sou · GPB395d5 · 2002-01-01 00:00:00 — Jag måste alltså sluta stämpla och hel skiten. Då får man ju socialhjälp men till vilket pris? De har vid tidigare vräkningshot och vid ett flertal tillfällen lyckats att undgå avhysning genom att låna pengar från anhöriga och vän- ner. Det upplevs emellertid inte som någon bra lösning. H2: [Min handläggare] sa till mig vad man ska prioritera och inte prio- ritera då. [] Det är ju det: lånar man pengar från vänner så är ju det väldigt hög prioritet att betala tillbaka. Men det förstår inte han på sociala. Det enda han säger då [] är tror du att dom skulle ställa dig på bar backe? Nej, det skulle dom ju absolut inte göra, men jag menar mina vänner är inga höginkomsttagare. [] Men han tyckte att jag inte skulle betala tillbaka till mina vänner, utan betala andra skulder först. Och sen började han prata, ja, tänk på alla dom som har som är mordhotade för att dom har lånat pengar och jag tänkte liksom vad sysslar han med? [] Jamen, kan inte din före detta hjälpa dig?, sa han, men han har väl nog med sitt. [] Han ska väl inte behöva försörja sin före detta. Det tycker inte jag är rätt. [] Jag menar han är ju vanlig arbetare han med. H1: Om jag lånar 10.000 av en kompis, vilket jag kan göra om jag vill, så har jag ju ett ok över mig att jag ska betala tillbaks det också . [] Det är konstgjord andning. Det är absolut det mest värdelösa som finns att låna för att betala skulder för man sitter ju likförbaskat där. De har, eller har haft, skulder till vänner och anhöriga. Men att låna pengar för att betala hyresskulder och andra skulder upplevs som konstgjord andning. Det är ett sätt att lösa en krissituation, men problemet med att vara skuldsatt kvarstår. Att ta kontakt med soci- altjänsten för att ansöka om bidrag till hyresskulderna är för dem en sista utväg. H2: Jag menar sociala är ju det det är ju nästan den sista utvägen man tar. Jag har ju aldrig varit i kontakt med [] förut så att det är ju det är jobbigt att göra det, jättejobbigt är det. Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna? Men det kan jag ju inte säga att [min handläggare] har någon större förståelse för. För det har jag också försökt att förklara för honom. Jag bara känner att jag klarar inte av att prata med honom för jag tycker att han är fruktansvärd. Jag tycker han har inget ingen empati och ingen sympati över huvud taget för andra människor. [] Jag har aldrig varit i den världen. Jag är så lyckligt lottad så att jag har aldrig behövt det innan. Så det har ju varit ett jättestort mot- stånd till att göra det. Att ta kontakt med upplevs som mycket jobbigt och det gör de först då de prövat alla möjligheter att själva lösa sina ekonomiska problem. Att avvisas, dvs. att nekas ekonomisk hjälp av (som anser att man borde kunna lösa sina problem på egen hand genom att låna pengar från vänner och anhöriga) upplevs då som ett mycket kränkande bemötande. Den enda utvägen som återstår när man avvisats av kan vara olika illegala sätt att få eller tjäna ihop pengar på. En av de intervjuade bostadslösa (IP5) berättar att hon begick ett brott just för att kunna betala hyran efter att hon avvisats då hon sökte hjälp hos . Hon dömdes sedan för bedrägeri och vräktes hon avtjänade fängelsestraffet. Den vräkningshotade mannen har vid ett flertal tillfällen lyckats undvika formell avhys- ning genom att betala hyresskulden med pengar som han tjänat när han har arbetat svart hos olika företag och privatpersoner. H1: Jag har lyckats jobba svart. Det är det som gäller. Men sen så har jag då jobbat svart av och till, fram och tillbaks hos två [företag]. [] Dom tar in svart arbetskraft när det krävs. Det gör dom flesta företa- gen. Det gäller bara att känna dom. så jobbar man ju helt utan försäkring eller någonting. Så det ju inte det är inte bra. [] Dom har behov, lite grann då, men dom har inte tillräckligt med behov för att anställa en. För att kunna betala gamla skulder och nya räkningar är han bero- ende av att tacka ja till erbjudanden om svartjobb: jag har inte råd att säga nej. Även intervjun med den vräkningshotade kvinnan med barn tyder på att svartjobb kan vara en inte så ovanlig lös- ning på ett hot om vräkning på grund av hyresskulder. Hon berättar om arbetslösa vänner som accepterat svartjobb för att kunna betala hyran när de av nekats bidrag till hyres- skulder. Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna? flyttades ansvaret för problemhushållen successivt över från allmännyttan till socialnämnden i många svenska kommuner. De allmännyttiga bostadsföretagen krävde att stod för kontraktet för bostadssökanden som ansågs kunna orsaka problem för dem, liksom för vräkningshotade hus- håll. Därigenom blev och inte hyresvärdarna ansvarig för såväl hyreskostnaderna som eventuella kostnader i samband med avhysning. Dessutom kunde hyresvärdarna kringgå reglerna om besittningsskydd. Ett sätt att åtminstone på kort sikt undvika att det vräknings- hotade hushållet vräks och därmed löper en avsevärd risk för efterföljande bostadslöshet är alltså att hyreskontrakt skrivs om till ett andrahandskontrakt. För en kontraktsomvandling krävs att hushållet har kontakt med och att handläggaren anser att det är befogat att hjälpa det vräkningshotade hushållet att teckna ett kommunalt kontrakt. Hyresgästens boendeförmåga, eller förmåga att klara eget boende fastställs då. S2: [går vi in och tecknar ett kommunalt kontrakt] om vi tror att det finns en, men det måste ju finnas en boendeförmåga. Vi går inte in med insatser in absurdum. Det är inte våran målsättning. är det så att man inte ska bo själv, att man inte klarar att ha ett eget boende och ska inte vi vara med och medverka till det heller. Men där det fungerar och där vi kan se att här finns en rimlig chans att det här kan övergå till eget kontrakt igen, om [boendesekreteraren] gör den bedömningen att man kan gå in med ett kommunalt avtal då, så gör vi ju det. Så det är liksom det är möjligt att gå att få ett kommunalt kon- trakt även efter en vräkning? S2: Alltså har man, har det gått till en vräkning så är det ju inte, då går man inte direkt på ett kommunalt avtal utan har man kommit in tidigare och diskuterat med hyresvärden att ska vederbörande und- vika att vräkas så får det bli ett kommunalt avtal, men annars så tror jag nog att det är så här att har det gått till vräkning så får man kvalifi- cera sig igen. S3: Ja, jag menar det är väl Om någon har blivit uppsagd på grund av störningar så kommer man ingen vart med ett kommunalt kontrakt. Det vill säga, man kan sätta in mera insatser då, för då är vi ju skyldiga att ha en uppföljning. Det är man ju inte vid ett eget avtal men då krävs det oftast andra insatser. Man kan naturligtvis rädda dom, men är det då låt oss säga trafik, högtrafik och personerna, dom misstänker Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna? narkotika och annat så då, då är chansen väldigt liten. Däremot när man blir vräkt, om man står inför vräkningshot på grund av ekono- miska orsaker då kan alltid, i stort sett alltid rädda någon med ett kommunalt avtal om man tycker att det är klart bäst och mest fram- komligt. I de fall den vräkningshotade individen anses besitta en boende- förmåga, klara eget boende (1996) kan alltså i samförstånd med hyresvärden teckna ett kommunalt kon- trakt på lägenheten så att individen kan bo kvar. Det förutsätter att etablerar kontakter med hyresvärden på ett tidigt stadium i vräkningsprocessen. När en vräkningsdom utfärdats är tecknandet av ett kommunalt kontrakt för att förhindra en vräk- ning ovanligt enligt de intervjuade förrättningsmännen. Då verk- ställs vräkningen. Därefter måste det vräkta hushållet kvalifi- cera sig igen, dvs. bevisa en boendeförmåga, genom att bo inom kommunens alternativa boendeformer utan anmärkningar från personalen.14 Det är enligt några av de intervjuade tjänstemännen i främst barnfamiljer som kan komma i fråga för omvandling av för- stahandskontrakt till kommunala kontrakt. Men barnfamiljer kan också vräkas från kommunala kontrakt. En sådan vräkning obser- verade jag när jag följde med en av förrättningsmännen. Familjen bestod av en ensamstående mor med två barn. Hon hade ett s.k. kommunalt kontrakt genom Lägenhetsbyrån i och hyresvärden ansökte om vräkning på grund av uteblivna hyresinbetalningar. Kvinnan hade arbete och två hemmavarande, minderåriga barn. Trots detta verkställs vräkningen och det görs utan att familjens boendesituation är ordnad. Det ena barnet befann sig vid avhysningen hos en släkting där barnet kunde bo , det andra barnet var hos en granne och skulle sedan bo hos en stödfamilj. Kvinnan hoppades kunna bo hos sin granne . Hon hade pratat med sin bror som hade lovat att för- söka teckna ett förstahandskontrakt på en lägenhet och låta henne bo där. Enligt förrättningsmannen brukar avhysningar som gäller just kommunala kontrakt alltid verkställas, det vill säga det är näs- 14 En intervjuad socialsekreterare som arbetar på ekonomisektionen inom individ- och familjeomsorg i en medelstor kommun beskriver att hyresgäster som vräks på grund av hyresskulder tidigare kunde få ett nytt förstahandskontrakt när skulden var betald (utan borgensman eller liknande garantier). kräver emellertid det allmännyttiga bostadsbolaget kommunalt kontrakt även om hyresskulden ligger . Hyresvärden kräver alltså en absolut garanti mot hyresförlust. går inte i borgen, som den skulle kunna göra, utan kräver kontroll över kontraktet och hyresgästen. Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna? tan aldrig så att man lyckas nå en uppgörelse med hyresvärden i de fallen. Den representant från Lägenhetsbyrån som närvarade kom- menterade avhysningen och sade att det är synd, eftersom detta är ju ett hem. Han sade vidare att min chef är inte elak och vräker inte folk för ingenting och ansåg att det var som skall hållas ansvariga för att vräkningen verkställdes – om inte vill att vräkningen ska verkställas så blir det ingen vräkning. Hans bedömning var att kvinnan i fråga skulle bli erbju- den ett boende i Altbos regi, vilket enligt honom medför större kostnader för kommunen jämfört med vad det skulle kosta att bevilja ekonomiskt bistånd för att betala hyresskulden. Samme representant för uttryckte en tveksamhet över att kvinnan skulle kunna få ett nytt kommunalt kontrakt – nu har hon bränt sina broar för fram- över (KFM målnr. I flera kommuner pågår samarbetsprojekt av olika slag mellan och hyresvärdarna (1993, 1996). har visat att en av de vanligaste åtgärderna mot hem- löshet, nämligen samverkan mellan socialtjänst och hyresvärdar, ökar den absoluta hemlösheten och antalet hyresgäster utan besitt- ningsrätt och integritetsskydd. I statliga utredningar har emellertid en ökad samverkan mellan olika lokala aktörer ofta förespråkats, inte minst när det gäller ansvaret för vräkningshotade hushåll. Det framhålls som särskilt viktigt eftersom hyresskulder snabbare leder till vräkning jämfört med tidigare (SOU 1996:156, s. 250). I detta avsnitt kommer tre former av samverkan mellan social- tjänst och hyresvärd att beskrivas. Intervjuade representanter för bostadsföretag och inom som arbetar i samverkans- projekt beskriver ofta samarbetet som framgångsrikt, men enligt statistik från kronofogdemyndigheten i har antalet verk- ställda vräkningar ökat som sam- verkansprojekt mot vräkning bedrivits. Däremot ligger antalet ansökningar om vräkning på en jämn nivå . Man kan alltså ifrågasätta om de vräkningshotade hyresgästerna gynnas av samarbetet. Hur samarbetar bostadsföretag och social- tjänst och hur påverkar dessa parters handlingar och beslut och samverkan det vräkningshotade hushållets situation? Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna? Detta avsnitt bygger som nämnts på empiriska studier av tre olika former av samverkan: N Den första formen är i ett samverkansprojekt mellan två tjänste- män (BS3 och HV1) från separata institutioner (socialtjänst respektive bostadsföretag), här kallat samverkansprojekt 1. N Den andra formen av samverkan består i en boendesekreterar- tjänst som finansieras av och bostadsföretaget tillsammans. Boendesekreteraren () hade tidigare sin arbets- plats inom , men har numera sin arbetsplats inom bostadsbolaget. Denna form av samverkan benämns här som samverkansprojekt 2. N Den tredje formen av samverkan utgörs av ett fortlöpande sam- arbete mellan två kommunala myndigheter: (genom boendesekreterare ) och lägen- hetsbyrå,15 här benämnd samverkansprojekt 3. I samverkansprojekt 1 arbetar en boendesekreterare () och en representant för ett bostadsföretag (HV1) med att förebygga vräk- ningar. Bostadsföretaget som hyresvärden representerar har skärpt rutinerna vid hyresskuld. för att som tidigare ansöka om vräkning efter att hyran uteblivit , har bostadsföretaget nu automatiska rutiner och ansöker om vräkning efter förfallodagen. Till skill- nad från många andra bostadsföretag i sköter detta bostadsföretag hanteringen av vräkningsprocessen på egen hand för att anlita ett inkassobolag. Även har ändrat rutinerna för bedömning av hyresskuld. Den intervjuade boende- sekreteraren beskriver hur hon stramade upp dessa när hon till- 15 har ingen bostadsförmedling, men under vissa förhållanden kan hushåll som inte kan ordna en bostad på egen hand få hjälp via lägenhetsbyrå. Kommunen har ett samarbetsavtal med fastighetsägarna som innebär att dessa skall överlämna en viss, liten andel av sina lediga lägenheter till Lägenhetsbyrån för förmedling. Det är en överenskommelse på frivillig basis och dess bestämmelser betraktas som rekommendationer, vilket innebär att fastighetsägarna inte är tvingade att acceptera en av kommunen föreslagen hyresgäst (2001). I många stadsdelar, till exempel i den stadsdel där en av de intervjuade boendesekreterarna () arbetar, har sådana kontakter med fastighetsägarna att socialnämnden också kan teckna förstahandskontrakt för att hyra ut i andra hand utan att gå via Lägenhetsbyrån. Därigenom slipper socialnämnden att betala en anskaffningskostnad till Lägenhetsbyrån. Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna? Samarbetet består huvudsakligen i gemensamma hembesök hos hyresgäster som inte har betalat hyran för att förmå dem att omgående betala hyresskulden. Att parterna har olika lagar – socialtjänstlagen respektive hyres- lagen – och regelverk som styr deras respektive verksamhet upple- ver de inte som ett problem. Att kunna jämka och hitta ett hand- lingsutrymme – för att kunna utöva diskretionär makt – utgör en aspekt av vad det innebär att utföra arbetet professionellt. Det kräver god kunskap om respektive lagstiftning och också lång erfa- renhet som gräsrotsbyråkrat. HV1: Dom har socialtjänstlagen. Det är socialtjänstlagen som styr all- ting i deras verksamhet då. Jag som fastighetsägare, jag har hyreslagen som styr allting i min verksamhet. BS3: Fast dom två går att jobba parallellt med. HV1: Ja, dom går att jobba parallellt med. Bara man har insikt i var- andras verksamhet. [] Och du har samma lagstiftare för social- tjänstlagen som det är för våran lag. BS3: Jaa. Så att det är ju inget hinder. Det handlar ju bara om att, så att säga, men det är ju så här [] alltså att man måste ju kunna sina lagar grundligt för att kunna känna också möjligheterna i det. så ser man ju bara ååiiihh så här. Då är man fyrkant. Men när liksom det här har landat och man liksom är säker i sin yrkesroll, så ser man ju möjligheterna. Man ser ju inte något hinder i det. Vid hembesöken är rollfördelningen klar – boendesekreteraren antar rollen av den som hjälper, hyresvärden är den som skräm- mer. Hembesöken kan göras vid olika tillfällen under hela vräk- ningsprocessen. Sista försöket att förmå hyresgästen att betala hyran görs då hyresvärden har beslutet om avhysning i sin hand. Eftersom hyresvärden ansöker om avhysning efter en utebliven hyresinbetalning, kan ett avgörande nås relativt snabbt. Beslutet kan användas som ett hot för att få hyresgästen att betala hyresskulden eller att ställa upp på de villkor som boende- sekreteraren har för att hyresgästen skall erbjudas bistånd att betala skulden eller hjälp att få tillgång till en annan form av boende. BS3: Så då åker vi ut. Det brukar vi ta en gång . Så åker vi runt. HV1: Vi är mycket samspelta just på det. BS3: Ja. HV1: Och vi ger och tar vid dörren. BS3: Ja. Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna? HV1: Det är ju så att då kan inte människan spela ut mig. BS3: Nej. HV1: Inte . BS3: Nej. HV1: För annars är det så. Går jag dit ensam jajamensan, jag har varit hos . Jag har pratat med dem och det är okej och det och det och det. BS3: Ja. HV1: Och när vi kommer dit då, bägge två, så är vi ju med bägge två så då kan människan över huvud taget inte spela ut oss. [] Så att om man säger så. Jag kanske är då den här som skrämmer hyresgästen på något sätt att du åker härifrån om inte du tar tag i din situation själv. Det är ju individen själv. Och måste individen själv då ta det här steget och gå hit och förnedra sig eller jag vet inte. Man har ju olika syn på det som individ. Men dom måste ta sig i kragen och gå hit och ta den här diskussionen med då om sin situation. Boendesekreteraren kan erbjuda bistånd till hyresskulden på vissa villkor och om hyresgästen anses berättigad. Hyresgästen kan också undvika att vräkas genom att själv betala hyresskulden. Om skulden betalas av eller av hyresgästen verkställs inte avhysningen. På så vis undviker hyresgästen att en vräkningsdom registreras hos olika upplysningscentraler. Hyresgäster som har delgivits datum för avhysning, men som flyttar självmant innan det utsatta datumet undviker också att en vräkningsdom registreras. Oavsett vilket har hyresgästen fortfa- rande en betalningsanmärkning registrerad hos upplysningscentra- len, vilket medför att det är mycket svårt – för att inte säga omöj- ligt – att ordna en ny bostad på egen hand. Hyresvärden kan av- vakta litet med beslutet att verkställa avhysningen när han har det formella beslutet från tingsrätten eller hyresnämnden i sin hand. Lyckas inte hyresvärden skrämma hyresgästen att betala hyres- skulden tar de vid nästa tillfälle med sig kronofogden. HV1: Och hjälper inte det då när jag skrämmer då så brukar vi då, vi två åtminstone ha ett ett spöke till som vi kör fram då. Det är kro- nofogden. Han följer med också då. CL: Jaha? HV1: kan vi gå tre stycken. CL: Ja. BS3: Och förebygga. Vi gör fejkade avhysningar bara för att före- bygga. [] Vi har ju hotet. Och har tagit fram ett datum. Datumet är ju där. Om vi nu har ett datum, låt oss säga, då, för barn- Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna? familjen då, så kommer jag och [boendesekreteraren] överens om det. [] Så kan vi då, på plats åka hem till familjen och göra en fejkad avhysning i princip. [] Och säga så här att . Ja, [boen- desekreteraren] ställer kravet på familjen. Jag kan inte ställa krav. Jag kan bara ställa krav på att dom ska ut ur lägenheten. Men under för- utsättning att ni då som hyresgäst ställer upp för då som här nu tar fram då, så kan vi skjuta på ärendet och se vad som händer. CL: Mmm. Men alltså varför kallar du det för fejkad avhysning? BS3: Jo, men det kallas därför att för att få fram ett agerande. Det är, alltså, det här är ju konstigt för folk utifrån att förstå att många gör ingenting! HV1: Dom bara sitter. BS3: Alltså de gör ingenting. Det händer ingenting! För hyresgästerna förbättras inte möjligheterna att bo kvar nämn- värt. De får en veckas anstånd. Boendesekreteraren menar att hon har möjlighet att fånga upp vräkningshotade hyresgäster som annars inte skulle ansökt om bistånd till hyresskulden och därmed kan utreda deras möjlighet att beviljas bistånd, men har principer för att bevilja bidrag till hyresskuld stra- mats upp. Det tycks också som om boendesekreteraren antar hyresvärdens perspektiv för att fungera som hyresgästens advokat i rela- tionen till hyresvärden. Boendesekreteraren uttrycker sig på föl- jande vis om samarbetet med hyresvärden: BS3: Min erfarenhet är ju då att i samarbetet med fastighetsägarna har vi precis samma grundinställning. Det har aldrig varit någon skillnad i hur man ser på hyresgäster, möjligheter att hitta lösningar så att folk kan bo kvar. Alltså det är en otrolig generositet och social kompetens som finns hos fastighetsägarna, åtminstone här i [vår stadsdel]. [] Jag har ju aldrig känt att det har varit någon skillnad [] för någon- stans så börjar ju allting med en hyresskuld. Både hyresvärden och boendesekreteraren beskriver deras samar- bete som lyckat. De har också kontakter med ett par förrättnings- män, med vilka de inte alltid är överens med om vad som bör göras i den enskilda situationen. HV1: Det är ju återigen kronofogden som kan vela till det där om han nu velar till det på något sätt va. [] För jag menar om jag och [boen- desekreteraren] är överens här, att den här personen, den här ska avhy- sas då, och sen kommer det en verkställare ifrån kronofogdemyndig- Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna? heten som är blödig, som plötsligt sätter sig där och börjar gråta och tycker det här är hemskt att vräka den här familjen. Då är det hans personliga åsikter som han framför. Han framför ju inte sina yrkes han har inte sin yrkesroll med sig då. Och börjar han vela till det då vid avhysningstillfället och det blir ju en fel signal till den som ska avhysas. Om man nu har strukturerat det här innan. klara signaler så och så gäller det. Det är sådant som kan hända och där kan ju de här verkställigheterna tro då att de har makt. De har ingen makt över huvud taget utan de begår tjänstefel. Hyresvärden reagerar starkt på att förrättningsmannen i interak- tionen vid avhysningstillfället agerar med utgångspunkt i sin pro- fessionella roll. Denna roll innebär möjligheten att utöva diskretio- när makt – i det här fallet att bevilja anstånd med verkställigheten. Enligt hyresvärden begår förrättningsmannen ett tjänstefel när han inte agerar som byråkrat och verkställer det beslut som hyresvär- den fattat tillsammans med boendesekreteraren. Hyresvärden beto- nar att förrättningsmannen inte har någon makt att påverka utfallet av den aktuella situationen. Det anser han däremot att han själv har. Bland annat genom att – tillsammans med en boendesekreterare – göra hembesök vid flera stadier under vräkningsprocessen. Hyresvärden har allt att vinna och inget att förlora på samarbe- tet. Han har beslut om och tidpunkt för vräkning i sin hand. Han kan dock, om han vill, välja att acceptera betalning från hyresgästen eller och låta denne bo kvar. Men han kan också välja att fullfölja vräkningen även om hyresgästen i detta läge betalar hyresskulden. Hyresvärden och boendesekreteraren kontrollerar alltså genom samarbetet vilka hushåll som skall vräkas och vilka som får bo kvar. Att snarare antar hyresvärdens per- spektiv än agerar som klientens advokat i relation till hyresvärden bekräftas också av annan forskning på området (2002, under utgivning). Förrättningsmannen har rätt att bevilja anstånd med verkställig- het och vid synnerliga skäl . I de fall när det finns minderåriga barn i hushållet och inte har hunnit fatta något beslut och det finns anledning att tro att [soci- altjänsten] går in och betalar brukar förrättningsmännen utnyttja möjligheten att bevilja anstånd. KFM4: Kraftfulla skäl. Att det, det är sociala säger att vi har en ny bostad på gång här, men vi kan inte, den är väl inte ledig förrän eller någonting. Vad det nu kan vara. Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna? KFM6: Lättast är ju oftast att man säger till fastighetsägaren det att Du lyssnar du på vad socialsekreteraren säger? Den här killen kommer alltså att flytta ut ur lägenheten. Han har fått sig en tom lägenhet. Den är städad också. Så tittar man på socialsekreteraren. Ja säger hon den kan vara städad – Och du, ska du betala hyran också? – Ja, jag ska betala hyran också. Ja, ja, då skjuter vi på avhysningen, säger fastighetsägaren. Då gör han det!