sou · GPB355d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Som vi visade i Kapitel 1 och 2 har en betydande andel barn i dagens separerade föräldrar (i vårt urval ), men de har som regel täta kontakter med den frånlevande för- äldern. Mer oroande är att det också är ganska många ungdomar () som inte kommer så bra överens med sina föräldrar – och i ännu mindre grad med sina styvföräldrar (ungefär en tredjedel). Eftersom barn vars biologiska far och mor separerat överlag har sämre relationer till sina biologiska föräldrar och dess- utom ofta bor med en styvförälder finns det anledning att vara speciellt uppmärksam på hur detta drabbar dem i skolarbetet. En av de viktigaste resurserna i uppväxtfamiljen för barnens skolgång är föräldrarnas utbildning. Där har generationsskiftena och den historiska expansionen av sekundär och tertiär utbildning lett till att nio av tio 10 18-åringar har någon förälder som själva studerat vidare efter den obligatoriska skolan, och nära hälften har minst en förälder med eftergymnasial utbildning. Mot- svarande siffror för barn och ungdomar var ungefär var- annan respektive mindre är . Såväl när det gäller ekonomiska, kulturella, utbildningsmässiga och sociala resurser är skillnaden mellan olika befolkningskate- gorier påtaglig. De som framför allt har mindre resurser är barn som bor med en ensamstående förälder, arbetarbarn och barn till utrikesfödda. I den andra halvan av kapitlet studerade vi sambandet mellan föräldraresurser respektive barns egna resurser och de tre måtten på deras skolgång. Ekonomiska resurser har föga betydelse för dessa, vilket dock inte skall tolkas som att de inte påverkar ungdomars utbildningskarriär (det kan de mycket väl göra i ett senare skede, t.ex. vid övergång till högre studier). Kulturellt kapital i familjen har heller ingen systematisk eller särskilt stark effekt – däremot har barns egna läsvanor ett positivt samband med skolframgång. Barn till utrikesfödda föräldrar tycks kompensera sina i vissa avseenden bristande resurser så att barnens utbild- ningsaspirationer är höga, något som framkommit också i tidigare studier. De variabler som verkar vara de ojämförligt viktigaste är för- äldrarnas utbildning och barns sociala kapital, där bl.a. barn till ensamföräldrar har problem när det gäller takten i undervisningen. Vi vet från tidigare studier på större (vuxen-)urval att elevers externt mätta skolprestationer (i form av betyg eller resultat på standardprov etc.) och utbildningsval påverkas av såväl föräldrarnas Utbildning som resurs och för framtiden: uppväxtfamilj och skolgång samhällsklass, utbildning och (troligen i mindre utsträckning) in- komster. Att vi inte finner alla dessa effekter här är sannolikt därför att våra mått på skolgången är relativt svaga som indikatorer på faktiska utbildningsframgångar (alla är skattade av eleven själv t.ex.). Detta är också en möjlig anledning till att föräldrarnas arbetslöshet – respektive – inte uppvisar något samband med skolgången. Vad vi bör ta med oss från analyserna av familjeresurser och självskattad skolprestation, upplevd studietakt och högskoleaspirationer, är åtminstone att sociala resurser bör beaktas på allvar i analyser av utbildnings- skillnader.