sou · GPB328d2 · 2002-01-01 00:00:00 — i medier som i vissa fall kan komma att omfattas av grundlagsskydd om förslag till en utvidgad och mera teknikoberoende YGL genomförs. I av- snitt 11.3.8 återfinns kommitténs samlade ställningstagande till vilka brott som skulle kunna upptas i brottskatalogen och om de bör upptas, och i avsnitt 11.4 behandlas avslutningsvis frågan om dessa brott bör föranleda 418 Skall ytterligare brott upptas.... undantag från ensamansvaret och meddelarfriheten, om de skulle införas i brottskatalogen. Här kan också nämnas att Kommittén om straffansvar för organiserad brottslighet m.m. i sitt betänkande Organiserad brottslighet, hets mot folk- grupp, hets mot homosexuella, m.m. (SOU 2000:88) lämnar förslag som måste beaktas i det fortsatta arbetet med frågan om en eventuell utvidg- ning av brottskatalogen i TF. Kommittén föreslår att straffbestämmelsen om hets mot folkgrupp skall ändras i förtydligande syfte och att motsva- rande ändring skall göras i TF samt att ett nytt brott med benämningen hets mot homosexuella skall införas och även upptas som tryckfrihetsbrott i TF. Kommittén föreslår också bl.a. att straffbestämmelserna om olaga hot, hot mot tjänsteman och övergrepp i rättssak skall förtydligas genom att det i lagtexten görs ett tillägg som anger att såväl öppna som förtäckta hot är straffbara. I detta avsnitt behandlas de brottsbalksbrott där hot ingår som ett led. Ef- tersom hot omfattas av BrB:s uttryck olaga tvång (se 4 kap. 4 § BrB) tas här också upp brott där olaga tvång är ett rekvisit. 4 kap. 3 §, försättande i nödläge Den som, i annat fall än som avses i 1 eller 2 §, genom olaga tvång el- ler vilseledande, föranleder att någon kommer i krigs- eller arbetstjänst eller annat sådant tvångstillstånd eller förmår någon att bege sig till el- ler stanna kvar på utrikes ort, där han eller hon kan befaras bli utsatt för förföljelse eller utnyttjad för tillfälliga sexuella förbindelser eller på annat sätt råka i nödläge, döms för försättande i nödläge till1 Som angetts ovan innefattar olaga tvång olika former av hot. Man kan tänka sig att det hot eller vilseledande som är rekvisit för försättande i nödläge kan framföras i ett grundlagsskyddat medium t.ex. genom ett upp- rop, med vilseledande uppgifter, om att ta värvning i främmande lands armé. För straffbarhet krävs emellertid att en viss effekt inträtt, dvs. att någon verkligen kommit i krigs- eller arbetstjänst eller begett sig till eller stannat kvar på utrikes ort. I det senare fallet krävs för straffbarhet att per- sonen i fråga kan befaras bli utsatt för förföljelse eller bli sexuellt utnytt- jad. Dessa risker är, i vart fall delvis, hänförliga till den enskildes person och står därför utanför den ensamansvariges kontroll. 1 1 och 2 §§ avser människorov respektive olaga frihetsberövande. Skall ytterligare brott upptas.... alltså moment vid sidan av själva yttrandet. Det kan därför inte upptas som ett tryckfrihetsbrott. 4 kap. 4 §, olaga tvång Den som genom misshandel eller eljest med våld eller genom hot om brottslig gärning tvingar annan att göra, tåla eller underlåta något, dö- mes för olaga tvång till böter eller fängelse i högst . Om någon med sådan verkan övar tvång genom hot att åtala eller angiva annan för brott eller att om annan lämna menligt meddelande, dömes ock för ola- ga tvång, såframt tvånget är otillbörligt... Man kan tänka sig att ett hot publiceras i ett grundlagsskyddat medium och ingår som ett led i olaga tvång. För straffbarhet krävs emellertid att tvånget ger en viss effekt. Brottet innefattar alltså moment vid sidan av själva yttrandet. Detta brott kan därför inte upptas som tryckfrihetsbrott. 4 kap. 4 a §, grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning Den som begår brottsliga gärningar enligt 3, 4 eller 6 kap. mot en när- stående eller tidigare närstående person, döms, om var och en av gär- ningarna utgjort led i en upprepad kränkning av personens integritet och gärningarna varit ägnade att allvarligt skada personens självkänsla, för grov fridskränkning till... Har gärningar som anges i första stycket begåtts av en man mot en kvinna som han är eller har varit gift med eller som han bor eller har bott tillsammans med under äktenskapsliknande förhållanden, skall i stället dömas för grov kvinnofridskränkning till... Den brottsliga handlingen utgörs av flera brottsliga gärningar. Det krävs alltså att flera brottsliga gärningar är uppe till domstolens bedömning för att den skall kunna döma för grov fridskränkning eller grov kvinnofridskränkning (m.fl., , en kommentar, kap. 1–12, supplement , s. 4:16 ff.). Som anges nedan är olaga hot ett brott av en sådan art att det i princip kan tas upp i brottskatalogen i TF. Ett olaga hot som framförs i ett grundlagsskyddat medium kan, i vart fall teoretiskt, tänkas utgöra ett led i en sådan upprepad kränkning av en person som avses i straffbestämmelsen om grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning. Även grov fridskränkning och grov kvinnofrids- kränkning är alltså brott av en sådan art att de i princip kan upptas i brotts- katalogen när de olika leden i brotten utgörs av brott som upptas i brotts- katalogen i TF. 420 Skall ytterligare brott upptas.... 4 kap. 5 §, olaga hot Om någon lyfter vapen mot annan eller eljest hotar med brottslig gär- ning på sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom, döms för olaga hot till Det kan tänkas att olaga hot begås genom att hotet publiceras i ett grund- lagsskyddat medium. Detta har också illustrerats i Aftonbladsmålet även om i det målet bilderna inte enbart publicerades i tidningen utan också visades för målsägandena. Av kommentaren till BrB kap. 1–12 (m.fl., supplement , s. 4:22 ff) framgår bl.a. följande. Medan det enligt äldre rätt krävdes att det objektivt sett förelåg anledning att befara att hotet skulle verkställas är det enligt BrB tillräckligt att hotet är ägnat att hos den hota- de framkalla allvarliga farhågor att hotet skall verkställas. I BrB fästs mera avseende vid hur situationen tett sig från den hotades synpunkt. Brottsbal- ken innebär också större möjligheter att ta hänsyn till andra förutsebara yttringar av gärningsmannens farlighet än dem som direkt sammanhänger med den åtgärd som avses med det framställda hotet. Det är alltså inte endast yttrandets lydelse som är avgörande för om hotet är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan. Frågan är då om brottet kan anses innefatta sådana moment vid sidan av själva yttrandet som gör att brottet inte kan upptas som tryckfrihetsbrott. Detta kan jämföras med det speciella fallet att det av en text inte fram- går för vem som helst att den innehåller tryckfrihetsbrottet förtal utan att detta framgår endast för en läsare med vissa förkunskaper (se Axberger, Tryckfrihetens gränser, 1984, s. 98). Detta har inte hindrat att förtal upp- tagits som tryckfrihetsbrott. Axberger använder detta speciella förtalsfall som ett exempel i en diskussion om innebörden av presumtionsregeln i 8 kap. 12 § TF. Enligt denna bestämmelse skall vid bedömande av fråga om ansvar för den som enligt TF har att svara för tryckt skrift så anses som om vad skriften innehåller införts däri med hans vetskap och vilja. Beträf- fande förtals-exemplet skriver Axberger (a.a. s. 99 f.) bl.a. att det av förar- betena framgår att den ansvariges uppsåt inte skall läggas till grund för bedömningen och inte heller upphovsmannens utan att det måste bli fråga om en objektiviserad prövning utifrån den publicerade texten och de om- ständigheter under vilka den tillkommit. Man har, enligt Axberger, att utgå från de omständigheter som varit bekanta för de personer som ägt infly- tande över publiceringen. Till de nu återgivna uttalandena av Axberger kan läggas att förtal ändå i normalfallet består av yttranden som sedda enbart för sig framstår som straffbara. Skall ytterligare brott upptas.... Förtal har alltså upptagits som tryckfrihetsbrott trots att fall kan tänkas där det inte framgår för alla och envar att yttrandet innefattar förtal. Det synsätt som Axberger redovisat torde kunna anläggas också på olaga hot. Den omständigheten att frågan om hotet är ägnat att hos den hotade fram- kalla allvarlig fruktan kan bedömas mot bakgrund av omständigheter som inte alltid framgår av yttrandets lydelse kan därför inte anses utgöra något absolut hinder mot att ta upp olaga hot som ett tryckfrihetsbrott. För straffbarhet krävs inte att den hotade faktiskt blivit rädd. Huruvida gärningsmannen verkligen hade för avsikt att fullfölja hotet är i och för sig inte av beskaffenhet att inverka på frågan om gärningen är straffbar men kan komma i betraktande vid straffmätningen. Av brottsbalkskommentaren framgår vidare att det för att olaga hot skall föreligga krävs att hotet skall ha kommit till den hotades kännedom och att ansvar torde kunna komma i fråga även då hotet bringats till den hotades kännedom genom en tredje person. I ett sådant fall (RH 1983:166) frikändes dock en person. Anledningen var att han hade skäl att räkna med att uttalandena inte skulle föras vidare eftersom de fälldes inför en advokat och det därför inte ansågs klarlagt att den tilltalade fällt yttrandena med uppsåt att hota den frånvarande. Inte heller i detta avseende kan det anses föreligga något absolut hinder mot att olaga hot upptas som tryckfrihets- brott eftersom den omständigheten att ett hot publiceras i ett massmedium innebär att den ensamansvarige måste räkna med att hotet kommer till den hotades kännedom. När det gäller frågan om olaga hot kan anses falla inom det område som kan avgränsas utifrån tryckfrihetens syfte och innebörd kan konstate- ras att brottet inte berör den enskilda näringsverksamheten. Det föreligger alltså inte på denna grund hinder att uppta brottet som tryckfrihetsbrott. hot utgör ett angrepp på en enskild person och kan därför jämföras med förtal och förolämpning som är tryckfrihetsbrott. Det kan också jäm- föras med tryckfrihetsbrottet hets mot folkgrupp som ju innefattar hot mot folkgrupp eller annan sådan grupp av personer (med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse). Det sagda leder till slutsatsen att brottet olaga hot är av sådan art att det i princip kan tas upp i brottskatalogen i TF. Slutsatsen står i överensstäm- melse med HD:s dom i det s.k. Aftonbladsmålet. HD konstaterade där att de offentliggjorda bilderna, oavsett deras hotfulla och skrämmande ka- raktär, föll inom det område som TF är avsedd att skydda. 6 kap. 1 §, våldtäkt Den som genom våld eller genom hot som innebär eller för den hotade framstår som trängande fara tvingar någon annan till samlag eller till annat sexuellt umgänge, om gärningen med hänsyn till kränkningens 422 Skall ytterligare brott upptas.... art och omständigheterna i övrigt är jämförlig med påtvingat samlag, döms för våldtäkt tillMed våld jämställs att försätta någon i vanmakt eller annat sådant tillstånd 6 kap. 2 §, sexuellt tvång Den som, i annat fall än som avses i 1 §, genom olaga tvång förmår nå- gon till sexuellt umgänge, döms för sexuellt tvång till 6 kap. 7 §, andra stycket sexuellt ofredande För sexuellt ofredande döms även den som genom tvång, förledande eller annan otillbörlig påverkan förmår någon som har fyllt femton men inte att företa eller medverka i en handling med sexuell inne- börd, om handlingen är ett led i framställning av pornografisk bild eller utgör en posering i annat fall än när det är fråga om framställning av en bild. Dessa tre straffbestämmelser omfattar hot. Man kan teoretiskt tänka sig det i och för sig mycket osannolika fallet att ett sådant hot skulle kunna framföras t.ex. i e-post-meddelanden, som ju omfattas av YGL:s skydd om de kan anses riktade till allmänheten. Straffbestämmelserna kräver att en effekt – en sexuell handling – uppnås. Dessa brott kan alltså inte upptas som tryckfrihetsbrott. 8 kap. 5 §, rån Den som stjäl medelst våld å person eller medelst hot som innebär eller för den hotade framstår som trängande fara eller, sedan han begått stöld och anträffats på bar gärning, sätter sig med sådant våld eller hot till motvärn mot den som vill återtaga det tillgripna, dömes för rån till Detsamma skall gälla om någon med sådant våld eller hot tvingar annan till handling eller underlåtenhet som innebär för gär- ningsmannen och skada för den tvungne eller någon i vars ställe denne är. Lika med våld anses att försätta någon i vanmakt eller annat sådant tillstånd... Hot kan ingå som ett led i rån. Det är visserligen svårt att tänka sig att ett sådant hot skulle framföras i ett grundlagsskyddat medium. Om så skulle ske krävs emellertid att en effekt – en förmögenhetsöverföring – inträder. Rån kan därför inte upptas som tryckfrihetsbrott. Skall ytterligare brott upptas.... 8 kap 8 §, egenmäktigt förfarande Den som, i annat fall än särskilt i detta kapitel omförmäles, olovligen tager och brukar eller eljest tillgriper något, dömes för egenmäktigt för- farande till Detsamma skall gälla om någon utan tillgrepp, genom att anbringa eller bryta lås eller annorledes, olovligen rubbar annans be- sittning eller ock med våld eller hot om våld hindrar annan i utövning av rätt att kvarhålla eller taga något Egenmäktigt förfarande kan bestå i att man med hot om våld hindrar annan i utövning av rätt att kvarhålla eller taga något. Det är svårt att tänka sig att ett sådant hot skulle framföras i ett grundlagsskyddat medium. Om så skulle ske kräver brottet emellertid att en effekt – hinder mot utövning av rätt – inträder. Egenmäktigt förfarande kan därför inte upptas som tryck- frihetsbrott. 9 kap. 4 §, utpressning Den som medelst olaga tvång förmår någon till handling eller underlå- tenhet, som innebär för gärningsmannen och skada för den tvungne eller någon i vars ställe denne är, dömes, om ej brottet är att anse såsom rån eller grovt rån, för utpressning till... Vad som sagts ovan under rån gäller även för utpressning. Det krävs alltså att en effekt inträder varför inte heller detta brott kan upptas som tryckfri- hetsbrott. 13 kap. 5 a § kapning och sjö- eller luftfartssabotage Den som genom olaga tvång bemäktigar sig eller ingriper i manövre- ringen av ett luftfartyg eller ett fartyg, som används i civil yrkesmässig sjöfart för befordran av gods eller passagerare, bogsering, bärgning, fiske eller annan fångst, döms för kapning till Detsamma gäller den som genom olaga tvång bemäktigar sig en plattform i havet som är av- sedd för verksamhet för utforskning eller utvinning av naturtillgångar eller för något annat ekonomiskt ändamål... Den som i annat fall... 2. vidtar en åtgärd som är ägnad att framkalla fara för säkerheten för ett sådant fartyg eller en sådan plattform som anges i första stycket eller för ett luftfartygs säkerhet under flygning döms för sjö- eller luftfartssabotage till... 424 Skall ytterligare brott upptas.... Brottet kapning i första stycket omfattar den som genom olaga tvång be- mäktigar sig eller ingriper i manövreringen av ett luftfartyg eller ett fartyg som används på visst sätt och den som genom olaga tvång bemäktigar sig en plattform i havet som är avsedd för visst ändamål. tvång kan som framgått ovan bestå i hot om brottslig gärning, hot att åtala eller ange an- nan för brott eller hot att om annan lämna menligt meddelande om tvånget är otillbörligt. Man kan teoretiskt tänka sig att ett sådant hot framförs i ett grundlagsskyddat medium. Det krävs emellertid för straffbarhet också en effekt – att man har bemäktigat sig eller ingripit i manövreringen av farty- get eller bemäktigat sig plattformen. Detta brott kan alltså inte upptas som tryckfrihetsbrott. Brottet sjö- eller luftfartssabotage i andra stycket 2 avser åtgärder som är ägnade att framkalla fara för säkerheten för ett skyddat objekt. Även hot och våldshandlingar kan omfattas av bestämmelsen (m.fl., , en kommentar, kap. 13–24, 1998, s. 13:26). Liksom beträf- fande brottet flygplatssabotage (se nedan) kan det tänkas att ett hot som är ägnat att framkalla fara för säkerheten för ett fartyg, en plattform eller ett luftfartyg skulle kunna framföras i t.ex. ett direktsänt TV-program. Den omständigheten att det kan tänkas fall där det är svårt för en utgi- vare att se att hotet är ägnat att framkalla fara för säkerheten på ett fartyg etc., det framgår kanske inte att den som nämns är befälhavare på ett far- tyg, kan inte anses utgöra något absolut hinder mot att ta upp sjö- eller luftfartssabotage som tryckfrihetsbrott. (Jfr vad som sagts ovan under ola- ga hot om att den omständigheten att frågan om hotet är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan kan bedömas mot bakgrund av omstän- digheter som inte alltid framgår av yttrandets lydelse inte utgör något ab- solut hinder mot att uppta olaga hot som tryckfrihetsbrott.) Vad som sagts under olaga hot om huruvida det brottet kan anses falla inom det område som kan avgränsas utifrån tryckfrihetens syfte och inne- börd gäller även brottet sjö- eller luftfartssabotage. Brottet kan alltså anses falla inom detta område. Slutsatsen blir att sjö- eller luftfartssabotage enligt 13 kap. 5 a § andra stycket 2 BrB är av den arten att det i princip kan tas upp som tryckfri- hetsbrott. 13 kap. 5 b, § flygplatssabotage 1.använder allvarligt våld eller hot om sådant våld mot någon som be- finner sig på en flygplats som är öppen för internationell trafik, 2.förstör eller allvarligt skadar en anordning, som hör till en sådan flygplats eller som används för flygplatsens trafik, eller ett luftfar- tyg, som inte är i trafik men är uppställt på flygplatsen, eller Skall ytterligare brott upptas.... 3.med användande av våld eller hot om våld omintetgör verksamhet som bedrivs på en sådan flygplats, döms, om gärningen är ägnad att framkalla fara för flygplatsens funk- tion eller säkerheten vid denna för flygplatssabotage till Gärningen enligt punkten 1 innebär att det för straffbarhet kan vara till- räckligt att hota någon som befinner sig på en flygplats som är öppen för internationell trafik. Som angetts tidigare kan man tänka sig att ett hot framförs i ett grundlagsskyddat medium. I brottsbalkskommentaren (m.fl., . En kommentar, kap.13-24, s. 13:29 ff.) sägs att gemensamt för de straffbelagda gärningarna är att gärningen skall vara ägnad att framkalla fara för flygplatsens funktion eller för säkerheten vid denna. Vidare sägs att en våldshandling som har rent privat motiv och beträffande vilken det är en tillfällighet att offret befinner sig på en flyg- plats när han angrips normalt inte omfattas av bestämmelsen, om inte som en följd av våldet eller andra omständigheter gärningen innebär en fara för flygplatsen. Det är sålunda för straffbarhet normalt inte tillräckligt att den hotade av en tillfällighet befinner sig på en flygplats. Att det krävs att den hotade befinner sig på en flygplats när han hotas och att det normalt inte är tillräckligt att han befinner sig där av en tillfäl- lighet gör det osannolikt att hotet skulle framföras i ett sådant grundlags- skyddat medium som tar att producera. Det kan emellertid tän- kas att hotet skulle kunna framföras i t.ex. ett direktsänt TV-program. Brottet är av sådan art att det kan tänkas begås av terrorister. I sådant fall kan det inte uteslutas att massmedier skulle användas för att framföra hotet så att den av terrorister ofta eftersträvade uppmärksamheten uppnås. Vad som sagts under olaga hot om huruvida det brottet kan anses falla inom det område som kan avgränsas utifrån tryckfrihetens syfte och inne- börd gäller även brottet flygplatssabotage enligt punkten 1 i paragrafen. Brottet kan alltså anses falla inom detta område. Även vad som under ola- ga hot sägs om frågan om det brottet innefattar sådana moment utöver själva yttrandet som gör att brottet inte kan upptas som tryckfrihetsbrott är tillämpligt beträffande flygplatssabotage enligt punkten 1. Slutsatsen blir att brottet flygplatssabotage enligt punkten 1 i paragra- fen är av den arten att det i princip kan tas upp som tryckfrihetsbrott. Gärningen enligt punkten 3 kräver att en effekt – omintetgörande av verksamhet – inträder. Den innefattar alltså moment vid sidan av själva yttrandet och kan därför inte tas upp som tryckfrihetsbrott. 16 kap. 6 §, myteri Om en samling av krigsmän gemensamt hotar att med våld sätta sig upp mot förman, skall dömas för myteri till 426 Skall ytterligare brott upptas.... Man kan teoretiskt tänka sig att en samling krigsmän gemensamt hotar att med våld sätta sig upp mot förman i ett meddelande i ett grundlagsskyddat medium. I brottsbalkskommentaren kap.13-24 (a.a. s. 16:30) sägs bl.a. följande: Genom att hotet skall avse våld utesluts passivt lydnadsbrott. Om krigsmän endast gemensamt vägrar eller underlåter att utföra en order av förman, kan de således inte straffas för myteri, och detta gäller även om överenskommelse om brottet träffats på förhandMed att sätta sig upp mot förman avses i första hand att trotsa förmans befallning eller att tvinga förman till någon tjänsteåtgärd. Under uttrycket faller där- jämte varje försök att hindra förman från tjänsteutövning. Av detta får anses framgå att paragrafen inte är avsedd att träffa andra situationer än sådana där hotet framförs när såväl krigsmännen som för- mannen är personligen närvarande. Brottet kan därför inte tas upp som tryckfrihetsbrott. 17 kap. 1 §, hot mot tjänsteman Den som med våld eller hot om våld förgriper sig å någon i hans myn- dighetsutövning eller för att tvinga honom till eller hindra honom från åtgärd däri eller hämnas för sådan åtgärd, dömes för våld eller hot mot tjänsteman till...Detsamma skall gälla, om någon sålunda förgriper sig mot den som har utövat myndighet för vad denne däri gjort el- ler underlåtit. Det kan tänkas fall då hot mot tjänsteman, lika väl som olaga hot, begås i grundlagsskyddade medier. Av brottsbalkskommentaren kap. 13-24 (a.a. s. 17:5 ff.) framgår bl.a. att det för ansvar krävs insikt om att den angripne utövar offentlig myndighet. Om det fallet att förgripelsen sker för att tvinga någon till åtgärd i hans myndighetsutövning eller hindra honom från åtgärd däri sägs att det även i detta fall krävs att den angripne verkli- gen är sådan som utövar myndighet och att detta skall vara täckt av uppsåt. Det krävs emellertid inte att angriparen lyckas framtvinga eller hindra åt- gärd. I stället krävs att han har direkt uppsåt, syfte, också kallat avsikt, till detta. Om det fallet att någon förgriper sig å annan för att hämnas för vad denne gjort eller underlåtit i utövning av myndighet sägs att det även här krävs att den angripne verkligen utövat myndighet och uppsåt som täcker detta samt att det också krävs direkt uppsåt, syfte, att förgripa sig på tjänstemannen och motivet att hämnas. Det är naturligtvis tänkbart att det av det hotfulla yttrandet inte framgår att målsäganden är tjänsteman. Det kanske endast är hans namn som Skall ytterligare brott upptas.... I ett sådant fall kan den ensamansvarige sakna möjlighet att inse att yttrandet innefattar brottet hot mot tjänsteman. Vidare är det inte säkert att t.ex. motivet att hämnas för myndighetsåtgärd framgår av yttrandet. Frågan är om dessa förhållanden utgör hinder mot att uppta brotten som tryckfrihetsbrott. Att det av yttrandet inte framgår att den hotade är tjänsteman kan jäm- föras med det speciella fallet att det av en text inte framgår för vem som helst att den innehåller tryckfrihetsbrottet förtal utan att detta framgår en- dast för en läsare med vissa förkunskaper. Som anförts under brottet olaga hot har detta inte hindrat att förtal upptagits som tryckfrihetsbrott. I an- slutning till detta fall skriver Axberger bl.a. att (a.a. s. 99 f.) det av förar- betena framgår att den ansvariges uppsåt inte skall läggas till grund för bedömningen och inte heller upphovsmannens utan att det måste bli fråga om en objektiviserad prövning utifrån den publicerade texten och de om- ständigheter under vilka den tillkommit.