sou · GPB314d1 · 2002-01-01 00:00:00 — hävdade i detta sammanhang att unga kvinnor utnyttjas för striptease och liknande aktiviteter på sexklubbar och att det trots förbudet mot pornografisk föreställning i 2 kap. 14 § ordningslagen (1993:1617) förekommer sexklubbar där inslaget av pornografi ligger mycket nära gränsen för det otillåtna och där posering förekommer. Det är menade allmänt känt, bl.a. genom journalistiska reportage som har gjorts från sådana klubbar, att unga kvinnor som inte har fyllt förekommer i verksamheten. gjorde följande bedömning beträffande den nuvarande lydelsen av sexuellt ofredande. Lagen ger inte ett lika starkt skydd mot sexuellt utnyttjande för barn mellan , som för barn . Anlitande av barn i pornografisk föreställning eller som fotomodeller för pornografiskt material eller liknande, innehåller regelmässigt inslag av utnyttjande. Unga männi- skor, som utnyttjas i pornografiska sammanhang kan inte själva överblicka och bedöma de långsiktiga konsekvenserna av sitt hand- lande. Det finns en uppenbar risk att dessa ungdomar tar särskild social och känslomässig skada. Det är därför inte tillfredsställande att lag- stiftningen tillåter ungdomar mellan att frivilligt med- verka i olika sammanhang med innebörden att tillfredsställa vuxnas behov av pornografi. Bestämmelsen i 6 kap. 7 § BrB bör ändras så att den äldre ålderskategorin erhåller samma skydd som barn . Då frågan inte är av arbetsrättslig art är det inte tillräckligt att hänvisa till arbetsmiljölagens bestämmelser. I den efterföljande propositionen beskrev regeringen en strategi för det fortsatta arbetet med att förverkliga och genomföra barnkonven- tionen i . I propositionen ansåg regeringen att frågan om huruvida skyddet mot sexuellt utnyttjande inte är heltäckande när det gäller ungdomar mellan borde ses över utifrån ett barnkonventionsperspektiv och att detta borde ske i den kommande Sexualbrott mot vuxna 247 översynen av 6 kapitlet . ställde sig bakom förslaget.87 Som har nämnts behandlade för barnets rättigheter första rapport och riktade därvid kritik beträffande effektiviteten av gällande regler om utnyttjande av barn i pornografiskt material. Kommittén berörde bl.a. frånvaron av en 18- årsgräns när det gäller utnyttjande av barn i pornografiska alster. Det skall anmärkas att det vid tiden för kommitténs påpekande inte fanns någon bestämd åldersgräns i barnpornografibrottet i 16 kap. 10 a § BrB. framgår det uttryckligen av bestämmelsen att med barn avses en person vars pubertetsutveckling inte är fullbordad eller som – när det framgår av bilden och omständigheterna kring den – är . utvidgades, som sagt, bestämmel- sen om skydd mot att användas för sexuell posering till att omfatta personer . lämnade sin andra rapport till kommittén . Kommittén behandlade rapporten och upprepade därvid sin oro över att inte hade vidtagit tillräckliga åtgärder för att skydda barn, särskilt barn mellan , mot sexuellt utnyttjande (protection from sexual exploitation).88 En arbetsgrupp tillsattes inom FN för att utarbeta ett tilläggsprotokoll till om handel med barn, barnprostitution och barnpornografi. Den slutliga texten antogs av den 25 maj 2000.89 Enligt tilläggsprotokollet skall varje konventionsstat tillförsäkra, som ett minimum, att vissa handlingar och aktiviteter som rör handel med barn, barnpornografi och barnprostitution är straffbara och att de är förenade med lämpliga straff som tar hänsyn till brottens allvarliga natur (artikel 3 p. 1 och 3). Uttrycket barnhandel är beskrivet på följande sätt. of children means any act or transaction whereby a child is transferred by any person or group of persons to another for remuneration or any other consideration (artikel 2 a). När det gäller handel med barn skall staterna tillse att bl.a. följande handlingar är kriminaliserade. The offering, delivering or accepting, by whatever means, a child for the purpose of sexual exploition of the child (artikel 3 p. Uttrycket barnprostitution är beskrivet på följande sätt. Child prostitution means the use of a child in sexual acitivities for 1997/98:182, bet. 1998/99:SoU6. 88CRC/C/15/Add.101, paragraf 22. 89Optional Protocol to the Convention on the Rights of the Child on the sales of children, child prostitution and child pornography. 248 Sexualbrott mot vuxna remuneration or any other form of consideration (artikel 2 b). När det gäller barnprostitution skall staterna tillse att följande handlingar är kriminaliserade. Offering, obtaining, procuring or providing a child for child prostitution, as defined in article 2 (artikel 3 p. 1 b). Uttrycket barnpornografi är beskrivet på följande sätt. Child pornography means any representation, by whatever means, of a child engaged in real or simulated explicit sexual activities or any representation of the sexual parts of a child for primarily sexual purposes (artikel 2 c). När det gäller barnpornografi skall staterna tillse att följande handlingar är kriminaliserade. Producing, distributing, disseminating, importing, exporting, offering, selling or possessing for the above purposes child pornography as defined in article 2 (artikel 3 p. 1 c). gjorde vid antagandet i generalförsamlingen en förklaring om hur tolkade uttrycket child pornography. Frågan om ett svenskt undertecknande bereds inom . (nr 182) och kompletterande rekommendation (nr 190) om förbud mot och omedelbara åtgärder för avskaffande av de värsta formerna av barnarbete () är FN:s särskilda organ för arbetsmarknadsfrågor. Vid Internationella arbetskonferens antogs en ny (nr 182) och kompletterande rekommen- dation (nr 190) om förbud mot och omedelbar åtgärder för avskaffande av de värsta formerna av barnarbete. Konventionen föreskriver att medlemsstaterna som ratificerar konventionen skall vidta omedelbara och effektiva åtgärder för att säkerställa att förbud mot och avskaffande av de värsta formerna av barnarbete behandlas i brådskande ordning (artikel 1). Med uttrycket barn avses enligt konventionen personer (artikel 2). Med uttrycket de värsta formerna av barnarbete avses bl.a. utnyttjande, rekrytering och utbjudande av barn för prostitution, framställning av pornografi och medverkan i pornografiska framträdanden (artikel 3, punkten b). I den kompletterande rekommendationen sägs att medlemsstaterna bör tillse att bl.a. sådana former av barnarbete som anges i konventionens artikel 3, punkten b, utgör brott mot allmän lag (punkten 12). Regeringen överväger frågan om skall ratificera konventionen och om vilka åtgärder i övrigt som bör vidtas med anledning av de två instrumenten. Sexualbrott mot vuxna 249 Världskongressen i mot kommersiell sexuell exploatering av barn regeringen var en av arrangörerna av mot kommersiell sexuell exploatering av barn – 1996 against Commercial Sexual Exploitation of Children – ofta kallad . Medarrangörer var , ECPAT (End Child Prostitution, Child Pornography and Trafficing in Children for Sexual Purposes) och frivilligorganisationer knutna till FN:s barn- konvention. Företrädare för 122 länder och ett antal frivilligorganisa- tioner deltog. Syftet med kongressen var att åstadkomma ett globalt partnerskap mot kommersiell sexuell exploatering av barn. En deklaration och en handlingsplan antogs vid kongressen. Kongressen antog följande definition av kommersiell sexuell exploatering. Den kommersiella sexuella exploateringen av barn är en grundläggande kränkning av barns rättigheter. Exploateringen omfattar sexuella övergrepp som begås av den vuxne och en ersättning i pengar eller på annat sätt till barnet eller till andra personer. Barnet behandlas som ett sexobjekt och som ett kommersiellt objekt. Den kommersiella sexuella exploateringen av barn utgör en form av tvång och våld mot barn och innebär tvångsarbete och en nutida form av slaveri(deklarationen, punkt 5). Kongressen anmodade samtliga stater bl.a. att ge hög prioritet till åtgärder mot kommersiell sexuell exploatering av barn och anslå tillräckliga resurser för detta ändamål. Staterna anmodades också att kriminalisera såväl den kommersiella sexuella exploateringen av barn som alla andra former av sexuell exploatering av barn samt fördöma och bestraffa samtliga inblandade lagöverträdare. Kongressen uppmanade staterna att granska och i förekommande fall revidera lagar, planer, program och metoder i syfte att få den kommersiella sexuella exploateringen att upphöra. (Deklarationen, punkt 12). Av handlingsplanen framgår att staterna skall vidta bl.a. följande åtgärder. Utarbeta eller stärka och tillämpa lagar, planer och program som skyddar barn och förbjuder den kommersiella sexuella exploateringen av barn, och därvid beakta att skilda slag av förövare samt olika åldrar och förhållanden hos offren kräver olika slag av reaktioner i lagstiftning och program. Utarbeta eller stärka och tillämpa nationella lagar som fastställer det straffrättsliga ansvaret hos dem som erbjuder tjänster, hos kunder och mellanhänder i fråga om barnprostitution, handel med barn, barnpornografi, inklusive innehav av barnpornografi, och annan olovlig sexuell verksamhet. 250 Sexualbrott mot vuxna I samband med beslöt de deltagande staterna att upprätta nationella handlingsplaner för att motverka kommersiell sexuell exploatering av barn. Regeringen tillsatte en interdepartemental arbetsgrupp med uppgift att utarbeta en nationell plan för åtgärder mot sådan exploatering av barn. Arbetsgruppens samlade förslag redovisa- des i promemorian Förslag till program för åtgärder mot kommersiell sexuell exploatering av barn (Ds 1997:54 ). fastställde regeringen en nationell handlingsplan mot kommersiell sexuell exploatering av barn. I handlingsplanen redovisas genomförda och planerade åtgärder som följer av det beslut som världskongressen fattade. Bl.a. anmärks uppdrag att utreda om skyddet för ungdomar mot att utnyttjas i porno- grafiska sammanhang bör utvidgas. I handlingsplanens avslutningstext anges bl.a. att kommersiell sexuell exploatering av barn är en mycket begränsad företeelse i men att företeelsen, med tanke på den oerhörda kränkning som ett sexuellt övergrepp mot ett barn innebär, måste bekämpas hårt både i och på andra håll i världen.90 Regeringen har, enligt uppgift, för avsikt att se över handlingsplanen inför den planerade uppföljningskonferensen, som skall äga rum i . Enligt den gemensamma åtgärden av om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn beslutad inom EU:s tredje pelare91 har medlemsstaterna åtagit sig att bl.a. se över sin lagstiftning och praxis för att se till att det är straffbelagt att sexuellt utnyttja eller missbruka barn. Med att sexuellt utnyttja ett barn avses vart och ett av följande beteenden: a)Att förmå eller tvinga ett barn att delta i varje form av olaglig sexuell aktivitet. b)Att utnyttja ett barn för prostitution eller andra olagliga sexuella aktiviteter. c)Att utnyttja barn i pornografiska föreställningar och i porno- grafiskt material, däribland att framställa, sälja och distribuera eller på annat sätt bedriva handel med sådant material samt att inneha sådant material. 90 Nationell handlingsplan mot kommersiell sexuell exploatering av barn, , , 1998, s. 6, 19 f., 24. 91 97/154/RIF, EGT L 63/2, 04/03/1997. Den gemensamma åtgärden behandlas även i kapitel 14 om handel med människor för sexuella ändamål och kapitel 15 om kravet på dubbel straffbarhet. Sexualbrott mot vuxna 251 I den gemensamma åtgärden anges att de uttryck som används i den skall tolkas mot bakgrund av medlemsstaternas rättssystem. Medlems- staterna kan alltså i sitt egen lagstiftning mer detaljerat bestämma t.ex. vad som skall anses som olaglig sexuell aktivitet och vilka ålders- gränser som skall användas i bestämmelserna om sexualbrott. I det av- seendet överensstämmer den gemensamma åtgärden med barn- konventionen. lade Kommissionen fram ett förslag till två rambeslut. Det ena handlar om människohandel – council framework decision on combating trafficking in human beings – och det andra handlar om sexuell exploatering av barn inklusive barnpornografi – council framework decision on combating the sexual exploitation of children and child pornography. I det andra förslaget till rambeslut föreslås att medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att se till att bl.a. följande handlingar är straffbara: att främja eller utnyttja ett barns prostitution eller att genom tvång, ersättning, utnyttjande av barnets sårbarhet eller annat otillbörligt sätt förmå det att involvera sig i sexuella aktiviteter. Med barn avses en person som inte har fyllt . Vidare föreslås att vissa handlingar såsom framställande, spridning och tillhandahållande av barnpornografi ska göras straffbara. Eftersom det endast är frågan om förslag till rambeslut och de offentliggjorts på ett mycket sent stadium av kommitténs arbete har inte texterna analyserats närmare. 6.5.5En ny bestämmelse om sexuell exploatering bör införas Kommitténs bedömning: En särskild straffbestämmelse bör införas som omfattar köp av sexuella tjänster av ungdomar samt användande av ungdomar för sexuell posering. Brottet bör rubriceras sexuell exploatering av ungdom. Köp av sexuella tjänster av ungdomar Bestämmelsen om förförelse av ungdom tillämpas relativt sällan i praktiken. Att få personer döms för brottet framgår av den statistik som Prostitutionsutredning redovisade avseende åren 1980 . lagfördes 29 personer för brottet, alltså 252 Sexualbrott mot vuxna ca två personer per år.92 BRÅ har tagit fram statistik för kommitténs räkning över lagföringar efter lagrum för åren 1992 (avsnitt 3.1). Av materialet framgår att tolv fall av förförelse av ungdom har lagförts , varav två fall under den senare hälften av perioden. Bilden bekräftas också i kommitténs praxisundersökning (bilaga 2 till betänkandet). Där förekom brottet över huvud taget inte. Frågan om det förekommer underåriga i prostitutionen omfattas av en presenterad undersökning av . Bakgrunden till undersökningen är att har fått i uppdrag att fortlöpande följa och samla kunskap om prostitutionens omfattning och utveckling samt de sociala insatser som bedrivs på lokal nivå.93 Upp- draget att kartlägga prostitutionen har framförallt sin bakgrund i kriminaliseringen av köp av sexuella tjänster genom sexköpslagen. presenterade en undersökning om prostitutionen i (Kännedom om prostitution , 2000:5). Undersökningen berörs närmare i kapitel 8. I såväl enkätsvaren som i intervjuerna fanns det begränsade uppgifter om underåriga män och kvinnor i prostitutionen. Social- styrelsen menade att det enligt informationen förefaller vara mycket ovanligt med underåriga inom gatuprostitutionen. Man kan enligt förmoda att detta i allt fall delvis är ett resultat av och polisens arbete. De sporadiska uppgifter som fanns om underåriga hämtades framför allt från den mindre synliga prostitutionsvärlden, där kontakt bl.a. sker via Internet. Vad som framkom i undersökningen följer enligt mönstret från både Prostitutionsutrednings och Prostitutions- utrednings kartläggning.94 Även mot bakgrund av att bestämmelsen om förförelse av ungdom endast i begränsad utsträckning tillämpas i gällande rätt och att underåriga endast i mindre omfattning synes förekomma i prostitutionen finns det enligt kommitténs mening ett behov av en motsvarande bestämmelse i en ny reglering. Betänkande av prostitutionsutredning (SOU 1995:15), s. 58 f. 1997/98:55 s. 107 f. 94Socialstyrelsens undersökning om prostitutionen i (Kännedom om prostitution , 2000:5), s. 8 och 40f, Prostitutionen i . Bakgrund och åtgärder. (SOU 1981:71) respektive Könshandeln. Betänkande av prostitutionsutredning. (SOU 1995:15). Sexualbrott mot vuxna 253 I kapitel 8 (avsnitt 8.2) behandlar kommittén frågan om huruvida förbudet mot köp av sexuella tjänster bör tas in i 6 kapitlet . Som där närmare utvecklas menar kommittén att förbudet bör tas upp i en ny bestämmelse i 6 kapitlet. Det kan därför ifrågasättas om det finns något behov av att särreglera köp av sexuella tjänster av personer . Bestämmelsen om förförelse av ungdom är dock en del av det generella skyddet för personer mot sexuella övergrepp. Brott mot dessa skyddsbestämmelser utgör brott mot person. Det rör sig alltså om s.k. målsägandebrott.95 Bestämmelsen om förförelse av ungdom avser ett speciellt skydd nämligen ett skydd mot att underåriga dras in i prostitution. Förbudet mot köp av sexuella tjänster har motiverats inte enbart av enskilda utan också av allmänna intressen.96 Förbudet kan ur den synvinkeln inte ses endast som en utvidgning av straffbestämmelsen om förförelse av ungdom. De båda bestämmelserna bör mot den angivna bakgrunden tas upp i skilda bestämmelser. Detta är också en fördel eftersom de enligt vad som senare skall utvecklas utöver vad som följer av åldersinriktningen bör ha något olika tillämpningsområden. I kommitténs direktiv sägs att det är viktigt att i lagtexten använda ord och uttryck som på ett riktigt sätt beskriver vad som har skett. Som exempel på sådana ord som bör ersättas med andra uttryck nämns särskilt bl.a. förförelse av ungdom. Det finns alltså från språkliga utgångspunkter skäl att ändra brottsrubriceringen. Bestämmelsens syfte kommer till uttryck om brottsbeteckningen blir sexuell exploatering av ungdom. Användande av ungdomar för sexuell posering Som också gäller straffbestämmelsen om förförelse av ungdom är det sällsynt att bestämmelsen om sexuellt ofredande i 6 kap. 7 § andra stycket BrB tillämpas i praktiken. Enligt BRÅ:s statistik finns det sammanlagt 14 domar i tingsrätt . I kommitténs undersökning finns det endast en dom. Trots detta bör det enligt kommitténs mening också fortsättningsvis finnas ett skydd för personer mot att användas i vissa poseringssammanhang. Det skydd som bestämmelsen om barnpornografibrott ger i detta hänseende är inte tillfyllest. Barnpornografibrottet är inte konstruerat som ett brott mot person, och en lagföring för det brottet ger inte 95Om uttrycken brott mot person och målsägandebrott, se avsnitt 8.1.1. 96Se vidare avsnitt 8.2.1. 254 Sexualbrott mot vuxna möjlighet för dem som förekommit i barnpornografiska skildringar att som målsägande ta till vara sin rätt. Som närmare har utvecklats i avsnitt 4.4 bör sexualbrott mot vuxna respektive barn regleras i skilda bestämmelser. Med barn avses personer som inte har fyllt . Det nu diskuterade skyddet bör därför grunda sig på olika straffbestämmelser. Om det rör sig om ett barn bör bestämmelserna om sexualbrott mot barn bli tillämpliga. Är det däremot fråga om ungdomar mellan bör skyddet åstadkommas genom en särskild straffbestämmelse. En sådan bestämmelse kan lämpligen föras samman med förbudet mot köp av sexuella tjänster av ungdomar och brottet sålunda betecknas sexuell exploatering av ungdom. 6.5.6Förbudet mot köp av sexuella tjänster av underåriga bör skärpas Kommitténs bedömning: Förbudet mot köp av sexuella tjänster av underåriga bör skärpas. I en ny bestämmelse bör det föreskrivas straffrättsligt ansvar för den som genomför en sexuell handling med en person , om den unge har företagit handlingen mot ersättning. Straffbestämmelsen om förförelse av ungdom avser, enligt förarbetena, att skydda ungdomar från att dras in i eller bli kvar i prostitution. I lag- stiftningsärendet framhöll lagrådet, vars förslag ledde till bestämmel- sens slutliga utformning, att det för att bestämmelsen inte skulle få en alltför vidsträckt tillämpning måste fasthållas att den endast avsåg att vända sig mot utnyttjande av ungdomar i gatuprostitutionen eller liknande förhållanden. För att ungdomar skall skyddas på ett effektivt sätt från att dras in i prostitution bör enligt kommitténs mening köp av sexuella tjänster av ungdomar vara straffbart, även om detta inte sker under förhållanden som utgör prostitution. En ny bestämmelse bör också i annat hänseende ha ett något vidare tillämpningsområde än den allmänna bestämmelsen om köp av sexuella tjänster. Detta blir fallet om uttrycket sexuellt umgänge, liksom de i det föregående förordade straffbestämmelserna, ersätts med uttrycket sexuell handling. I en ny bestämmelse bör det alltså föreskrivas att det skall röra sig om en sexuell handling mot ersättning. Som framgår av avsnitt 8.2 anser kommittén att den allmänna bestämmelsen om köp av sexuella tjänster bör omfatta även den som Sexualbrott mot vuxna 255 låter skaffa sig en sexuell tjänst, dvs. den som nyttjar den sexuella tjänsten men låter annan betala den. Sådana handlingar bör också vara kriminaliserade när de riktar sig mot en person som är . Straffrättsligt ansvar bör alltså inträda för den som genomför den sexuella handlingen, oavsett om han eller någon annan har utlovat eller betalat den sexuella tjänsten. Om en person betalar en sådan sexuell tjänst men inte nyttjar den bör hans handlande, om det inte är koppleri, bedömas som anstiftan eller medhjälp till brottet. För straffansvar bör det krävas att den utlovade eller utgivna ersättningen är en förutsättning för den unges medverkan. Det bör dock inte krävas att ersättningen skall ha getts ut enbart till den unge. Ansvar bör alltså inträda också då den getts ut helt eller delvis till någon annan än den unge. Bestämmelsens tillämpningsområde bör sålunda i detta avseende anknyta till uttrycket kommersiell exploatering av barn, såsom uttrycket definierades vid Världskongress i (avsnitt 6.5.4). 6.5.7Skyddet för ungdomar mot att användas för sexuell posering bör stärkas Kommitténs bedömning: Det straffrättsliga skyddet för ungdomar mot att användas för sexuell posering bör stärkas. Ett absolut förbud bör gälla beträffande vissa typiska former av allvarliga utnyttjanden i pornografiska sammanhang. Sådana sammanhang är sexuell posering som är ett led i en framställning av pornografisk bild och sexuell posering som sker mot ersättning. Utanför detta område bör den underårige med stigande ålder och mognad tillerkännas ett visst ansvar och självbestämmanderätt. Kriminaliseringen bör här omfatta de fall av posering som annars kan skada hans eller hennes utveckling. Bör ett generellt absolut förbud införas ? Som framgått av det föregående har kritik riktats mot den gällande ordningen när det gäller skyddet för ungdomar mot att användas för sexuell posering. Kritiken har bl.a. tagit sin utgångspunkt i de internationella åtaganden som har gjort när det gäller skyddet för barn mot olika former av sexuell exploatering. Man har menat att det straffrättsliga skyddet för ungdomar mellan inte är tillfredsställande, bl.a. med hänsyn till vad som krävs enligt 256 Sexualbrott mot vuxna I publicerad rättspraxis eller i kommitténs praxisundersökning finns det inte något fall som behandlar denna fråga och som ger anledning att överväga ändringar. Den nuvarande straffbestämmelsen i 6 kap. 7 § andra stycket BrB om ansvar för sexuellt ofredande för den som genom otillbörlig påverkan förmår någon mellan att företa eller medverka i en sexuell posering skall enligt förarbetsuttalanden vara tillämplig då den underårige utlovas betalning. Detta förhållande har åberopats till stöd för att ungdomar i detta hänseende inte behöver något ytterligare skydd genom en ny eller ändrad bestämmelse i ordningslagen om pornografiska föreställningar. Med utgångspunkt i krav på skydd för dem som är mot att utsättas för sexuell exploatering ligger det enligt kommitténs mening nära till hands att beträffande ungdomar i denna ålderskategori helt bortse från den unges egen inställning. Den som förmås att företa eller medverka vid sexuell posering med eller utan samtycke utsätts i flertalet fall för en sexuell exploatering för vilken det bör finnas straffrättsligt skydd. Ett sådant skydd bör nu införas. Mot bakgrund av att den som uppnått i princip själv har ett ansvar för sina sexuella handlingar, skulle emellertid enligt kommitténs mening ett generellt absolut förbud få alltför långtgående konsekvenser. Huvudregeln om att man har en sexuell självbestämmanderätt innebär att man kan samtycka till samlag och andra sexuella handlingar.