sou · GPB315d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Utredningen anser att rekrytering och ungdomsverksamhet är två avgörande områden för frivilliga försvarsorganisationer och andra frivilligorganisationer som utredningen har intervjuat. Ungdomsverksamhet är en viktig social aktivitet som enligt också är en form av brottsförebyggande arbete. Frivilligorganisationerna kan, enligt , erbjuda en innehållsrik och meningsfull sysselsättning för ungdomar, som för huvuddelen innebär att de blir medvetna och goda medborgare som kan ta avstånd från kriminalitet och missbruk. Riks- polisstyrelsen anser därför att frivilligorganisationernas ungdomsverksamhet är viktig. Ungdomsverksamhet, rekrytering och meritvärdering Utredningen delar uppfattning. Frivillig- försvarets ungdomsverksamhet är viktig, dels därför att den kan bidra till demokratisk fostran och kunskap om föreningsliv, dels för att en aktiv ungdomsverksamhet sannolikt främjar rekrytering till frivilliga totalförsvarsorganisationer. När det gäller ung- domsverksamhet inom frivilligorganisationerna är det också viktigt att beakta barnkonvention mot barnsoldater. I konventionen, som har ratificerat, stadgas att man måste vara för att få vara soldat. Detta innebär att i frivillig- verksamhet som har direkt koppling till Försvarsmakten får ung- domar inte tilldelas militär vapenutrustning. Av de organisationer som definieras som frivilliga försvars- organisationer bedriver tretton organisationer samt hemvärnet ungdomsverksamhet i någon form. Av dessa organisationer be- driver åtta ungdomsverksamheten inom den egna organisationen. De övriga fem har brutit loss ungdomsverksamheten och bildat separata ungdomsorganisationer. Utredningen konstaterar, efter samtal med bl.a. , och Förbundet , att det krävs konkret och intresseväckande verksamhet för att attra- hera ungdomar. Det framgår också av de undersökningar som utredningen har tagit del av, att frågor om totalförsvar och säker- hetspolitik knappast är det primära intresseområdet för dagens ungdomar. Det samma gäller politik och partipolitik. Snarare verkar ungdomarnas samhällsengagemang riktas mot enskilda frå- gor, främst välfärdsfrågor som omsorg, sjukvård, utbildning, arbetslöshet men också miljöfrågor. En intressant iakttagelse är att ungdomarna, trots en tendens mot ökande individualisering, ändå förefaller känna ett relativt stort socialt ansvar. Utredningen bedömer att det finns mycket att göra när det gäller att fånga ungdomars intresse för frivillig totalförsvars- verksamhet. Ett sätt att stödja rekrytering av ungdomar till frivilliga totalförsvarsorganisationer kan vara att ge ett riktat ungdomsbidrag, som utredningen föreslår i kapitel 11. Ett annat sätt kan vara att ungdomar på olika sätt kan tillgodoräkna den utbildning som man genomgår inom de frivilliga totalförsvars- organisationerna. Detta kan ske genom att utbildningarna ges ett meritvärde, exempelvis i form av intyg, som kan vara värdefulla vid såväl mönstring som vid annan framtida utbildnings- eller yrkesinriktning. Ungdomsverksamhet, rekrytering och meritvärdering Frågan om meritvärdering kan betraktas i två olika perspektiv. Det ena perspektivet är meritvärdering för användning främst inom frivillig totalförsvarsverksamhet. Enskilda medlemmar i frivilliga totalförsvarsorganisationer kan t.ex. få bevis eller intyg på att de har genomgått vissa utbildningar eller kurser. Dessa bör också kunna tillgodoräknas innan och vid mönstring samt vid utbildningar inom andra frivilliga totalförsvarsorganisationer. Det andra perspektivet är meritvärdering för yrkeslivet, som bl.a. omfattar meritvärdering på samma grunder som gäller för totalförsvarspliktiga (värn- eller civilplikt) och relationer mellan organisationers respektive myndigheters internutbildning, och universitets- och högskolesektorn. I första hand avses här sådana meriter som den enskilde kan tillgodoräkna sig efter genomförd värnplikt eller civilplikt, eller efter utbildningar inom frivillig försvarsverksamhet vid antagning till universitets- och högskoleutbildningar. Utredningen anser att de båda perspektiven bör behandlas till- sammans eftersom de ytterst handlar om samma sak, nämligen dokumenterad kunskap och färdighet som den enskilde kan ha nytta av inom frivillig totalförsvarsverksamhet, i sitt yrkesliv eller i övrigt. Meritvärdering är en viktig förutsättning för att förbättra rekryteringen till frivilliga totalförsvarsorganisationer och till officersutbildningar inom Försvarsmakten. Meritvärdering innebär således att både den enskildes kompetens och utbildarens standard kvalitetssäkras. Merit- värdering i dess olika former kan därmed sägas vara uttryck för en viss förmåga hos den enskilde i relation till de krav som myndigheter, kommuner och andra ställer upp för att fylla sina behov i t.ex. krigs- och beredskapsorganisationer, i den fredstida samhällsberedskapen eller för kompetensutvecklande, nivåhöjande eller yrkesinriktade utbildningar. 6.3.1Meritvärdering i tre varianter I tidigare kapitel beskrivs hur många frivilliga försvarsorganisa- tioner har fått se sina medlemssiffror minska i omfattning. Det gäller även organisationer i andra sammanhang än frivillig försvars- verksamhet. Likväl förefaller människors benägenhet att utföra frivilliga insatser utanför hemmet vara fortsatt hög i . Ungdomsverksamhet, rekrytering och meritvärdering Flertalet frivilliga försvarsorganisationer uppger till utredningen att de nu står inför nya förutsättningar när det gäller att rekrytera medlemmar. Organisationerna måste anses som attraktiva för att människor skall välja att engagera sig. Detta kräver i sin tur att de som engagerar sig får något i utbyte. Meritvärdering, dvs. doku- menterade kunskaper och färdigheter som den enskilde kan använ- da såväl inom som utanför frivillig totalförsvarsverksamhet, bör enligt utredningens uppfattning kunna stimulera medborgarna att aktivt engagera sig i frivilligförsvaret. Viss utbildning inom frivillig totalförsvarsverksamhet bör kunna ge s.k. akademiska poäng. Att exempelvis en godkänd kurs ger akademiska poäng är ett uttryck för att kursen i fråga har en viss kvalitet. Detta kan åstadkommas genom att någon högskola har medgivit att kursen ingår i någon examen som ges vid denna hög- skola. Det antal akademiska poäng som kursen ger avgörs av den högskola som har rätt att ge den examen där kursen ingår, inte av den högskola som ger kursen. Kvaliteten garanteras genom att kursplanen granskas och godkänns av den examensgivande högskolan. Granskningen inriktas på nivå och kvalitet i kursen, såsom dessa parametrar manifesteras i litteraturlista och annat undervisnings- material, undervisningsformer och examinationsformer. Inte minst examinationsformerna är viktiga och högskolan kräver här att den enskildes prestation klart skall kunna urskiljas. Vad som avgör om en kurs kan betraktas som en akademisk kurs och ingå i en akademisk examen är inte så mycket innehållet som det sätt som undervisningen bedrivs på. Undervisningen i hög- skolan skall bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet. Det betyder bl.a. att undervisningen skall knytas an till forskning. Undervisning som inte i något stycke grundas på vetenskap kan knappast ge akademiska poäng och därför inte heller ingå i någon högskoleexamen. Det finns, enligt utredningens uppfattning, möjligheter att kva- litetssäkra frivilligförsvarets kurser på det här sättet . En organisation som önskar att dess kurser skall ge akademiska poäng kan ta kontakt med en högskola för att diskutera möjligheter och former för den form av kvalitetssäkring som akademiska poäng ger Ungdomsverksamhet, rekrytering och meritvärdering Försvarshögskolan kan vara en högskola för sådan kvalitetssäkring. Försvarshögskolan kvalitetssäkrar redan nu officersutbildningen inom de olika nivåhöjande programmen – officersprogrammet, det taktiska programmet, stabsprogrammet och chefsprogrammet samt fackprogrammet – genom att granska och godkänna kursplanerna för dessa program. Detta innebär dock inte att kurserna ger aka- demiska poäng. Kurserna får endast poäng enligt officersförordningen (1994:882). Granskningen av kursplanerna sker emellertid enligt samma principer som gäller vid granskning av kurser i högskolor med examensrätt. Syftet med granskningen enligt dessa principer är att säkerställa att kurserna i de nivåhöjande programmen och fackprogrammet uppfyller de krav som ställs på kurser som skall ingå i en högskoleexamen. Försvarshögskolan har emellertid ännu inte examensrätt och kan därför inte ge akademiska poäng, varken till sina egna eller till någon annan högskolas kurser. Försvarshögskolan kom- mer att ansöka om examensrätt till . Om ansökan godkänns finns det möjlighet att Försvarshög- skolan får examensrätt . Därmed skulle frivilligorga- nisationerna inom totalförsvaret kunna få de kurser de önskar kvalitetssäkrade och meritvärderade i akademiska poäng vid . Prövningen skulle därvid antagligen främst ske i förhållande till den högskoleexamen (80 poäng) som är en av de examina som Försvarshögskolan har för avsikt att ansöka om. Arbetsgruppen Frivilligförsvar i Utveckling (Ag FU) behandlar i sin rapport i Utveckling frågan om att inrätta ett gemensamt utbildningsråd för frivilliga försvarsorganisationer. Syftet är, enligt Ag FU, att tillgodose uppdragsgivarnas krav på utbildningen och att effektivisera och samordna utbildningsplane- ring mellan organisationerna. föreslås omfatta ett antal kompetensgrupper för olika typer av utbildningar. Utbild- ningar föreslås ske i olika block som ger utbildningspoäng. Ag FU konstaterar att elever inom frivillig försvarsutbildning bör kunna tillgodoräkna sig denna utbildning vid ansökan om inträde vid universitet och högskolor. Frivilligutbildningens block föreslås ge utbildningspoäng som sedan skall kunna räknas om till intagningspoäng som eleven i fråga kan tillgodoräkna sig. Vidare bör, enligt Ag FU, speciella avtal kunna slutas med vissa universitet och högskolor om att en specifik frivilligutbildning kan ge före- träde till en specifik kurs på eller högskolan i fråga. Ungdomsverksamhet, rekrytering och meritvärdering Det är, enligt utredningens uppfattning, viktigt att skapa förut- sättningar för att knyta samman utbildning inom frivillig för- svarsverksamhet med andra kurser och utbildningar i samhället i övrigt. Ag FU:s förslag om utbildningsråd skulle kunna ha en koppling till meritvärdering och poängsättning av utbildningar. Försvarshögskolan borde kunna vara en viktig aktör i ett sådant utbildningsråd. Utredningen anser att meritvärdering i form av akademiska poäng inte får bli ett självändamål. Det är minst lika viktigt att säkerställa att vissa utbildningar inom frivilliga totalförsvarsorganisationers verksamhet kan utgöra meritunderlag på olika sätt. Ett exempel är att utveckla gemensamma intyg, kompetensbevis, för vissa områ- den. Verksamhetsområden där gemensamma intyg, bör kunna lämnas är i många fall organisationsövergripande. Det kan t.ex. vara ADR-utbildning (handhavande av farligt gods), miljöskydd (hantering av farliga kemikalier, oljor, skyddsutrustning m.m.) Förplägnadstjänst (storkök), Utbildning inom data, tele och samband, Brandskyddsutbildning i heta arbeten, Kabelarbeten, svetsning, Hälso- och friskvård, träning, Ledarskap, Informationshantering (kriskommunikation m.m.) Informatör för information om samhällets säkerhet och bered- skap samt totalförsvar. Intygen skulle kunna lyfta fram de väsentligaste delarna av en kurs eller utbildning. Vidare skulle intygen kunna förtydligas i certifikat och betyg. Det torde också vara värdefullt för den enskilde att i intyget få en beskrivning av t.ex. sin förmåga att arbeta i grupp, ta initiativ och leda arbete. Sådana bedömningar förutsätter att gemensamma normer och kvalitetskrav utarbetas. Det är också tänkbart att frivilliga totalförsvarsorganisationer utvecklar gemensamma intyg för olika utbildnings- områden. Genom att skapa intyg med en likartad struktur, med Ungdomsverksamhet, rekrytering och meritvärdering undantag för respektive organisations logotyp, skulle frivillig- försvaret kunna utveckla en egen profil som lätt känns igen av omgivningen. Ett område där detta skulle kunna tillämpas är vid utbildning av de informatörer som skall bedriva information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar internt och externt (se kapitel 9). Ag FU pekar i sin rapport på möjligheterna att utveckla en gemensam utbildningskatalog för de frivilliga försvarsorganisa- tionernas utbildningsverksamhet. Ag FU konstaterar att många organisationer har ett likartat kursutbud, med undantag för orga- nisationernas speciella befattningsutbildningar. Förutom exemplen i punktlistan ovan nämns i rapporten bl.a. information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar (se kapitel 9 nedan), krishantering, överlevnad och taktik. Ag FU anser att här finns en möjlighet att rationalisera och samordna verksamheten genom att den mest lämpade organisationen genomför en kurs, och att elever från andra frivilliga försvarsorganisationer också erbjuds att delta. Utredningen instämmer i konstaterandet från Ag FU, att det sannolikt finns möjligheter till rationalisering och samordning av utbildningar inom frivillig försvarsverksamhet. Det ankommer på uppdragsgivande myndigheter att stödja samordningen av utbild- ningar. Utredningen föreslår därför att Försvarsmakten med , , , och samt frivilligförsvarets centrala samordningsorgan i samråd får i uppdrag att se över möjligheterna till samordning av utbildningar inom frivillig totalförsvarsverksamhet och att vid behov föreslå lämpliga åtgärder för ökad samordning och effektivitet. Utredningen anser att vissa utbildningar inom frivillig försvars- verksamhet bör kunna utgöra meritunderlag för den enskilde när han eller hon mönstrar eller söker annan yrkesinriktad utbildning. Det har framkommit vid utredningens kontakter med frivillig- försvaret att det inom många organisationer bedrivs utbildningar som skulle kunna utgöra sådant meritunderlag. Ungdomsverksamhet, rekrytering och meritvärdering Ett exempel är de utbildningar som bedrivs inom frivillig- organisationen . Förbun- det utbildar, i samarbete med kommunala räddningstjänster, ungdomar i bl.a. brandsläckning, förstahjälpen och förebyggande arbete inom brandsäkerhet. Ungdomarna utgör genom detta en viktig rekryteringsbas för hel- och deltidsanställda brandmän. Förbundet uppger till utredningen att man har haft mycket positiva erfarenheter av detta sätt att utbilda ungdomar. Utredningen anser att en enskild som har genomgått sådan utbildning inom brand- och räddningstjänst bör kunna tillgodo- räkna sig detta vid ansökan till tjänster som hel- eller del- tidsbrandman och vid mönstring till befattning som civilpliktig inom räddningstjänst. Det finns naturligtvis därutöver ett antal andra utbildningar inom frivilligförsvaret som, enligt utredningens uppfattning, bör anses som meriterande vid mönstring. Det kan till och med vara befogat att gå så långt som att säga att en enskild som har genomgått vissa utbildningar garanteras rätt att göra värn- eller civilplikt, förutsatt att han eller hon uppfyller övriga krav vid mönstringen. Utredningen föreslår att , För- svarsmakten, , och frivilligförsva- rets centrala samordningsorgan får i uppdrag att i samråd med utreda dels vilka utbildningar som skulle kunna tillgodoräknas i samband med mönstring och garantera att den enskilde får rätt att göra värnplikt eller civilplikt, dels vilka krav som bör ställas på sådana utbildningar. 6.3.2Struktur för rekrytering och utbildning Utredningen bedömer att det behöver utvecklas en struktur för allmän och riktad information genom många kanaler (tryckt material, video, Internet m.m.), utbildning inom frivilligförsvaret, Försvarsmakten och andra myndigheter samt mönstringen. En grund för detta presenteras i kapitel 9, där information om sam- hällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar behandlas. Utredningen stödjer förslag i betänkandet (2000:21) Totalförsvarsplikten, om att dels utveckla en strategi för information om totalförsvar och plikttjänstgöring, dels skapa förutsättningar för att öka rekryteringen till frivilliga försvars- Ungdomsverksamhet, rekrytering och meritvärdering organisationer genom att informera mönstrande ungdomar och att uppmuntra dem som inte blir inskrivna med civilplikt eller värn- plikt att i stället ansluta sig till någon frivillig försvarsorganisation. förslag till sådan struktur framgår av figur 6.1. Struktur för rekrytering, ungdomsverksamhet och utbildning om samhälls- beredskapen samt med- borgarnas skyldigheter och möjligheter (intyg m.m.) Människor i allmänhet och särskilt medlemmar i frivilliga total- försvarsorganisationer föreslås i kapitel 9 få information om sam- hällets säkerhet och beredskap. Intern information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar är ett kriterium för att en organisation skall kunna betecknas som frivillig totalförsvarsorga- nisation, medan extern information om samhällets säkerhet och beredskap samt totalförsvar föreslås ske i form av uppdrag. Denna allmänna information är utgångspunkten. Många, men inte alla, frivilliga försvarsorganisationer bedriver ungdomsverksamhet. Utredningen föreslår i kapitel 11 att sådan verksamhet skall berättiga organisationen till ett särskilt bidrag inom ramen för organisationsstödet, om ungdomsverksamheten Ungdomsverksamhet, rekrytering och meritvärdering bedrivs inom en frivillig totalförsvarsorganisation. Enligt förslag ovan i detta kapitel bör utbildning inom sådan verksamhet vara meriterande och resultera i någon form av kompetensbevis eller tjänstgöringsintyg. Vissa utbildningar inom de frivilliga total- försvarsorganisationernas ungdomsverksamhet bör också ge den enskilde biljett till att få göra grundutbildning (GU), genom att utbildningarna i fråga uppfyller vissa fastställda krav. Vid mönstringen bör det finnas riktad information om samhällets säkerhet och beredskap samt frivilligförsvaret till de ungdomar som mönstrar. Sådan riktad information bör genomföras i form av uppdrag och med utgångspunkt i det informationspaket som föreslås i kapitel 9. De ungdomar som genomför grundutbildning och utbildning inom frivillig totalförsvarsverksamhet bör under den tiden få riktad information om samhällets säkerhet och beredskap, frivilligförsvaret samt internationella insatser. Även här bör, enligt utredningens uppfattning, informationspaketet kunna utgöra en komponent. Enligt vad som anförs ovan bör grundutbildning och utbildningar inom frivillig totalförsvarsverksamhet ha ett meritvärde och leda till någon form av kompetensbevis. Även utbildning och/eller före- ningsverksamhet inom någon frivillig totalförsvarsorganisation kan vara ett alternativ eller komplement till grundutbildning som i vissa fall kan leda till kompetensbevis. Kompetensbevisen utgör dels ett bevis på att den enskildes förmåga uppfyller fastställda kriterier, dels ett bevis på att den enskilde har möjlighet att uppfylla behov, t.ex. att krigsplaceras i en krigs- eller beredskapsorganisation, att tjänstgöra i den fredstida samhällsberedskapen eller att arbeta med kompetensutvecklande verksamhet (se vidare i kapitel 11 om kriterier och kompetensbevis). Utredningen föreslår att Försvarsmakten bör få i uppdrag att tillsammans med , Försvarshög- skolan och frivilligförsvarets centrala samordningsorgan utreda kriterier för meritvärdering av utbildningar inom frivillig försvars- verksamhet och hur sådana utbildningar kan relateras till likartade utbildningar i samhället i övrigt. Ungdomsverksamhet, rekrytering och meritvärdering Försvarsmakten med , Arbets- marknadsstyrelsen, , och samt frivilligförsvarets centrala samord- ningsorgan bör få i uppdrag att i samråd se över möjligheterna till samordning av utbildningar inom frivillig försvarsverk- samhet och att vid behov föreslå lämpliga åtgärder för ökad samordning och effektivitet, Försvarsmakten, Värnplikts- rådet, och frivilligförsvarets centrala samord- ningsorgan får i uppdrag att i samråd med utreda dels vilka utbildningar som skulle kunna tillgodoräknas i samband med mönstring och garantera att den enskilde får rätt att göra värnplikt eller civilplikt, dels vilka krav som bör ställas på sådana utbildningar, Försvarshögskolan bör få i uppdrag att i samråd med fri- villigförsvarets centrala samordningsorgan närmare utreda kriterier för meritvärdering av utbildningar inom frivillig försvarsverksamhet och hur sådana utbildningar kan relateras till likartade utbildningar i samhället i övrigt. 7Materielförsörjning, utrustning och utbildningsresurser Respektive uppdragsgivande myndighet, i första hand Försvars- makten, bör svara för och tillhandahålla ändamålsenlig materiel till de frivilliga bemanningsorganisationer som med avtal har med- lemmar krigsplacerade inom myndighetens funktionsområde. För- bandsmateriel, som Försvarsmakten tillhandahåller de frivilliga bemanningsorganisationerna och hemvärnet, bör vid behov kunna merutnyttjas vid insatser i den fredstida samhällsberedskapen. Uppdragsgivande kommun eller myndighet som tar frivilliga total- försvarsorganisationer i anspråk vid insatser i den fredstida sam- hällsberedskapen, eller för utbildning/övning för sådana insatser, bör svara för uppkomna kostnader för användning av utrustning, fordon m.m. 7.2Nuvarande hantering av materielförsörjning Bestämmelser om överföring av överskottsmateriel från Försvars- makten till andra statliga förvaltningsmyndigheter och nuvarande frivilliga försvarsorganisationer återfinns i förordning (2000:278) om gåvor och överföringar av överskottsmaterial hos Försvars- makten. I de samtal som utredningen har haft med nuvarande frivilliga försvarsorganisationer har det framkommit att den utrustning som frivilligorganisationerna tilldelats av Försvarsmakten inte alltid har varit av modernaste slag. Frivilligorganisationer har ibland till och med tilldelats utrustning som utgått ur Försvarsmakten. Detta har i vissa fall inneburit att de frivilliga har kommit att betraktas som ett andrahandslag med inaktuell utrustning. En frivillig som utbildas och övas för tjänstgöring inom För- svarsmakten bör ha samma personliga utrustning som övrig per- Materielförsörjning, utrustning och utbildningsresurser sonal i det förband där han eller hon ingår. Även civila frivilliga bör naturligtvis också ha tillgång till den utrustning som uppgiften kräver. Detta är nödvändigt för att frivilliga skall ha rätt kompetens och utveckla och öva den på det sätt som uppdragsgivaren avser. Dessa uppfattningar delas också av Arbetsgruppen Frivilligförsvar i Utveckling (Ag FU). Om Försvarsmakten har behov av frivilliga som genom avtal skall ingå i krigsorganisationen, så bör, enligt utredningens upp- fattning, frivilliga utbildas och övas på samma moderna materiel och utrustning som yrkesofficerare och värnpliktiga. Annars har utredningen svårt att se att Försvarsmakten skall kunna skapa tillräckligt krigsdugliga förband med rätt kompetens. När det gäller övertagande av utrangerad överskottsmateriel har Försvarsmakten tillfrågat samtliga frivilliga försvarsorganisationer enligt nuvarande frivilligförordning (1994:524) om de har intresse att överta överskottsmateriel och erbjudit dem att lämna in listor med önskemål. En förutsättning för övertagande av materiel är att frivilligorganisationerna har logistikkapacitet att hantera materie- len. Mot bakgrund av inkomna önskemål från de frivilliga försvars- organisationerna har Försvarsmakten nu påbörjat överföringen av materiel. Det rör sig om t.ex. tält, elverk, cyklar, sovsäckar och liggunderlag. Försvarsmakten uppger till utredningen att även annan materiel kan komma att överföras. Det kan vara t.ex. verk- tygsutrustningar, yxor, spett, sambandsmateriel eller maskerings- nät. Överföringen av materiel beräknas fortsätta . Efter att materielen har överförts har Försvarsmakten inga åtaganden för underhåll och reparationer. Det är i stället respektive organisations ansvar.