sou · GPB383 · 2002-01-01 00:00:00 — Men inledningsvis i domskälen förklarar att resonemangen grundar sig på just den aktuella förutsättningen. Tolkar man detta motsatsvis skulle domen egentligen innebära att det svenska systemet över huvud taget inte behöver ändras. Visserligen kan inteckning ske endast i svenskt mynt. Men koppling mellan inteck- ningsbeloppet och fordringsbeloppet saknas helt. Från kreditgivarhåll har man dessutom förklarat att man löser saken på det sättet att man för att skydda sig mot valutarisken tar ut en inteckning på ett be- lopp som överskrider fordringsbeloppet. De skäl domstolen angav för sitt avgörande tyder emellertid på att den motsatsvisa tolkningen inte är riktig. Det ena skälet går ut på att säkerheten blir mindre attraktiv när fordrings- och inteckningsvaluta inte stämmer överens. Man talar om att inteckningsvärdet kan komma att understiga fordringens värde på grund av växelkursförändringar. Den risken kan givetvis minskas på det sätt som också sker i praktiken, alltså genom att ta ut en inteckning vars belopp överstiger fordrings- beloppet. Men det innebär inte att man eliminerar valutarisken. Det andra skälet handlade om risken för ökade kostnader för de av- talsslutande parterna. Vad domstolen tänkte på var dels att parterna tvingas värdera fordran i den nationella valutan, dels att de kan behöva registrera denna omräkning. Det svenska systemet innebär inte att be- hov av att värdera fordran saknas. Dessutom kan man tala om en högre kostnad också på ett sätt som domstolen i och för sig inte uppmärk- sammade särskilt. Ett högre inteckningsbelopp ger högre stämpelskatt. Att ta ut ett högre inteckningsbelopp än fordran – t.ex. för att gardera sig mot en valutarisk – är således förenat med en särskild kostnad. När nu inteckning i utländsk valuta skall bli möjlig anser vi att man bör ta fasta på de av domstolen anförda skälen. Lösningen bör vara så- dan att det inte är mindre attraktivt att inteckna för en fordran i ut- ländsk valuta. Och det skall inte vara dyrare än annars att göra det. I annat fall är risken överhängande att det svenska inteckningssystemet inte anses uppfylla de EG-rättsliga kraven. Möjlighet att inteckna i utländsk valuta finns redan beträffande skeppshypotek. Den finns också beträffande luftfartyg. Det sistnämnda systemet är dock mer föråldrat än de andra inteckningssystemen. Det innehåller också flera andra avvikelser. Men om man för fastighetsin- teckningar och företagshypotek ansluter till lösningen för skeppshypo- tek får man en rättslikhet. Och den likheten får man för all del även med reglerna om inteckning av luftfartyg. Rättslikhet är, enligt vår uppfattning, generellt sett av värde. Det gäller även i förevarande fall. Det skälet väger dock, i förevarande sammanhang, inte så tungt att det kan få fälla avgörandet. Antalet inteckningar i skepp är nämligen betydligt mindre än fram- för allt antalet i fastigheter. Antalet ärenden hos inskrivningsmyndig- heterna beträffande fastighetsinteckningar uppgick till drygt 400 000. Motsvarande siffra för företagsinteckningar var knappt 95 000. Det totala antalet ärenden som sjöfartsregistret handlägger uppgår till ungefär 4 000. Uppskattningsvis utgör mindre än hälften av dessa ärenden inteckningsärenden. Dessutom är skeppsinteckningar i utländsk valuta förhållandevis ovanliga. Ordningen för skepp kan där- för, som vi ser det, inte styra utformningen för fastighets- och företags- inteckningar, om skälet endast är att uppnå rättslikhet. 4.3En ändamålsenlig och minimalistisk lösning Givetvis bör en lösning väljas som är enkel och fungerar bra i prakti- ken. En del i detta är att det är viktigt att ta tillvara erfarenheter från praktiker. Tyvärr måste konstateras att de praktiska erfarenheterna be- träffande inteckningar i skepp är begränsade. I och för sig finns, som vi återkommer till i de följande kapitlen, en hel del erfarenheter när det gäller själva registreringsverksamheten vid sjöfartsregistret. Men i exe- kutionsrättsligt hänseende saknas praktiska erfarenheter i princip helt om inteckningar i utländsk valuta. Och det torde vara beträffande de sistnämnda frågorna som de mer svårlösta problemen finns. Vi anser att så få ändringar som möjligt bör göras. I utredningen har flera tunga aktörer varit representerade. Den samlade erfarenheten är att inteckningssystemen för fastigheter och näringsidkare fungerar i stort sett bra. Till stöd för den slutsatsen kan också nämnas Lantmäte- riverkets erfarenheter vid internationella kontakter. Det svenska inteck- ningssystemet för fastigheter framhålls då inte sällan av andra länder som enkelt och bra. I sammanhanget bör vidare nämnas över- väganden i delbetänkandet Bostadsrättsregister (SOU 1998:80). Utred- ningen skulle lämna förslag till ett offentligt bostadsrättsregister och se över reglerna om förvärv och pantsättning av bostadsrätter. Den föror- dade därvid att ett inteckningssystem skall införas. Inteckningssystemet för fastigheter utgjorde förebild. Utredningen bedömde att intecknings- systemet har ett försteg om man vill förbättra bostadsrätterna som kre- ditobjekt. Det motiverade utredningen med att inteckningssystemet har gott renommé och anses säkert (betänkandet s. 149). Läget hade varit ett annat om inteckningssystemen för fastigheter och näringsidkare hade ansetts bristfälliga. Då kunde skäl ha funnits att försöka åstadkomma mer grundläggande förändringar. Det bör fram- hållas att vissa kritiska synpunkter finns beträffande inteckningssyste- men. Dessa har emellertid, enligt vad vi har erfarit, samband med den andra huvudfrågan som tas upp i detta betänkande, nämligen ägarhy- framtid. De uppmärksammas därför där. Det finns vissa skillnader mellan fastighetsinteckning och företags- . Målsättningen bör vara att finna en gemensam lösning. Men då gäller det också att beakta skillnaderna så att lösningen blir lika lämplig för båda formerna. Man måste också beakta de förändringar beträffande företagsinteckningar som övervägs, se av- snitt 2.2.4. När det gäller ändamålsenligheten vill vi framhålla vikten av att välja lösningar som är anpassade efter hur det fungerar i praktiken. En- ligt vår uppfattning kan skäl finnas att ibland ge enkelheten företräde till priset av att valmöjligheterna begränsas något. Som exempel kan nämnas inteckningsåtgärder. Det finns en rad möjliga sådana, se vidare avsnitt 7.1. Grundläggande är nyinteckning och dödande av inteckning. Men sedan finns också utsträckning, utby- te, sammanföring, nedsättning och relaxation. Som tidigare nämndes uppgick antalet inteckningsärenden avseende fast egendom till drygt 400 000. Av dessa utgjorde utbytena drygt 20 000 ären- den. Antalet utsträckningar, sammanföringar, nedsättningar och relax- ationer utgjorde sammanlagt ungefär 250 ärenden. Antalet dödningar och dödningar i kombination med nyfastställelse har beräknat till runt 50 000. Nyinteckningar – dvs. återstoden – är alltså den särklassigt största gruppen. Förhållanden som de nämnda bör enligt vår uppfattning vägas in när man överväger t.ex. om möjligheten att inteckna i utländsk valuta bör ge upphov till raffinerade, komplexa lösningar för att möjliggöra t.ex. sammanföringar av inteckningar i olika valutor. Används åtgärderna redan nu sällan i praktiken kan skäl finnas att låta enkelheten väga tyngre. I synnerhet gäller det om motsvarande resultat i praktiken ändå kan uppnås genom andra åtgärder. Det finns också andra skäl för att vara återhållsam med att göra stör- re förändringar än vad som är nödvändigt. En risk finns för att föränd- ringar för med sig ökade kostnader. Som exempel kan nämnas inteck- ningsåtgärder. Införande av nya sådana åtgärder torde medföra kostna- der bl.a. för utvecklingsarbete. Vi återkommer till det i avsnitt 7.2.3. När man överväger förändringar bör också övergångsproblematiken beaktas. Inteckningsförhållandena i fastigheter är ofta rätt statiska. Det innebär att övergångsbestämmelser i dessa sammanhang typiskt sett förblir gällande . I praktiken innebär det att man får leva med dubbla system . Detta innebär naturligtvis inget absolut hinder mot förändringar. Men förhållandet bör vägas in i bedömningen. Det är givetvis viktigt att man inte i onödan väljer lösningar som för- hindrar rationaliseringar eller annars ger problem vid nödvändiga för- Vid utformningen bör man därför i möjligaste mån väga in tänkbara utvecklingsvägar. Vi nämner några sådana här. En möjlig förändring man kan se är att ansluter sig till det europeiska valutasamarbetet. För de länder som från början ingår i den gemensamma penningpolitiken med en gemensam valuta gäller följan- de. Ländernas valutor är låsta till varandra. De ersattes av euron . De nationella valutorna skall dock kunna användas i dag- liga transaktioner en bit in . (Se Allgårdh m.fl., EU och EG- rätten, 3 uppl., 1999.) Det återstår att se om också kommer att ansluta sig. En hel del talar vidare för att utvecklingen mot papperslösa system fortsätter. Enligt gällande rätt saknar datapantbreven en motsvarighet beträffande företagshypotek. bedriver emellertid en försöksverksamhet. , , och ett antal fristående sparbanker är anslutna till försöket. Försöksverk- samheten bedrivs utan något särskilt stöd i författning. Därför måste skriftliga företagshypoteksbrev också tas ut och så att säga sufflera i bakgrunden. I flera sammanhang har möjligheterna diskuterats till elektronisk ansökan i inskrivningsärenden. Exempelvis föreslogs i Ds 1997:84 änd- ringar för att möjliggöra elektronisk ansökan avseende inteckning och inteckningsåtgärder. Nämnas kan också bestämmelserna i 19 kap. 10 § JB. Utgångspunkten är att ansökningar om inskrivning skall göras skriftligen. Men i paragrafen ges regeringen möjlighet att föreskriva att ansökan får göras i annan form. Det som avses är främst elektronisk ansökan. Än så länge har dock regeringen inte utnyttjat denna möjlig- het. har för avsikt att utveckla ett nytt datorstöd för fastighetsregistret. Verket ser flera skäl för detta. Ett av skälen är att detta anses vara en förutsättning för att kunna utveckla rutiner för s.k. elektroniska fastighetsaffärer. Med elektroniska fastighetsaffärer menas att hela kedjan i en fastighetsaffär – från parternas avtal och upprättan- de av köpehandlingar till beviljande av lagfart m.m. – sker elektroniskt. Med andra ord förekommer inga dokument i pappersform. Elektroniska fastighetsaffärer studeras, enligt erfarenheter, i flera länder. Utvecklingen skall ha kommit längst i . Öppningen för utländsk valuta 63 5 Öppningen för utländsk valuta Inteckning av skepp kan meddelas i såväl svenskt som utländskt mynt, 3 kap. 1 § sjölagen (1994:1009). När låses då en inteckning i utländsk valuta gentemot t.ex. inteckningar i svensk valuta? Först kan konstateras att en fordran skall tas upp med det belopp med vilket den beräknas uppgå till för fördelningssammanträ- de, 10 kap. 12 § UB. Fordringsägarna har reservationsvis rätt att beva- ka ytterligare belopp på grund av kursfluktuationer från auktionsdagen till fördelningsdagen. Bevakningar i utländsk valuta skall omräknas till svenska kronor. (Se , Utsökning & Indrivning, 1996, s. 345). Detta alltså sagt om fordringar i utländsk valuta. För inteckningar i utländsk valuta finns ingen särskild författningsreglering. I kommenta- ren till UB sägs följande i anslutning till 10 kap. 12 § UB (m.fl., Utsökningsbalken, 3 uppl., 1999, s. 377). När pantbrevets belopp inte är bestämt i svenskt mynt krävs omräk- ning till svenskt mynt. För att skyddsbelopp skall kunna bestämmas måste omräkningen hos oss ske efter den kurs som beräknas gälla den dag då köpeskillingen skall fördelas. Även fordran för vilken pantbrev har lagts som säkerhet kan gälla i främmande valuta. Inom ramen för (en europeisk organi- sation för bolåneinstitut) undersöktes huruvida det i ett antal länder är möjligt att inteckna i utländsk valuta. Frågan besvarades då nekande beträffande och . Därmot angavs det vara möjligt i , , , , , , Lux- 64 Öppningen för utländsk valuta emburg, , , , och Förenade Ko- nungariket. Se även vår utredning om förhållandena i ett antal andra länder, (bilaga 2). Vårt förslag: En fastighets- eller företagsinteckning skall kunna be- viljas i utländsk valuta. Vid registreringen skall anges inteckningens belopp och vilken valuta inteckningen har beviljats i. En omräkning till svenska kronor skall – här bortses från stämpelskatteberäkning – göras först vid ett exekutivt realisationsförfarande. Grundtanken med dom är att andra valutor än den in- hemska inte får diskrimineras. Det får inte vara mer fördelaktigt att in- teckna i den inhemska valutan än i en utländsk valuta. Frågan är då vilka möjliga infallsvinklar som finns för att åstad- komma en ordning som är förenlig med EG-rätten. En möjlig sådan är att bygga på tankar om en gemensam valuta. Den valuta som närmast kan komma ifråga är euron. Detta projekt har, som utvecklades i avsnitt 4.4, i och för sig framskridit så långt att man skulle kunna tänka sig ett inteckningssystem i endast euro för de länder som redan är anslutna. Men och ett antal andra medlemsländer har, i vart fall , inte anslutit sig. Till detta kommer att en sådan lösning inte är tillräcklig i förhållan- de till våra direktiv, även om alla medlemsländer ansluter sig till det europeiska valutasamarbetet. I direktiven anges nämligen att vi skall utgå från att det i det nya systemet skall vara möjligt att få inteckning i samtliga utländska valutor. Någon inskränkning görs alltså inte till medlemsländernas valutor. Vi kan därför inte se något alternativ till en ordning där inteckning- en beviljas i den valuta som är aktuell. Frågan blir sedan vid vilken tid- punkt olika valutor skall låsas mot varandra. I dessa resonemang bort- ses från att en omräkning kan behöva göras för stämpelskattebelägg- ningen. Det vi här tänker på är inteckningarnas värde som säkerhet för panthavarna. Annorlunda uttryckt handlar saken om när den omräkning Öppningen för utländsk valuta 65 skall göras som är nödvändig för att kunna genomföra en eventuell ex- ekutiv försäljning. Det sagda innebär att inteckning i svenska kronor även bör vara möjlig. I själva verket är det så att den svenska kronan med dessa alternativ blir utgångspunkten, t.ex. vid exekution. Med utgångs- punkt menas att det blir den valutan man arbetar med och till vilken andra valutor får räknas om. Detta är inte heller orimligt. Man har anledning att räkna med att, i vart fall på något kortare sikt, nyinteckning oftast kommer att ske i svenska kronor. Det har ännu inte blivit särskilt vanligt med lån i ut- ländsk valuta där fastighets- eller företagsinteckningar utgör säkerhet. Det torde inte i första hand bero på att det inte är möjligt att inteckna i utländsk valuta, utan har andra förklaringar. Kreditgivare bedömer dock att utvecklingen kommer att gå mot att det blir vanligare med utländska lån. Intresset för inteckningar i ut- ländsk valuta kommer i så fall antagligen också att öka. Det finns å andra sidan ett nuvarande bestånd med inteckningar i svenska kronor. Inteckningar har generellt sett en lång livslängd. Allt talar därför för att en stor del av dessa inteckningar kommer att finnas kvar . Det sagda gör att det mesta talar för att den svenska kronan inom överskådlig tid kommer att vara den dominerande valutan. Även om inteckningar i utländsk valuta blir vanligare är det inte särskilt troligt att någon annan valuta kommer att bli ensamt dominerande. Därmed är det rimligt att låta den svenska kronan utgöra utgångspunkten. Det största osäkerhetsmomentet får sägas vara om kommer att ansluta sig till det europeiska valutasamarbetet eller inte. Men det som händer i en sådan situation är att euron ersätter den svenska kronan. Som tidigare konstaterats är det inte möjligt att införa ett system med euro som enda valuta eller som utgångspunkt. I det läget är det med hänsyn till framtiden bästa alter- nativet att låta den svenska kronan utgöra utgångspunkten. Skulle eu- ron ersätta kronan torde det vara förhållandevis enkelt att låta euron bli utgångspunkten i inteckningssystemet. Det kommer ju då vara något som skall ske också på många andra områden. Den tidigaste tidpunkt vid vilken man kan fixera inteckningar i ut- ländsk valuta mot den svenska valutan är direkt när inteckningen i ut- ländsk valuta registreras. 66 Öppningen för utländsk valuta Det är inte särskilt troligt att en sådan lösning anses uppfylla de krav som dom Trummer och ställer upp. Som utvecklades i avsnitt 3.3.3 såg domstolen en risk för att det anses mind- re attraktivt att inteckna fordringar i utländsk valuta, om inteckning kan erhållas endast i den inhemska valuta. Denna risk minskar inte om lås- ningen sker vid registreringen. När möjligheten öppnas att inteckna i utländsk valuta bör den valda lösningen vara sådan att den också uppfattas som attraktiv av aktörerna. Det är inte särskilt sannolikt att denna lösning skulle uppfattas på det sättet. I sak skulle det ju inte blir attraktivare att inteckna för fordringar i utländsk valuta. Därför skulle skäl fortfarande finnas att försöka minska valutarisken, t.ex. genom att ta ut en inteckning på ett högre belopp än fordringsbeloppet, se avsnitt 4.1. Vi anser mot bakgrund av det sagda att denna lösning inte utgör ett realistiskt alternativ. Fixering i samband med den exekutiva realisationen Den förra lösningen innebar att man låser valutorna mot varandra vid tidigast möjliga tidpunkt. Man kan i stället snegla åt andra hållet. Då blir fördelningsdagen den senaste tänkbara utgångspunkten för den slutliga omräkningen. Det är alltså i huvudsak samma tidpunkt som gäller enligt reglerna för skeppshypotek. Redan här kan därvid nämnas att några närmare regler om hur man skall förfara med pantbrev i ut- ländsk valuta vid upprättande av sakägarförteckning inför en försälj- ning inte finns. Med andra ord hålls här öppet om, av mer exekutions- tekniska skäl, en preliminär eller slutlig omräkning måste göras inför en exekutiv realisation eller realisation av en konkursförvaltare. Men inriktningen är alltså att omräkningen skall göras och tidigast inför realisationen. Den inriktningen torde vara mest förenlig med EG-rätten. Inteck- ning och fordran följs åt genom eventuella valutaförändringar ända fram till realisation eller fördelning. Lösningen borde också vara at- traktivare än den förra för kreditgivare, fastighetsägare och andra aktö- rer. Det som återstår att diskutera är om det innebär någon fördel att välja en tidpunkt mellan de nämnda. Med andra ord skulle man välja en tidpunkt mellan registreringen av inteckningen och försäljningen vid Öppningen för utländsk valuta 67 ett exekutivt förfarande. Tänkbara tidpunkter är t.ex. dagen för utmät- nings- eller konkursbeslut. Från risksynpunkt förefaller dessa tidpunkter, jämfört med om fixe- ringen görs vid realisationen, varken ge några för- eller nackdelar. Ge- nerellt sett blir riskfördelningen densamma som om man väljer fördel- ningsdagen. Detta gäller utifrån hypotesen att fordringsbeloppet fixeras . Fixeras fordringen först uppstår en valutarisk från och med den dag inteckningen fixeras. Det innebär i sin tur också en risk för att det anses mindre attraktivt att inteckna för fordringar i utländsk valuta. En nackdel är att en del fixeringar skulle komma att göras i onödan, t.ex. beroende på att det exekutiva förfarandet avbryts. Det skulle inne- bära både onödigt merarbete och onödiga kostnader. Ju senare omräkningen till svenska kronor görs, desto mindre blir ris- ken för valutaförluster. Risken är också minst för onödigt arbete. Vår utgångspunkt är därför att en lösning bör väljas där omräkningen görs . Det innebär att inteckningen vid registreringen till beloppet anges i den aktuella utländska valutan. Omräkningen bör se- dan, enligt vår mening, göras under realisationsför- farandet. Vilken närmare tidpunkt som därvid bör väljas påverkas av vad som i övrigt gäller för det exekutionsrättsliga förfarandet. Vi åter- kommer till detta i avsnitt 9.2. 68 Öppningen för utländsk valuta Valet av valuta m.m. 69 6 Valet av valuta m.m. I förevarande kapitel övervägs vem som skall ha inflytande över valet av valuta och om någon begränsning skall finnas när det gäller i vilka valutor inteckning skall kunna begäras. Skeppsägaren bestämmer fritt inteckningsvalutan. Några begränsningar har inte ställts upp vad gäller vilka valutor det är möjligt att begära in- teckning i. 6.1.2Bokföring och redovisning i utländsk valuta Från och med det räkenskapsår som inleddes får aktiebolag och vissa andra associationer ha sin bokföring och redovis- ning i övrigt i euro i stället för i svenska kronor. Regeringen uttalade i förarbetena till denna ändring att det bör öppnas en möjlighet för svenska företag att redovisa även i andra valutor, främst vissa närmare angivna (prop. 1999/2000:23 s. 82 f.). Frågan har övervägts av en sär- skild utredare (2000:15 Redovisning i utländsk valuta). Som en bakgrund till våra överväganden är denna utredning av intresse. fastställer och publicerar väx- lingskursen mellan euron och 17 länders valutor. Det är valutorna i , , , , , , , , , , , , , , Kana- da, och . beräknar och publicerar varje bankdag snitt- kurser för dessa och ytterligare 27 valutor. Den särskilde utredaren föreslog att en annan valuta än svenska kronor eller euro skall få användas, om den aktuella valutan är att be- trakta som företagets funktionella valuta. Någon begränsning till vissa särskilt specificerade valutor föreslogs inte. Däremot krävs enligt för- slaget skattemyndighetens tillstånd, om ett företag vill använda en an- 70 Valet av valuta m.m. nan valuta än någon av dem som fastställer omräkningskurser för. skall få vägra tillstånd endast om det inte löpande finns tillgång till växelkurser som återspeglar det verkliga förhållandet mellan den aktuella valutan och den svenska kro- nan. Annorlunda uttryckt är avsikten att det måste vara möjligt att fast- ställa ett verkligt värde (marknadsvärde) för den önskade valutan och att den kurs som används ger ett korrekt uttryck för detta värde. Förslaget innebär att Europeiska växelkurser nor- malt skall användas vid omräkning. Om inte fastställer någon omräkningskurs för den aktuella utländska valutan, skall den kurs användas som bäst återspeglar det verkliga förhållandet mellan valutan och svenska kronor. Tanken är att OM Räntebörsen AB:s kur- ser i normalfallet skall användas. Vårt förslag: Fastighetsägaren skall fritt kunna välja en annan in- teckningsvaluta än svenska kronor när han ansöker om inteckning i sin fastighet. Detsamma skall gälla en näringsidkare som ansöker om företagsinteckning. Några begränsningar i författning beträffande vilka valutor som skall kunna väljas skall inte finnas. 6.2.1Inflytandet över valet av valuta Att man skall tillåta inteckning i utländsk valuta är inte detsamma som att möjligheten alltid skall stå öppen. Exempelvis kan frågorna ställas vem som skall bestämma eller ha inflytande i valutafrågan och om fordringens valuta skall ha någon betydelse för inteckningsvalutan. Skälen för full frihet Några begränsningar i inteckningssökandens frihet finns inte beträffan- de skeppshypotek. På sjöfartsregistret har man inte upplevt att detta in- nebär något problem. Men man framhöll att ansökningarna om inteckning i utländsk valuta har avsett vanligare valutor. Man ser inte heller något särskilt problem med ovanligare valutor, så länge det är möjligt att få fram en växelkurs för stämpelskatteberäkningen. Valet av valuta m.m. 71 Som framgick av det föregående avsnittet innebär förslaget om re- dovisning i utländsk valuta inte att företagen fritt kan välja redovis- ningsvaluta. Utöver svenska kronor och euro kan företaget använda sin funktionella valuta. Denna begränsning hänger samman med de skäl som enligt utredaren talade för öppningen (Ds 2000:15 s. 64 f.). Utre- daren menade att det primära syftet måste vara att härigenom åstad- komma en bättre externredovisning.