sou · GPB329d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Genom denna framgår att körning till reparationsverkstad alltid får ske vid andra körförbud än sådana som har meddelats enligt 13 § samt att en olastad släpvagn också får köras dit under förutsättning dels att körförbudet beror på bristfällighet i bromssystemet, dels att den körs i högst . Jämför 88 § FK och 6 kap. 17 §. Jämför 80 § FK. Eftersom besiktningsorganen numera har tillgång till all nödvändig information genom sina datorsystem finns det inte längre någon anledning att ställa krav på den som ställer in ett fordon till besiktning att visa upp de handlingar som avses i bestämmelsen. Vid alternativet att fordonet ställs in till en ackrediterad verkstad för reparation och provning blir emellertid förhållandet ett annat. Verkstäderna har ingen tillgång till den nödvändiga informationen, varför kravet på uppvisande av vissa handlingar måste finnas kvar i dessa fall. Även för de fall då något föreläggande inte har meddelats men fordonet ställs in hos en verkstad (15 §) behöver verkstaden givetvis information om påtalade brister. får meddela närmare föreskrifter i detta avseende. Jämför 81 § FK. I bestämmelsen regleras den efterkontroll genom en s.k. begränsad kontrollbesiktning som får ske från en fullständig kontrollbesiktning. Kravet på att protokollet från den senaste besiktningen skall visas upp har slopats, eftersom besiktningsorganen numera har tillgång till den informationen via sina datorsystem, se ovan under 20 §. 10 kap. Flygande inspektion m.m. Behandlas i textavsnitt 16. Jämför 92 § FK. I denna och de närmast följande paragraferna beskrivs de olika typer av brister som ett fordon kan ha och vilka olika följder detta får för förfarandet. De brister av endast ringa betydelse från miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt som avses i denna paragraf kan sägas innebära att fordonet inte har försämrats i otillåten grad, jämför 2 kap. 10 § förslaget till fordonslag. Jämför 93 § första stycket FK och den föreslagna 15 § nedan. Jämför 93 § andra stycket FK, som här har delats upp på två paragrafer för att göra författningstexten mer lättläst. Bestämmelsen om att föreskriver när brister skall anses vara enkla har inte tagits med här, utan ingår i övriga bemyndiganden för och andra myndigheter, se 11 kap. 10 och 11 §§. Jämför 93 § andra och tredje styckena FK och 15 § nedan. Det är förrättningsmannen som avgör vilken av de tre alternativa åtgärderna som fordonsägaren skall föreläggas att vidta. Enligt alternativ 2 får fordonsägaren i sin tur välja mellan två alternativ till åtgärd. Beträffande tredje stycket jämför 96 § första stycket sista meningen FK och hänvisningen till 84 a § FK när det gäller intyg och den prövning som gör. Jämför 87 § FK, som är intagen under avsnittet om kontrollbesiktning (6 kap. 9 §). Enligt bestämmelsens lydelse gäller den dock även vid flygande inspektion. För att förtydliga vad som gäller har vi valt att lägga in en särskild bestämmelse med samma innehåll här i kapitlet om flygande inspektion. Om körförbud har inträtt automatiskt därför att ett fordon inte har ställts in till registreringsbesiktning efter föreläggande om det, är det naturligt att ett sådant körförbud hävs endast om en registrerings- besiktning sker. En ny kontrollbesiktning skulle ju endast leda fram till ett nytt föreläggande om registreringsbesiktning (jfr kommentaren till 9 kap. 17 § ovan). Paragrafen, som är ny, omfattar s.k. nyttofordon enligt direktivet 2000/30/EG om vägkontroller. Med nyttofordon avses enligt artikel 2 a) de motorfordon och tillhörande släpfordon som definieras i fordonskategorierna 1, 2 och 3 i bilaga I till direktiv /96/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäker- het. 1.motorfordon för persontransport med mer än åtta sittplatser utöver förarplatsen, 2.motorfordon för godstransport och med en tillåten maximimassa över , och 3.släp- och påhängsvagnar med en tillåten maximimassa över 3 500 Om ett sådant fordon stoppas för en flygande inspektion skall en ny inspektion inte göras, om fordonet har genomgått en fullständig kontrollbesiktning eller en flygande inspektion , såvida inte fordonet är uppenbart bristfälligt (se artikel 4.3 tredje stycket i nämnda direktiv). Bestämmelsen syftar alltså till att undvika att ett nyttofordon kontrolleras med alltför täta intervaller. Jämför 2 kap. 10 § i den föreslagna fordonslagen, som säger att flygande inspektion av fordon som används i yrkesmässig trafik får ske även i ett företags (tillståndshavarens) lokaler eller liknande eller på ett område i anslutning till dessa. Den här föreslagna bestämmelsen täcker även det fall att en flygande inspektion har genomförts i ett företags lokaler inom den angivna . Fordonet skall då kontrolleras på nytt endast om det är uppenbart bristfälligt eller det är fråga om enkla brister. Jämför 95 § FK och motsvarande bestämmelser beträffande registrerings- och kontrollbesiktning, 6 kap. 15 § respektive 9 kap. 19 §. Bestämmelsen är ny och motsvarar 9 kap. 20 § som rör kontroll- besiktning. Den har lagts till i stället för en hänvisning till den paragrafen. Jämför 96 § andra stycket FK. Beträffande det föreslagna vägtrafik- registret se SOU 1998:162. Annan kontroll genom polisman 11–14 §§ Jämför 101 § FK, övervakning genom polisman. Bestämmelserna i 11 § är en precisering av fordonslagens bestämmelser angående tillämpningsområdet för den kontroll som avses här. Gemensam bestämmelse om körförbud Bestämmelsen är ny. Jämför motsvarande bestämmelser för registreringsbesiktning och kontrollbesiktning, 6 kap. 14 § respektive 9 kap. 18 § och kommentarerna till dessa bestämmelser. 11 kap. Övriga bestämmelser Behandlas i textavsnitt 17.1. Motsvarar 105 § första och andra st FK, 70 § TTK. Oriktig uppgift kan förekomma exempelvis i ett intyg om asbestfrihet, som skall företes vid provning för nationellt typgodkännande och registreringsbesiktning, se 5 kap. 7 § och 6 kap. 8 §. Beträffande punkten 3 och märkning enligt 4 kap. 4 §, se 6 § kungörelsen 1960:167. Se 105 § FK. Se 106 § 1 och 4 FK samt 71 § 3 TTK. Jämför också kommentaren till 6 kap. 4 §. Beträffande första stycket se 107 § FK och 72 § TTK. Det kan noteras att punkten 1 omfattar även körningar med en olastad släpvagn i strid mot bestämmelserna i 6 kap. 14 §, 9 kap. 18 § och 10 kap. 15 §. Beträffande andra stycket se 108 § FK respektive 73 § TTK. Beträffande tredje stycket jämför t.ex. 14 kap. 11 § andra stycket Motsvarar 111 § FK och 77 § TTK. Motsvarar 109 § FK och 74 § TTK. Jämför också 14 kap. 11 och 12 §§ trafikförordningen. Motsvarar 112 § FK och 76 § TTK. Jämför också t.ex. 14 kap. 13 § trafikförordningen och 31 § i förslaget till lag om vägtrafikregister, m.m. enligt prop. 2000/01:95). Motsvarar 113 § FK respektive 78 § TTK. Jämför 5 kap. 2 § förslaget till fordonslag. Se 102 § FK. Jämför beträffande föreskriftsrätten t.ex. 2 kap. 1 § och dess hänvisning till denna bestämmelse. Se 102 § FK och 65 § TTK. Myndigheterna inom – – har ombildats till en myndighet, Arbetsmiljö- verket (prop. 1999/2000:141, bet. 2000/01:AU2, rskr. 2000/01:2, SFS 2000:764). Beträffande punkt 1 och den där använda terminologin utrymmen för den som färdas i... bör jämförelse ske med 2 kap. 2 §. Beträffande punkt 3 se 104 § första stycket andra meningen FK. Motsvarar 104 a § första stycket FK. Motsvarar 102 § första stycket första meningen FK. Jämför 34 a § FK. Bestämmelsen skall ses mot bakgrund av vad som föreskrivs i 4 kap. 1, 2 och 5 §§ fordonslagen. , se kommentaren till 1 kap. 1 § fordonslagen. Motsvarar 104 § FK respektive 67–69 §§ TTK. Generellt gäller inom rättsområdet att ett beslut om undantag får förenas med villkor. Tredje stycket motsvarar 104 § första stycket sista meningen FK. Jämför 11 § ovan. Motsvarar delar av 55 a § andra stycket och 104 a § andra stycket FK. Bestämmelsen omfattar både EG- och ECE-typgodkännanden. Provningsorganet är i fråga om EG-typgodkännande enligt 3 kap. en teknisk tjänst, medan motsvarande begrepp saknas i fråga om ECE- typgodkännande. Jämför 4 kap. 1 § andra stycket beträffande uttrycket provningsorgan. – I fråga om sistnämnda provningsorgan gäller således enligt denna paragraf att de utses av en myndighet som avses i första stycket och anmäls av SWEDAC enligt andra stycket 2. Särskilda föreskrifter om dessa provningsorgan saknas . och får överväga om ytterligare föreskrifter behövs. Första stycket får anses innehålla bemyndigande för en där avsedd myndighet att meddela eventuella föreskrifter. kan därjämte meddela verkställighetsföreskrifter med stöd av 10 §. kompletteras med föreskrifter i förordningen (1993:1065) om teknisk kontroll. Avgifter för vissa ärenden Behandlas i textavsnitt 17.4. Jämför 101 a § FK och 79 a § TTK. Jämför också SOU 1998:162 s. 118 f. lämnar där förslag till en förordning om avgifter inom vägtrafikområdet. Andra stycket hänvisar till förordningen (1972:648) med taxa för . Enligt taxan tas avgifter ut för verksamheter som närmare regleras i en rad förordningar. Beträffande tredje stycket, se 4 kap. 8 § förslaget till fordonslag om rätt för besiktningsorganen att ta ut avgifter för att täcka kostnaderna för besiktningsverksamheten. Enligt förordningen (2001:17) om förrättningsavgifter för vissa besiktningsorgan på fordonsområdet skall , efter samråd med och berört besiktningsorgan, bestämma avgifternas storlek (2 §). Beträffande det närmare innehållet i förordningen se textavsnitt 15.3.1 och 17.4.2. Punkten 5 är föranledd av att registreringsbesiktning och kontroll- besiktning skiljs åt. Se kommentaren till 9 kap. 3 §. Punkten 6 syftar på utvidgningen i 9 kap. 1 § i fråga om kontrollbesiktning av vissa fordon som är av 1950 eller tidigare års modell. Punkten 7 avser bland annat pågående typbesiktningsärenden och tar sikte på vilket organ som skall pröva ärendet. Punkten 8 motiveras av att det i den här aktuella författnings- materian finns ett stort antal detaljbestämmelser, ofta av teknisk art, som inte kan överblickas annat än vid den närmare tillämpningen av bestämmelserna. Föreskrifter som har meddelats med stöd av de upphävda kungörelserna och undantag som har beviljats med stöd av dem får i tillämpliga delar anses gälla utan någon uttrycklig bestämmelse om det. 21.3Förslag till lag om registrering av vägtrafikolyckor Förslaget behandlas i textavsnitt 18. Regleringen ansluter till personuppgiftslagen (1998:204). Förslag lämnas inte till någon förordning i anslutning till lagen. Förslag till eventuella följdändringar i andra författningar med anledning av den nu föreslagna lagen lämnas inte heller. Se vidare textavsnitt 18.4.9. Jämför 1 § förslaget till lag om den offentliga statistiken i regeringens proposition 2000/2001:27 En ny statistiklagstiftning. Den bestämmelsen innehåller i stället ett bemyndigande för regeringen att bestämma vilka myndigheter som är statistikansvariga. I den här föreslagna bestämmelsen har vi valt att, mot bakgrund av registrets karaktär och syfte, direkt peka ut som den registerförande myndigheten. Vi har dock övervägt att, i enlighet med personuppgiftslagens terminologi, i stället låta vara personuppgiftsbiträde med () som personuppgiftsansvarig för bearbetningar rörande den officiella statistiken. skulle därvid kunna lämna uppdrag åt att bistå med bearbetningar för den officiella statistiken, vilket inte skulle påverka ansvar för STRADA. Det kan anmärkas att förandet av det nya registret uttryckligen bör tas upp i förordningen (1997:652) med instruktion för , i anslutning till den förordningens inledande bestämmelser om ansvar och uppgifter. Jämför 2 § förslaget till lag om vägtrafikregister enligt regeringens proposition 2000/01:95 Lag om vägtrafikregister, m.m. och 2 § förslaget till lag om den offentliga statistiken. Att det med personuppgifter i lagen avses detsamma som i personuppgiftslagen får anses självklart med skrivsättet här. I första stycket beskrivs registrets ändamål. Därmed ges den yttre ramen för registret. Ändamålsbestämningen är avgörande för vilka uppgifter som får tas in i registret och hur uppgifterna får behandlas. Bestämmelsen är därför av central betydelse för den personliga integriteten. Det övergripande ändamålet eller syftet med registret är att vara ett verktyg för folkhälsan. Därutöver kommer uppgifterna att användas för att ta fram statistik. Registret är dock inte något utpräglat statistikregister, även om det har klara drag av ett sådant. Ändamålet korresponderar med det ändamål som anges i regeringens uppdrag till att införa ett nytt informations- system för skador och olyckor inom hela vägtransportsystemet (regeringens uppdrag , se textavsnitt 18.3.3). I andra stycket tas upp förutsättningarna för registrering av känsliga uppgifter, vilka anges i 13 § personuppgiftslagen. I det aktuella registret kommer främst uppgifter om enskilda personers hälsa att behandlas. – Det kan anmärkas att förbudet i 21 § samma lag att behandla uppgifter om lagöverträdelser m.m., som i och för sig kan anses utgöra känsliga uppgifter, inte gäller myndigheters behandling av uppgifterna. Sådana uppgifter, exempelvis rörande begångna trafiknykterhetsbrott, kan tänkas förekomma i vägtrafikolycksregistret (se textavsnitt 18.3.1). Jämför 15 § förslaget till lag om den officiella statistiken. Enligt tredje stycket får behandling av personuppgifter omfatta uppgift om personnummer. Jämför 22 § personuppgiftslagen, som tillåter att uppgift om personnummer behandlas bara när det är klart motiverat med hänsyn till ändamålet med behandlingen, vikten av en säker identifiering eller något annat beaktansvärt skäl. Se också 14 § andra stycket förslaget till lag om den officiella statistiken. Såsom nämnts i den allmänna motiveringen (textavsnitt 18.3.2 och 18.4.4) har aktualiserat frågan om att ta bort personnumret i sin rapportering av vägtrafikolyckor till . Till detta kan sägas att utredningen inte ser det som sin uppgift att värdera om personnummer behövs bland övriga uppgifter i rapporteringen eller inte. Utredningen ser det däremot som sin uppgift att föreslå en författningstext som, om det behövs, medger behandling av personnummer. Jämför 4 § lagen (1998:543) om hälsodataregister (prop. 1997/98:108, bet. 1997/98:SoU23, rskr. 1997/98:291). Bestämmelsen visar sambandet mellan ett registers ändamål och dess innehåll. I register som innehåller känsliga uppgifter får i princip finnas endast sådana uppgifter som behövs för att registrets ändamål skall kunna uppfyllas. Bestämmelsens utformning medför att behandling i registret av andra uppgifter än personuppgifter får ske, under förutsättning att behandlingen är förenlig med de i 3 § angivna ändamålen. Enligt 8 kap. RF skall föreskrifter gentemot enskilda anges i lagform, medan föreskrifter som riktar sig till myndigheter tas in i förordning. Jämför 8 kap. 7 § 8 om regeringens möjlighet att efter bemyndigande i lag meddela föreskrifter som avser skydd för personlig integritet vid behandling av personuppgifter. Vi har dock utformat bestämmelsen så att enskilda subjekts uppgiftsskyldighet uttryckligen framgår av lagen. Motsvarande lösning förekommer i 6 § lagen om hälsodataregister. Aktuella myndigheters skyldighet, närmast polismyndigheter, och , jämte den närmare regleringen av innebörden av skyldigheten att lämna uppgifter kan tas in i en kompletterande förordning. – Se vidare om uppgiftsskyldighet mellan myndigheter prop. 2000/2001:27 En ny statistiklagstiftning, s. 39 f. I fråga om tvångsmedel (anmaning, föreläggande vid vite) om den uppgiftsskyldige inte fullgör sin skyldighet, jämför 20 och 21 §§ förslaget till lag om den officiella statistiken. Sådana bestämmelser har vi inte funnit nödvändiga här. Jämför 7 § lagen om hälsodataregister och 10 § förslaget till lag om vägtrafikregister enligt prop. 2000/01:95. I paragrafen tas in regeringens mandat. På det sättet kan en särskild bestämmelse som innehåller ett allmänt bemyndigande för regeringen undvaras. I fråga om ett statistikregister eller motsvarande finns det endast små möjligheter att införa begränsningar i fråga om sökbegrepp utan att det inverkar på registrets användbarhet för sitt ändamål. Det kan dock för det här aktuella registret finnas skäl, främst från integritetssynpunkt, att bemyndiga regeringen att, om det bedöms nödvändigt, införa sådana begränsningar. Detta får ses som ett komplement till den tekniska säkerhet som i olika avseenden krävs av den registerförande myndigheten till skydd för integriteten. Jämför 8 § lagen om hälsodataregister. Bestämmelsen har utformats bland annat med beaktande av att en myndighet, t.ex. , som lämnar uppgifter till någon annan myndighet, kan behöva direktåtkomst till registret. Det bör framhållas att möjligheten till direktåtkomst till ett register som innehåller känsliga uppgifter ställer stora krav på att de aktuella myndigheterna inför snäva interna organisatoriska begränsningar (behörighetsordningar) för åtkomsten. Att i egenskap av registerförande myndighet och personuppgiftsansvarig har direktåtkomst är självklart och anges inte särskilt. Utlämnande på en upptagning för automatiserad behandling Jämför 9 § lagen om hälsodataregister. Bestämmelsen avser att reglera hur ett utlämnande av uppgifter får ske, under förutsättning att det sker i enlighet med de angivna registerändamålen. Även om den statistikansvariga myndigheten har direktåtkomst till registret enligt 7 § kan ett utlämnande till aktualiseras även enligt denna bestämmelse. Bestämmelsen står inte i konflikt med handlingsoffentligheten enligt tryckfrihetsförordningen, som endast gäller pappershandlingar. Se dock Offentlighets- och sekretesskommitténs delbetänkande Offentlighetsprincipen och den nya tekniken (SOU 2001:3). Kommittén föreslår att utskriftsundantaget i 2 kap. 13 § tryckfrihets- förordningen tas bort så att rätten att få en avskrift eller kopia av en allmän handling kommer att gälla i princip generellt, dvs. oavsett i vilken form en handling är lagrad, dock med undantag för handlingar som utgör datorprogram (a. bet. s. 205 f.). Bestämmelsen har utformats efter förebild av andra bestämmelser om gallring i statistiklagstiftning, jämför t.ex. 19 § förslaget till lag om den officiella statistiken. Det aktuella registret ligger närmare ett s.k. statistikregister än exempelvis vägtrafikregistret (bilregistret). En annan lösning har valts i lagen om hälsodataregister, som inte har någon uttrycklig bestämmelse om gallring av uppgifter, men ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om begränsningar i rätten att bevara uppgifter. Detsamma gäller förslaget till lag om vägtrafikregister, se bemyndigande för regeringen i 37 § i förslaget enligt prop. 2000/01:95. Vi har dock sett det som en fördel att här aktuellt register, med hänsyn till likheterna med ett statistikregister, har samma lösning som generellt gäller för dessa. Jämför 10 § lagen om hälsodataregister. Det får förutsättas att bestämmelsen i 9 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100), den s.k. statistiksekretessen, är tillämplig på det aktuella registret. Uppgifter som används för framställning av statistik omgärdas av ett starkt skydd, vilket i hög grad bör gälla för uppgifterna i vägtrafikolycksregistret. Jämför 11 § lagen om hälsodataregister och 23 § förslaget till lag om den officiella statistiken. Jämför 24 § förslaget till lag om den officiella statistiken och 34 § förslaget till lag om vägtrafikregister enligt regeringens proposition 2000/01:95. Se också lagrådets yttrande över sistnämnda lagförslag. 21.4Övriga förslag till författningsändringar Förslagen har begränsats till att avse de väsentligaste författningarna. Ändringarna behandlas i textavsnitt 17.3.2. De föreslagna fordons- författningarna innehåller de bestämmelser som behövs i fråga om såväl fordons beskaffenhet och utrustning (jfr 1 § punkt 9 i bemyndigandelagen) som annan kontroll av fordon än genom registrering (jfr punkt 10) samt de bemyndiganden som hör samman med den regleringen. Bemyndigandena i nu angivna delar kan därför utgå ur bemyndigandelagen. Jämför också kommentaren till bemyndigandena i förslaget till fordonslag. En polisman får enligt 10 § polislagen under vissa förutsättningar använda våld för att genomföra en tjänsteåtgärd. Hur mycket våld som får användas (och vilka tekniska hjälpmedel som får användas) för att stoppa ett fordon får, med hänsyn till proportionalitetsprincipen, avgöras beroende på omständigheterna i det aktuella fallet (prop. 1996/97:175 s. 79). För att göra det möjligt för polisen att vid stoppande och kontroll av fordon och deras last enligt fordonslagen använda ett visst mått av våld, om det behövs för att kunna verkställa den inspektion eller kontroll som det är fråga om, föreslås ett tillägg till 10 § 5. Jämför nedan under 22 §. Lagregleringen av polisens rätt att bland annat stoppa fordon infördes genom en ny 22 § i polislagen (1984:387), se ovan nämnda prop. 1996/97:175, bet. 1997/98:JuU7, rskr. 1997/98:138, SFS 1998:27. Bestämmelsens punkt 3 ger befogenhet att stoppa fordonet för att genomföra husrannsakan med stöd av eller polislagens regler och punkt 4 ger befogenhet att stoppa fordon för att kontrollera fordon eller förare enligt vad som är särskilt föreskrivet, bland annat i FK och TTK (a. prop. s 81 och 82). Det nu föreslagna tillägget avser befogenhet att stoppa ett fordon för att kontrollera dess last enligt de närmare bestämmelserna i den förslagna fordonslagen. De ändringar som aktualiseras i förslaget till lag om vägtrafik- definitioner behandlas i textavsnitt 5. Ändringarna i materiellt hänseende av definitionerna på vägtrafikområdet kräver justeringar i ett stort antal författningar, där dessa definitioner återfinns. Som exempel på sådana ändringar kan nämnas begreppet motorfordon, som ändras till vägmotorfordon. Observera i detta hänseende den föreslagna övergångsbestämmelsen under punkt 1. – I inledningen till 3 kap. förslaget till fordonsförordning definieras vissa begrepp som har sin särskilda betydelse vid EG-typgodkännande av fordon. Där återfinns begreppet motorfordon med en särskild definition som är hämtad direkt från EG-direktivet 70/156/EEG (jfr avsnitt 5.3.2). Förordningen om arbetsförhållanden vid vissa internationella vägtransporter och förordningen om behöriga myndigheter, m.m. i fråga om kör- och vilotider samt färdskrivare vid vägtransporter De föreslagna ändringarna i förordningarna är en följd av att övergripande bestämmelser om kontroll av fordon, t.ex. provkörning, tagits in i 3 kap. förslaget till fordonslag samt att bestämmelser om vägkontroll av färdskrivare tagits in i 2 kap. 13 § samma förslag. Jämför textavsnitt 6. Angående avgasbestämmelser, se 3 kap. 5 § förslaget till fordonslag. Bestämmelser om vägkontroll av taxameter har tagits in i 2 kap. 14 § och bestämmelser om provkörning av fordon vid bland annat sådan kontroll i 3 kap. 4 och 5 §§ förslaget till fordonslag. Ändringarna i trafikförordningen (1998:1476) behandlas i textavsnitt 7.3.3. De föreslagna bestämmelserna motsvarar 16 och 18 §§ FK. I 14 kap. 3 § har 15 a § lagts till vid c) 4 kap. Ändringarna hänger samman med fördelningen av bestämmelser mellan den föreslagna fordonsförordningen och trafikförordningen, se textavsnitt 7. Översyn av bestämmelserna inom fordonsområdet m.m. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppgift att göra en översyn av gällande bestämmelser inom fordonsområdet och utarbeta förslag till den reglering som bedöms nödvändig. Huvudsyftet är att förenkla, modernisera och effektivisera regelsystemet. Utredaren skall också överväga hur behandlingen av person- uppgifter i databas över vägtrafikolyckor för bl.a. statistik- ändamål bör författningsregleras. De grundläggande bestämmelserna om fordons beskaffenhet och utrustning finns i fordonskungörelsen (1972:595). I den kungörelsen finns även bestämmelser om hur kontrollen skall ske av att fordonen uppfyller dessa krav. För vissa fordon finns i stället motsvarande bestämmelser i terrängtrafikkungörelsen (1972:594).