sou · GPB348d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Som exempel kan nämnas det nödvändiga i att skiftarbetande eller personer som på annat sätt har oregelbundna arbetstider ges möjlighet till vila mellan sina arbetspass samt före och efter sam- manträden i exempelvis fullmäktige eller nämnd. Rätten till ledig- het skall omfatta en tillräcklig tidsperiod så att den förtroendevalda har en faktisk möjlighet att fullgöra sitt förtroendeuppdrag. I till- räcklig tidsperiod innefattas också tid för resor till och från sam- manträden. I ett nytt andra stycke införs en regel om att styrelseledamöter och ersättare samt revisorer som på förslag av fullmäktige utses i sådana kommunala företag som avses i 3 kap. 17 och 18 §§ skall ha rätt till ledighet från anställning enligt samma förutsättningar som förtroendevalda. 4 kap. 12 § Förslaget har behandlats i kapitel 7. Stadgandet innebär i viss mån en utvidgning av den ersättnings- skyldighet som föreligger . Syftet är att sådana grupper som ibland har ansetts falla utanför rätten till ersättning fortsättningsvis skall ingå i den ersättningsberättigade kretsen av förtroendevalda. Det gäller förtroendevalda som förlorar rätt till ersättning från arbetslöshetskassa när de fullgör sina uppdrag. Bortfall av sådan ersättning skall ersättas enligt detta stadgande. Även förtroende- valda som uppbär ersättning från föräldraförsäkringen skall ingå i kretsen av ersättningsberättigade. Ändringen från ersättning till kompensation är endast språklig och innebär ingen ändring i sak. Bortfallet i arbetstid, och därmed ersättning för densamma, skall betraktas i analogi med resonemanget under kommentaren till 4 kap. 11 §. Det innebär att skiftarbetare och personer som på annat sätt har oregelbunden arbetstid eller motsvarande har rätt till ersättning för inkomstbortfall på grund av att de måste ha skälig möjlighet till vila mellan arbetspassen. Omfattningen av kompensationen skall vara skälig. Det innebär att det både finns en lägsta och en högsta gräns för kompensatio- nen. Den lägsta kompensationsnivån innebär exempelvis att den förtroendevalda som har svårt att visa konkret inkomstbortfall, exempelvis egenföretagaren, trots detta har rätt till viss ekonomisk ersättning. Den högsta kompensationsnivån innebär att förtroen- devalda med mycket höga inkomster inte bör ersättas fullt ut för sitt inkomstbortfall. Det föreslagna stadgandet avser i första hand förlorad tjänste- pension. Angående sådan hänvisas till vad som anförts ovan om möjligheten till schabloniserade avsättningar. Vad gäller det nya allmänna pensionssystemet, bestående av inkomstpension, premie- pension och garantipension, är det den taxerade inkomsten som ligger till grund för pensionsrätten. Detta innebär att rätt till pen- sion inom det allmänna systemet i allmänhet inte torde påverkas nämnvärt av ett förtroendeuppdrag. 4 kap. 12 a § Förslaget har behandlats i kapitel 9. Paragrafen är ny. Stadgandet tar sikte på förtroendevalda med funktionshinder. Denna ersättningsskyldighet skall tolkas restriktivt. nödvändiga resekostnader omfattas av rätten till ersättning. Detta torde framför allt aktualiseras då sammanträden m.m. avslu- tas på kvällstid och sedvanliga kommunikationer, färdtjänst eller dylikt inte kan användas. Kommunens eller skyldighet i denna del är inte avsedd att påverka den rätt till hjälp från det all- männa som kan föreligga enligt annan lagstiftning. Den förtroendevalda har en skyldighet att välja det billigaste alternativet, vanligen allmänna kommunikationer såsom buss eller liknande. Möjligheten att på frivillig väg ersätta resekostnader m.m. föreligger fortfarande i enlighet med 4 kap. 14 §. Funktionshindrades rätt till hjälpmedel regleras i särskild ord- ning. Av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) följer att funktions- hindrade har rätt till hjälpmedel från det allmänna. Avsikten med denna regel i kommunallagen är inte att utöka eller förändra denna rättighet. Liksom i fallet med ersättning enligt 12 § krävs att den förtroen- devalda yrkar ersättning. Den förtroendevalda måste kunna uppvisa ett underlag för kommunens eller beslut att utge ersättning, exempelvis kvitto på de yrkade kostnaderna. Schabloniserade kostnadsersättningar kan dock vara acceptabla i den mån det inte blir oskäligt för den förtroendevalda. 4 kap. 12 b § Förslaget har behandlats i kapitel 7. I en ny paragraf förs in en bestämmelse som rör förtroendevalda som har barn med behov av tillsyn. De nödvändiga kostnader som uppstår för en förtroendevald som har behov av tillsyn för sitt barn som den förtroendevalda fullgör sitt uppdrag, är kommunen eller skyldigt att ersätta. Ersättningen skall vara skälig. I denna ersättningsskyldighet ingår att beakta skatte- mässiga konsekvenser av den utgivna ersättningen. Eftersom avdragsrätt i skattehänseende i princip saknas för kostnader för barntillsyn måste den förtroendevalda ersättas med beaktande av detta. Det kan däremot inte anses skäligt att den förtroendevalda får ersättning för barntillsyn som en nära anhörig utfört. Med nära anhörig avses i detta sammanhang den som exempelvis är familje- medlem, såsom samboende eller liknande, eller nära släkting. I fråga om barn med behov av tillsyn kan en schabloniserad åldersgräns övervägas. I de flesta fall torde dock en åldersgräns vara rimlig. Liksom i fallet med ersättning enligt 12 § krävs att den förtroen- devalda yrkar ersättning. Den förtroendevalda måste kunna uppvisa ett underlag för kommunens beslut att utge ersättning, exempelvis kvitto på de yrkade kostnaderna. Schabloniserade kostnadsersättningar kan dock vara acceptabla i den mån det inte blir oskäligt för den förtroendevalda. 4 kap. 13 § Förslaget har behandlats i kapitel 7. Fullmäktige är skyldig att anta närmare bestämmelser om de förtroendevaldas ekonomiska villkor. För- ändringen avser att inskärpa att fullmäktiges bestämmelser inte får inskränka de rättigheter som följer av 12–12 b §§. Förfarandet skall präglas av skälighetsbedömningar. Det innebär bland annat att det självfallet är möjligt att införa yrkandefrister om dessa är skäliga och tar hänsyn till de förtroendevaldas situation. 4 kap. 14 § Förslagen till bestämmelser i 12 a och 12 b §§ innebär en skyldighet för kommunen att ersätta de i paragraferna angivna kostnaderna. Ändringen i 14 § avser endast att förtydliga att den föreslagna ersättningsskyldigheten i dessa bestämmelser inte medför någon förändring av kommunens eller möjlighet att på frivillig väg ersätta kostnader relaterade till En kommun skall även fortsättningsvis ha möjlighet att, i den utsträckning fullmäktige väljer, ersätta förtroendevalda för kostnader relaterade till uppdraget. 5 kap. 11 a § Förslaget har behandlats i kapitel 9. Paragrafen är ny. Bestämmelsen omfattar såväl möjlighet att ta del av sammanträ- deshandlingar som möjlighet att delta i de överläggningar som föregår beslutsfattandet. Bestämmelsen tar i första hand sikte på funktionshindrade med varaktig funktionsnedsättning vad gäller hörsel eller syn. Bestämmelsen är således avsedd att omfatta förtroendevalda som på grund av nedsatt hörsel eller dövhet är beroende av att lokalen har en fungerande hörselslinga eller att det finns teckentolk. Bestämmelsen avser vidare förtroendevalda som på grund av synskada inte kan läsa vanlig text utan är beroende av information i anpassad form. Bestämmelsen omfattar endast sådana generellt verkande åtgärder som kommunen eller kan vidta i sammanhanget och inte personliga hjälpmedel som den funktions- hindrade behöver, som till exempel glasögon och hörapparat. 5 kap. 23 § Förslagen har behandlats i kapitel 19 respektive kapitel 18. Bestämmelsen ger inte någon automatisk rätt att väcka ärenden i Bestämmelsen ger däremot fullmäktige en rätt att medge detta. Ett sådant medgivande av fullmäktige gäller generellt; någon individuell prövning av om ärendet får väckas eller inte får inte förekomma. Eftersom ett medgivande från fullmäktige således omfattar alla som är folkbokförda i kommunen eller en kommun inom , finns det ingen begränsning av rätten att lämna medborgarförslag vad gäller ålder eller medborgarskap. Det finns inget som hindrar att ett medborgarförslag väcks av flera personer. Bestämmelsen omfattar inte den som är kommun- eller lands- tingsmedlem enbart på grund av att han eller hon äger fast egen- dom i kommunen eller är taxerad till kommunalskatt där. Några särskilda regler för handläggning av medborgarförslag föreslås inte. Den formella prövning som fullmäktige gör av motioner och på andra sätt väckta förslag förutsätts göras även av medborgarförslag. I andra stycket har en ändring gjorts av bestämmelsen om hur stor andel av de röstberättigade kommun- eller landstingsmedlem- marna som krävs för att väcka ärende om att hålla folkomröstning i en viss fråga. Den andel som krävs har ändrats från till . Bestämmelser om vad som skall gälla när ett ärende väcks på detta sätt framgår av 34 a §. 5 kap. 33 § Förslaget har behandlats i kapitel 19. Första stycket har tillförts en bestämmelse med innebörden att ett medborgarförslag bör beredas så att fullmäktige kan fatta beslut från det att medborgarförslaget väcktes. Andra stycket har tillförts en bestämmelse med innebörden att om beredningen inte kan avslutas , skall detta och vad som kommit fram vid beredningen anmälas till fullmäktige . Fullmäktige får då avskriva medborgarförslaget från vidare handläggning. Dessa bestämmelser överensstämmer i sin helhet med vad som gäller vid beredning av en motion som väckts av en ledamot i fullmäktige. 5 kap. 34 a § Förslaget har behandlats i kapitel 18. Paragrafen är ny. Hänvisningen till 5 kap. 23 § andra stycket innebär att om ett folkinitiativ avseende en viss fråga samlar av de röstberättigade medlemmarna i kommunen eller , skall fullmäktige låta genomföra en folkomröstning. Fullmäktige skall, innan beslut fattas om att genomföra folkom- röstningen, pröva om ämnet för den föreslagna omröstningen faller inom den kommunala kompetensen och om ärendet är ett sådant ärende som skall handläggas av fullmäktige, enligt kommunallagen eller annan författning. Om hinder möter vid denna prövning skall fullmäktige på denna grund besluta att folkomröstning inte skall hållas. Ett sådant beslut skall kunna överklagas genom laglighetsprövning enligt 10 kap. Om inget hinder möter vid denna prövning skall fullmäktige besluta att hålla folkomröstning i enlighet med lagen (1994:692) om kommunala folkomröstningar. Fullmäktige skall då fastställa bland annat när och hur omröstningen skall genomföras. Den aktuella frågan (ämnet) för folkomröstningen har formulerats i folkinitiativet, men det är fullmäktige som fastställer den konkreta frågeställning som skall besvaras och vilka svarsalternativ som skall gälla. Med skälig tid avses att folkomröstningen normalt bör hållas . Om det inom en begränsad tid efter att en sådan ett- årsperiod förflutit skall hållas ett allmänt val, är det rimligt att folk- omröstningen senareläggs så att den hålls i samband med detta all- männa val. 5 kap. 36 § Förslaget har behandlats i kapitel 17. Första stycket har tillförts en bestämmelse om återremiss. Med återremiss menas att ärendet överlämnas till det beredande organ som lagt förslaget. Det kan i fullmäktiges fall vara en nämnd, en fullmäktigeberedning eller styrelsen. Det beredande organet skall därefter bereda ärendet på nytt och eventuellt lämna ett nytt för- slag i ärendet. Begreppet återremiss har tidigare inte återfunnits i kommunallagen, men är väletablerat i praxis. Bestämmelsen innebär att ett ärende skall återremitteras om det begärs av minst en tredjedel av de närvarande ledamöterna. Detta innebär att en minoritet har rätt att få till stånd en återremiss i ett ärende på motsvarande sätt som en minoritet kan få till stånd en bordläggning av ett ärende. I de fall yrkande föreligger om såväl bordläggning som återremiss avgörs frågan med enkel majo- ritet. För ny bordläggning eller återremiss fordras enkel majoritet om ärendet tidigare varit antingen bordlagt eller återremitterat. Om ett tidigare beslut om bordläggning eller återremiss fattats med enkel majoritet finns ingen sådan begränsning. Tredje stycket är nytt. Bestämmelsen innebär att beslut om åter- remiss skall motiveras. Syftet är att klargöra vad som ytterligare bör utredas innan beslut fattas. Saknas en sådan motivering kan det vara svårt att på ett meningsfullt sätt bereda ärendet vidare. Att motivera en återremiss överensstämmer med praxis. Motivet till återremissen bör anges i protokollet. 5 kap. 65 § Förslaget har behandlats i kapitel 19. Paragrafen är ny. Bestämmelsen är tillämplig om fullmäktige enligt 5 kap. 23 § har föreskrivit att den som är folkbokförd i kommunen eller, när det är fråga om ärenden i landstingsfull- mäktige, i en kommun inom , i fullmäktige får väcka ärenden genom medborgarförslag, skall arbetsordningen innehålla föreskrifter om hur sådana medborgarförslag skall handläggas. Av 5 kap. 64 § framgår vad fullmäktiges arbetsordning alltid skall innehålla föreskrifter om. De närmare bestämmelserna om handläggningen av medborgarförslag bör också framgå av arbets- ordningen. Det kan vara bestämmelser om att ett medborgar- förslag skall vara skriftligt, ange den aktuella frågan och innehålla initiativtagarens egenhändiga namnteckning, namnförtydligande och uppgift om adress. 6 kap. 7 § I paragrafen regleras nämndernas verksamhetsansvar. Genom en ny mening i tredje stycket har bestämmelsen kompletterats så att det klart framgår att nämndsansvaret också innefattar att tillförsäkra allmänheten rätt till insyn när det gäller uppgifter som läggs ut på entreprenad. 6 kap. 11 a § Förslaget har behandlats i kapitel 9. Paragrafen är ny. I övrigt hänvisas till kommentaren till 5 kap. 11 a §. 2.Bestämmelsen innebär att fullmäktige skall se till att fullmäktige får godkänna sådana beslut i verksamheten som är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt. Avsikten är att detta skall skrivas in i bolagsordningen eller motsvarande, vilket kan göras först vid bolagsstämman. Genom att bestämmelserna tillämpas först efter utgången av juni har kommuner och landsting möjlighet att se till att bolagsordningarna ändras innan bestämmel- serna skall börja tillämpas. 3.Övergångsbestämmelsen behövs därför att en kommun eller ett landsting inte med hänvisning till 3 kap. 19 a § kan kräva att det i ett redan ingånget avtal tas in bestämmelser om insyn. I övergångs- bestämmelsen anges därför att dessa bestämmelser skall tillämpas på avtal som träffas eller förlängs efter utgången av juni . Detta för att undvika övergångsproblem och kollisioner med den rättsliga principen att avtal som redan är slutna skall hållas. Över- gångsbestämmelserna hindrar naturligtvis inte en kommun eller ett landsting från att göra vad de kan för att utöver vad som redan avtalats tillförsäkra allmänheten den insyn som kan anses vara befogad. 24.2Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 3 kap. 5 § Förslaget har behandlats i kapitel 7. Punkten 7 är ny och syftar till att skapa en garanti för att förtro- endevalda inte skall förlora ekonomiskt på grund av sitt politiska åtagande. För det fall fullmäktiges bestämmelser inte medför full kompensation för inkomstbortfall innebär detta att den sjuk- penninggrundande inkomsten (SGI) sänks, vilket i sin tur kan medföra att en eventuell föräldrapenning blir lägre än vad den annars skulle vara. I syfte att undgå denna olyckliga konsekvens bör 3 kap. 5 § lagen om allmän försäkring kompletteras med en punkt 7. Bestämmelsen reglerar så kallad SGI-skyddad tid och omfattar bland annat perio- der av studier för vilka statligt stöd utgår, studier inom det egna yrkesområdet, vård av barn eller fullgörande av tjänstgöring enligt lagen om totalförsvarsplikt. Den försäkrades ställning bör inte för- sämras då han eller hon ägnar sig åt olika samhällsnyttiga verksam- heter. Den tidigare sjukpenninggrundande inkomsten bör därför inte sänkas, utan skall i stället följa löneutvecklingen på området. Den ursprungliga sjukpenninggrundande inkomsten förklaras vilande den försäkrade fullgör den samhällsnyttiga verksamheten. baseras sjukpenning på aktuella inkomster som utgår. Därefter kan den vilande sjuk- penninggrundande inkomsten aktiveras igen. 24.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:692) om kommunala folkomröstningar Förslaget har behandlats i kapitel 10. Avsikten med förslaget är att kraven för rösträtt vid kommunala folkomröstningar skall vara desamma som för rösträtt i val i kom- mun- och . Bestämmelsen motsvarar därför rösträttsreglerna i 4 kap. 2 § kommunallagen. 24.4Förslaget till lag om ändring i skollagen (1985:1100) 2 b kap. 8 § Förslaget har behandlats i kapitel 20. Avsikten med bestämmelsen är att tillförsäkra allmänheten insyn i sådan skolverksamhet som avses 2 b kap. 6 § och som får bidrag enligt 2 b kap. 10 a §. Detta skall ske genom att huvudman för sådan utbildning åläggs en skyldighet att ge in information om skolverksamheten till . Regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer, skall utfärda föreskrifter om vilken information som skall omfattas av informations- skyldigheten. 9 kap. 11 § Förslaget har behandlats i kapitel 20. Avsikten med bestämmelsen är att tillförsäkra allmänheten insyn i sådan fristående skola som avses i 9 kap. 1 §. Detta skall ske genom att huvudman för sådan utbildning åläggs en skyldighet att ge in information om skolverksamheten till . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, skall utfärda föreskrifter om vilken information som skall omfattas av informationsskyldigheten. 9 kap. 13 § Förslaget har behandlats i kapitel 20. Avsikten med bestämmelsen är att tillförsäkra allmänheten insyn i sådan fristående skola som avses i 9 kap. 8 eller 8 b §§. Detta skall ske genom att huvudman för sådan utbildning åläggs en skyldighet att ge in information om skolverksamheten till . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, skall utfärda föreskrifter om vilken information som skall omfattas av informationsskyldigheten. 24.5.1Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Paragrafen har kompletterats med ett sjätte stycke som hänvisar till skyldigheten enligt 3 kap. 19 a § kommunallagen för kommunen att tillförsäkra allmänheten insyn i verksamhet som överlämnats åt annan. 24.5.2Förslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Paragrafen har kompletterats med ett sjätte stycke som hänvisar till skyldigheten enligt 3 kap. 19 a § kommunallagen för att tillförsäkra allmänheten insyn i verksamhet som överlämnats åt annan. 24.5.3Förslaget till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) Paragrafen har kompletterats med ett fjärde stycke som hänvisar till skyldigheten enligt 3 kap. 19 a § kommunallagen för att tillförsäkra allmänheten insyn i verksamhet som överlämnats åt annan. 24.5.4Förslaget till lag om ändring i räddningstjänstlagen (1986:1102) Paragrafen har kompletterats med ett sjätte stycke som hänvisar till skyldigheten enligt 3 kap. 19 a § kommunallagen för kommunen att tillförsäkra allmänheten insyn i verksamhet som överlämnats åt annan. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamöterna (), (), () och () Dags att möjliggöra direktval av kommundelsnämnder! har kommundelsnämnder kommit till och även i många fall lagts ned i många kommuner. I många storstadskommuner har stadsdels- och kommundelsnämnder troli- gen kommit för att stanna. Under de gångna 20 åren har frågan om direktval till kommundelsnämnder diskuterats. Vi anser att det nu hade varit hög tid att i kommunallagen medge direktval. På så vis kunde de kommuner som ville, låta utse ledamöter i kommundels- eller stadsdelsnämnder genom de allmänna valen. Vi talar om att möjliggöra för kommuner att själva avgöra hur de vill utse leda- möter – inte om att tvinga till direktval! Argument mot direktval som yttrats i kommittén är bland annat att olika majoriteter i en kommun och en kommundel skulle vara stökigt och besvärligt. Vi tror tvärtom. Just möjligheten att valut- gången kan resultera i olika majoriteter skulle kunna spela en vitali- serande roll för den politiska diskussionen inför valet. Skulle valet resultera i olika majoriteter, så kan den situationen och spänningen leda till positiv dynamik! Vår bestämda uppfattning är att kom- mittén borde möjliggjort för kommunerna att direktvälja kom- mundelsnämnder. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamoten () Sänk rösträttsåldern till 16 år En av uppgifter var att komma med idéer och förslag till hur ungdomars deltagande i den kommu- nala politiken kan ökas. Kommitténs slutsatser resulterar tyvärr inte i några radikala förslag. En enligt mitt förmenande viktig reform vore att sänka rösträttsåldern till . Men detta förslag avslogs tyvärr av kommitténs majoritet. En sänkning av rösträttsåldern från till skulle ha en vitaliserande effekt på den kommunala demokratin. Att ge rösträtt åt fler unga än skulle ge dessa ungdomar möjligheter att på- verka samhällsutvecklingen och därmed även sin framtid. Det skulle även kunna leda till att fler engagerade sig i den kommunala politiken. Inget talar för att dagens ungdomar skulle vara mindre upplysta, informerade eller engagerade är gårdagens ungdomar. Tvärtom, globaliseringen, rörelsefriheten, informationstekniken och den för- ändrade verkligheten i har gjort att många ungdomar är betydligt mer insatta och engagerade än sina tidigare jämnåriga. En sänkning av rösträttsåldern har redan införts i andra delar av världen. Exempelvis visar erfarenheterna från de kommuner i som har infört reformen goda resultat. Bland annat var valdeltagandet relativt högt. Många ungdomar röstade rationellt, och inte efter föräldrars tyckande, vilket har befarats från vissa håll. De extrema partierna har inte gynnats vilket också hade befarats. Inte heller har de partier som förespråkat sänkt rösträttsålder favo- riserats speciellt. Kravet på sänkt rösträttsålder har väckts av flera grupper och organisationer. I sin rapport från föreslår Ungdomarnas demokratikommission en sänkt rösträttsålder. Jag menar att borde ha hörsammat kommissionens förslag. Frågan om sänkt rösträtt är en demokratifråga i allra högsta grad. Därför är det inte tillfredsställande att kommitténs majoritet inte vill medverka till en sådan demokratireform. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamoten () Dags att sänka rösträttsåldern till ! har haft i uppdrag att lämna förslag till hur barn och ungdomar kan få bättre kunskaper om den kom- munala demokratin och bli mer delaktiga i den. Jag har tagit fasta på förslag från Ungdomarnas demokrati- kommission 2000 om sänkt rösträttsålder till . Det är, tror jag, ett effektivt sätt att ge fler ungdomar inflytande över sina liv och villkor. Sex delstater i har sänkt rösträttsåldern till i kom- munalvalen. Fem har genomfört val med den nya åldersgränsen. Erfa- renheterna finns dokumenterade i utredning nr 22. En erfarenhet är att sänkningen av rösträttsåldern är en het och känsloladdad fråga i debatten, men att genomförandet var odramatiskt. En annan erfarenhet är att röstdeltagandet i den berörda ålders- gruppen blev högt och att partierna tog 16–17-åringarna på större allvar. Jag anser tiden mogen att sänka rösträttsåldern till i alla tre valen. Jag beklagar att majoritet inte tog chansen att föreslå denna reform. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av ledamöterna (), (), () och () Enligt sina ursprungliga direktiv skulle överväga hur avgöranden av långsiktig karaktär och av stor principiell och ekonomisk betydelse skulle kunna skyddas mot kortsiktigt framhastade beslut. Kommittén har också diskuterat detta tämligen ingående; ställ- ningstagandena var klara men inte justerade. Diskussion, kom- mentarer och förslag redovisades i ett särskilt kapitel, f.d. nr 17. Sammanfattningsvis föreslogs där att medborgarnas inflytande i frågor av långsiktig karaktär och stor principiell och ekonomisk betydelse skall stärkas genom två åtgärder.