sou · GPB348d4 · 2002-01-01 00:00:00 — Att beslutsprocessen är ineffektiv är också () erfarenhet han varit förtroendevald. Han tycker att man ska delegera mer till tjänstemännen. Han talar om att styra med nyckeltal. Detta leder också till att han bland annat vill påverka effektiviteten i kommunen. Jag har två mål som jag vill uppnå med mitt engagemang. Det är att vi tar hand om resurserna på ett optimalt sätt i kommunen, inget slöseri. Att vi sköter kommunen på ett bra sätt så att alla är nöjda och glada. Sedan att vi kan konkurrera och skaffa arbetstillfällen till kommunen att folk flyttar hit, att vi får ett bra välstånd i kommunen. Flertalet av politikerna i denna studien ger intryck av att man inte tvekade att ställa upp som förtroendevald när man blev tillfrågade. Man glider över från ett engagemang till ett annat. Men två av politikerna var tveksamma till att ställa upp, de blev mer eller mindre övertalade. Den norske statsvetaren gör en dis- tinktion mellan villighet och vilja (Aars 1998). Den som är villig att ta på sig ett uppdrag behöver inte riktigt vilja göra detta. Man låter sig nomineras för ett uppdrag utan att vara motiverad för det. Aars menar att motivation är inte något som bara uppstår eller finns där. Även om man har förutsättningar att ta uppdraget är det inte säkert att man verkligen vill ha det, att man har den rätta motivationen, och att man upplever det politiska engagemang som meningsfullt. Ett stort antal av politikerna i denna studie hade en längre eller av förberedelser inför ett politiskt engagemang, men det är inte säkert att motivationen för att ta klivet till ett kommunalt förtroendeuppdrag verkligen fanns där. Motivation är något som utvecklas i samspel med erfarenheter och förutsättningar. Man kanske är tveksam till en början, men efter att man har varit med ett tag utvecklas motivationen och blir starkare eller omvänt. Två av politikerna i studien var tveksamma till att ställa upp och ta på sig ett uppdrag. De ville egentligen inte. De representerar den pliktkänsla som ett flertal politiker ger uttryck för. Man kände sig tvungen när inga andra ställde upp, man hade fått ett förtroende, man vill inte svika. Att tog på sig sitt uppdrag berodde på att de var så få i partiet på orten och de var tvungna att ha ett namn på listan. Det var för att vi var så få medlemmar i , då blir det att så gott som alla medlemmarna får vara med på listan. Jag hade ju inte tänkt mig att jag skulle bli invald. tar också upp plikten som ett avgörande skäl till varför han ställde upp som förtroendevald. Han satt i partiets lokala styrelse och kände ett ansvar att ställa upp. Det är ju svårt att få folk till politiken, att kunna bemanna alla poster. Så man kände en viss skyldighet att ställa upp och ta suppleantplatsen. Att man hade någonting och inte tackade nej till allt. Att Broqvist och var tveksamma till att ställa upp som förtroendevalda har också lett till att de inte kommer att ställa upp vid nästa års val. De upplever inte sitt engagemanget som meningsfullt. Kommunalpolitiken blev endast en parentes för dem. Detta är också något som gäller för som hänvisar till åldern och att hon inte orkar med sitt uppdrag. Hon hänvisar också till att hon känner stor tveksamhet inför sitt partis politik. De andra politikerna i denna studien känner ingen tveksamhet till att ställa upp vid nästa års val. () säger: Jag tänker fortsätta och förhoppningsvis får jag ett ordinarie uppdrag. () har inget emot att ta på sig ett uppdrag nästa period men han vill skifta nämnd. Nästa period ställer jag inte upp som suppleant i utbildnings- och kulturnämnden. Utan ska jag ta något uppdrag skall det vara i social- nämnden. Det ska vara något som du själv är intresserad av och där du tror att du kan tillföra något. () har inte heller något emot att fortsätta ett tag till. När barnen växer upp blir det mer utrymme. () kan också tänka sig att sitta kvar nästa mandatperiod. Ja, så länge jag känner för det. Jag har inga planer på att stiga åt sidan. Några av de yngre politikerna kan mycket väl tänka sig en politisk karriär men då är det på riksplanet som de vill engagera sig. () har inget emot att var heltidsengagerad. () säger att hon kan tänka sig att sitta i . Vi har tidigare tagit del av den kulturella inskolning som ett stort antal av politikerna deltagit in innan de blev politiker. Vi har också tagit del av deras motiv och drivkraft för sitt engagemang. Nästa fråga är hur det gick till när de tog steget in i det politiska fältet och blev förtroendevalda. I en studie har statsvetarna visat att de lokala partiorganisationerna har svårigheter att väcka allmänhetens intresse för att engagera sig som kommunal- politiker och ta på sig ett förtroendeuppdrag. I samma studie visar man också att ungdomar, kvinnor, invandrare och högutbildade är de som är svårast att intressera för ett kommunalt uppdrag (SOU 1999:130). En fråga mot bakgrund av detta är hur de politiska partierna rekryterar sina kandidater till olika förtroendeuppdrag. Nedan ska vi ta del av hur det konkret gick till när politikerna i denna studie blev kommunalpolitiker. Det genomgående draget hos dessa politiker är att de var mer eller mindre kända av det parti som de kom att företräda som kom- munpolitiker. Med några få undantag var det inte politikerna själva som tog initiativet till att de blev förtroendevalda. De blev på olika sätt tillfrågade om de var intresserade att sitta i en nämnd eller styrelse.14 De tillfrågades antingen före eller direkt efter att kommunalvalet var genomfört och valresultatet visade partierna hur många de behövde rekrytera till olika uppdrag. En majoritet av politikerna var medlemmar i partiet på orten (men de var inte alltid speciellt aktiva) eller hade nära kontakter med partiet genom släktskap, vänskap eller medlemskap i deras ungdomsförbund. På detta sätt hade de upparbetade kontakter som gjorde deras väg till ett förtroendeuppdrag kortare än för de som kommer utifrån. De var på detta sätt potentiella kommunal- politiker. () hade varit medlem i partiet i omkring när blev tillfrågad om han ville ta ett uppdrag. Jag blev tillfrågad om jag kunde ta en plats, ett förtroendeuppdrag. Då framförde jag att jag ville sitta i sociala centralnämnden. 14 Att det är andra personers initiativ som är en viktig faktor bakom att man tar steget till att blir politiker visar också enkätstudie Ny som förtroendevald (2001). plats men då menade dom att jag som en inkörsport kunde ta utbildnings- och kulturnämnden. På samma sätt var det med () när hon blev tillfrågad. med att hon blev tillfrågad fick hon uttrycka ett önskemål om en nämnd hon ville sitta i. Jag fick ett brev från partiet om jag ville vara aktiv inom politiken. Sedan inför valet ringde de mig och frågade om jag ville stå på listan. Jag svarade ja på detta. Sedan fick jag ett papper där de frågade om jag ville vara med i socialnämnden och det svarade jag ja på. Man kan bli tillfrågad på olika sätt. () hade tidigare varit aktiv i partiets ungdomsförbund och engagerat sig i en skolfråga. När hon tog steget in i kommunalpolitiken praktiserade hon hos en av partiets kommunpolitiker. Hon frågade om jag ville följa med på ett av deras gruppmöten. Jag satt med och lyssnade och tyckte att det lät helt okej. Sedan frågade de om jag ville sitta med i en nämnd. Jag valde att sitta med som suppleant för att det inte skulle ta så mycket tid från skolan. () har inte tidigare varit aktiv i sitt parti eller dess ungdomsförbund när hon blev tillfrågad. Men är hon en politiker som blev rekryterad via släkten. Hon blev före- slagen till ett uppdrag av hennes farbror som är kommunal- politiker. Även hennes pappa har varit politiker. Han frågade om jag ville sitta i en nämnd och jag svarade att det kan jag väl göra. Det stora flertalet av politikerna hade inga uttalade ambitioner att bli kommunalpolitiker. Men det finns några undantag som själva tog initiativ till att få ett förtroendeuppdrag. () är ett sådant exempel. Det är på detta sätt det ofta går till i det parti hon är medlem i. Man uttrycker ett önskemål om att få ett förtroendeuppdrag och sedan röstar man om detta. I demokratisk anda hade vi provval. hade man fått anmäla sitt intresse om man var intresserad av att ta ett uppdrag. Min make och jag anmälde oss och så hamnade vi på valbar plats. () är ett annat exempel på en politiker som hade ett uttalat intresse av att engagera sig som kommunalpolitiker. Hon har varit aktiv i sitt partis ungdomsförbund och också uttryckt önskemål om ett uppdrag. Hon är också ett exempel på hur det går till i politiken, att en del av politikerna blir tillfrågade en bit in i valperioden om de hade lust att sitta i en nämnd då en plats blir vakant. Det började i mitten av förra mandatperioden. Det var en partimedlem som satt i trafik- och vägnämnden som ville lämna sitt uppdrag p.g.a. av tidsbrist och ålder. Då jag tidigare hade sagt att jag var intresserad av ett uppdrag, och uttryckligen sagt att jag var intresserad av trafik- och utbildningsfrågor, kontaktade de mig. () är ett annat exempel på en politiker som klart deklarerade sitt önskemål om ett kommunalt förtroendeuppdrag men först kom ifråga en bit in i valperiod. Han hade tidigare visat intresse för att få ett uppdrag men inte fått tillräckligt många röster i sitt partis interna nomineringar. I stället hamnade han på en väntelista ifall det blev en plats ledig. Jag hade tidigare blivit nominerad av ett par partiföreningar men kom inte med vid omröstning utan jag sattes på en väntelista. Var det någon som hoppade av kunde jag få ett uppdrag. fick jag ett uppdrag i . Politikerna ovan är exempel på förtroendevalda som var kända genom sitt medlemskap eller nära relation till partiet när de tillfrågades om de var intresserade av att ta på sig ett kommunalt förtroendeuppdrag. En politiker som avviker från detta mönster är (). Hon blev först medlem och aktiv i sitt parti före valet. Dom frågade mig om vilket önskemål jag hade. Sedan godkändes detta på ett medlemsmöte. Vi var ett litet parti men förstod hur många mandat och platser vi skulle få i olika nämnder och styrelser. Fyra av politikerna i denna studie hade, innan de tog steget in på den kommunalpolitiska arenan utmärkt sig i sin kommun och på detta sätt blivit kända. Det som utmärker dessa politiker är deras handlingskraft. Tre av politikerna blev, i ordets verkliga be- märkelse, rekryterade och vad vi skulle kunna kalla värvade till partierna. De blev uppringda och tillfrågade om de ville ta ett kommunalt uppdrag för deras parti. Den fjärde, (), var med och startade partiet på orten. Hon var en av de drivande, tillsammans med ett par andra personer, som startade det parti som hon kom att företräda. Partiet bildades hemma i hennes kök och som ett nystartat parti med få medlemmar kom hon också att vara med på partiets valsedlar. () hade genom sitt engagemang för en alternativ skola i sin kommun kommit i kontakt med de olika partierna. Hennes engagemang och arbetsinsats hade uppskattats av ett flertal av partierna som ville att hon skulle stå på deras vallista. finns här också en koppling till en släkting. Jag hade varit ute väldigt mycket och pratat för att förändra skolan. Två andra partier hade varit i kontakt med mig tidigare om jag ville sitta med i deras arbetsgrupper för att diskutera skolan, men det passade inte mig. Att jag kom med i kommunalpolitiken beror på min svåger som värvade mig till partiet. Han hade också varit med och bygga upp på vår ort. () hade varit aktiv som ordförande i en aktionsgrupp mot byggandet av en tunnel genom . Som ordförande och företrädare för aktionsgruppen får vi förmoda att han hade blivit ett känt namn i kommunen. Ett tag efter det att jag blivit vald till ordförande blev jag kontaktad av X-partiet (ett lokalt baserat parti) om jag inte ville engagera mig i deras parti. De höll på och frågade mig i tre valet. Till slut sa jag ja. Av () berättelse om sin väg till kommunalt förtroendeuppdrag framgår att hon också blivit uppmärksammad genom sitt engagemang i en förening för utvecklingsstörda barn. Hon är den typen som ringer upp ansvariga tjänstemän och politiker och framför sina synpunkter. var inte aktiv eller medlem i partiet före det att hon blev tillfrågad. Även här finns en koppling till en närmare vänkrets, att man är bekant med någon i partiet. Det finns en man i X-stad som är politiker och som känner mig privat. Vi pratade mycket med varandra vid många olika tillfällen. Han tyckte att mina åsikter och mitt sätt att leva stämde överens med vad hans parti stod för. Av den anledningen fick jag en förfrågan om jag ville sitta som nämndeman. 4.2Man lyssnar inte alltid Det som kan försvåra rekryteringen av politiker är hur folk upp- fattar det politiska livet. Statistiken visar att de politiska partierna har stora svårigheter att behålla de medlemmar man har, och också att få nya. Dessutom är det allt färre medlemmar som besöker de interna mötena (SOU 1999:130). med denna utveckling visar svenska folket en utbredd misstro mot politiker (SOU 1996:162). I samtalen med politikerna i denna studie visar det sig att det stora flertalet av dem (förutom fyra) ämnar ställa upp för en ny mandatperiod. Det framgår också att de tycker att politik är roligt och stimulerande och därmed meningsfullt (jfr 1997 och 2000).15 Det har också framkommit att det inte är speciellt svårt för nya medlemmar att komma med i partierna och få ett förtroendeuppdrag. Tvärtom, hälften av de förtroendevalda är nya medlemmar i partierna. Inte heller någon av de andra förtroende- valda som varit med i sitt parti men som först nu har tagit ett uppdrag, uppger att de skulle ha varit motarbetade tidigare. Orsaken till att det inte är svårt att komma med hänger förmodligen samman med att partierna har svårt att intressera folk för ett kommunalpolitiskt uppdrag (se SOU 1999:130). som politikerna själva uppenbarligen trivs med sitt engagemang och inte har några planer på att hoppa16 av funderar de kring formerna för detta engagemang. En fråga vid intervjuerna och samtalen har varit om det är något i sättet att bedriva politik i deras kommun och i deras parti som de tror försvårar rekrytering av politiker. I deras svar går det inte att urskilja vad som är partiet och vad som är kommunalpolitiken, utan det flyter samman. Och det är kanske så det är, att formerna för det politiska arbetet i partierna och i kommunerna inte skiljer sig så värst åt. () menar att en del ungdomar tycker att politik är väldigt tråkigt. Även om de inte har varit på något möte så uppfattar man dessa som tråkiga. menar att det finns 15I rapport för uppger en klar majoritet av de avhoppade politikerna att de upplevde sin tid som förtroendevalda som ganska eller mycket positiv (2001). 16I en enkätstudie som riktar sig till nyvalda ledamöter i 28 kommuner visar det sig att en stor majoritet av dem är nöjda med sitt uppdrag och vill fortsätta som politiker (2001). en attityd bland ungdomar att man inte ska bry sig och detta återverkar på deras intresse för politiskt arbete. Det är lite häftigt att inte bry sig. Det är kanske först när man blir lite äldre, att det händer något som gör att man börjar ta ställning, att man kanske har blivit orättvist behandlad eller att något känns fel. Att ungdomarna tror att mötena är trista är också () erfarenhet. Men hon tror att ungdomarna kanske inte är intresserade. Det är väl inget som intresserad dem. Det finns kanske andra som lockar dem. () minns att hon också tyckte att kommunal- politik verkade tråkigt innan hon själv blev aktiv. Hennes erfaren- het av kommunfullmäktigemötena är att de inte är speciellt roliga. Det stora flertalet av politikerna i denna studie sitter inte i kommunfullmäktige utan har endast erfarenhet från kommunala nämnder. Att även dessa kan uppfattas som tråkiga är de inte främmande för, trots att detta inte hindrar dem själva från att vara aktiva. Även om () kan tycka att mötesrutinerna är tråkiga så besväras hon inte direkt av dem. Det är helt okej att säga något utan att ha begärt ordet, säger . () störs inte heller av mötesrutinerna i poli- tiken. Det är bra med en dagordning och att man följer den, det är ett sätt att få ett bra möte, menar , och hänvisar till att det är samma i arbetslivet. Det som kan göra mötena utdragna, menar (), är att beslutsprocessen är alldeles för långsam och att politikerna lägger sig i för mycket. Detta gör att mötena blir långa och omständliga. Men frånsett detta ger politikerna en positiv bild av sitt enga- gemang. Men det finns några saker som en del av politikerna pekar på och är kritiska till. Ett exempel är att de är kritiska mot äldre och mer erfarna politiker för att de inte alltid lyssnar och ta deras åsikter på allvar. är kritisk till gubbarna som hon inte tycker tar henne riktigt på allvar. När jag säger vad jag tycker så motas man gärna ner bara för att man är ung. tycker att det sitter en massa gubbar som har fastnat i gamla former. Det är ju inget som lockar. De bara sitter där. Jag kanske kunde tycka att man skulle prova lite nya saker. Det blir lite segt i längden. Även () har erfarenhet av att det ibland kan vara svårt att göra sin stämma hörd. Det är oerhört mycket prestige. nåde den som kommer med en avvikande åsikt. Att det är så anser beror på att partierna har blivit: en slags klubb för inbördes beundran. Man håller varandra om ryggen. De borde lyssna mer på en när man är ny. Man borde höja taket. () tror att de äldre i partierna styr väldigt mycket. Man har respekt för dom äldre på något sätt. Det finns många gamla som ska gå i de banor de alltid har gjort. De har svårt att förändra sig. Att göra sig hörd handlar också om att våga yttra sig i en större församling, vilket en del människor tycker är obehagligt. () berättar om hur hon kände det när hon skulle yttra sig första gången i kommunfullmäktige. Jag tyckte det var fruktansvärt obehagligt. Att tillhöra ett litet parti gör att ens åsikter ofta har svårt att få någon betydelse. Man talar för döva öron. () sitter i kommunfullmäktige för ett parti som inte är representerad i kommunstyrelsen. Detta gör det svårt för partiet att agera och göra sin röst hörd. Hans erfarenhet är att de andra partierna medvetet håller dem utanför. Även om det finns exempel på att man inte lyssnar på de yngre så finns det också exempel där man gör det. , som var kritisk mot gubbarna för att de inte alltid lyssnar, kan å andra sidan berätta att det händer att de kommer till henne och frågar henne hur hon ser på en fråga. Hon berättar om en utredning för en gymnasieskola som de arbetat med, där de ville höra hennes uppfattning. () delar inte erfarenhet av att de inte alltid lyssnar på henne utan tycker att hon blir hörd. De frågar mig om allting. Vill att jag ska ha en åsikt om det här, vad jag tycker om detta. Jag är väl den enda som är kring . Så detta med att inte alltid att bli hörd och sedd är kanske en mera komplex fråga än bara ovilja från mer erfarnare politiker. Det kanske handlar om erfarenhet och om att det tar att bli inkörd i en nämnd och den politiska kulturen. Flera av politikerna talar om att man i början sitter där och lyssnar och lär sig, och att man som ny har svårt att hänga med, eftersom man inte alltid har hela bilden av ett ärende. Ärenden kan ha en historia tillbaka i tiden som man inte är riktigt insatt i. Det är så mycket man inte har koll på. Jag väljer då att sitta och lyssna. Det tar att bli inkörd i en nämnd. Att det är svårt att hänga med när man är ny är också något som () har erfarenhet av. Han tyckte att det i början var svårt att sätta sig in i handlingarna. Det var nästan grekiska. Man undrar varför de inte kunde skriva på ett begripligt sätt. Men man vänjer sig. Detta är också uppfattning, att man får väldigt mycket handlingar som kan vara svåra att förstå och jobbiga att läsa. Men hon får stöd i sin partigrupp som förklarar det hon inte förstår. Även () tycker att det kan vara svårt att hänga med . Det är så många paragrafer att hålla reda på och hon har svårt för de ord som används. Hon tycker att hon skulle vilja prata mera i form av ett vanligt samtal. För de som har varit med är detta rutin och inga problem, menar hon. 5 Tilltron till det politiska Det sista temat i denna studie handlar om de nya förtroendevaldas tilltro till det politiska och politiken som ett redskap för föränd- ring. Frågan är relevant att ställa mot bakgrund av att som det svenska folket är engagerat och intresserat av politik, så finns det en utbredd misstro mot det politiska bland allmänheten som tar sig uttryck i politikermisstro (SOU 1996:162) och en misstro mot det politiska systemet (SOU 1999:113). Vilken tilltro till det politiska hade politikerna i denna studie innan de engagerade sig? Hur ser deras tilltro ut när de har fått egna erfarenheter av beslutsfattande? Vi har tidigare kunnat konstatera att politikerna innan de enga- gerade sig som kommunalpolitiker hade en tilltro till politiken som en möjlighet. Det fanns en samhörighet med politiken, som var mer eller mindre stark. När man tar ett förtroendeuppdrag och träder in i det politiska fältet gör man kanske detta med en distanserad syn för att i efterhand, när man har förvärvat egna erfarenheter, utveckla en större förståelse för det politiska. Det som man till en början kanske upplevde som märkligt och underligt förändras i takt med egna erfarenheter till större förståelse. Men det kan också vara tvärtom, att man går in med stor förståelse, och att de erfarenheter man drar gör en mer skeptisk. Det som framkommit av politikernas berättelser är att man har en positiv upplevelse av sitt engagemang. Detta styrks också av att det stora flertalet av dem vill fortsätta som politiker om de får förtroendet. När de under intervjuerna fått frågor om hur de uppfattade det politiska innan de engagerade sig, var det inte många som hade reflekterat över detta eller så kom man inte riktigt ihåg. Nedan ska vi möta några av politikernas reflektioner och erfarenheter. kände en del politiker genom sitt arbete och hade, som han uttrycker det, mött både bra och dåliga. När han nu själv har ett förtroendeuppdrag har han fått en fördjupad syn på poli- tiskt arbete. Ja man har ju kommit underfund med hur man jobbar, att det inte alltid är utan problem. hade också kontakt med politiker innan hon blev förtroendevald och tyckte inte att hon hade någon anledning att misstro dem. Genom sitt eget engagemang har hon fått en fördjupad bild av det politiska arbetet. Jag visste att dom lade ner mycket arbete. Men jag kanske inte visste att dom fick lägga ner så mycket jobb eller att dom var så aktiva och engagerade som dom är. hade inte lika positiv bild av politiker och det politiska innan han blev engagerad i kommunalpolitiken. Han var bitter på politiker, bland annat på grund av olika kontokortsaffärer som hade passerat i revy. På frågan om han har ändrat uppfattning, svarar han: Ja, det har jag gjort. Politiker har det ganska jobbigt. Dom har allas ögon på sig, man kan inte leva ett normalt liv. Så fort det är någonting, framför allt kontokortsaffärer blåser man upp det. Det är klart att man ska ta upp det men ibland går de in på privatlivet. Det är synd. I samtal med om synen på det politiska och poli- tikerförakt tror han att han också delade de uppfattningar och klyschor som förekommer. Men han har reviderat sina uppfattningar. Ja, det har jag. Det är minsann inte så lätt att sitta där och begripa allting, att hinna med och sätt sig in i allting. Så det är inget lätt arbete. /---/ Det är svårare än man tror. Hur man än gör så blir det fel. Det är alltid någon som blir missnöjd och det är de missnöjda som hörs. De nöjda hörs inte. Även kände en misstro mot politiker, att alla gick omkring med ett kreditkort i fickan som man använde efter behag. när han själv har hunnit med att vara aktiv har han kommit på andra tankar. Jag har ändrat uppfattning. Jag ser ju det själv inifrån , att dom flesta är inga fifflare.