sou · GPB385d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Detta dilemma belyser på ett pedagogiskt sätt den svenska ubåtsjaktens svårigheter och parametrar. Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar 5.4Händelserna i Karlskrona-området februari – (2) Händelserna i Karlskrona-området var svår- tolkade och kom att efterlämna flera obesvarade frågor under den långa tid som undervattensverksamheten anses ha pågått. liksom hade det i Karlskrona-området förekommit ett antal indikationer på främ- mande undervattensverksamhet. Även om en del av dessa hade betydande substans, ledde de inte till några mera omfattande beredskapshöjningar och ubåtsskyddsaktiviteter. erhölls utslag på en av spaningsslingorna i huvudinloppsleden till Karlskrona.18 observerades kortvarigt två radarekon på Yttre 17Beskrivningen av ubåtskränkningarna i är baserad på krigsdag- böcker, rapporter, utfrågningsprotokoll och interna handlingar. Ambitionen är att i gör- ligaste mån redovisa de resterande källor som går att identifiera i den löpande texten. 18SOU 1995:135, s.163. (SOU 1995:135) har behandlat händelserna i på s.162-171. Här görs referenser till utredningen ledd av konteramiral , vars arbete inriktades på att försöka klargöra om och i vilken utsträckning främmande verksamhet ägt rum, samt att granska lämpligheten i de egna insatserna. Rapport avseende främmande undervattensverksamhet i Karlskrona-området , daterad (öppna versionen). Rapporten benämns hädanefter . Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar redden, vilka förflyttade sig med låg fart. Dessa senare bedömdes som icke ubåt, medan slingutslagen bedömdes möjlig ubåt. Indikationerna ledde till beslut om insats med beredskapsfartyg, bemanning av minspärrtroppen i Kungsholmsgattet, m.m. Detta blev inledningen till en av de längsta ubåtsincidenterna under 1980- talet. framkom, då incidenten uppmärksammats i media, att befälhavaren på ett vid på Verkö förtöjt fartyg observerat vattenrörelser som av en bogpropeller vid denna kaj. På östra fjärden utlagda fisknät visade sig också ha trasats sönder. Verksamheten under de därpå följande dygnen syftade till att få klarhet huruvida en främmande ubåt hade trängt in i Karlskrona- bassängen dvs. vattenområdet innanför öbarriären. Spärrning med indikerande nät och/eller optisk övervakning av de mindre sunden in till området beordrades. Analysgruppen fick order av Chefen för marinen att bege sig till . erhölls åter slingutslag i Kungsholmsinloppet. Bedömningen av detta växlade mellan ubåt och möjlig ubåt. Militärbefälhavaren beslutade att man genom utökad spaning skulle söka klarhet i huruvida en främmande ubåt tagit sig in i Karlskrona-bassängen. Kustartilleriförsvarschefen bedömde att två miniubåtar fanns innanför öarna medan en stor ubåt uppehöll sig strax utanför Kungsholmsgattet. informerades om situationen. Överbefälhavaren medgav att mineld fick utnyttjas för att tvinga en främmande ubåt att inta övervattensläge, förutsatt att komplet- terande indikation av annan typ än magnetisk erhållits, dvs. i enlig- het med rekommendationerna efter Sundsvalls-incidenten. Order om insats av mineld kunde enligt militärbefälhavaren dock endast beslutas av honom eller milostabschefen personligen.19 Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar upptäcktes bottenspår på östra fjärden, sedan ännu en fiskare funnit sina nät sönderrivna. Dessa händelser bedömdes sammantagna som en bekräftelse på att främmande undervattensverksamhet pågick, eller hade pågått, i Karlskrona-bassängen. Sedan ytterligare resurser tillförts beslutade militärbefälhavaren att verksamheten nu skulle trappas upp, en låg profil skulle inte längre tillämpas. I Karls- krona-bassängen befintlig främmande ubåt skulle inringas. Ordern innefattade också att de båda lägre regionala cheferna i skulle samgruppera på örlogsbaschefens stabsplats. ÖB beslutade om utökning av de typer av vapen, som fick användas för att tvinga främmande ubåt att inta övervattensläge.20 Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar inrapporterades den första observationen av främmande dykare.21 Militärbefälhavarens bedömning var att främmande ubåt, som kunde ha varit inne i Karlskrona-bassängen den 9 , troligen hade lämnat om- rådet. Inriktningen var därför att avbryta operationen . Fortsatt bevakning skulle ske av främst Kungsdjupet. Överbefälhavaren redovisade samma vär- dering som militärbefälhavaren. Dock ville ÖB att resurser för vapeninsats skulle finnas beredda fram till . fick såväl en helikopter som fartyg sonar- kontakter på Yttre redden, och fälldes 14 sjunkbomber mot vad som bedömdes vara en miniubåt.22 Efter- analysen visade dock att såväl helikopterns som patrullbåtarnas aktiva sonarkontakter orsakats av andra jagande enheter (s.k. andrasvepsekon). Genomförda dykningar på platsen för dessa vapeninsatser påvisade emellertid bottenspår, vilka ansågs bekräfta att främmande ubåt uppträtt i området. Vid gjordes vissa optiska observationer tydande på främmande dykare varvid handgranater och chockladdningar kastades i vattnet.23 insatte en patrullbåt i samverkan med helikopter anfall mot en kontakt vid Verkö varvid åtta sjunkbomber fälldes. Klassificeringen ändrades från möjlig ubåt till icke ubåt. Militärbefälhavaren bedömde nu att en eller flera miniubåtar fanns innanför öbarriären, samt att dessa skulle kunna försöka att i skydd av mörkret löpa ut via Kungsholmsgattet eller Djupasund. Samtliga inlopp till Karlskrona-bassängen skulle därför hållas spär- rade och spaningsverksamheten kraftsamlas inomskärs. Opera- tionen, som hade utökats betydligt, skulle kunna pågå i . Mitt observerades nordost om (utanför Karlskrona-bassängen) under ca en halv minut två ubåts- under rörelse.24 Dessa var av samma utseende, som observe- Se också generaldirektör utredning av de optiska observationerna under incidenten, som bland annat innehöll rapporter om främmande dykare. Rapport över utredning angående händelser i 03-04, Utredning ledd av generaldirektören i förre hovrättslagmannen , avgiven . (hädanefter benämnd , ). Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar rats under Sundsvall-incidenten . Denna observation bedömdes ubåt. En utanför skärgårdsområdet spa- nande svensk ubåt inlyssnade vissa sonar- effekter som klassificerades möjlig ubåt. fick den svenska ubåten på nytt kontakt med en främmande ubåt på svenskt territorialhav väster om . Kontakten varade i , och bedömdes som möjlig ubåt. Inomskärs erhölls sydost Saltö en sonarkontakt, bedömd ubåt -. Överbefälhavaren beslutade att vapenmakt fick insättas utan föregående varning även inom territorialhavet utanför Karlskrona skärgård.25 Spärrandet av samtliga större in- och utlopp till/från Karlskrona-bassängen med nät eller minor slutfördes denna dag. Nätspärrarna kompletterades sedan successivt med minor eller chockladdningar. Analysgruppen, som dagen innan underställts örlogsbaschefen, sammanfattade perioden från incidentens början med att konstatera att med stor säkerhet en ubåt inlöpt via Kungsholmsgattet . Två indikationer med stor substans gjordes inomskärs nordost och sydost Saltö den 15 respektive . Vidare hade två indikationer med relativt stor substans gjorts vid broarna över Djupasund respektive mellan Almö och V. . På territorialhavet utanför Blekinge-skärgården hade en konventionell ubåt indikerats under . erhölls ett antal nya indikationer. observerade ett antal av varandra oberoende per- soner från två olika platser, under två ubåtsmaster strax utanför Grängeskajen på Verkö. Observationen bedömdes möjlig ubåt +. På territorialhavet sydväst om inlyssnade svensk ubåt en snorklande ubåt, som bedömdes framdrivas med en fembladig propeller. kunde denna kontakt på nytt följas i . konstaterade, i samråd med försvarsminister , att det inte var möjligt att försöka att lägga någon form av stor åter- hållsamhet över de vapeninsatser som på låg nivå uppfattades som mycket berättigade. Alternativet var att förbjuda insatser annat än i mycket speciella fall, menade , och ett sådant förbud skulle med säkerhet komma att åstadkomma mer negativ verkan än vad den nuvarande vapeninsatsen [kunde] komma att göra. Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar Under de kommande dygnen erhölls ett antal indikationer med varierande substans. Bland annat gjordes optiska observationer av föremål och av vad som bedömdes vara ubåtsmaster. På militärbefälhavarens begäran och efter erforderliga samråd utfärdade förbud dels att vistas i eller passera vattenområdet mellan Aspö och Tjurkö, dvs. Kungsholmsgattet26, samt förbud att bedriva icke-militär dykning i hela Karlskrona skärgård.27 En rörlig kontrollerbar minering ut- lades vid . infördes sjötrafikreglering inne- bärande att örlogsbasens tillstånd krävdes för fartygsförflyttningar inom området. När civila fartyg skulle löpa in till eller ut ur Karls- krona-bassängen genom Kungsdjupet vidtogs särskilda åtgärder för att kunna indikera om en undervattensfarkost sökte passera Försänkningen. Befintliga system medgav inte en absolut kontroll av att så ej skedde. Dagen därpå beslutade militärbefälhavaren att operationen skulle pågå med oförändrad intensitet till , eventuellt längre. Innanför öbarriären befintlig ubåt skulle tvingas till röjande för- flyttningar genom våra aktiva åtgärder. Denna dag redovisade analysgruppen bedömningen att två miniubåtar uppehöll sig i Karlskrona-bassängen. Det kunde också finnas en dykarfarkost i området. utsträckte det tidigare förbudet till att gälla hela Karlskrona-bassängen.28 fick en ubåtsjaktutrustad helikopter upprepade sonarkontakter på yttre redd. Kontakterna bedömdes möjlig (mini)ubåt. Något senare obser- verade ett antal personer olika vattenrörelser samt ett ovalt långt svart föremål på nordlig kurs väster om . Observationerna bedömdes först som ubåt, men visade sig efter utfrågning och kontroll med kanotklubben ha varit en kanotist. gjordes ytterligare observationer i Kungsdjupet. Bland annat dessa observationer ledde till bedömandet att ett utbrytningsförsök kunde vara nära förestående. sprängdes en mina i den minlinje, som var utlagd tvärs huvudfarleden in till , efter upprepade slingutslag och inlyssnad sonareffekt. Man erhöll dock inte något resultat av vapeninsatsen. 26Med stöd av kungörelsen 1964:810. 27Med stöd av skyddslagen, 1940:358, och bevakningskungörelsen, 1940:383. 28De utfärdade förbuden upphävdes . Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar Ubåtsbärgningsfartyget , som låg till ankars innanför försänkningen och spanade med sin högfrekvens- sonar, fick inte heller kontakt med någon utbrytande ubåt eller undervattensfarkost. I Bollösund observeras med ett föremål, vilket bedömdes som möjlig dykarfarkost. Föremålet observerades utpassera mellan strandkanten och det nät som fanns utlagt i sundet. Eld öppnades med handeldvapen. erhöll Belos sonarkontakter norr om för- sänkningen. Även slingutslag erhölls. Indikationerna bedömdes möjlig ubåt. Sedan ett litet radareko upptäckts i närheten av angöringsboj fick en av de insatta ubåtsjakthelikoptrar- na sonar-kontakter i området. Den slutliga bedömningen av dessa blev emellertid icke ubåt. gjordes ett antal observationer kring , såväl optiska som med sonar. Mot några av dessa kontakter kastades handgranater. Handgranater kastades även på flera andra platser, bl.a. i Bollösund, där möjliga dykare obser- verats. Misstänkt dykarverksamhet vid föranledde förnyad vapeninsats då en chockladdning sprängdes. Någon verkan av dessa vapeninsatser kunde icke observeras. Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar fick Belos kontakt med vad som först bedömdes vara en undervattensfarkost, som med ½ uppfattades gå innanför försänkningen på sydlig kurs mot utloppet. Denna indikation blev inledningen till en av de mest spektakulära och omskrivna händelserna under hela incidenten. erhölls utslag i den norra slingan. Indikationerna pekade mot att en Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar miniubåt var på väg ut genom Kungsholmsgattet. Tillkallad ubåts- jakthelikopter kom snabbt på plats och kunde från den första indikationen sänka ner sin sonardom strax utanför försänkningen och börja spana med aktiv sändning. Helikoptern fick emellertid ingen kontakt av den typ som rappor- terats av Belos. På sin sonar såg Belos att ekot girade nordvart. Bedömningen gjordes att den förmodade undervattensfarkosten uppfattade att helikoptern spanade aktivt med sin sonar, varför den girade nordvart och ånyo passerade den norra slingan på väg in i Karlskrona-bassängen. Belos kunde hålla kontakten under ytter- ligare . Minsveparen fick något senare två ekon på sin högfrekvenssonar. Det ena klassificerades möjlig ubåt, det andra var något större och mera diffust i kanterna. Det senare ekot bedömdes som fiskstim eller möjligen skenmål. fick Belos på nytt kontakt. befann sig den be- farande undervattensfarkosten något längre norrut, men alltjämt på nordlig kurs. Att någon vapeninsats inte genomfördes berodde på att heli- koptern inte fick kontakt och därigenom inte kunde dirigera vapenbärande fartyg till insats. Denna kontakt klassificera- des/bedömdes inledningsvis som ubåt (liten undervattensfar- kost), men efter noggrann efteranalys av hela händelsen ändrades bedömningen till möjlig miniubåt. Söndagens händelser föranledde militärbefälhavaren att mån- göra följande bedömning: Minst en miniubåt hade befunnit sig i Karlskrona-bassängen. Dennas uthållighet antogs medge att miniubåten kunde operera ytterligare . Den skulle troligen försöka ta sig ut via Kungsdjupet vid lämpligt tillfälle. Även om det inte bedömdes sannolikt kunde en miniubåt ha utlöpt via Kungsdjupet . Händelserna i Bollösund kunde ha indikerat utpassage av dykare på undervattenstransportmedel natten den 25 . Konventionell ubåt hade indikerats på territorialhavet söder om . observerade militär personal från ett rörligt föremål nordost om ön, dvs. Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar mottogs en ny ÖB- order av vilken framgick att operationen med tillgängliga resurser skulle genomföras kraftfullt fram till preliminärt . indikerades ånyo en ubåt på svenskt territorium sydväst om . observerades dykare kliva upp ur vattnet vid Almö. Insatt spårhund följde spåret, som försvann i strandkanten. observerades verksamhet vid , vil- ket föranledde vapeninsats i form av handgranateld. Något resultat av denna kunde dock inte observeras.30 inrapporterades vid ett stort antal tillfällen att dykare eller andra tecken på främmande undervattensverksamhet observerats. Vapeninsatser i form av finkalibrig eld, handgranater och chockladdningar gjordes i samband härmed. Några av dessa händelser redovisas i det följande. körde minsveparen på ett okänt föremål mellan Ivö och Tromtö. Vattendjupet på kolli- sionsplatsen var . Händelsen bedömdes som möjlig ubåt, men visade sig ha varit en stock. I Kungsdjupet fick Belos vid den norra spaningsslingan åter en kontakt, som klassificerades möjlig ubåt. Under den därpå föl- jande halvtimmen indikerades sändning samt förbryllande indika- tioner i vissa slingor i Kungsdjupet. Dessa bedömdes ha åstad- kommits genom manipulation. På svenskt territorialhav sydsydväst om fyren , belägen utanför inloppet till Ronnebyhamn, rapporterade en fiskare vid 17- tiden en observation av övre delen av tornet på en främmande ubåt. Denna observation bedömdes som ubåt. fick en helikopter sonarkontakt med en möjlig ubåt när- mare kusten i samma område. fick en helikoptergrupp kontakt med ett som ubåt klassificerat eko i samma område. fälldes en sjunkbomb mot ekot sedan den antagna ubåten varnats med knallskott. Sjunkbomben, som fälldes som förstärkt varning detonerade dock inte. Till följd av drivmedels- brist måste helikoptrarna avbryta kort därefter. Vid nästa heli- kopterföretag i området, som inleddes , erhölls ingen kontakt. Efteranalysen resulterade i att kontakten bedömdes ej ubåt. 30 SOU 1995:135, s. Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar inträffade ett tillbud då en patrullbåt var nära att utsättas för vådabeskjutning med handeldvapen från en observa- tionspostering i land. De många indikationerna på främmande dykare och till dessa kopplade vapeninsatser föranledde militärbefälhavaren att begära Överbefälhavarens tolkning vad avser bruk av vapenmakt mot dykare. Överbefälhavaren beslutade att främmande dykare, som uppträder i vattnet eller på stränderna i anslutning till område där dykeriförbud råder skulle betraktas som utländsk militär personal och förutsättas bedriva verksamhet som tyder på fientlig avsikt.31 Vapenmakt utan föregående varning skulle således tillgripas. På landområdet i övrigt och i tveksamma fall skulle varning avges.32 rapporterade egen ubåt att den med passiv sonar hållit kontakt med möjlig ubåt på territorialhavet i området söder om . erhölls utslag i två av slingorna i Kungs- djupet. De klassificerades möjlig ubåt. Handgranater kastades mot förmodad dykare vid Björkeskär sydväst om . Fyra chockladdningar fälldes mot ubåtsliknande föremål på Tumma- fjärden öster om . Finkalibrig eld gavs i samma område mot vad som senare konstaterades ha varit fåglar. Som en följd av de upprepade ubåtsindikationerna utanför Karlskrona-skärgården genomfördes en kraftsamlad fri ubåtsjakt inom området Tärnö Utklippan. Några kontakter erhölls emellertid ej. och kustartilleriförsvarschefen utfärdade förbud för obehöriga att befinna sig inom vissa landområden och öar i västra delen av området. upptäcktes fotspår och en isvak väster om i östra delen av . Dessa iakttagelser visade sig emellertid ha naturliga orsaker. Analysgruppen redovisade följande sammanfattande analys och bedömning: Den senaste säkra indikationen på främmande undervattens- verksamhet inomskärs var då en miniubåt observerats nordost om holmen. Utomskärs var motsvarande indikation observationen av en ubåt sydväst om samma dags eftermiddag. 31IKFN-förordningen § 9. 32Där tillträdesförbud utfärdats med stöd av skyddslagen gäller ordinarie bestämmelser för vakttjänst. Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar Miniubåt jämte eventuella andra undervattensfarkoster kunde finnas kvar innanför öbarriären. Rörligheten torde dock vara ringa. Man avvaktade troligen ett lämpligt tillfälle till att göra en utbrytning. Observationerna av okända dykare och dykarverksamhet i området Almö gavs lägre trovärdighet än vad generaldirektör och dennes grupp sedermera gav. Falsklarmsfrekvensen kunde befaras bli hög som en följd av förestående byten av förband och personal. Om ej säkra indikationer erhållits inom ca föreslogs verksamheten trappas ner till enbart bevakning av inlopps- lederna och återgång till Grundberedskap. För att verksamheten sedan skulle trappas upp till maxinsats måste flera oberoende säkra indikationer först ha erhållits. Sådant beslut borde fattas av ÖB. Systematiska bottenundersökningar borde genomföras. Militärbefälhavaren bedömde det vara ute- slutet att en miniubåts uthållighet skulle sträcka sig längre än . fann man vid hemtagning av ett indi- kerande nät mellan Tromtö och Ivö att detta var sönderskuret, så att två stycken hål uppstått. såg tre varvsarbetare på Karls- kronavarvet hur ett föremål bröt ytan och för- flyttade sig på sydlig kurs genom södra delen av . Observationen bedömdes som möjlig ubåt. Insatt helikopterspaning blev dock resultatlös. bedömde Överbefälhavaren att en eller flera bemannade eller obemannade undervattensfarkoster/mini- ubåtar alltjämt kunde finnas kvar i Karlskrona-bassängen. Ubåts- skyddsoperationen skulle därför fortsätta med oförändrad kraft. På öarna och på fastlandet skulle särskild bevakning bedrivas i syfte att upptäcka och ingripa mot främmande personal, som sökte lämna eller ta sig in i området över land, till sjöss eller genom luften. Säkrande av bevis skulle prioriteras, bl.a. genom systematiska bottenundersökningar. konstaterade militärbefälhavaren att några säkra tecken på att en utpassage ägt rum inte fanns, även om det icke kunde uteslutas att så skett. Bedömningen var därför att mini- ubåten avvaktade ett lämpligt tillfälle att bryta ut eller åter- bemannas utifrån, när bevakningen försvagats. Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar verksamheten skulle därför vara att bibehålla bevakningen, samt fortsätta avsökningen av området i syfte att finna inkräktaren, bottenspår eller andra bevis. Analysgruppen presenterade följande bedömning: Med stor sannolikhet har främmande undervattensverksamhet ägt rum i Karlskrona-bassängen fram till . Verksamhet kan ha inletts före , och har sannolikt fortsatt till med en liten undervattensfarkost och dykare. Det är mindre sannolikt att verksamheten även omfattat miniubåt. I Bollösund skedde ett antal vapeninsatser . kastades tre handgranater och utlöstes två drygt 100 kilos chockladdningar. Från helikopter fälldes också fyra chockladdningar. Dessa vapen- insatser föranleddes av en ekokontakt som erhållits med UDI- sonar.33 Genomförd efteranalys och bottenundersökningar med dykare och sjöuggla kunde inte påvisa att främmande undervattensverksamhet förekommit. Sedan analysen av lördagens händelser i Bollösund slutförts beordrade militärbefälhavaren kustartilleriförsvarschefen att endast insätta chockladdningar mot eko som klassificerats ubåt /undervattensfarkost. av mars minskade antalet indikationer markant. beordrade militärbefälhavaren att ubåtsskyddsoperationen skulle avbrytas. Överbefälhavarens utredning av incidenten – den s.k. Kierkegaardrapporten Överbefälhavaren tillsatte en utredning om hän- delserna i . Utredningen leddes av pensionerade konteramiralen och överlämnades till ÖB den 25 april.34 Den redovisade att ca 600 iakttagelser rapporterats under de ca , som incidenten varade. Ungefär hälften av dessa rapporter kunde hänföras till naturliga orsaker. Av åter- stående ca 300 ansåg man att ca 70 inte kunde förklaras på annat sätt än att de kunde härröra från främmande undervattens- verksamhet, och dessa 70 analyserades närmare. 33Förkortningen UDI, står för , och är en aktiv hög- frekvenssonar för klassificering på korta avstånd, som prövades på marinens helikoptrar. gör även referenser till en föredragning av , där även Försvarsstabschefen närvarade. Politisk konfrontation och fortsatta kränkningar Kierkegaardrapporten ansåg det klarlagt att miniubåt och annan undervattensverksamhet förekommit inomskärs i sju fall , och att främmande ubåt, sannolikt konventionell, uppträtt utomskärs på inre vatten och på territorialhavet . Rapporten kunde inte finna något konkret och entydigt tekniskt bevis i form av materiel, bottenspår eller dylikt, och kunde inte fastställa nationalitet på den främmande undervattensverksam- heten. Det konstaterades bl.a. också av utredningen att det tog relativt att bygga upp inloppsbevakning och införa sjötrafik- reglering, samt att det fanns brister på vissa områden i hanteringen såsom rapportdelgivning, analysfunktion, samverkan och tillämp- ning av säkerhetsbestämmelserna, vilket man ansåg till del torde återfalla på ledningssystemet. Åt generaldirektör uppdrogs att analysera och ut- värdera vissa optiska observationer under incidenten. Dessa är redovisade i särskild rapport från till ÖB den 26 april 1984.35 Genomgående får man intrycket att , som biträddes av hov- rättslagmannen och psykologen , främst sökt värdera trovärdigheten hos de personer, som förhörts om sina observationer. Hade vederbörande uppfattats som tro- värdig hade också det vederbörande sett varit trovärdigt. Utred- ningen anförde att man lagt lika stränga krav på bevisning som skulle krävts i en domstol för en fällande dom. Likväl förefaller omfattningen av främmande dykare, som observerats vara orea- listiskt stor, inte minst mot bakgrund av incidentens utsträckning i tiden. Överbefälhavaren ställde sig bakom Kierkegaardrapporten efter att ha försäkrat sig om att alla deltagarna i utredningen delade uppfattningen som gruppen kommit fram till. Enligt var försvarsminister oroad över situationen och osäker om hur resultatet skulle komma att uppfattas.