sou · GPB352d1 · 2002-01-01 00:00:00 — En beräkning av sådana samband för barnomsorgen redovisas i Tabell 3. Bland de strukturella variablerna är det utbildningsnivån i befolkningen som har det tydligaste sambandet: kommuner med hög andel lågutbildade har låg andel anställda i privat drift i barnomsorgen, vilket kanske kan tolkas som att det främst är högutbildade föräldrar som bildar föräldrakooperativa daghem (jfr och kapitel i denna volym). Kommuner med hög andel moderatröster har hög andel privat drift i barnomsorgen, medan det motsatta sambandet finns för andelen socialdemokratiska röster – detta senare försvinner dock när vi kontrollerar för övriga variabler (se kolumnen för partiell korre- lation i Tabell 3). Slutligen ser vi ett negativt samband med kommunens serviceutbud: ju lägre nivå på serviceutbudet, desto högre andel anställda i privat drift i barnomsorgen. Detta skulle kunna tolkas som att kommuner som inte har ekonomi att bygga upp servicen har lagt ut barnomsorgen på alternativ drift av ekonomiska skäl, alternativt att kommuner som satsar på om- fattande service till sina invånare vill hålla barnomsorgsdriften i egen regi. Sambandet mellan några strukturella och politiska för- hållanden i kommunerna och andelen anställda i privat drift i barn- omsorgen, 1999 ,163** Antal skattekronor/invånare Lågutbildade i befolkningen, andel –,315*** –,212** M-röster i valet , andel ,347*** ,188** S-röster i valet , andel –,198** –,162** –,158* *** p<0,001 ** p<0,01 *p<0,0510 Sammanfattningsvis, inom barnomsorgen har antalet anställda minskat , men anställda i privata driftformer har ökat, mest de vinstsyftande företagen. Detta är annars de icke vinstsyftande företagens bransch. Den ekonomiska föreningen, som är anpassad för föräldrakooperativ, är den vanligaste företags- formen, och det är småföretag som dominerar – närmare 90 pro- cent av företagen har färre än 10 anställda. Barnomsorg i privat drift är vanligast i de tre storstäderna och deras förorter, minst vanligt är det i industrikommuner. Kommuner som har hög andel anställda i privat drift kännetecknas av hög utbildningsnivå i befolkningen, hög andel moderata väljare och låg servicenivå. 10 Här redovisas resultatet av signifikanstest (p-värden), även om de i totalundersökningar, som här, mera får anses visa precisionen i sambanden. I detta avsnitt redovisas de anställda inom olika skol- och utbildningsformer sammantaget: grundskola (inkl. specialskolor och särskola), gymnasial utbildning (såväl studieförberedande som yrkesinriktad) samt vuxenutbildning. På grund av osäkerhet i data för , tvingas vi utelämna detta år och välja 1994 som startår. Förvisso har det funnits privata skolor11 i som det har funnits skolor, men de har haft en blygsam omfattning; det svenska skolsystemet var i det närmaste ett offentligt monopol (2000b; , 2001). pågick en intensiv politisk debatt om de fristående skolorna. tog 1988, på förslag av den dåvarande socialdemokratiska regeringen, beslut om att fristående skolor i princip skulle vara berättigade till statsbidrag; villkoret var att skolan i något bestämt avseende skulle skilja sig från (och komplettera) den offentliga skolan. Men den stora förändringen för de fristående skolorna kom efter ett riksdagsbeslut . På förslag av den nytillträdda borgerliga regeringen gjordes ett tillägg till skollagen enligt vilket kommunerna skulle fördela sina resurser för skolan till såväl kommunala som fristående grundskolor så att elevernas och för- äldrarnas valfrihet blev så stor som möjligt. De nya bidragsreglerna, den s.k. skolpengen, innebar att kommunerna var skyldiga att tilldela de fristående skolorna lägst av vad en elev i den kommunala i genomsnitt kostar. När socialdemo- kraterna återkom i regeringsställning sänktes bidraget till , men gäller att friskolorna skall verka på samma villkor som de kommunala skolorna och bidraget skall således motsvara hela den kommunala skolkostnaden per elev. Detta skall gälla såväl grund- och gymnasieskolan som den obliga- toriska särskolan och gymnasiesärskolan (Loord-Gynne & 1995; 2001). Kommunen har också möjlig- het att lägga ut vuxenutbildning på entreprenad, t.ex. inom det s.k. (2000b). Det är som prövar om en friskola skall beviljas bidrag. Till skillnad från exempelvis barnomsorgen är det således inte den enskilda kommunen som beslutar att ge bidrag till skolor med 11 Det som i dagligt tal kallas privata skolor heter i lagstiftningen fristående skolor. Ett annat ord för samma sak är friskolor. fanns det 350 godkända fristående grundskolor och 90 fristående gymnasieskolor. De fristående särskolorna är 25 till antalet och gymnasiesärskolorna 15. Av landets alla elever går i en fristående skola (Skol- verket 2001a). Antal anställda inom skolan (grundskola, gymnasieskola och vuxenutbildning) i offentlig respektive privat drift, 1994–2000 Till skillnad från barnomsorgen har antalet anställda inom , gymnasieskolan och kommunala vuxenutbildningen sammantaget legat relativt stabilt på omkring 215 000 anställda , med undantag för en mindre nedgång 1995 och en viss uppgång (Figur 5). Det är för- hållandevis få (drygt 6 000 personer 1999) som är anställda i skolor med enskild regi, men antalet och andelen är i växande, och den relativt sett stora ökningen kan måhända ses som en trend (se Figur 6). (2001b) rapporterar om ett rekordstort antal ansökningar om att få starta fristående skolor, såväl grundskolor som gymnasieskolor, särskolor och gymnasiesärskolor (485 ansökningar vilket motsvarar 15 pro- cent fler ansökningar än ; en tendens tycks vara att vissa företag ansöker om att få starta skolor i flera – ända upp till 30 – kommuner). Andelen anställda i vinstsyftande respektive icke vinst- syftande företag inom skolan, 1994–2000 Av Figur 6 och Tabell 4 framgår att det också på skolans och utbildningens område är de icke vinstsyftande företagen som är vanligast. Här är företagsformen inte ekonomiska föreningar som i barnomsorgen, utan ideella föreningar eller stiftelser, som ofta driver skolor med särskild ideologisk eller pedagogisk inriktning, som Waldorf och . Bland de vinstsyftande företagen är aktiebolagen helt dominerande, och i ökande. Det finns också ett litet antal anställda i offentligt ägda aktiebolag. Antal verksamma inom skolan i olika former av alternativ drift, 1999 Summa anställda i enskilda företag Inom skolan är de privata företagen som regel större än inom barnomsorgen – föga förvånande, eftersom man måste erbjuda verksamhet för flera årskurser och stadier. Mer än hälften ligger i storleksklassen 10–99 anställda (Figur 7). Det finns dessutom sex företag som har mer än 100 anställda. Men det finns också små enskilt drivna skolor och utbildare; en tredjedel av företagen har färre än 10 anställda, och var åttonde har inga anställda – det kan vara små utbildningsföretag exempelvis inom . De privata företagens storleksklass inom skolan i procent efter antalet anställda 1999. Inte heller inom skola och utbildning är förekomsten av privat drift jämnt fördelad över landet. Av de 289 kommunerna har 93 någon form av alternativ drift inom och 33 inom gymnasie- skolan. Hur fördelningen ser ut efter kommuntyper framgår av Figur 8. Procentandelen anställda i privat drift inom skolan, för- delat efter kommuntyp, 1999 Medelstora städer Industrikommuner Landsbygdskommuner Glesbygdskommuner Övriga större kommuner Övriga mindre kommuner Andel (%) anställda i privat drift, medelvärde Också på skolans område är det i de tre storstäderna och i förortskommunerna som det är vanligast med privat drift. I gles- bygd, större kommuner och medelstora städer är – till skillnad från barnomsorgen – förekomsten mycket liten. Undersökningen av samband mellan strukturella och politiska förhållanden i kommunen och andel anställda i privat drift visar på skolans område endast några svaga tendenser (se Tabell 5). Liksom på barnomsorgens område tycks utbildningsnivå i befolkningen ha en viss betydelse – ju fler lågutbildade desto lägre andel alternativ drift i skolan. Möjligen kan samma tolkning gälla här, att det främst är högutbildade föräldrar som efterfrågar friskolor för sina barn (jfr 2000c) – alternativt att företag som vill driva friskolor söker sig till kommuner med hög utbildningsnivå i befolkningen. Det finns också på skolans område ett negativt samband med serviceutbudet – ju mindre utbud av service, desto högre andel privat drift i skolan. När det gäller politisk färg finner vi inget samband, när vi tagit hänsyn till skillnader mellan kommunerna i övriga avseenden (bivariat korrelation = 0,178; signifikant på 1-procentsnivån; partiell korrelation = 0,039; ej Detta har måhända sin förklaring i att beslut om friskolor tas centralt, av myndigheten , och att de lokala politikerna har mycket mindre inflytande på privatiseringen inom skolan jämfört med övriga välfärdstjänster. Sambandet mellan några strukturella och politiska för- hållanden i kommunerna och andelen anställda i privat drift inom skolan, 1999 Antal skattekronor/invånare Lågutbildade i befolkningen, andel –,159** –,135* M-röster i valet , andel ,178** S-röster i valet , andel –,149* –,178** *** p<0,001 ** p<0,01 *p<0,05 Sammanfattningsvis, inom skolan har antalet anställda legat stabilt , och andelen anställda i alternativ drift är fort- farande ganska liten, om än i ökande. Ideella föreningar, stiftelser och privat ägda aktiebolag är de företagsformer som är vanligast, och merparten av företagen är relativt stora. Det är i storstäderna och förorterna som de flesta skolor med privat drift finns, liksom i kommuner med liten andel lågutbildade i befolkningen och i kommuner med låg servicenivå. Den politiska färgen i kommunen tycks däremot inte ha något samband med förekomsten av privat drift i skolan – beslutet om bidrag till friskolor fattas inte på den kommunala nivån. Redovisningen av utvecklingen inom hälso- och sjukvårdsområdet har delats upp i två delar. Först redovisas det vi kanske först tänker på när vi talar om vården, den öppna och slutna hälso- och sjuk- vården, som omfattar anställda vid polikliniker och mottagningar, dagvård, sjukhus och i detta sammanhang även sjukhem (formellt en särskild boendeform i den kommunala äldreomsorgen). Andra grenar av hälso- och sjukvården utgörs av tandvård och det som kallas annan hälso- och sjukvård. Till det sistnämnda räknas medicinska laboratorier, paramedicinsk vård, dvs. sjukgymnaster, arbetsterapeuter och liknande, liksom alternativmedicinska verk- samheter som fotvård och zonterapi. Inom dessa områden har enskild drift funnits länge, och utvecklingen visar upp ett helt annat mönster än inom den öppna och slutna hälso- och sjukvården och redovisas därför separat, i avsnitt 2.4.4. Den svenska sjukvårdens marknadsorientering tog sin början 1990, efter att tidigare genomgående ha varit av offentlig karaktär. Förändringen har skett stegvis och decentraliserat, den har inte styrts av någon central generalplan (stein 2001:193). hade s.k. interna marknader stimulerats och skilda beställar- och utförarfunktioner tillskapats, och efter den borgerliga valsegern 1991 intensifierades reformerna med bl.a. konkurrens mellan offentliga och privata vårdgivare och ökad valfrihet för patienterna som framträdande inslag. 1992 och 1993 ändrades lagstiftningen så att det blev möjligt för landstingen att kontraktera ut verksamheter till privat entreprenad. 1993 genomfördes också husläkarreformen, och infördes fri etableringsrätt för privatpraktiserande läkare, reformer som inskränktes respektive upphävdes av den socialdemokratiska regeringen efter maktskiftet 1994 (2001). har dock marknadsstyrningen av sjukvården inte övergetts, men det finns stora regionala skillnader i synen på privata vårdgivare. I många landsting har entusiasmen svalnat medan i andra har privat entreprenad stimulerats aktivt, särskilt i de borgerligt styrda landstingen (2001). såldes ett akutsjukhus, i , till ett vinstsyftande företag, och planer finns på att sälja ut även andra storsjukhus inom Stockholmslandstinget. En intensiv politisk debatt har följt, och regeringen har tillfälligt stoppat försäljningen av akutsjukhus genom lag (SFS 2000:1440) och också tillsatt en offentlig utredning om vårdens ägarformer (2000). Antal anställda inom öppen och sluten hälso- och sjukvård i offentlig respektive privat drift, 1993–2000 Vi ser av Figur 9 att antalet anställda inom den öppna och slutna hälso- och sjukvården har minskat med så mycket som 65 000 personer , och även här är det de offentligt anställda som har minskat. De icke vinstsyftande företagen står för en relativt blygsam andel, som har minskat marginellt (med drygt 1 00 personer; från ). Där- emot har anställda i vinstsyftande företag ökat i antal och andel, från 12 00 till 17 00, från av samtliga anställda (Figur 10). Andelen anställda i vinstsyftande respektive icke vinstsyftande företag inom öppen och sluten hälso- och sjukvård, 1993–2000 Av Tabell 6 framgår att det är privat ägda aktiebolag som domi- nerar bilden, men det finns också exempelvis läkarmottagningar som drivs som handelsbolag eller enskild firma. De offentligt ägda aktiebolagen hade fortfarande 1999 relativt få anställda; antalet ökar betydligt då flera stora sjukhus avknoppas och drivs som landstingsägda aktiebolag (se vidare Figur 24 i avsnitt 2.4.7). Antal verksamma inom öppen och sluten hälso- och sjuk- vård i olika former av alternativ drift, 1999 Summa anställda i enskilda företag När det gäller de privatägda företagens storlek (Figur 11), var det 1999 hälften som inte hade några anställda; exempel på sådana är privatläkarmottagningar där en läkare arbetar ensam, utan annan personal anställd. Den andra ytterligheten, företag med minst 100 anställda, utgjorde ca en procent av samtliga företag – det fanns 1999 ett trettiotal stora företag i branschen. av före- tagen har mellan en och nio anställda, och något mindre än 10 pro- cent har mellan 10 och 99 anställda. De privata företagens storleksklass inom öppen och sluten hälso- och sjukvård i procent efter antalet anställda 1999. Alternativ drift inom den öppna och slutna hälso- och sjukvården12 fanns i merparten av kommuner 1999. Det var endast 47 kommuner, motsvarande , som hade uteslutande offentligt anställd personal. De tre storstäderna med förorter, som samtliga har borgerligt styrda landsting, har den största utbred- ningen av alternativ drift, men också i landsbygds- och industri- kommuner liksom i övriga större kommuner är det förhållandevis stor andel (se Figur 12). 12 Det bör återigen påpekas här, att SCB till SNI-koden sluten sjukvård också räknar sjukhemmen, som organisatoriskt tillhör den kommunala äldreomsorgen. Det går inte att särskilja dem i datamaterialet, och vi kan alltså inte säga något om andelen sjukhem respektive andra former av hälso- och sjukvård med privat drift belägna i de olika kommunerna. Procentandelen anställda i privat drift inom öppen och sluten hälso- och sjukvård, fördelat efter kommuntyp, 1999 Medelstora städer Industrikommuner Landsbygdskommuner Glesbygdskommuner Övriga större kommuner Övriga mindre kommuner Andel (%) anställda i privat drift, medelvärde I Tabell 7 redovisas en motsvarande analys som för barnomsorg och skola av sambandet mellan strukturella och politiska variabler på kommunnivå och andelen anställda i privat drift inom den öppna och slutna hälso- och sjukvården. Vi ser att ett starkt sådant sam- band finns med andelen moderatröster i kommunalvalet, och det finns även ett samband med kommunens nivå på serviceutbud.13 delar av hälso- och sjukvården är ett landstingskommunalt ansvarsområde, har en kompletterande sambandsanalys gjorts med avseende på den politiska färgen i det landsting som kommunen tillhör, mätt med andelen mandat i för moderata samlingspartiet respektive socialdemokraterna. Resultatet blir likartat: det finns ett signifikant positivt samband mellan andelen anställda i privat drift och andelen moderata mandat i , ett samband som kvarstår efter kontroll för övriga variabler som ingår i analysen (partiell korrelation = 0,284; signifikant på 0,1 procentsnivå). Ett svagare negativt samband som finns med andelen socialdemokratiska mandat i , försvinner efter kontroll för övriga variabler. Sambandet mellan några strukturella och politiska för- hållanden i kommunerna och andelen anställda i alternativ drift inom den öppna och slutna hälso- och sjukvården, 1999 Antal skattekronor/invånare Lågutbildade i befolkningen, andel M-röster i kommunalvalet , andel ,453*** ,230*** S-röster i kommunalvalet , andel –,239*** –,166** *** p<0,001 ** p<0,01 *p<0,05 Sammanfattningsvis, antalet anställda i den öppna och slutna hälso- och sjukvården har minskat avsevärt , och det är de offentligt anställda som har minskat. Icke vinstsyftande företag står för en oförändrad men liten andel, medan de vinstsyftande företagen har ökat, särskilt de privat ägda aktiebolagen. Små företag är vanligast förekommande inom branschen. Storstäderna med för- orter har flest anställda i privat drift, och den politiska färgen i landsting och kommuner har betydelse: det är i moderat- dominerade kommuner och landsting som andelen i privat drift är störst. 2.4.4Tandvård och annan hälso- och sjukvård Som en jämförelse med den öppna och slutna hälso- och sjuk- vården skall här redovisas antalet anställda inom tandvården till- sammans med den hälso- och sjukvård som bedrivs av para- medicinsk personal, vid medicinska laboratorier och inom alternativmedicinska verksamheter. Vissa av dessa verksamheter har (till en del) offentlig finansiering, t.ex. laboratorieverksamhet och sjukgymnastisk behandling, men många av dessa tjänster har varit och är helt privat finansierade, och vi får en avsevärt annorlunda bild jämfört med den reguljära hälso- och sjukvården. Antal anställda inom tandvård och annan hälso- och sjukvård i offentlig respektive privat drift, 1993–2000 Inom dessa områden har enskild drift funnits – privatpraktiserande tandläkare och sjukgymnaster har varit en naturlig del av utbudet. Fotvårdare, naprapater, zonterapeuter etc. har som regel drivit sina mottagningar utanför det offentliga syste- met. Men det finns också vissa likheter i utvecklingen med den tidigare redovisade öppna och slutna hälso- och sjukvården. Antalet anställda har minskat avsevärt, främst de offentligt anställda14, och vi ser i Figur 14 att också på detta område har de vinstsyftande företagen ökat sin andel påtagligt (ca 80 procents ökning ). återfinns så gott som hälften av alla anställda i branschen inom denna typ av företag. De icke vinstsyftande företagen svarar för en relativt blygsam del , . 14 En närmare analys visar att det är uteslutande inom den offentliga tandvården som minskningen av antalet anställda har skett. Andelen anställda i vinstsyftande respektive icke vinst- syftande företag inom tandvård och annan hälso- och sjukvård, 1993–2000 Antalet verksamma inom tandvård och annan hälso- och sjukvård i olika former av alternativ drift, 1999 Summa anställda i enskilda företag När det gäller företagsform dominerar de privat ägda aktiebolagen stort. Vi ser också att det inom dessa tjänsteområden är mycket vanligt med det vi kallat enmansföretag, dvs. företag som drivs av ägaren utan några anställda. Det innebär att den totala om- fattningen av privat drift inom detta område är betydligt större än vad som framgår av Figur 14, där endast den anställda personalen redovisas. De privata företagens storleksklass inom tandvård och annan hälso- och sjukvård i procent efter antalet anställda, 1999. Merparten är små företag: så gott som tre av fyra driver verk- samheten utan några anställda, och en fjärdedel har en till nio anställda. De största företagen med mer än 100 anställda är 11 till antalet. Trots att de utgör endast en mycket liten andel av antalet företag inom området, svarar de ändå för ett relativt stort antal anställda. Till äldre- och handikappomsorgen räknas här hemtjänst och dagverksamhet till såväl äldre som funktionshindrade yngre personer, liksom vård och service till personer som bor i service- hus, servicelägenheter och ålderdomshem. Vård av psykiskt utvecklingsstörda i gruppbostäder och liknande räknas också in lik- som handikapptransporter. Det måste påpekas att det råder en osäkerhet i dataunderlaget för äldre- och handikappomsorgen. De kommunala sjukhemmen, som efter Ädelreformen 1992 formellt räknas som en särskild boendeform enligt Socialtjänstlagen, räknas i Svensk näringsgrens- indelning (SNI) till den slutna sjukvården. Eftersom entreprenader i äldreomsorgen oftast avser drift av särskilda boendeformer (2000a), blir uppgifterna om antalet anställda i alternativ drift inom området äldre- och handikappomsorg underskattad i vår redovisning. De anställda vid sjukhem återfinns i stället som anställda i Öppen och sluten hälso- och sjukvård, se avsnitt 2.4.3. hade entreprenader och alternativ drift en blygsam omfattning i den kommunala äldreomsorgen, och avsåg oftast köp av stödtjänster i form av storstädning, fönsterputs, storkök inom äldreboenden etc. Tiden blev en genombrottsperiod med en kraftig expansion av framför allt entreprenader – deras andel av kostnaderna för äldre- och handikappomsorgen fyrfaldigades. kännetecknas av en alltmer etablerad mix av offentlig egenregi och entreprenaddrift, med mera omfattande entreprenader och stora företag bland entreprenörerna. Det är främst äldreboenden som läggs ut på entreprenad, men också drift av hemtjänstområden och hjälp med vissa tjänster som städning, inköp och matdistribution (2000a). Utöver entreprenad förekommer det också att kommuner köper enstaka platser av privata företag för äldre personer som behöver vård i särskild boendeform – detta förekommer i av rikets kommuner. Kundvalssystem med hemtjänstcheck före- kommer än så länge i ett litet antal kommuner, men övervägs på flera håll, bl.a. i . var det av hjälptagarna inom och i de särskilda boendeformerna för äldre (65+) som hade hjälp utförd i enskild regi (2000b). personer förekom enskild regi i av fallen när det gäller hemhjälp och bland av de boende med särskilt stöd (2000c). Antal anställda inom äldre- och handikappomsorg i offentlig respektive privat drift, 1993–2000 Som framgår av Figur 16 har antalet anställda inom äldre- och handikappomsorgen, i motsats till tidigare redovisade välfärds- områden, ökat , en ökning med drygt 50 000 personer eller . Man måste dock komma ihåg, att det finns många deltidsanställda inom äldre- och handi- kappomsorgen, och att redovisningen ovan avser anställda per- soner, inte årsarbetare eller heltidstjänster. Också på detta område har ökningen av privat drift varit avsevärd (se Figur 17). De vinstsyftande före- tagen har mer än tiodubblat sin andel; i absoluta tal har anställda i dessa företag ökat med närmare 18 000 personer (sjukhems- anställda oräknade). De icke vinstsyftande företagen har också ökat till dubbla andelen eller med 4 000 personer. Andelen anställda i vinstsyftande respektive icke vinstsyftande företag inom äldre- och handikappomsorgen, 1993–2000 När det gäller företagstyper är det de privat ägda aktiebolagen som har ojämförligt flest anställda (Tabell 9). Bland de icke vinst- syftande företagen är ideella föreningar vanligast, men också eko- nomiska föreningar (personal- och brukarkooperativ) och stiftelser är relativt ofta förekommande. Endast 37 personer rapporteras arbeta inom offentligt ägda aktiebolag i äldre- och handikapp- omsorgen. Antal verksamma inom äldre- och handikappomsorg i olika former av alternativ drift, 1999 Summa anställda i enskilda företag Vi ser i Figur 18 att äldre- och handikappomsorgen är det område bland välfärdstjänsterna som har de största företagen. Hälften av företagen har mer än 10 anställda och har minst 100. (2000a) visar att av marknaden, med kostnader som mått, domineras av de nio största företagen, och att utvecklingen har gått mot allt större företag. Drygt 100 företag har dock inga anställda – här torde åter- finnas mindre vårdboenden exempelvis inom handikappomsorgen.