sou · GPB353d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Om vi däremot följer samma individer talar mycket för att inkomstutvecklingen blir mer positiv för unga personer, i takt med att dessa etablerar sig på arbets- marknaden, och mindre positiv för äldre. Med hjälp av panel- uppgifter kan vi således söka besvara viktiga frågor om hur 1990- talets krisår påverkat välfärdsutvecklingen för individer. Därmed inte sagt att analyserna i följande kapitel redovisar enskilda levnadsöden. Däremot ger de underlag för en bedömning av om och i så fall hur inneburit förändringar av hälsa, ekonomi, arbete, lön och sociala relationer på individuell nivå och inte enbart på gruppnivå. För studiet av ojämlikhet är data av detta slag av stor vikt. Om det är så att samma individer har någon form av välfärdsproblem , eller om det är så att fördelningen av ofärd sprids på fler individer , har självfallet en stor betydelse, både för hur vi ser på ojämlikheten i sig och för vilka politiska åtgärder som är relevanta.5 4 För en utkommen översikt över några av de mest betydelsefulla svenska datamaterialen med sådant upplägg, se 2000. 5 Att studera ojämlikhet ur ett sådant dynamiskt perspektiv, med hjälp av den mångdimensionella ansats som tillämpas i levnadsnivåundersökningarna, uppmärksammades av (2000) i en rapport till FN rörande hur social utveckling bör studeras och mätas. Till grund för de beskrivningar, analyser och slutsatser som finns i de olika kapitlen i den här volymen ligger data från de svenska Levnadsnivåundersökningarna. Statistiska uppgifter från stora undersökningar av detta slags uppfattas ibland som opersonliga. Bakom uppgifterna ligger dock tusentals intervjuer, där personal från besökt enskilda medborgare som ställt upp för att under mer än besvara frågor om sina levnads- förhållanden. Dessa enskilda människors anonymitet är garanterad, och bland annat av detta skäl redovisas inga uppgifter om enskilda. Trots detta bygger alltså analyserna i grund och botten på enskilda människors berättelser utifrån på förhand uppställda frågor. Vi vill i det följande ge en mer detaljerad beskrivning än brukligt av insamlingen av dessa uppgifter. Levnadsnivåundersökningarna initieras och genomförs av fors- kare vid levnadsnivåprojektet, en avdelning inom () vid . Syftet med undersökningarna är att spegla levnadsvillkoren, i vid mening, för befolkningen i . Detta görs via besöksintervjuer där inter- vjuare, med hjälp av ett strukturerat formulär, ställer frågor till ett slumpmässigt urval individer i åldrarna 18–. Den undersökning som genomfördes (LNU2000) var den femte i ordningen. De fyra tidigare genomfördes , 1974, 1981 och 1991. Totalt föreligger nu alltså data om människors levnadsvillkor som spänner över den sista tredjedelen av det avslutade seklet och inledningen av det ingångna millenniet. Från ett individperspektiv kan vi säga att vi har uppgifter om till exempel uppväxtvillkor som räcker ända tillbaka till 1800-talet i och med att de äldsta av de intervjuade 1968 var födda . 1.3.1Undersökningens urval och bortfall För att få en uppfattning om människors levnadsförhållanden i är det inte nödvändigt att intervjua samtliga personer i landet. Ett slumpmässigt draget och förhållandevis stort urval speglar nämligen förhållandena i hela befolkningen med stor preci- 6 Vi vill tacka och för kommentarer på en tidigare version av detta avsnitt. Miljan Vuksanović och har också hjälpt oss ta fram en rad av de grunddata som redovisas här. Vid den första Levnadsnivåundersökningen, som genom- fördes , drogs ett urval bland dem som då bodde i . Detta urval motsvarade ungefär var tusende individ mellan 15 och 75 år.7 Dessa individer har utgjort kärnan också i de följande under- sökningarna. LNU:s panelansats innebär nämligen att samma individer deltar i flera undersökningar.8 Det finns åtminstone två stora fördelar med ett sådant förfarande. Den gör det dels möjligt att följa utvecklingen av enskilda individers levnadsvillkor , dels ökar den möjligheten att dra slutsatser om orsakssamband. I LNU följs dock inte bara det ursprungliga urvalet, utan mate- rialet skall också kunna användas för att beskriva situationen för befolkningen i (i åldrarna 18–) då undersökningen genomförs. Därför har varje ny omgång av Levnadsnivåundersökningen kompletterats med ungdomar och invandrare som anlänt efter den senast gjorda undersökningen. I gengäld utgår de personer som hunnit bli . genomfördes dock en uppföljning av denna grupp (och 1996). En ny sådan undersökning kommer att genom- föras . Urvalet till LNU2000 kan därför sägas bestå av tre olika grupper. I kärngruppen ingår de som fanns med i urvalet till under- sökning (varav ett antal fanns med undersökning), utom de som avlidit eller emigrerat , eller som hunnit passera 75-årsgränsen. Denna grupp har komplette- rats med ett urval bland ungdomar i åldrarna 18–, samt ett urval bland dem som invandrat till landet – 1999. Därmed kom kärnurvalet att bestå av 5 466 individer medan urvalet av nya ungdomar bestod av 933 individer och urvalet av invandrare som anlänt efter uppgick till 312 individer. Det totala urvalet bestod alltså av 6 711 personer. Varje undersökning av den här typen är givetvis behäftad med bortfall. Det kan röra sig om individer som inte vill delta i under- sökningen eller saknar möjlighet att göra så. I vissa fall är individer helt enkelt svåra att hitta. Andelen svarande i LNU har minskat . Detta är en generell trend i intervjuundersökningar. var svarsandelen , 1974 85,2, 1981 82,4 och 1991 . I LNU2000 deltog av det ursprungliga 7 Från och med LNU1991 är åldersintervallet satt till . 8 Av de 6 524 individer som utgjorde urvalet LNU fanns 2 783 kvar i urvalet till LNU2000. urvalet i undersökningen.9 Trots fallande svarsandelar måste detta betraktas som en tämligen hög siffra, väl i linje med andra liknande svenska undersökningar och klart över de flesta internationella undersökningar av liknande snitt. är det ofrånkomligen så att bortfallsandelen innebär att vissa typer av analyser, kanske främst avseende marginaliserade grupper, kan vara svåra att utföra med god vetenskaplig precision. LNU är en bred undersökning som syftar till att täcka in många dimensioner av människors levnadsbetingelser. Här ställs frågor om uppväxtvillkor, flyttningar och bostadsförhållanden, familje- förhållanden, kontakter med familj och vänner, ekonomiska res- urser, sysselsättning, hälsa, utbildning, hushållsarbete, säkerhet till liv och egendom, fritidsaktiviteter och politiskt deltagande. Den breda ansatsen är nödvändig för att ge en rättvisande bild av väl- färdens nivå, fördelning och förändring inom alla de dimensioner som vi diskuterade tidigare. Frågorna gäller dock inte bara situationen vid intervjutillfället utan berör även förhållanden tidi- gare i livet. Detta gäller förstås förhållanden under uppväxten, men också tidigare sysselsättningar, sammanboenden och utbildningar.10 9 Den högsta andelen svarande erhölls i ungdomsurvalet (83,) och den lägsta i invandrarurvalet (65,) medan kärnurvalets svarsandel uppgår till . Av de i urvalet som inte deltog i studien utgörs av sådana som avböjt medverkan, kunde inte anträffas och var förhindrade att medverka. 10 Denna beskrivning avser endast LNUs huvudundersökning. Denna kompletteras sedan 1991 års undersökning med den så kallade Arbetsplatsundersökningen (APU), som riktar sig till förvärvsarbetande respondenters arbetsgivare med frågor om arbetsplatsen (se le Grand, Szulkin och 1996). I LNU2000 kompletteras dessutom huvudundersökningen med ytterligare två undersökningar. Den ena, Make-LNU, är en mindre omfattande variant av huvudformuläret som riktas till huvudrespondentens make/sambo i de fall sådan finns. Den andra, Barn-LNU, är en undersökning där frågor ställs till de barn och ungdomar i åldern som finns i huvudrespondentens hushåll (en första redovisning av resultaten från denna studie publiceras som en underlagsrapport till Kommittén Välfärdsbokslut, SOU 2001:55). Arbetet med att förbereda och genomföra en stor intervjuunder- sökning är omfattande och utdraget i tiden. De första stegen mot LNU2000 togs redan tidigt 1999 då ansökningar om medel för att finansiera undersökningen sammanställdes. Dessa kom att bifallas och datainsamlingen samfinansieras av longitudinella kommitté och , dvs. nuvarande respektive för Arbetsliv och Socialvetenskap. Parallellt med ansökningsskrivandet inleddes arbetet med att sammanställa ett frågeformulär. Även om en stor andel av de frågor som finns med i LNU2000 fanns med undersökning har det tillkommit frågeställningar av sådant intresse att det i vissa fall ansetts nödvändigt att ersätta befintliga frågor. Antalet frågor i formuläret begränsas dock av att intervjutiden helst inte bör överskrida . Efter en längre tids omsorgsfullt prövande av olika frågealternativ och diskussioner om LNU-formulärets innehåll förelåg ett provformulär. Utifrån detta genomfördes 20 provinter- vjuer. På basis av dessa reviderades formuläret och en slutgiltig version förelåg . Intervjuarbetet genomfördes av inter- vjuarenhet, med cirka 130 intervjuare, spridda över hela landet. De första ordinarie intervjuerna genomfördes . hade samtliga intervjuare genomgått en heldagskurs, där bakgrunden till undersökningen presenterades och där detaljer i de olika formulären gicks igenom. Intervjuerna skedde i tre omgångar och pågick . Ett smärre antal intervjuer blev för- senade och genomfördes därför först . De flesta intervjuer görs under ett personligt möte, oftast i de intervjuade personernas hem.11 Detta möte förbereds, dels genom ett brev där undersökningen och dess betydelse presenteras, dels via en telefonkontakt då intervjuaren gör upp om tid och plats för en intervju. Intervjuns längd varierar något, beroende på hur många av formulärets frågor som är aktuella för personen ifråga. Efter genomförd intervju vidtog en granskning av formulären och vid oklarheter eller överhoppade frågor ombads intervjuaren komplettera de saknade uppgifterna. Efter dataregi- strering genomfördes ytterligare kontroller av rimlighet och intern 11 I en mindre andel fall sker intervjun via telefon eller indirekt med någon respondenten närstående person. konsistens i svaren. På detta sätt undveks en stor del av de felregi- streringar som alltid uppstår och kompletteringar kunde genom- föras då svaren ansågs vara orimliga. Hela processen med gransk- ning pågick parallellt med intervjuandet. SCB levererade data till i omgångar och den slutgiltiga datafilen med samtliga uppgifter från de 5 142 intervjuerna lades upp på och överlämnades till Kommittén Välfärdsbokslut . Härefter har forskare och annan personal inom lagt ner ett omfattande arbete på rättningar och att skapa de variabler som behövs för analyser av välfärdsutvecklingen. Detta har starkt bidragit till datamaterialets höga kvalitet och varit en förutsättning för att data skulle kunna användas för analys . Kapitlen i denna volym tar upp centrala men ibland också ganska komplicerade frågor om välfärdsutvecklingen för grupper och för individer. Analyserna baseras på ett tämligen omfattande data- material, med jämförelsemöjligheter . För att kunna besvara frågorna som ställs används olika multivariata12 analysmetoder, vilka kan verka svårtillgängliga. De enskilda för- fattarna har dock i görligaste mån sökt förklara vad de gör och hur resultaten skall förstås, och vi har här inte ambitionen att presen- tera alla tekniker som används. Eftersom många analyser i grunden bygger på så kallade regressionsanalyser av olika slag vill vi här ändå ge en översiktlig beskrivning av dessa tekniker. De enklaste sätten att sammanfatta stora material är att helt enkelt beräkna andelen med ett givet välfärdsproblem, säg nedsatt hälsa. För vissa typer av indikatorer, som inkomst, kan det vara av större intresse att beräkna medelvärdet även om man också här kan studera hur andelen under eller över en viss inkomstnivå förändras. Denna typ av sammanfattande och beskrivande mått (procent och medelvärden) fångar bruttoskillnader, det vill säga hur välfärds- nivån skiljer sig åt mellan grupper. I flera fall krävs dock att någon form av multivariat analysteknik används för att komma längre än en enkel beskrivning. För att exempelvis kunna tolka skillnader mellan olika grupper ur ett rättvise- eller välfärdsperspektiv är det oftast av intresse att 12 Termen syftar på att sambanden mellan flera variabler analyseras . rensa för olika slag av sammansättningseffekter. Att män och kvinnor har olika inkomster är inte nödvändigtvis ett tecken på orättvisa om det helt beror på skillnader i arbetad tid. Omvänt är det mer troligt att den löneskillnad mellan könen som kvarstår efter det att man standardiserat för skillnader i exempelvis utbild- ningsnivå och erfarenhet beror på någon form av särbehandling på arbetsmarknaden (även en sådan kvarstående skillnad kan dock fortfarande bero på andra faktorer). Att på så sätt söka renodla jämförelser är således viktigt för att undvika felaktiga slutsatser om orsaken bakom skillnader mellan grupper eller utvecklingen . måste sådana standardiseringar göras för att överhuvud- taget kunna göra rimliga och meningsfulla beskrivningar av skill- nader. Om exempelvis hälsotillståndet bland invandrare och in- födda jämförs måste man ta hänsyn till skillnader i ålders- och könssammansättning mellan dessa grupper för att få en rättvisande bild. Vid sidan av enkla beskrivningar baserade på andelar och medel- värden används därför olika former av regressionsanalys i bokens följande kapitel. Med hjälp av regressioner sammanfattas sam- banden mellan olika variabler, exempelvis lön å ena sidan (den så kallade beroende variabeln) och kön, utbildning och arbets- livserfarenhet å den andra (så kallade oberoende variabler). I regressionsanalysens enklaste grundform antar man att sambanden mellan de oberoende variablerna och den beroende är linjära. Därmed kan relationen sammanfattas med hjälp av ett grundvärde plus en faktor som mäter hur mycket den beroende variabeln förändras för varje stegvis ökning i den aktuella oberoende variabeln, vilket motsvarar linjens lutning. Den sistnämnda faktorn kallas ofta regressionskoefficient. Denna enkla grundform av regressionsanalys kan varieras på flera sätt, exempelvis genom matematiska transformeringar av såväl beroende som oberoende variabler, och vi går inte närmare in på dessa här. En speciell form av regressionsanalys, så kallad logit- regression, kan dock förtjäna ett särskilt omnämnande. Med denna typ av metod analyseras oddset för ett visst utfall, exempelvis dålig hälsa, samt skillnader mellan grupper i termer av kvoter mellan odds. Sannolikheter, risker eller chanser uttrycks normalt i termer av procent – en sannolikhet kan inte vara lägre än 0 eller högre än 1. Ett sätt att beskriva ett odds är att det uttrycker den relativa sannolikheten (eller chansen) för ett utfall genom att relatera sannolikheten för detta utfall med sannolikheten för alla andra möjliga utfall. Uttryckt matematiskt innebär det att om sanno- likheten är P blir oddset = P/1-P. Oddset beskriver därmed risken eller chansen att man får utfallet A istället för utfallet B. Detta används som bekant bland annat i vadslagning, där det just är de relativa sannolikheterna som är av intresse.13 Att man i logit- regressioner analyserar odds snarare än procent beror dock i första hand på att odds respektive kvoter mellan odds har vissa fördelar rent statistiskt (se exempelvis Aldrich och 1984). I många av de analyser som presenteras i det kommande uttrycks skillnader mellan olika befolkningsgrupper just i oddskvoter, som oftast relateras till en referensgrupp, vars värde då sätts till 1. 1.5Teman i denna volym Ett första centralt tema gäller hur arbetslöshet i skilda skepnader drabbat olika grupper , samt vilka konsekvenser olika stora doser av arbetslöshet har haft för olika levnads- förhållanden. Detta belyses i och kapitel Massarbetslöshetens – arbetslöshetens karaktär och effekter på individers levnadsförhållanden. Kapitlet bygger på en koppling av månatliga registeruppgifter från AMS om arbetslöshet och deltagande i arbetsmarknadspolitiska åtgärder med uppgifter från levnadsnivåmaterialet. Därmed kan författarna genomföra en mer detaljerad beskrivning av hur arbetslösheten kom att drabba olika delar av befolkningen. Man finner därvid att av dem som 1991 var 18–hamnade i arbetslöshet. För ungefär en tredjedel av dessa rörde det sig dock om enstaka månader, men för många blev heltidsarbetslöshet en återkommande upplevelse. Arbetslösheten var också vanligare bland yngre, personer med utländsk härkomst och arbetare. Författarna kan också relatera de olika arbetslöshetserfaren- heterna lopp till levnadsvillkoren före respektive efter det att arbetslösheten inträffade. Därmed ger kapitlets resultat också en inblick i vilka levnadsförhållanden som varit kopplade till hög respektive låg risk för arbetslöshet under det gångna decenniet, samt vilka möjliga effekter arbetslöserfarenheter av olika omfatt- 13 I de sammanhangen svarar dock höga odds mot låga sannolikheter, eftersom oddsen relaterar till avkastningen på satsade pengar. ning kan ha. Generellt kan sägas att de med sämst levnads- förhållanden i slutet av den förra högkonjunkturen (1991) löpte störst risk att bli arbetslösa som följde. De som senare kom att bli arbetslösa hade 1991 lägre löner, i större utsträckning ekonomiska problem, sämre arbetsförhållanden samt i viss mån sämre hälsa och svagare politiska resurser. Analysen riktas också mot levnadsförhållandena , och hur de relaterar till skilda arbetslöshetserfarenheter . De med lång eller varaktig arbetslöshet har tappat ekonomiskt sett jämfört med andra, trots att de hade sämre ekonomiska resurser. finner man att de arbetslösa generellt sett radikaliserats i så måtto att de i högre grad än andra blivit mer posi- tiva till små löneskillnader, och bland dem med varaktig arbets- löshet finner man en påtagligt ökad samhörighet med arbetar- klassen. Att studera hur arbetsförhållandena i vid mening förändras är kanske allra mest centralt under så turbulenta tider som den svenska arbetsmarknaden befunnit sig i . Har jobben blivit bättre? En analys av arbetsinnehållet är författat av , och . Där beskrivs och analyseras hur tre olika dimen- sioner av arbetets karaktär, som alla varit föremål för debatt och många tvärsäkra påståenden, har utvecklats i under perio- den till . Tonvikten är lagd på de förändringar som skett . Den första av dessa dimensioner rör arbetets kvalifikations- eller svårighetsgrad. Författarnas slutsats är i princip att den strukturomvandling som skett har tenderat att höja kvalifikationskraven som ställs på arbetskraften, främst genom att yrken med höga kvalifikationskrav blivit vanligare. Däremot sker mycket ringa förändringar inom olika branscher eller sociala klasser. En andra undersökt dimension rör arbetskraftens rörlighet och kopplingen mellan individen och det företag där hon är anställd. Här har många menat att det sker en grundläggande omvandling av arbetslivet som gör denna koppling betydligt lösare . Tvärtemot denna före- ställning visar författarna att den genomsnittliga anställnings- stabiliteten i endast har förändrats i liten omfattning. Den tredje dimensionen rör diskussionen kring negativ stress och ökad psykosocial anspänning i arbetet, i synnerhet inom välfärds- tjänsternas område. Resultaten visar entydigt på den negativa utvecklingen inom vård, omsorg och skola. betydligt större utsträckning än män arbetar inom dessa sektorer är denna utveckling nära knuten till könsskillnader i arbetslivet. Författarnas analyser pekar dock mot att den ökade anspänningen i huvudsak tycks sammanhänga med arbetets art. Den negativa stressen har således ökat bland såväl kvinnor som män inom dessa kvinnodominerade verksamheter. Samma författartrojka analyserar i kapitel 4 en annan mycket viktig dimension av arbetet, nämligen den pekuniära. I Löne- strukturens förändring i visar författarna bland annat att lönespridningen tydligt ökat . är löne- spridningen ungefär densamma som men fortfarande mindre än . I stort sett hela förändringen skedde i fördelningens topp medan löneskillnaderna därutöver var tämligen konstanta. Reallöneutvecklingen var påfallande positiv. I genomsnitt ökade reallönerna . I ljuset av det tidiga 1990-talets stora sysselsättningsfall är den gynnsamma utvecklingen onekligen anmärkningsvärd. Löneskillnaderna mellan män och kvinnor har varit tämligen konstanta, däremot har löneutvecklingen varit betydligt bättre i privat sektor än i offentlig. Även i detta kapitel framgår dock att de anställda inom välfärdstjänsteområdet är en förlorarkategori. För dessa grupper har löneutvecklingen varit synnerligen ogynnsam. Detta är visserligen en fortsättning på en långsiktig trend ända men författarna varnar för att den samtidiga negativa utveckling vi kan skönja av både arbetsvillkor och lön inom skola, vård och omsorg kan leda till stora problem där välfärdssektorn riskerar att utvecklas till en sekundär arbets- marknad. Det femte och avslutande kapitlet i denna volym, Kappsäck och välfärd – sambandet mellan tillgång till resurser och välfärdsproblem 1991–2000, är författat av och . Här fokuseras betydelsen av två viktiga typer av resurser, individuella (här i betydelsen utbildning och materiella resurser) och sociala (socialt nätverk), för psykisk och fysisk hälsa, och för olika typer av ekonomiska problem. Resultaten i denna studie visar att de individuella resurserna är starkt knutna till såväl psykisk som fysisk hälsa och ekonomisk väl- färd. Vad som särskilt betonas är dock att de sociala resurserna förefaller vara minst lika betydelsefulla när det gäller vår förståelse av skillnader i ekonomi och ohälsa. Särskilt gäller detta tillgången till ett socialt stöd, dvs. att ha en nära social relation. Detta stöd samvarierar starkt med de studerade utfallen. Resultaten i kapitlet visar också att välfärdsförsämringar på dessa områden är nära relaterade till förlusten av ett socialt stöd. Sambandet mellan starka sociala band, dvs. att man träffar släkt och vänner ofta, och ohälsa respektive ekonomi är mer komplext. Medlemskap i föreningar och organisationer, indikatorer på svaga sociala band, visar sig generellt sett inte vara associerade med något av de ofärdsproblem som studeras här. Baserat på dessa resultat når författarna en viktig slutsats: till- gången till sociala relationer i sig är förvisso viktiga för de dimen- sioner av individens välfärd som står i centrum här. Men mer betydelsefullt är om den sociala relationen också utgör ett socialt stöd. Sociala relationer är delvis endast en potentiell resurs och blir en faktisk resurs först då de omvandlas till socialt stöd. I skenet av denna slutsats är det värt att konstatera att tillgången till sociala resurser förändrats i mycket ringa omfattning . av analyser som presenteras i denna volym behandlar frågor som är centrala för en bedömning av välfärdsutvecklingen . Analyserna bygger på helt aktuella uppgifter om levnadsförhållanden. Detta är av stor vikt för kommitténs arbete, eftersom det ger en möjlighet att inom den tid som står till vårt förfogande säga något om 1990-talets välfärdskonsekvenser på individuell nivå. Uppgifternas aktualitet är därutöver en mer principiell fråga av stor betydelse för den socialpolitiska debatten. För rena forsk- ningsändamål, där frågor om samhällets mer grundläggande sam- band och utvecklingstendenser skall besvaras, är behovet av dags- aktuella uppgifter inte alltid akut. Föreställningar om hur genom- gripande och snabba sociala förändringar egentligen är är ofta över- drivna. Därför kan god forskning inte sällan bedrivas på basis av data som är tio eller . Informationsbehovet för en initierad och konstruktiv samhälls- debatt kring centrala välfärdsfrågor är dock delvis annorlunda. Här krävs förvisso forskningsbaserad kunskap om mer komplexa orsakssammanhang, men behovet av aktuell kunskap om samhälls- utvecklingen är större än inom forskningen.