sou · GPB347d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Om enskild begär ändring av en felaktighet bör dock ändring komma till stånd även om den är av ringa betydelse (se prop. 1977/78:20 s. 96). Den tidsfrist som gäller för begäran om ompröv- ning enligt 20 kap. 10 § AFL samt för överklagande enligt 20 kap. 13 § AFL gäller inte för begäran om ändring enligt 20 kap. 10 a § AFL. En sådan begäran kan framställas såväl före som efter det att ett beslut har vunnit laga kraft (se nedan om gränsdragningen mellan 20 kap. 10 § och 20 kap. 10 a § AFL). Bestämmelsen är vidare tillämplig på såväl slutliga beslut som på beslut under handläggningen. Ändringsskyldigheten enligt 20 kap. 10 a § AFL gäller oavsett om beslutet meddelats av tjänsteman eller av socialförsäkringsnämnd. Frå- gan om förutsättningar föreligger för ändring av ett beslut av socialför- säkringsnämnd har ansetts kunna prövas av tjänsteman. Av detta har ansetts följa att en tjänsteman kan avslå en begäran från enskild om ändring av ett beslut som fattats av socialförsäkringsnämnd (se FÖD 1991:26). Dock gäller den begränsningen att en fråga om ändring inte får tas upp förflutit från den dag beslutet meddelades, om det inte först därefter kommit fram att beslutet har fattats på ett uppen- bart felaktigt eller ofullständigt underlag eller om det i övrigt finns andra synnerliga skäl. Vidare får beslutet inte ha prövats av domstol. Förfarandet i socialförsäkringsärenden 179 För att skall vara förhindrad att ompröva sitt beslut bör dock krävas att domstolen har prövat ärendet i sak (se prop. 1977/78:20 s. 95 f.). Rättelse enligt 20 kap. 10 § a AFL Utöver ovan redovisade kvalificerade felaktigheter reglerar 20 kap. 10 a § AFL ytterligare en situation, nämligen att beslutet på grund av skrivfel, räknefel eller annat sådant förbiseende innehåller en uppenbar oriktighet (20 kap. 10 a § första stycket 1 AFL). Bestämmelsen, som tillkom före den nya förvaltningslagen, har samma innehåll som 26 § FL, dock att det i denna bestämmelse endast föreskrivs att en myndighet får rätta sitt beslut. Någon ovillkorlig skyl- dighet föreligger således inte enligt förvaltningslagens bestämmelse. RFV rekommenderar att rättelse av ett beslut som fattats av social- försäkringsnämnd görs av en tjänsteman (RFV Allmänna råd 1998:14 s. 25). Gränsdragningen mellan 20 kap. 10 a § AFL och 20 kap. 10 § AFL Ändring enligt 20 kap. 10 a § AFL är som sagts ovan inte begränsad till att avse tiden efter det att ett beslut vunnit laga kraft. Förutsättningarna för ändring är dock mer inskränkta än vad som gäller för omprövning enligt 20 kap. 10 § AFL. Om någon begär ändring inom den tvåmåna- dersfrist då omprövning kan begäras rekommenderar RFV att kassan betraktar en skriftlig sådan begäran som en begäran om omprövning enligt 20 kap. 10 § AFL eller vid en muntlig sådan begäran upplyser den enskilde om möjligheten att begära omprövning skriftligt (RFV Allmänna råd 1998:14 s. 26, jfr även FÖD 1986:28 I och II). Gränsdragningen mellan 20 kap. 10 a § AFL och 20 kap. 4 § AFL Som nämnts förut får ett beslut inte ändras till den enskildes nackdel såvitt gäller förmån som förfallit till betalning (20 kap. 10 a § tredje stycket AFL). Enligt 20 kap. 4 § AFL skall under vissa förutsättningar återbetalning ske av vad som utbetalats för mycket, se vidare avsnitt 4.3.12. Försäkringsöverdomstolen har i ett avgörande konstaterat att bestämmelsen i 20 kap. 10 a § AFL inte innebär någon inskränkning av tillämpningsområdet för återkrav. Även när en förmån förfallit till be- talning kan således beloppet återkrävas om förutsättningarna för åter- 180 Förfarandet i socialförsäkringsärenden krav i övrigt är uppfyllda (se FÖD 1991:10 med där gjorda hänvisning- ar). 4.3.10.5Omprövning enligt lagen om inkomstgrundad ålderspension, m.m. För ärenden enligt lagen om inkomstgrundad ålderspension gäller sak- ligt sett liknade regler för omprövning och ändring som för ärenden enligt lagen om allmän försäkring. Bestämmelserna skiljer sig dock i fråga om systematik och i vissa avseenden även i sak. Omprövning på begäran av enskild skall ompröva ett beslut på begäran av enskild (13 kap. 9 § första stycket LIP). En enskild får endast överklaga sådana beslut som tillkommit genom omprövning (13 kap. 17 § första stycket LIP). I likhet med vad som gäller enligt lagen om allmän försäkring är omprövning således ett obligatoriskt förstadium till enskilds överkla- gande. Någon uttrycklig begränsning av omprövningsinstitutet till tjänstemannabeslut finns inte i lagen. Emellertid är samtliga beslut som fattas enligt lagen om inkomstgrundad ålderspension tjänstemannabe- slut, varför en regel har ansetts onödig (se prop. 1997/98:151 s. 756). En särskild begränsning av omprövningsbestämmelserna – och där- igenom indirekt av överklagandebestämmelserna – återfinns i 13 kap. 9 § andra stycket LIP. Enligt denna bestämmelse kan ett beslut om pen- sionsgrundande inkomst eller andra pensionsgrundande belopp omprö- vas endast i samband med att beslutet om pensionsrätt eller pensions- poäng omprövas. Ett undantag görs om en omprövning av pensions- grundande inkomst eller andra pensionsgrundande belopp är av bety- delse för den enskilde. I propositionen anförs att vanligtvis kommer såväl skattemyndigheten som att medverka vid be- stämmandet av en persons pensionsrätt. meddelar beslut om pensionsgrundande inkomst och fattar beslut om pensionsgrundande belopp, pensionsrätt och pensionspoäng. För att undvika att beslutet om pensionsrätt berörs av olika ompröv- ningsbeslut bör i princip endast ett beslut om pensionsrätt eller pen- sionspoäng kunna omprövas. Det kan emellertid finnas situationer då beslutet om pensionsgrundande belopp eller pensionsgrundande in- komst är av betydelse utan att storleken av pensionsrätten påverkas, exempelvis om en inkomst skall hänföras till anställning eller annat förvärvsarbete eller för uppfyllandet av det s.k. förvärvsvillkoret. Förfarandet i socialförsäkringsärenden 181 sa situationer bör ett sådant beslut kunna omprövas självständigt på begäran av den enskilde (se prop. 1997/98:151 s. 495). På motsvarande sätt som gäller vid överklagande är sakägarkretsen vid omprövning annorlunda avgränsad i lagen om inkomstgrundad ål- derspension än i lagen om allmän försäkring. Omprövning kan begäras av den som beslutet avser eller, om den som beslutet avser har avlidit, av annan som är berörd av beslutet (13 kap. 9–10 §§ LIP, se även av- snitt 4.3.10.2). Omprövning skall inte ske av ett beslut som tillkommit efter ompröv- ning (13 kap. 9 § första stycket LIP). Det är här utan intresse om en prövning har skett på initiativ eller på begäran av enskild. Begäran om omprövning skall enligt en uttrycklig bestämmelse ske skriftligt (13 kap. 11 § LIP). Något krav på egenhändigt undertecknan- de gäller inte heller enligt LIP, men RFV:s rekommendation omfattar även ärenden enligt den lagen (se RFV Allmänna råd 1998:14 s. 17). En enskild skall enligt 13 kap. 11 § LIP som huvudregel begära om- prövning av ett beslut om pensionsrätt, pensionspoäng eller vårdår före utgången av året efter det fastställelseår som beslutet avser, dvs. Om den som begär omprövning gör sanno- likt att han eller hon inte fått kännedom om beslutets innehåll före utgången av nämnda frist skall begäran om ompröv- ning i stället ha kommit in från det att den som begär omprövning fick sådan kännedom. I propositionen anmärks att beslut om pensionsrätt m.m. skall följd- ändras om en ändring av taxeringen berör beslutet, varför tidsfristerna inte måste vara lika långa som inom taxeringsförfarandet. En lagom avvägd tidsfrist har ansetts vara efter fastställelseåret (se prop. 1997/98:151 s. 496). Den s.k. ventilen från tidsfristen motsvarar en tidigare bestämmelse i lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen om allmän försäkring (LBP). För andra beslut än beslut om pensionsrätt, pensionspoäng eller vårdår skall enskild begära omprövning från det att han fick del av beslutet (13 kap. 11 § första stycket LIP). Bestämmelserna om rättidsprövning och verkan av felsända över- klagande gäller på motsvarande sätt för omprövning som för överkla- gande, se avsnitt 4.3.10.2 samt 13 kap. 12 § LIP. Enligt 20 kap. 10 § sista stycket AFL får, som ovan nämnts, försäk- ringskassan inte på grund av en enskilds begäran om omprövning ändra ett beslut till dennes nackdel. Någon motsvarande bestämmelse, som anknyter till vem som begärt omprövning, finns inte i lagen om in- komstgrundad ålderspension. Där finns i stället för andra beslut än be- 182 Förfarandet i socialförsäkringsärenden slut om pensionsrätt, pensionspoäng eller vårdår en bestämmelse med innebörden att beslut endast får omprövas till den enskildes fördel om inte vissa undantagssituationer är uppfyllda (se 13 kap. 13 § LIP). Be- träffande beslut om pensionsrätt, pensionspoäng och vårdår kan resultatet av en omprövning som begärs av en enskild bli såväl till dennes fördel som till hans eller hennes nackdel. Omprövning på initiativ av m.fl. skall även om den enskilde inte begärt detta omprö- va ett beslut enligt 2–4 kap. LIP, dvs. om pensionsrätt, pensionspoäng, vårdår, pensionsgrundande inkomst och pensionsgrundande belopp, om det finns andra skäl. Omprövningsskyldigheten motsvaras i lagen om allmän försäkring närmast av skyldigheten att ändra beslut enligt 20 kap. 10 a § AFL. Bestämmelserna gäller även för skattemyndighet eller Premiepen- sionsmyndigheten i de fall de har att ompröva besluten (jfr 13 kap. 1– 2 §§ LIP). Som anmärkts ovan kan en omprövning av beslut om pensionsrätt, pensionspoäng eller vårdår ske till såväl den enskildes fördel som till dennes nackdel. Ett annat beslut kan som huvudregel endast omprövas till den enskildes fördel (se 13 kap. 13 § första stycket LIP). Om ett beslut om pensionsrätt, pensionspoäng eller vårdår omprövas utan att den enskilde begärt detta skall beslutet meddelas efter fastställelseåret. Ett annat beslut enligt lagen får omprövas från det att beslutet meddelades (13 kap. 13 § första styck- et LIP). I vissa situationer kan omprövning dock ske utan tidsgräns. I dessa fall kan omprövningen även resultera i ett beslut till den enskildes nackdel (se 13 kap. 13 § andra–tredje styckena LIP). skall ompröva sitt beslut om beslutet har blivit felaktigt på grund av att den som beslutet avser50 har lämnat felaktiga uppgifter eller har under- låtit att fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet. Vidare skall omprövning ske om det först efter de tidpunkter som nämnts visar sig att ett beslut har fattats på ett uppenbart ofullständigt eller felaktigt underlag eller om det finns andra synnerliga skäl eller om beslutet på- verkas av en ändring av ett beslut enligt skattebetalningslagen (1997:483) angående arbetsgivaravgift. I förarbetena till nu berörda 50 För premiepension till efterlevande även pensionsspararen eller den som tidigare hade rätt till sådan pension, se 13 kap. 13 § andra stycket andra me- ningen LIP. Förfarandet i socialförsäkringsärenden 183 bestämmelser tas som exempel att ett beslut blivit fel på grund av fel- aktigheter i ett register eller på grund av ett systemfel. Det påpekas att eftersom det krävs ett uppenbart fel eller synnerliga skäl torde bestäm- melsen inte komma att tillämpas särskilt ofta (se prop. 1997/98:151 s. 754). Slutligen får omprövning ske efter nämnda tidpunkter om beslutet påverkas av en ändring som har gjorts beträffande ett beslut om pen- sionsgrundande belopp eller pensionsrätt som avser en annan person än den försäkrade. Det är inte alldeles klart om omprövningsskyldigheten enligt lagen om inkomstgrundad ålderspension inskränker sig till ursprungliga fel. I regeringens allmänna resonemang om omprövning (se prop. 1997/98:151 s. 493 f.) tas som exempel att det har framkommit nya uppgifter som gör att det finns anledning till omprövning. Det fram- hålls också att det finns skäl att kunna ompröva ett beslut enligt lagen på myndighets eller försäkringskassas initiativ även i fall då beslutet inte är uppenbart oriktigt. Man får här hålla i minnet att bestämmelser- nas utformning rönt inverkan av att de skall tillämpas även av annan myndighet än , dvs. av och skattemyndighet. En fråga som avgjorts av allmän förvaltningsdomstol får inte om- prövas (se 13 kap. 16 § LIP). På motsvarande sätt som för ändringsskyldigheten enligt 20 kap. 10 a § AFL är inte skyldig att ändra felaktigheter av mindre betydelse. Detta anses ligga i bedömningen att det finns skäl för omprövning, jfr 13 kap. 13 § första stycket LIP och prop. 1997/98:151 s. 751 f.). Någon bestämmelse om rättelse motsvarande den i 20 kap. 10 a § första stycket 1 har inte ansetts påkallad bl.a. med hänsyn till bestäm- melsen i 26 § FL (jfr a. prop. s. 751). I vissa situationer leder en förnyad prövning av ett beslut på ett område till att beslut på ett annat område till följd därav skall justeras. Ett be- slut kan med andra ord komma att förändras i efterhand sedan en för- mån har fastställts och storleken av denna beräknats samt i förekom- mande fall även betalats ut. Denna typ av omprövning – som vanligen benämns följdändring – (se t.ex. prop. 1997/98:151 s. 492) förekom- mer främst inom pensionslagstiftningen. Sådana bestämmelser finns i 13 kap. 7–8 §§ samt 13 § andra–tredje styckena LIP, 6 kap. 2 § lagen (1998:702) om garantipension samt i 8 kap. 3 § lagen (2000:461) om 184 Förfarandet i socialförsäkringsärenden efterlevandepension och efterlevandestöd till barn (som träder i kraft ). Det är i nu diskuterade fall inte fråga om att beslutsunderlaget för det första beslutet har varit ofullständigt eller felaktigt. Situationen gäller inte heller att det, efter det att det första beslutet har fattats, har inträffat nya omständigheter, t.ex. en civilståndsändring eller att en ny pensionsförmån tillkommer, som leder till att förutsättningarna för en viss förmån förändras med verkan från det att omständigheten inträffa- de. Omprövningen innebär i stället att ett beslut i och för sig har fattats på ett riktigt och fullständigt underlag, men eftersom detta underlag ändras i efterhand skall en omprövning ske av det ursprungliga beslu- tet. Härtill kommer att utgången av prövningen är mer eller mindre given. Denna situation har inom socialförsäkringen reglerats skilt från omprövningsskyldighet i övrigt.51 Gemensamt för nämnda bestämmelser om s.k. följdändring är att beslutet om respektive förmån baseras på ett beräkningsunderlag som består av beslut rörande andra förmåner eller belopp. Vad som ingår i beräkningsunderlaget för respektive förmån skiljer sig dock åt. För exempelvis inkomstgrundad ålderspension gäller att sedan skattemyn- digheten fastställt den försäkrades taxerade inkomst, fastställs med ledning därav den pensionsgrundande inkomsten. Sedan hänsyn tagits till eventuella andra pensionsgrundande belopp fastställs den försäkra- des pensionsrätt. För inkomstrelaterad efterlevandepension gäller att denna bestäms på grundval av den pensionsbehållning som har fast- ställts, och som i sin tur har beräknats på grundval av den avlidnes fak- tiska och – i förekommande fall – antagna ålderspensionsrätt. Garanti- pension – såväl i form av ålderspension som efterlevandepension – liksom efterle-vandestöd till barn, fastställs på grundval av bl.a. den inkomstgrundade pension som den försäkrade har rätt till. Beräknings- underlaget i dessa fall utgörs således av bl.a. den fastställda pensions- rätten för inkomst-relaterad pension. För garantipension kan i beräk- ningsunderlaget därutöver ingå belopp motsvarande bl.a. den utländska pension, den änkepension samt viss tjänstepension som den pensions- berättigade uppbär. Om beräkningsunderlaget för respektive förmån ändras får detta till följd att även beslutet om förmånen kan behöva ändras. Ett beslut om ändring av den försäkrades tidigare fastställda taxering medför att den pensionsgrundande inkomsten och därmed även pensionsrätten skall 51 Inom skatteförvaltningen finns liknande regler om ändring i bl.a. 4 kap. 13 § taxeringslagen (1990:324), där man dock inte har valt att göra någon syste- matisk åtskillnad mellan detta förfarande och omprövningsförfarandet på initia- tiv av myndighet i stort. Förfarandet i socialförsäkringsärenden 185 ändras (se 13 kap. 7 § LIP). Även sådan pensionsrätt för premiepension som överförts behöver ändras om beslut fattats om ändring av pen- sionsrätten för den överförande maken och detta påverkar vad som förts över (13 kap. 8 § LIP). En ändring av den försäkrades pensionsrätt för inkomstgrundad ålderspension kan få till följd att även den försäk- rades redan beviljade garantipension skall ändras (se 6 kap. 2 § lagen om garantipension). På motsvarande sätt skall ett beslut om inkomst- grundad efterlevandepension ändras om den pensionsbehållning som legat till grund för beslutet ändras till följd av att t.ex. den avlidnes taxerade inkomst ändras. Om inkomstgrundad efterlevandepension ändras på detta sätt kan även garantipensionen till den efterlevande eller efterlevandestödet till barn behöva ändras, eftersom detta grundas på den inkomstgrundade efterlevandepensionen (se 8 kap. 3 § lagen om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn). Vad som sagts avser möjlighet att ändra ett be- slut om det föranleds av en myndighets – ex. eller skattemyndighetens – beslut om ändring av ett beslut som ingår i be- räkningsunderlaget. Även andra än nu nämnda belopp kan ingå i be- räkningsunderlaget. Detta gäller främst garantipension i form av ålders- pension, där det i beräkningsunderlaget ingår ett belopp för utländsk pen- sion och för personer födda eller tidigare, även tjänstepension. Det saknar emellertid betydelse vem som har fattat beslut om ändring av det första beslutet. Anledningen till att följdändringen skall ske är att det av använda beräkningsunderlaget ändras, och det är på grund härav det senare beslutet skall ändras. Även i dessa fall skall kassan således ändra beslutet om det föranleds av ändring av det första beslutet (se 6 kap. 2 § lagen om garantipension). En följdändring kan också aktualiseras av en ändring av ett beslut enligt skattebetalningslagen (1997:483) som avser egenavgift eller på grund av att det efter ändrad taxering står klart att pensionsrätt för pre- miepension inte skulle ha tillgodoräknats, eftersom det s.k. förvärvs- villkoret inte är uppfyllt. Vidare skall ett beslut om pensionsrätt eller pensionspoäng ändras när detta följer av bestämmelserna i lagen om inkomstgrundad ålderspension om bristande eller för sen betalning av pensionsavgifter (se 13 kap. 7 § LIP). Även efterlevandepension kan ändras på grund av sådan bristande avgiftsbetalning (se prop. 1999/2000:91 s. 257). Någon tidsfrist för följdändring finns inte enligt lagen om inkomst- grundad ålderspension. Däremot finns en beloppsgräns om för att beslut om pensionsgrundande inkomst skall ändras. Ändring enligt 13 kap. 7 § första stycket första meningen LIP av ett beslut om pensionsgrundande inkomst skall göras endast om storleken av inkoms- ten skulle öka eller minska med . 186 Förfarandet i socialförsäkringsärenden gränsning gäller inte vid ändring av pensionsgrundande belopp (se prop. 1999/2000:138, bet. 2000/01:SfU4, rskr. 2000/01:11). Inte heller för ändring av garantipension – såväl i form av ålderspension som ef- terlevandepension – eller för efterlevandestöd till barn gäller någon motsvarande begränsning (se prop. 1997/98:152 s. 102 f., prop. 1999/2000:127 s. 94 och prop. 1999/2000:91 s. 256 f.). Den som beslu- tet avser skall skriftligen underrättas om ändringen och om hur man begär omprövning av beslutet (se 13 kap. 7 § tredje stycket LIP). I 7 § LBP, som är upphävd men som gäller övergångsvis, finns stadgat en skyldighet att ändra beräkningen av pensions- grundande inkomst bl.a. om det vid bestämmande av avgiftsunderlaget ansetts att belopp som är hänförligt till inkomst av anställning inte skall ingå i avgiftsunderlaget. Även i 29 a § lagen (1993:737) om bostadsbidrag finns en bestäm- melse som kan liknas vid en följdändring på pensionsområdet. Bo- stadsbidrag beräknas bl.a. på den försäkrades inkomster enligt inkomst- skattelagen, vilka fastställts vid den årliga taxeringen. Även andra be- lopp såsom studiemedel ingår dock i beräkningsunderlaget (se 4–8 §§ lagen om bostadsbidrag). Därutöver beräknas bostadsbidraget i förhål- lande till bostadskostnaden (se 9 §). Till skillnad från vad som gäller på pensionsområdet skall s.k. följdändring av ett slutligt beslut om bo- stadsbidrag inte ske när ett eller flera av de belopp som ingår i beräk- ningsunderlaget ändrats, utan endast vid ändring av den försäkrades taxering. Dessutom gäller vissa tidsfrister för sådan ändring. 4.3.10.6Omprövning vid ändrade förhållanden Bestämmelserna om omprövning och ändring i lagen om allmän försäk- ring tar sikte på ursprungliga felaktigheter. Vid reform anför- de departementschefen uttryckligen att sådana bestämmelser som finns inom socialförsäkringen beträffande t.ex. omprövning av förmåner på grund av ändrade förhållanden inte berördes av reformen (prop. 1977/78:20 s. 83). Någon generell reglering av skyldighet att om- pröva ett ärende vid senare inträffade förhållanden finns inte. I vilken utsträckning det är möjligt att utöver de uttryckliga bestämmelser som finns på socialförsäkringsområdet ompröva ett beslut på grund av änd- rade förhållanden med stöd av allmänna förvaltningsrättsliga grundsat- ser utvecklas i avsnitt 9.11.1. betänkande uttalades att det i fall då det tillkommit nya omständigheter efter beslutet ofta låg i sa- kens natur att frågan kunde prövas på nytt (se SOU 1976:53 s. 138). Förfarandet i socialförsäkringsärenden 187 I såväl lagen om allmän försäkring som i andra författningar finns på området regler om indragning och nedsättning av förmåner på grund av att förhållandena har ändrats efter beslutstillfället. Dessa bestäm- melser, som förutsätter en ny prövning av rätten till eller storleken av en förmån eller ett bidrag, skiljs i denna framställning från de regler av närmast sanktionsartad karaktär som återfinns bl.a. i 20 kap. 3 § AFL. Dessa senare bestämmelser beskrivs i avsnitt 4.3.11. En särbestämmelse för sjukförsäkringen finns för ärenden enligt 3 kap. 4 b § AFL, dvs. möjligheten för personer med särskilt frekvent sjukfrånvaro till sjukpenning för av en sjukperiod. Beslut om sådan sjukpenning skall enligt huvudregeln vara tidsbegrän- sade men kan om det finns särskilda skäl gälla tills vidare. Försäk- ringskassan skall upphäva ett beslut om villkoren inte längre anses upp- fyllda. Det förutsätts att omprövar beslutet med lämpliga mellanrum eller när kassan får kännedom om något som tyder på att villkoren för beslutet är uppfyllda. Beslut om handikappersättning kan begränsas till . Den för- säkrade skall anmäla ändrade förhållanden till om rätten till förmånen påverkas (se 19 § lagen 1998:703 om handikapp- ersättning och vårdbidrag). är skyldig att ompröva behovet av handikappersättning i samband med beslut om förtidspen- sion och när den försäkrade tillerkänns ålderspension samt behovet av förmånen har ändrats (se 6 § andra stycket i lagen). För vårdbidrag gäller liknande bestämmelser. Här föreskrivs emel- lertid som huvudregel en obligatorisk omprövning med mellan- rum. Denna omprövning är således inte i sig beroende av ändrade för- hållanden. Motivet härför har angetts vara att barns situation ofta för- ändras betydligt inom loppet av och att det då är motiverat med en sådan omprövning (se prop. 1981/82:216 s. 15 beträffande mo- tivet till 9 kap. 4 § sjätte stycket AFL, som överförts till den nya lagen). Härutöver skall ompröva ett beslut om vårdbidrag när förhållanden som påverkar behovet av vårdbidrag har ändrats (se 10 § lagen om handikappersättning och vårdbidrag). För förtidspension och sjukbidrag gäller att den som uppbär förmå- nen är skyldig att utan oskäligt dröjsmål till anmäla om hans arbetsförmåga väsentligen förbättras, jfr 16 kap. 8 § första stycket AFL.