse respektive i vilken mån den kan vara skattskyldig framgår enligt beslut av skattemyndig- heten. Någon samlad redovisning av den ekonomiska omfatt- ningen av de frivilliga försvarsorganisationernas skattebefrielse existerar inte . Utredningen kan därför inte ange hur stort belopp den samlade skattebefrielsen motsvarar. Det torde emellertid vara fråga om mångmiljonbelopp. Utredningen om översyn av reglerna om skattskyldighet i mervärdesskattelagen m.m. (Fi 1999:03; dir. 1999:10) har i en skri- velse med anledning av en enkät som genomfördes anfört: Kopplingen till reglerna om inkomstskatt innebär att en allmännyttig ideell förening som är befriad från inkomstskatt för en viss verksamhet inte heller är skyldig att betala mervärdesskatt. Mot den bakgrunden bör de frivilliga totalförsvarsorganisa- tionerna, enligt mening, vara befriade från mervärdesskatt i sin ideella verksamhet. Så tycks emellertid, enligt uppgifter till utredningen från några frivilliga försvarsorganisationer, inte vara fallet . Det finns inte någon samlad bild över hur stort det sammantagna beloppet skulle vara, som skulle motsvara de frivilliga försvarsorganisationernas befrielse från mervärdesskatt. Även detta belopp torde dock vara betydande. Utredningen finner starkt vägande skäl för att de frivilliga total- försvarsorganisationerna skall vara befriade från skatt och mer- värdesskatt för sin allmännyttiga ideella verksamhet. kursgårdar är, enligt utredningens uppfattning, däremot att be- trakta som kommersiell verksamhet och bör således vara skatte- pliktig. Befrielse från såväl inkomstskatt som mervärdesskatt – som utan befrielsen skulle tillfalla statskassan – kan sägas vara en form av statligt ekonomiskt stöd till de frivilliga totalförsvarsorganisa- tionerna. I detta sammanhang bör noteras att frivilliga försvarsorganisa- tioner är befriade från att lämna inkomstdeklarationer. Utredningen om översyn av reglerna om skattskyldighet i mer- värdesskattelagen m.m. (Fi 1999:03) beräknas avsluta sitt arbete . Grunden i det statliga bidragssystem som riktas till frivilliga total- försvarsorganisationer bör ha formen av organisationsstöd. Med organisationsstöd avser utredningen statligt finansierat stöd till folkrörelsen frivilliga totalförsvarsorganisationer enligt vissa kriterier, som regeringen fastställer. Genom kriterierna, generella för alla slag av frivilliga totalförsvarsorganisationer, kommer orga- nisationerna att känna till vilka förutsättningar som gäller för att få organisationsstöd, dvs. stödsystemet blir transparent och förut- . Med generella kriterier skapas också förutsättningar att enkelt fördela och i övrigt administrera bidragen till organisa- tionerna. Utredningen bedömer att ett sådant system är både rättvist och kostnadseffektivt. Någon motsvarighet till de kriterier som utredningen här ställer upp har tidigare inte funnits för de frivilliga försvarsorganisationer som får statliga bidrag. Likartade kriterier gäller emellertid för andra frivilliga, ideella organisationer, som får statliga bidrag genom t.ex. (Sida) och . Att utforma kriterier ligger i linje med regeringens vilja att förtydliga och renodla former för ekonomiskt stöd till ideella, frivilliga organisationer. Det införda politikområdet folk- rörelsepolitik är ett uttryck för detta. Något undantag för folk- rörelsen frivilligförsvar bör inte förekomma härvidlag. Utredningen anser således att en organisation skall uppfylla ett antal formella kriterier för att upptas som frivillig totalförsvars- organisation. Kriterierna bör ligga till grund för att komma i åtnjutande av organisationsstöd. Liknande kriterier finns alltså redan på andra områden. För att anses som frivillig totalförsvarsorganisation och vara berättigad till organisationsstöd bör följande kriterier gälla. En frivillig totalförsvarsorganisation skall vara självständig, demokratiskt uppbyggd med verksamhet, som inte strider mot grundläggande demokratiska värden, och verka för totalförsvarets demokratiska förankring, genom information/utbildning för medlemmarna bidra till att stärka samhällets säkerhet och beredskap i hela hotskalan fred till och med krig. Därutöver skall organisationen ha stadgar samt vara registrerad och ha säte i , en vald styrelse och regelbundna medlemsaktiviteter, ett visst minsta antal individuella medlemmar, en riksorganisation, om möjligt företrädd i ett visst minsta antal län, verksamheten dokumenterad i begärd återredovisning och revi- derat bokslut samt fullgjort av bidragsgivaren angivna återrapporteringskrav. Organisationer som gör anspråk på att vara frivilliga totalförsvars- organisationer och uppbära statligt ekonomiskt stöd förutsätts ha stadgar, som står i överensstämmelse med kravet på självständighet och demokrati. Det organ som beslutar om bidrag till en fri- villigorganisation bör insamla erforderlig dokumentation och föra register över de frivilliga totalförsvarsorganisationerna. Kriteriet att en organisation skall vara registrerad innebär, att den skall vara upptagen i skattemyndighetens register och ha tilldelats ett organisationsnummer. Organisation på central, regional respektive lokal nivå registreras hos skattemyndigheten i det län där den verkar. Att organisationen har en aktiv verksamhet skall framgå av åter- rapporteringen. Spännvidden är stor i fråga om de frivilliga försvarsorganisa- tionernas medlemsantal. Vissa har endast några hundratal indivi- duella medlemmar, medan andra har flera tiotusental. Det lägsta antalet individuella medlemmar i en frivillig totalförsvarsorganisa- tion bör, enligt utredningens uppfattning, inte understiga 300. Anledningen härtill är att en organisation bör ha en sådan omfattning att den har förutsättningar att vara en riksorganisation. Detta medlemsantal skulle medge att även små men från bered- skapssynpunkt betydelsefulla organisationer kan komma i fråga som frivilliga totalförsvarsorganisationer. Som jämförelse kan nämnas att de minsta frivilliga försvars- organisationerna omfattar cirka 350 medlemmar. Antalet 300 skulle därmed borga för att ingen av de nuvarande organisationerna av det skälet skulle uteslutas ur kretsen av frivilliga totalförsvars- organisationer. Det skulle också skapa utrymme för en tämligen nyetablerad organisation att kunna bli frivillig totalförsvarsorga- nisation, om den i övrigt uppfyller de ställda kraven. För att komma i fråga som ny organisation bör utöver övriga kriterier ställas kravet, att organisationen har haft verksamhet som har pågått under den grundades. Skälet är att den skall kunna uppvisa en stabil och långsiktig verksamhet och dokumentation som erfordras. Motsvarande krav ställer både Sida och på de organisationer de stödjer. De frivilliga försvarsorganisationerna är uppbyggda efter olika strukturer. Några av dem bedriver verksamhet på central nivå med ett antal regionalavdelningar men utan lokala föreningar. Vissa har starka regionala föreningar/förbund/avdelningar/distrikt med ett mindre eller större antal lokalföreningar. Åter andra har tyngd- punkten förlagd till den lokala nivån. Beroende på frivilligorganisa- tionernas inre organisation och storlek är det inte givet att alla organisationer är rikstäckande. För att betraktas som riksorga- nisation bör kriteriet därför vara att den frivilliga totalförsvarsorga- nisationen skall vara företrädd i minst en tredjedel av landets län, dvs. Utredningen anser, att minimikravet för att godkännas som fri- villig totalförsvarsorganisation bör vara, att organisationen aktivt informerar/utbildar sina egna medlemmar om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar. Målet bör vara att informationen under motsvarande cirka tolv timmars utbildningstid skall ha givits till minst en tredjedel av medlemmarna med huvudsakligt intresse riktat till totalförsvaret. Resultatet bör redo- visas i den årliga återrapporteringen. För ändamålet bör regeringen uppdra åt ansvariga myndigheter att utforma ett generellt informationsinnehåll (utbildningspaket), som kan läggas till grund för informationen till organisationernas medlemmar, men som också skall kunna användas för att informera andra i samhället (se kapitel 9). Parallellt härmed kan information om samhällsskydd självfallet lämnas i medlemsblad och debattartiklar, i offentliga debatter, m.m. Häri ingår också att på andra sätt främja samhälls- beredskapens och totalförsvarets syften att skapa, vidmakthålla och utveckla samhällets förmåga att förebygga och minska skadeverkningar på liv, hälsa, miljö och egendom vid extraordinära situationer i fred och krig. Det är ett rimligt krav att en frivillig totalförsvarsorganisation i en återredovisning dokumenterar sin verksamhet och redovisar denna till det organ som fördelar organisationsstödet. För fortsatt stöd skall detta organ godkänna återredovisningen. Återredovisningen skall åtföljas av reviderat bokslut. Återredovisningen och bokslutet skall lämnas till det organ som beslutar om och fördelar bidragen senast så att dokumenten kan beaktas i det budgetunderlag som lämnas till regeringen (Försvarsdepartementet). På grund av tidsnöd vid övergången från ett budgetår till nästa kan det bli nödvändigt att fatta ett preliminärt beslut om bidrag på grundval av en preliminär återredovisning från organisationen. Om återredovisningen eller bokslutet inte godkänns av det beslutande organet skall fortsatt statligt stöd hållas inne till dess förklaring eller rättelse åstadkommits. Organisationsstödet bör beslutas och fördelas av det centrala samordningsorgan som utredningen föreslår i kapitel 5. Detta för- utsätter att uppgifter som att besluta och fördela organisationsstöd delegeras till samordningsorganet såsom myndighetsuppgifter i enlighet med 6 § 11 kap. Regeringsformen, utan att det för den skull är fråga om att inrätta en myndighet. Regeringen bör uppdra åt berörda totalförsvarsmyndigheter, främst Försvarsmakten och att lämna underlag till Rådet för frivillig samhällsberedskap för fördelning av organisationsstöd till de frivilliga totalförsvars- organisationerna. Organisationsstödet fastställs såsom en gång och omfattar kalenderår. Det organ som beslutar om organisationsstöd skall betala ut stödet kvartalsvis i förskott efter rekvisition från respektive frivillig totalförsvarsorganisation. Beslutande organ och de frivilliga totalförsvarsorganisationerna kommer, om systemet genomförs, inte att föra någon dialog om organisationsstödet, eftersom det fastställs och fördelas enligt upp- ställda kriterier. Dialogerna kommer därmed att koncentreras till uppdragsverksamheten. En frivillig totalförsvarsorganisation skulle i princip kunna uppbära organisationsstöd från flera departementsområden, säg Försvarsdepartementet, och Kultur- departementet. Enligt utredningens uppfattning bör emellertid organisationsstöd utgå från endast ett departementsområde eller en samhällssektor. Ett sådant förfarande ställer krav på samordning mellan olika departementsområden och stödbeviljande organ/myn- digheter. Organisationsstödet bör enligt utredningens uppfattning vara uppdelat på grundbidrag, ungdomsbidrag och kompetensbidrag. Dessa bidragsdelar utgör de grundläggande modulerna i det statliga stödsystemet. Grundbidrag bör utgå till samtliga frivilliga totalförsvarsorganisa- tioner. Syftet med grundbidraget bör enligt utredningen vara att bidra till att ersätta kostnader primärt för intern ledning och administration, rekrytering, information och upplysning till medlemmar om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar i fred och krig, utbildning av dem som skall genomföra organisationens infor- mation om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar i fred och krig till organisationens egna medlemmar samt utbildning av egna funktionärer. Utredningen anser att grundbidraget bör fördelas efter medlems- antalet i de frivilliga totalförsvarsorganisationerna. Med hänsyn till den stora spännvidden i de frivilliga totalförsvarsorganisationernas medlemsantal bör de delas in i ett antal storleksklasser, så att organisationer som tillhör samma storleksklass får lika stort bidrag. Storleken av ett grundbidrag till en organisation blir således beroende av vilken storleksklass organisationen tillhör. Syftet med ett antal klasser är att minimera tröskeleffekterna i steget från en storleksklass till en annan. Antalet klasser bör förslagsvis sättas till elva. Därmed blir steget för en organisation som flyttas från en klass till närmast högre eller lägre inte så stort. Med medlemmar avses de som den frivilliga totalförsvarsorganisationen har registre- rade som medlemmar, inklusive ungdomsmedlemmar. Stöd till ungdomsverksamhet behandlas längre fram under . Det förekommer att frivilliga försvarsorganisationer förutom individuella medlemmar kan ha organisationer anslutna som med- lemmar. Så är fallet med exempelvis Frivilliga radioorganisationen. Sådana kollektivt anslutna organisationer förutsätts få egna bidrag, varför deras medlemmar inte bör läggas till grund för beräkning av det grundbidrag som utgår till de frivilliga totalförsvarsorganisa- tionerna. Samma undantag bör gälla för vissa organisationer som registre- rar medlemmar, som ägnar sitt huvudsakliga intresse mot verk- samhet av liten betydelse för samhällsberedskapen. I några mycket stora organisationer såsom Svenska Röda Korset med över 300 000 medlemmar och Frivilliga Skytterörelsen med cirka 90 000 medlemmar är endast delar av organisationen enga- gerade i frivilligförsvaret. Det bör vara medlemsantalet som ingår i dessa delar som utgör grund för till vilken storleksklass orga- nisationen bör föras i detta sammanhang. Indelningen i storleks- klasser framgår av figur 11.3. Indelning i storleksklasser för grundbidrag Antal medlemmar per klass 7 001 11 000 Alla organisationer som tillhör samma storleksklass får lika stort bidrag i form av grundbidrag. Grundbidraget omfattar av organisationsstödet. En fördelning av grundbidraget enligt en klassindelning på det sätt som här anges är, enligt utredningens uppfattning, rättvis och administrativt enkel sam- tidigt som det bör underlätta budgetarbetet för varje organisation. Utredningens överväganden om beloppsgränser redovisas i bilaga 9. Utredningen anser att ett särskilt ungdomsbidrag bör införas i syfte att underlätta rekrytering av ungdomar till frivilliga total- försvarsorganisationer och stimulera deras engagemang i frivillig- rörelsen. Ungdomsbidraget bör vara skilt från det organisations- stöd som det ingår i. Fördelningen av ungdomsbidraget bör i huvudsak följa samma principer som gäller för bidrag till ungdomsorganisationer. Den statliga myndigheten fördelar stats- bidrag till ungdomsorganisationer och verkar för förnyelse av ungdomsverksamheten inom kommuner och föreningsliv. Ung- domsstyrelsen har haft regeringens uppdrag att göra en översyn av de formella bidragsreglerna för statsbidrag till ungdomsorganisa- tionerna (Rapport: Förslag till förändrade bidragsregler, ). För fördelning av bidrag har föreslagit kriterier, som, enligt uppfattning, anslu- ter väl till dem som bör gälla för ungdomsbidrag till frivilliga totalförsvarsorganisationers ungdomsverksamhet. Följande kriterier bör gälla för totalförsvarsorganisationernas ungdomsverksamhet. En frivillig totalförsvarsorganisations ung- domsverksamhet skall ge demokratisk fostran och bidra till samhällsberedskapens inklusive totalförsvarets folkliga förankring, främja jämställdhet mellan könen, dvs. flickor och pojkar skall ha likvärdiga förutsättningar i organisationen, främja jämlikhet mellan olika ungdomsgrupper, dvs. ett förhåll- ningssätt med etniskt-socialt perspektiv, som verkar för att unga med olika bakgrund tas upp i organisationen, leda till meningsfull fritid inom ramen för organisationens verksamhet, engagera fler ungdomar, bl.a. som rekryteringsbas. Mål för ungdomsverksamheten skall framgå av frivilligorganisa- tionens stadgar. Ett statligt ungdomsbidrag till frivilliga total- försvarsorganisationer bör stå öppet för alla organisationer, som bedriver aktiv ungdomsverksamhet. En förutsättning för att erhålla ungdomsbidraget är att ung- domsverksamheten bedrivs inom och är en del av den frivilliga totalförsvarsorganisationens verksamhet. De organisationer som har sådan ungdomsverksamhet erhåller ungdomsbidrag enligt den beräkningsmodell som utredningen föreslår. Dessa organisa- tioner kan då inte erhålla bidrag från . Det är utredningens uppfattning att ungdomsverksamhet som riktar sig mot totalförsvarssektorn bör vara en del av de frivilliga totalförsvarsorganisationernas verksamhet. Inom vissa organisationer omfattar ungdomsverksamheten åldersintervallet 7 till , inom andra är intervallet betydligt snävare, 15 till . Utredningen anser att statligt ungdomsbidrag bör utgå till frivilliga totalförsvarsorganisationer för den ungdoms- verksamhet som omfattar åldrarna från lägst 12 och högst till och med . En organisation kan självfallet bestämma andra åldersgränser, som skall gälla inom intervallet. Barn bör emellertid inte inräknas vid beräkning av ungdomsbidrag. De åldersgränser som gäller för organisationens ungdomsrörelse skall framgå av organisationens stadgar. När det gäller ungdomsverksamhet inom frivilligorganisa- tionerna är det viktigt att barnkonvention mot barnsoldater beaktas. I konventionen, som har rati- ficerat, stadgas att man måste vara för att få vara soldat. Detta innebär att i frivilligverksamhet som har direkt koppling till Försvarsmakten får ungdomar inte tilldelas militär vapenutrustning. Antalet ungdomsmedlemmar skall redovisas i frivilligorganisa- tionens återrapportering. Som medlem i ungdomsverksamheten räknas den som organisationen registrerat som ungdomsmedlem alternativt före årsmötet har ansökt om medlemskap, men som ännu inte registrerats. Ungdomsverksamhet bedrivs inte av alla organisationer. Vissa organisationer har ett stort antal ungdomsmedlemmar. t.ex. cirka 3 000 ung- domar, medan andra har ett betydligt färre antal, såsom Frivilliga radioorganisationen med cirka 300 ungdomar. Med anledning av att spännvidden är stor, när det gäller antalet ungdomsmedlemmar, kan det enligt utredningen finnas skäl att även i fråga om ungdomsbidraget införa ett antal storleksklasser baserade på riksorganisationernas ungdomsmedlemsantal. Sju klasser har bedömts vara lämpliga enligt figur 11.4. Indelning i storleksklasser för ungdomsbidrag Antal medlemmar per klass 1 001 1 500 1 501 2 000 2 001 2 500 2 501 3 000 Utredningen anser att organisationer som tillhör samma klass bör få ett ungdomsbidrag bestående av dels ett fast bidrag per klass, dels ett rörligt bidrag per ungdomsmedlem. Ungdomsbidraget omfattar av organisationsstödet. De belopps- gränser som utredningen övervägt för ungdomsbidraget redovisas i bilaga 9. Ungdomsbidraget är att betrakta som ett statligt ekonomiskt stöd till de frivilliga totalförsvarsorganisationernas ungdomsverk- samhet. Formen bidrag innebär att full kostnadstäckning inte kan påräknas, även om kostnaderna för stora delar av ungdoms- verksamheten bör kunna täckas av bidragsmedlen. Ungdomsbidraget bör på motsvarande sätt som grundbidraget syfta till stabilitet och långsiktighet i verksamheten. Detta innebär att en riksorganisation bör få löfte om att få uppbära ung- domsbidrag , men att bidragets exakta storlek beslutas i sänder med hänsyn till den statliga budgetcykeln. Med kompetensbidrag avses statligt bidrag till frivilliga beman- ningsorganisationer, som kan tillhandahålla personella resurser i sådan omfattning och med den kompetens som myndigheter och kommuner efterfrågar för insatser i extraordinära situationer. Kompetensbidraget är till för att premiera organisationerna för att upprätthålla kompetensen hos sina medlemmar på den nivå som erfordras för fullgoda insatser. Statliga myndigheter och kommuner har såsom framgår av tidi- gare kapitel behov av att kunna ta i anspråk frivilliga totalförsvars- organisationer, som har sådan kompetens som efterfrågas och som kan ställa bemanningspersonal till förfogande i samhällsbered- skapen i såväl fred som krig. Det är fråga om dels kontrakts- /avtalspersonal, dels personal som en frivillig totalförsvarsorga- nisation enligt överenskommelse med en myndighet/kommun lovat att ställa upp med i en extraordinär situation. Enligt utredningens uppfattning bör ett särskilt bidrag införas i syfte att stimulera de frivilliga totalförsvarsorganisationerna att vidmakthålla och vidareutveckla denna personals grund- och specialkompetens och förmåga till insatser i samhällsberedskapen inklusive totalförsvaret samt därtill rekrytera fler med sådan kompetens. Detta bidrag kan förslagsvis benämnas kompetens- bidrag. Kompetensbidraget kan konstrueras efter olika principer. Utredningen har övervägt följande två alternativ. Enligt det ena alternativet skulle kompetensbidraget grundas på det bedömda antal avtal/överenskommelser, som motsvarar statliga myndigheters respektive kommuners uppställda behov av beman- ningspersonal i såväl fred som krig. Behoven resulterar i dels individuella kontrakt/avtal, dels överenskommelser som träffas mellan å ena sidan bemanningsorganisationer bland de frivilliga totalförsvarsorganisationerna och å andra sidan myndigheter respektive kommuner. De statliga myndigheternas behov är möjliga att beräkna med relativt stor noggrannhet, medan kommunernas behov på nuvaran- de stadium endast kan uppskattas grovt. Statens och kommunernas resursbehov för civila insatser uppskattas till 45 000 50 000 personer. Det militära behovet beräknas till 35 000 frivilliga i bl.a. hemvärnet och LOMOS, dvs. totalt cirka 85 000 personer. Det är dessa som i första hand berörs av kompetenshöjande insatser. Härutöver har Försvarsmakten behov av cirka 50 000 personer i hemvärnet med kontrakt med Försvarsmakten. Totalt rör det sig, enligt utredningens uppskattning, om cirka 135 000 personer. Statens och kommunernas behov av bemanningspersonal med avtal eller andra överenskommelser skulle vara grunden för kom- petensbidragets storlek enligt detta alternativ. Kompetensbidraget skulle beräknas för antal utbildnings-/kurstimmar som medlem med kontrakt/avtal/överenskommelse deltagit multiplicerat med ett visst belopp i timersättning enligt formeln: deltagande medlemmar x medlemsutbildningstimmar x tim- ersättning. Utbildningens omfattning skulle beräknas såsom enligt bl.a. En utbildningsdag beräknas omfatta , dvs. Alla slag av utbildnings- och kursverksamheter som är relevanta i sammanhanget bör räknas in i kompetensbidraget. Som exempel på kompetenshöjande utbildningsinsatser/kursverksamhet kan nämnas grundutbildning, bl.a. självskydd och kommunkunskap, kompletterings- och fördjupningsutbildning, befäls- och befattningsutbildning, bl.a. ledarskapsutveckling och övningsverksamhet, bl.a. fältövningar. Att teckna avtal förekommer i princip endast när det gäller Försvarsmakten, medan vissa civila myndigheter troligen inte kommer att göra det i fredstid.