sou · GPB390d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Även inom dessa frekvenskanaler kan det komma att erbjudas väsentliga tjänster och mobil mottagning. Staten har ett ansvar för att infrastrukturen för digital TV under- lättar att medborgarna kan ta del av dessa tjänster. För att ge så många hushåll som möjligt tillgång till ett mångsidigt utbud av program och tjänster i det digitala marknätet anser vi att program- företag som eftersträvar stor räckvidd bör ges företräde vid fre- kvenstilldelningen. Utveckling av de digitala avkodarna Vi anser att det är positivt att de nordiska aktörerna på digital TV-marknaden har enats om kravspecifikationer för digitala avkodare. En öppen gemensam standard för digital TV innebär fördelar för såväl konsumenter som programföretag. använder sändningsoperatörerna olika, sinsemellan slutna system för digitala TV-sändningar. Det leder till att en konsument som har valt en viss leverantör av digital TV i regel är hänvisad till att endast välja ur det programutbud denna leverantör erbjuder. Detta begränsar konsumenternas valfrihet och leder till osunda inlåsningseffekter på marknaden. För programföretagen betyder olika standarder att utvecklingen av interaktiva tjänster dämpas. De nordiska aktörerna på digital TV-marknaden har enats om att stödja och rekommendera tekniska kravspecifika- tioner som skall gälla alla digitala avkodare som tillverkas i fram- tiden, oavsett distributionsform. De nya avkodarna skall kunna hantera två olika system för åtkomstkontroll så att konsumenten kan välja mellan två olika sändningsoperatörer. Kravspecifika- tionerna ger också en öppning för att kunna använda samma av- kodare för olika distributionsformer. Avkodaren skall ha en extra ingång där det skulle vara möjligt att ansluta en tillsats anpassad till en annan mottagningsform. Enligt avsiktsförklaringen skall även äldre, enklare avkodare kunna användas av konsumenterna . Dessa ger dock inte tillgång till nyutvecklade interaktiva tjänster. Kraven utgår från de fastställda standarder som tagits fram av den internationella samarbetsorganisationen casting (DVB). Den öppna gemensamma standarden kallas Multi- media Home Plattform (DVB-MHP). Standarden gäller för alla sändningsformerna och omfattar själva utsändningen, mjukvaran för utveckling av interaktiva tjänster och returkanalen för digitala TV-sändningar. 4.2Marknadsutvecklingen för digital TV var tillsammans med tidigt ute när det gäller marksänd digital TV. Det har gett ett försprång gentemot många andra länder i form av kunskap och kompetens inom området. har i stort sett alla länder i påbörjat utbyggnaden av digital TV. Våra nordiska grannländer , och har meddelat att de inleder digitala marksändningar . har byggt ut det digitala marknätet till av befolkningen och beräknar att nå full befolkningstäckning . Även , , , , , och avser att övergå från testsändningar till reguljära sändningar . Intresset för mark- sänd digital TV är lika stort i länder där många hushåll använder marksändningar som där annan distribution dominerar. 4.2.1Utvecklingen av det digitala marknätet De digitala marksändningarna har successivt utökats. Från att omfattat två frekvenskanaler (multiplexer) var de fyra . Sändningarna byggdes i första etappen ut till av befolkningen. Utvecklingen av det digitala marknätet hämmades inledningsvis av att alla de programföretag som i första omgången fick sänd- ningstillstånd inte inledde sina sändningar. De reklamfinansierade programföretagen saknade incitament att börja sända och det fanns i regelverket inga möjligheter att få dem att börja sända. En orsak som angavs var oklarheter gällande den tekniska samordningen och den roll som sändningsoperatören i () skulle ha. Ett problem var också att det tillgängliga sändnings- utrymmet var för begränsat för att kunna erbjuda konsumenterna ett tillräckligt nyhetsvärde. Det digitala marknätet fick dock efterhand en mer positiv mark- nadsutveckling. Orsaker var att en fjärde frekvenskanal koordine- rades till marksänd digital TV som programföretagen med tillstånd successivt inledde sina sänd- ningar. Därmed ökade det tillgängliga utbudet av TV-program. När dessutom startade företaget (Boxer), som började hyra ut avkodare till konsumenterna, ökade förutsätt- ningarna för de digitala marksändningarna att nå fler konsumenter. Efter beslut om att marksänd digital TV får byggas ut till hela landet har avsatt resurser och utarbetat en plan för att successivt utvidga sändningarna. Den existerande infrastrukturen i form av sändarmaster för analog TV kan också användas för att marksänd digital TV skall nå hela landet. Det gör att utbyggnaden av de digitala marksändningarna kan genomföras på . Den befintliga infrastrukturen för analog TV behöver endast kompletteras med mottagar- och sändar- utrustning för digital TV. lämnade en skrivelse till regeringen i vilken man framhöll marknadsmässiga behov av en utökning av det tillgängliga sändningsutrymmet (, dnr 4/01). () fick därefter i uppdrag att låta koordinera en femte och en sjätte frekvenskanal (Ku2001/179/Me). Regeringen beslutade om att upplåta även dessa frekvenskanaler till digitala TV-sändningar. Det innebär att konsumenterna kommer att kunna välja bland ännu fler TV- program och tjänster och att det digitala marknätet på ett mer likvärdigt sätt kan konkurrera med övriga sändningssätt. Enligt kommer de digitala sändningarna nå av befolkningen /2002. En befolkningstäckning på , som motsvarar den analoga täckningen för , skulle enligt vad som tidigare angavs vara uppnådd i mitten av 2002. har dock gjort en omprioritering i utbyggnadsplanen. När de befintliga fyra frekvenskanalerna når av befolkningen avser man att tillfälligt skjuta på utbyggnaden. I stället har man tagit investeringsbeslut om att den femte frekvenskanalen skall nå . För att nå en hushållstäckning på måste alla de 54 större analoga sändarstationerna samt ca 30 av de mindre, kompletterande sändarna förses med möjlighet till digital utsänd- ning. För att nå samma befolkningstäckning som SVT har för de analoga sändningarna, , krävs att ytterligare en del av de återstående ca 600 kompletterande småsändarna digitaliseras. Enligt uppgift från motsvarar kostnaden för att täcka de sista av befolkningen i en frekvenskanal, kostnaden för att bygga ut en helt ny frekvenskanal till . Det är tekniskt möjligt att bygga ut de första fyra frekvens- kanalerna till full befolkningstäckning, dvs. av den fast bosatta befolkningen. Vissa av de kommersiella programföretagen kan av kostnadsskäl önska en lägre täckningsgrad. Staten har dock ett ansvar för att tillhandahålla en infrastruktur som erbjuder ett så mångsidigt utbud som möjligt till en så stor andel av befolkningen som möjligt. När det gäller den femte och sjätte frekvenskanalen är koordineringen inte avslutad och det är därför för tidigt att säga vilken täckningsgrad som är tekniskt möjlig. Aktörer på den svenska digital TV-marknaden I det digitala marknätet är det tre företag som har olika ansvars- områden när det gäller utsändningen och samordningen av sänd- ningarna samt marknadsföring och kundadministration. Dessa är , och . roll är att sköta utsändningen av digital TV i marknätet och ansvara för den tekniska samordningen av sändningarna. har till uppgift att sköta abonnemangsadministrationen och den elektroniska programguiden (EPG) i det digitala mark- nätet. Dessutom skall man marknadsföra, samordna och paketera programutbudet. Företaget skall vara neutralt i betydelsen att inte favorisera eller missgynna något enskilt programföretag. Ursprungligen var det , och som ägde . Flera programföretag med tillstånd i det digitala marknätet ogillade denna konstruktion eftersom man såg som en direkt kon- kurrent som kunde komma att missbruka sin ställning. Ägar- sammansättningen ansågs vara konkurrenssnedvridande och därför fanns ett behov av förändring. Detta ledde till att helt gav upp sitt ägande och att SVT minskade sitt ägande till . Boxer bildades som ett dotterbolag till . Företaget startades för att marknadsföra och hyra ut avkodare för marksänd digital TV. Boxer hyr ut och säljer avkodare till konsumenterna, marknadsför marksänd digital TV samt utvecklar och erbjuder interaktiva tjänster i marknätet. gick företaget , som är en del av försäkrings- och investmentbolaget (), in i Boxer med 30 pro- cent. När det gäller digitala satellitsändningar är det sändningsopera- törerna och Viasat som tillhandahåller abonnemang, paketerar programutbudet och marknadsför sina respektive utbud. För att Viasat och skall kunna nå ut med sitt utbud till konsumenterna hyr de sändningskapacitet i satelliter. Denna marknad domineras av två aktörer. Den ena är Nordiska satellitaktiebolaget (NSAB) som ägs av det statliga och det franska företaget des Satellites (SA) som köpte sin andel i NSAB av . Rymdbolaget och SA äger var av NSAB som sänder från tre satelliter, 2, 3 och distribuerar TV-programmen i Viasats utbud. Dessutom förmedlar NSAB de digitala satellitsändningarna av bl.a. SVT1, SVT2, , SVT24, och Kanal . Den andra aktören är norska som blev ensam ägare av . Satelliterna som används är 1, 2 och 3. Från dessa sänds bl.a. Canal+ och Eurosport i digital form. Vad gäller digital kabel-TV är det bara kabel-TV-företaget Comhem som erbjuder digitala sändningar. Comhem fungerar som sändningsoperatör i betydelsen att man administrerar abonnemang, paketerar TV-program och marknadsför utbudet. Det kan tilläggas att UPC vid ett flertal tillfällen skjutit upp sin sändningsstart av digital TV. Orsakerna är troligtvis av teknisk natur eftersom man som införandet av digital TV vill kunna erbjuda konsumenterna vad som erbjuds i näten, nämligen snabb Internetuppkoppling och telefoni. UPC har emellertid nu tillkännagett att de inleder digitala sändningar . De företag som har hand om åtkomstkontrollen (Conditional Access, CA) är som regel också ansvariga för kundadministration och marknadsföring av sitt tillgängliga utbud av TV-program och tjänster. På digital TV-marknaden i är det alltså tillsammans med Boxer, Viasat, och Comhem som fungerar som sändningsoperatörer för sina respektive plattformar. I marknätet har hand om kundadministrationen, men pro- gramföretagen kan lägga upp egna kundregister. Det ligger ett stort ekonomiskt värde i att äga de kundregister och rutiner som denna hantering innebär. De företag som bedriver sådan verksamhet betecknas ibland SMS-företag. Där SMS (Sub- scriber ) står för att de tar hand om kund- hanteringen. Sändningsoperatörerna samordnar TV-programmen och andra tillhörande tjänster. Dessa erbjuds konsumenterna i form av olika paket som kan väljas efter betalningsvilja och personliga prefe- renser. Sändningsoperatörerna är en del av den infrastruktur som ursprungligen byggdes upp kring administrationen av betal-TV. I och med digitaliseringen av TV-sändningarna har deras roll för- ändrats. Ökat programutbud och möjligheterna att utnyttja nya tjänster, som t.ex. elektronisk handel, har blivit en realitet. Elektronisk programguide (EPG) Den elektroniska programguiden (EPG) är en tjänst för informa- tion om pågående och kommande TV-program från samtliga pro- gramföretag. Med hjälp av en EPG kan programutbudet sorteras efter önskad genre och det går att få fakta om de program som pågår och snart skall börja. Informationen hämtas genom ett tryck på fjärr- kontrollen och kan t.ex. vara en kort resumé av en långfilm eller en fördjupning i samband med en dokumentär. Kontrollen över EPG:n har av vissa bedömare beskrivits som en möjlighet att kunna styra konsumentens val av olika TV-program och tjänster. EPG:n kan vara ingången till en marknad för för- säljning och information, med en returkanal som gör transaktioner mellan sändningsoperatören och konsumenterna möjlig. beskrivs ibland ett scenario där tittaren möts av en portal då TV-apparaten slås på. Portalen skulle vara individuellt anpassad till varje användare och alltså ha olika profil beroende på vem i ett hushåll som tittar. Detta skulle ge ökade möjligheter för sändningsoperatören att förmedla individuellt riktade reklambud- skap till konsumenterna. Sändningsoperatörerna kan ha en stark ställning såväl i för- hållande till konsumenterna som till enskilda programföretag. En EPG kan också vara mindre avancerad och endast fungera som en enkel programguide och inget mer. Företrädare för denna typ av EPG menar att den måste vara snabb och enkel för att bli en framgång. I annat fall utnyttjas den inte fullt ut och tappar sitt värde. I det digitala marknätet ansvarar för utformning av och funktionalitet i EPG:n. Programföretagen skall upplåta en del av sin sändningskapacitet till för detta ändamål. EPG:n är enkel och neutral och kan kompletteras med programföretagens indivi- duella EPG:er. Inget programföretag har än så länge valt att an- vända sitt sändningsutrymme till en egen EPG. Det är de olika sändningsoperatörerna som konkurrerar om konsumenterna. Konkurrensen mellan /Boxer, Viasat, och Comhem sker genom aktiv marknadsföring och har i massmedierna ibland betecknats som ett digital TV-krig mellan operatörerna och mellan de olika sändningssätten. Sändningsoperatörerna försöker på olika sätt positionera sig under teknikskiftet från analog till digital TV. Övergången betrak- tas som en självklar och oundviklig utveckling av TV-mediet. De digitala sändningarnas möjligheter till fler TV-program och nya interaktiva tjänster kopplade till TV-programmen ger mervärden för konsumenterna som kan omsättas till vinster för sändnings- operatörerna. Därför vill sändningsoperatörerna var och en vara med och ta marknadsandelar på denna delvis nya TV-marknad. Beskrivningen av konkurrensen som ett krig, har särskilt använts då det gäller förhållandet mellan Viasat och Boxer. Bak- grunden är att MTG () först inte startade sina sändningar och därefter som kompensation för förlorade reklam- intäkter krävde betalt för tre av sina reklamfinansierade TV-pro- gram (, och ) i det digitala marknätet. Viasat sänder samma TV-program kostnadsfritt i sitt eget satellitutbud. MTG meddelade att man hade för avsikt att upphöra med sändningarna av sina fem program i det digitala marknätet (, , ZTV, Viasat sport och TV1000) (, dnr 15/01). De skäl som angavs var att tillväxten av nya abonnenter hade varit för långsam och att oklara reklamregler var ett hinder för lönsamheten. Dess- utom angav MTG att man prioriterade Viasats digitala satellit- plattform som är en konkurrent till det digitala marknätet. Tera- com krävde vid ett flertal tillfällen besked av MTG om de avsåg att avbryta det tekniska samarbetet vid angivet datum. stängde av sändningarna vid det av MTG angivna datumet. Radio- och återkallade därefter de av rege- ringen meddelade tillstånden för MTG (, dnr 23/01). Satellitoperatörerna konkurrerar huvudsakligen genom att er- bjuda sinsemellan olika TV-program som tillhandahålls som paket med varierande inriktning och i skilda prisklasser. I viss utsträck- ning kan konsumenterna även sätta samman egna paket av TV- program. De båda operatörernas utbud skiljer sig åt och de allra flesta program som tillhandahålls av den ena är inte tillgängligt i den andra operatörens utbud. De skilda utbuden kan bl.a. förklaras av att ett antal TV-program i Viasats utbud ägs av som också kontrollerar Viasat varvid de exklusiva TV-programmen ger detta företag en fördel gentemot . har på motsvarande sätt skaffat exklu- sivt innehåll genom samarbete med olika programföretag som t.ex. den tidigare delägaren Canal+. När det gäller kabel-TV är situationen en annan. Näten installe- ras efter överenskommelse mellan ett kabel-TV-företag och en hyresvärd eller bostadsrättsförening. Nyetablering av kabel-TV-nät har i princip upphört. Comhem som är det enda kabelföretaget som sänder digitalt har därför inriktat sin marknadsföring på de hushåll som redan är anslutna. Genom direktreklam erbjuder Comhem programpaket till olika priser. Konkurrensen mellan sändningsoperatörerna innebär att de genom subventionering av avkodare till konsumenterna tillsam- mans med en massiv marknadsföring försöker nå så stora mark- nadsandelar som möjligt. Hur kostnadseffektiva dessa olika marknadsföringsinsatser har varit är mycket svårt att uppskatta. Det beror på att kostnaderna för olika reklamkampanjer och specialerbjudanden är att betrakta som affärsmässigt känslig information som de berörda företagen inte lämnar ut. Genom att sändningsoperatörerna erbjuder avkodare som endast kan användas till det egna utbudet begränsas konsumenternas valfrihet när det gäller val av TV-program. Detta håller dock grad- vis på att förändras. är det möjligt att vara abonnent både på Viasats och på Canal Digitals utbud under förutsättning att konsumenten köper en extra tillsats till sin avkodare. MTG:s beslut om att upphöra med sändningarna i det digitala marknätet innebar att mångfalden i det digitala marknätet tillfälligt försvagades. bör det dock få mindre betydelse i och med att MTG:s sändningar ersätts av andra programföretag. Affärslogik och vertikal integration Det går att schematiskt gruppera de olika roller som sändnings- operatörerna, programföretagen och sändarföretagen har på digital TV-marknaden. Förenklat bedrivs dagens affärsverksamhet i fråga om digital TV genom att programföretagen tillhandahåller innehåll i form av TV- program. Dessa paketeras, görs tillgängliga och administreras genom sändningsoperatörernas system för åtkomstkontroll, EPG och kundhantering. Sändarföretaget, i marknätet , sköter själva utsändningen och ser till att programmen når fram till slut- konsumenten enligt de krav som programföretagen och sändnings- operatörerna har ställt upp. Sändningsoperatörens roll varierar. I det digitala marknätet är det programföretagen med sändningstillstånd som har de affärs- mässiga kontakterna med sändningsföretaget, , i fråga om utsändningen och hur den tekniska samordningen av sändningarna skall gå till. skall ha en neutral och samordnande roll där ansvaret för EPG:n ingår. Boxers huvuduppgift är att hyra ut eller sälja avkodare och att paketera olika abonnemangsalternativ till konsumenterna. Sändningsoperatörerna av satellit- och kabel-TV har en vidare roll än och . Dessa paketerar, samordnar, tillhanda- håller EPG:er, hyr ut avkodare och sköter kundadministrationen. Dessutom har dessa sändningsoperatörer också till uppgift att förhandla med sändningsföretag om villkoren för själva sänd- ningarna, samt med programföretagen om de villkor som skall gälla för att dessa skall få ingå i programutbudet. Om ett och samma affärsintresse kontrollerar flera delar av den affärsverksamhet som digital TV innebär kan en samordning mellan delarna genomföras vilket kan ge stora affärsmässiga vinster. Feno- menet brukar kallas för vertikal integration. De tydligaste sam- ordningsvinsterna uppnås då samma affärsintresse agerar som sänd- ningsoperatör som man förser sändningsoperatören med innehåll i form av TV-program. Det förekommer i satellitvärlden genom att Viasat är ett dotterbolag till som äger flera av de programföretag som sänder i Viasats utbud. Dessutom ingår MTG i samma intressesfär som Tele2 som äger kabel-TV-företaget . Också i det digitala marknätet förekommer vertikal integration eftersom både ansvarar för sändningarna och är domi- nerande ägare av sändningsoperatören, och uthyraren av avkodare, Boxer. Däremot har man inget ansvar för innehållet. En utbredd vertikal integration tillsammans med konsumenter- nas beroende av en särskild sändningsoperatör kan innebära att konkurrensen på marknaden hämmas. Detta kan i slutändan leda till höga kostnader och en begränsad valfrihet för konsumenterna. Missbruk av dominerande ställning tas upp i artikel 82 i EG- fördraget. Flera faktorer har betydelse för att avgöra om ett företag har en dominerande ställning. En särskilt viktig faktor är företagets marknadsandel. Vid tillämpning av konkurrenslagen betraktas en marknadsandel på som ett tydligt tecken på domi- nerande ställning. En hög marknadsandel ger ett stort marknads- inflytande som kan användas för egen . Exempel på missbruk är att påtvinga konsumenterna oskäliga priser eller andra oskäliga villkor, att begränsa produktion, mark- nader eller teknisk utveckling till nackdel för konsumenterna, att tillämpa olika villkor för likvärdiga transaktioner eller att kräva att en avtalspart godtar vissa villkor som inte har med avtalet att göra. I förslag till nytt regelverk för elektronisk kommunikation och tillhörande tjänster behandlas konkurrens- frågor i det s.k. ramdirektivet (se avsnitt 6.2.4). Där anges hur de nationella tillsynsmyndigheterna skall kunna identifiera de mark- nader där det kan vara nödvändigt att införa tillfällig sektors- specifik reglering för att säkerställa effektiv konkurrens. Det föreslås en ny definition av när ett företag skall anses ha betydande marknadsinflytande och det därför är motiverat att på förhand införa vissa skyldigheter. Det kan gälla tidigare monopolmarknader och/eller vertikalt integrerade marknader. Förslaget innebär bl.a. att det skall gå att använda nya kriterier för beräkning av mark- nadsinflytande. Dessa kriterier är t.ex. företagets storlek totalt sett, kontroll över infrastruktur som är svår att kopiera, vertikal inte- gration samt ett välutvecklat distributions- och försäljningsnät. består av representanter för programföretag, sändningsoperatörer och övriga intressenter på den digitala TV-marknaden. Verksamhetens syfte är att främja en så snabb digitalisering av TV som möjligt. Digitalforum följer marknadsutvecklingen och lämnar prognoser om antalet hushåll med digital TV inom de olika plattformarna. Digitalforum anger att 350 000 nya hushåll skaffade digital TV i någon form , vilket gav en totalsiffra på 415 000 hushåll /2001. Tillväxten fortsatte inom alla plattformar och hade omkring 450 000 hushåll digital satellit-TV, 110 000 hushåll digital kabel-TV och 85 000 hushåll marksänd digital TV. Totalt hade alltså omkring 650 000 hushåll digital TV . Tillväxten av digitala satellithushåll har varit relativt snabb jämfört med de andra två sändningssätten. En viktig orsak är enligt analysföretaget (The Swedish TV-market 2001/2002, Moving Toward , 2001) att sändningsope- ratörerna har erbjudit befintliga kunder med analog mottagning goda villkor för att byta mottagarutrustning. I Viasats fall genom- förde man t.o.m. ett kostnadsfritt byte av sändningsteknik för alla s.k. premiumkunder. Dessa kunder abonnerar på alla program i Viasats utbud. Dessutom upphörde Viasat med analoga sändningar av alla sina program utom och . slutade sända analogt , med undantag för Kanal . Dessa händelser har troligen påskyndat övergången till digital TV för de hushåll som tidigare hade analog satellitmottagning. En annan viktig drivkraft för de hushåll som inledningsvis byter från analog till digital TV är det stora utbud av TV-program som satellitsänd TV erbjuder. Mediavision menar dock att öknings- takten av hushåll med digital satellit-TV kommer att avta . De hushåll som har analog satellitmottagning för- väntas då ha bytt mottagningsteknik. Orsaken till den jämförelsevis långsamma tillväxten för digital kabel-TV är enligt Mediavision att Comhem i sitt analoga grund- utbud erbjuder tio populära TV-program. Det omedelbara mer- värdet för konsumenten vid ett byte av sändningsteknik är därmed ganska litet. Även Comhem har vid övergången till digitala sänd- ningar erbjudit sina analoga betal-TV-kunder att byta den analoga dekodern mot en digital avkodare. Troligtvis är det i huvudsak dessa kunder som har digital kabel-TV. Tillväxten för marksänd digital TV har varit förhållande- vis snabb. Under det första riktiga sändningsåret (då samtliga TV-program hade börjat sända) till ökade antalet hushåll (från 7 000 till 55 000).