sou · GPB382 · 2002-01-01 00:00:00 — Fisketurism med nuvarande lagstiftning är de flesta negativa till. Bristen på respekt för traditioner och dålig kommunikation mellan lokalbefolkning och entreprenörer orsakar konflikter. Fritidsfisket kan vara en resurs att räkna med för människor i behov av rekreation och återhämtning från dagens stress. Viktigast är att verksamheten skapar inkomster med synliga effekter för området. Nya verksamheter måste få utvecklas i den takt som männi- skorna i bygden accepterar dem. Kontakten mellan myndigheter och Skärgårdsföreningar fungerar oftast bra men mellan Skärgårds- förening och kommun har man konflikter då det kommunala Lysingsbadet bedriver kommersiell fisketurism. Skärgårdsföreningarna kan påverka beslut men det anses ändå svårt att få beslutsfattare att fatta beslut som går i hand med verkliga förhållanden. Förvaltningsmodellen är en bra kompromiss förutsatt att fiske- vårdsområdena är små och att pengarna oavkortat går till dessa områden menar . Svårt att få människor att förstå de svåra förhållandena som råder bland skärgårdsbefolkningen. Då fiskeresursen är fri tar inget ansvar för förvaltningen vilket påverkar den långsiktiga reproduktionen. Information sprids så gott det går om förhållandena men detta nås endast av ett fåtal människor. Skatt och höga tomtpriser gör förhållandena för ungdomar ännu svårare att stanna kvar i hembygden. Fritidsboende tar över mer och mer. För en bättre framtid kräver Skärgårdsföreningarna att alla tar ett gemensamt ansvar för skärgården där man satsar på bostä- der för året-runtboende och en välutvecklad skärgårdsturism med lokala entreprenörer. Skärgårdskulturen bygger på vattenarealens produktion och de flesta Skärgårdsföreningar vill att fiskevattenägarna återigen skall få ta sitt ansvar för sitt vatten så att möjligheterna för överlevnad i skärgården ökar. och kommuner äger hamnar och camping- områden i det aktuella området. kommun äger vattenområden och ca är småöar. I kommun äger man mark på Oknö samt vid och Korpemåla. kommun äger relativt stora vattenområden, från till Lindödjupet. Flertalet strandfastigheter på ett antal öar ägs av . I kommun arrenderas hamnen och Dalskärs camping ut och i kommun har privatpersoner arrenderat av area- len. I övrigt är inget utarrenderat. I de tre sydligaste kommunerna har ingen hört talas om någon åsikt om det fria handredskapsfisket överhuvudtaget. I kommun har det inte uttalat kommit fram någon åsikt i frågan men vid förfrågan anser vissa att det fria fisket är bra och andra att det är dåligt. I finns vissa politiska menings- skillnader i ämnet. anser att det varit positivt för allmänheten och det rörliga friluftslivet. Avarter har dock varit avgjort störande för fiskevattenägarna och yrkes- fiskarna. Med avarter menas åsidosättande av allemansrätten, störningar av (åverkan på) skärgårdsfiskarnas fasta fiskeredskap, störningar inom fågelskyddsområden, vissa s.k. sportfiskares utövande av det fria handredskapsfisket som, utifrån skärgårds- befolkningens/yrkesfiskarnas uppfattning närmast kan beskrivas som ett slags rovfiske. , och kommuner känner till att hand- redskapsfiske förekommer men då bestånden av fisk minskat har även fritidsfisket minskat. kommun menar att det inte går att kontrollera hur mycket och hur ofta det fiskas men att både lokalbefolkning och turister använder fiskevattnen och detsamma gäller för . I uppfattas och uppskattas det fria handredskapsfisket som den rättighet det är och är allmänt förekommande hos både lokal- befolkning och allmänhet. Områdets utveckling har förmodligen gynnats av lagen menar man i kommun. I kommun tror man inte utvecklingen påverkats alls. Tveksam är man även i kommun som menar att det kanske varit gynnsamt för turisterna men att det också skapat konflikter. och menar däremot att lagen gynnat utvecklingen. I den södra delen av undersökningsområdet tycker man inte att förhållandet mellan yrkesfiskare och kommun förändrats sedan införandet av det fria handredskapsfisket. Hos befolkningen i kommun talas det om att tyskar fyller frysboxar med gäddor vilket med all sannolikhet är något av en skröna. Kommu- nen marknadsför dock inte det fria fisket till turister längre då fiskebestånden är dåliga och det skulle knappast går att fylla frys- boxen med gäddor. I menar man att lagen faktiskt har förändrat förhållandet mellan dem och yrkesfiskarna då man har olika syn på lagen. Förhållandena i har inte förändrats i någon större omfattning. Samtliga kommuner är välbesökta , det finns bl.a. camping- platser, stugbyar och fritidshus. har flera fiskecamper varav kommunen äger den största. Kommunerna vill gärna se att turismen utvecklas och i , och vill man satsa på fisketurism. De dåliga fiske- bestånden är skäl till varför de övriga kommunerna inte satsar på att utveckla fisketurism. kommun menar även att det är svårt att anordna resor för sportfiskare då det aldrig är säkert om det blir fiskeförbud eller inte. Attityden till svenska och utländska fiskare i skärgården är god menar kommunerna. I har de militära områdena nu öppnats och detta är i princip första säsongen som utländska turis- ter har möjlighet att fiska vid kusten. I kommun finns inga kända konflikter och den enda kända konflikten i kommun har varit att en privat markägare velat utestänga allmänheten och bilda ett sälskyddsområde. Skärgårdsboende och sommarstuge- ägare har dock vissa synpunkter menar man både i och kommuner. Angående fiskeförekomst och vattenkvalitet menar samtliga kommuner att dessa blivit sämre . Kontroll och tillsyn över fiskeresursen är närmast obefintlig menar de flesta kommuner. Bristen på resurser är orsak till detta menar kommun. är dock av upp- fattningen att kontrollen inte försämrats medan anser sig ha svårt att ha en bestämd uppfattning om denna förbättrats eller försämrats. Kommunerna har olika uppfattningar vad gäller attityd till fiske- vårdsområden. I , och kommuner har frågan aldrig varit uppe till diskussion. och kommuner ställer sig positiva till fiskevårdsområden längs kusten. I kommer man att diskutera frågan avseende möjligheten att bilda fiskevårdsom- råde i skärgården med företrädare för fiskevattenägarna och med fiskerikonsulent. menar istället att det viktigaste är att det fria handredskapsfisket inte sätts ur spel med omotiverade begränsningar och kostnader. Om kommunerna kan tänka sig att ge tillbaka rätten till mark- ägarna att råda över fiskeresursen menar de flesta är ett politiskt beslut som man inte kan svara på. ner har ingen åsikt i frågan och kommun menar att det är en fara att låta markägarna vara självbestämmande över sin fiske- resurs. Detta tror man då drabbar turisterna och allmänheten. kan tänka sig att ge tillbaka rätten till markägarna inom statuterna för bildat fiskevårdsområde. Införandet av fiskekort har kommunerna skilda åsikter om. kommun menar att man inte skall behöva ha fiskekort när man fiskar i havet. kommun menar att det beror på tre faktorer; kostnad, tidsperiod och övervakning. Vidare menar de att en familj inte skall behöva skinnas på pengar för att de vill fiska. Gäller perioden , en månad eller ? Hur skall man över- vaka detta? har billiga fiskekort, detta skulle i sådana fall gå. Men frågan är om man tjänar något i slutändan då alla om- kostnader är betalda avslutar kommun. är positivt inställda till fiskekort medan ställer sig negativ till obligatoriskt fiskekort (jämför jakt- kort) men positiv till fiskekort knutet till fiskevårdsområde. Kommunerna i , och samar- betar med Skärgårdsföreningarna. kommun samarbetar med andra föreningar som arbetar för närmiljön och i kom- mun är det som samarbetar med Skärgårdsföre- ningen som dock är slumrande i . Den nya förvaltningsformen har man hört talas om i , och kommuner. kommun har hört talas om förbud för fiske vid vissa tider i ett annat för- slag. Just nu är det inte aktuellt, men kanske om fiskebestånden minskar menar man på kommunen. kommun tycker att förvaltningsformen låter bra men undrar hur den skall fungera och menar att det är bättre med en årsdekal som säger att man gynnar det lokala fisket. Kommunen menar att det ändå är så få fiskar som tas upp av andra än yrkesfiskare. I kommun är man positiv till att förvaltningsformen kan öka den enskilde ägarens rätt att ansvara över sina vatten. De menar också att fiskebestånden skulle kunna vara en tillgång för både yrkesfiskare och turister men det första som måste åtgärdas är att bestånden räddas. har ingen åsikt i ämnet men tycker att den är avgjort intressant. Nyttjande av det fria handredskapsfisket Kommunerna i den södra delen av undersökningsområdet har mindre mark vid kusten än kommunerna i den norra delen. De nordliga kommunerna i undersökningsområdet är mer insatta i ämnet om det fria handredskapsfisket än de södra kommunerna då de förra har större skärgårdsområden. Attityden till det fria handredskapsfisket är positiv men i ett par kommuner har konflikter mellan lokalbefolkning och ent- reprenörer som saluför fritidsfiske skapat ett sämre klimat i området. Skärgårdsfiskarna i har blivit drabbade av vissa avarter som förstört möjligheterna till ett bra fiske med åverkan på redskap och respektlöst utnyttjande av frifisket. kommun menar att mycket av historierna om rovfisket är skrönor. Kontrollen och tillsynen är närmast obefintlig i samtliga kommuner. Avsaknad av resurser tros vara orsaken till bristande kontroll menar kommun. Samarbete finns mellan kommun och Skärgårdsföreningar i de fall dessa är aktiva i området. Endast , och kommuner vill satsa på fisketurism då de övriga menar att fiskebestånden är för dåliga för en sådan satsning. Kommunerna har inga problem med varken svenska eller utländska fisketurister. Samtliga kommuner menar att fiskebestånden minskat och vattenkvaliteten försämrats . äger en stor fiskecamp. kommun marknadsför inte fiske till turister längre. och ställer sig positiva till fiskevårdsområden. vill inte att det fria fisket skall äventyras med höga kostnader och begränsningar men är ändå för fiske- kort. kommun ser en fara i att låta markägarna få tillbaka rättigheten till fiskeresursen. är för fiskekort som är bundet till fiskevårdsområden. , och kommuner har hört talas om förvaltningsformen. tycker att den är intressant, ställer sig tveksam till hur regel- verket skall gå till och säger sig inte ha någon åsikt. kommun tycker efter uppgift om innehållet i förvalt- ningsformen att det är viktigt att någon tar hand om ansvaret för fiskebestånden och ser gärna att markägarna tar del av detta. Det går att rekommendera fiskerekreation vid en sjukskrivning. Har läkaren kännedom om ett ställe för fiskerekreation som anses vara bra tipsas patienten om detta. upplyses om rekommendationen och därmed har patienten tillåtelse att vistas i den miljön under sin sjukskrivning. Patienten måste dock betala resan och vistelsen själv. Det är främst män som förmodas vara intresserade av denna slags rekreation. är det dock främst kvinnor som behöver komma ifrån och göra något i syfte att rekreera sig. Denna målgrupp kan då istället erbjudas andra aktiviteter i skärgården såsom akvarellmålning, traditionell slöjd mm där känslan av lugn och ro erbjuds på samma sätt som fiske. De som kan tänkas bli rekommenderade att komma ut i skärgår- den är t.ex. patienter med stressrelaterade sjukdomar som har möj- lighet och råd att åka iväg på en rekreationsresa. Andra grupper som psykiskt sjuka och funktionshindrade kanske inte har möjlig- het att göra en sådan osubventionerad resa. För funktionshindrade gäller det även att båtar och hus är handikappanpassade. Värdarna måste också ha god kunskap för att kunna ta hand om dessa mål- grupper. 3 SAMMANSTÄLLNING OCH ANALYS Markägandet i skärgårdsområdena utgörs av såväl privatpersoner som kommun där fiskevatten ägs i större eller mindre skala. Kom- munerna i den södra delen äger mindre mark vid kusten än kom- munerna i den norra delen. Resultat från intervjuerna visar att fler- talet av fastigheterna med tillhörande vattenareal har gått i arv, vissa ända upp till . Ägare av dessa fastigheter har därmed en stark anknytning till skärgården och hembygden ligger dem varmt om hjärtat. För merparten av de intervjuade skärgårdsborna har sysselsätt- ningen förändrats historiskt. Där jordbruk och fiske utgör syssel- sättning har oftast någon av näringarna blivit den dominerande. Yrkesfisket har minskat i omfattning och fiskevatten arrenderas oftast ut till andra eller används enbart för eget fritids- och/eller husbehovsfiske. Vidare har förhållandena i skärgården ändrats så till vida att det har blivit svårt att livnära sig på enbart en näring. Andra inkomstkällor är vitalt att finna och många bedriver turism som binäring. Dock utgör binäringen fortfarande en mindre del av sysselsättningen. Om så är fallet även i andra områ- den tas dock ej upp i denna undersökning. dominerade grupperna yrkesfiskare och husbehovs- fisket arenan för nyttjandet av fiskeresursen. Samhällsutvecklingen har dock medfört att andra aktörer trätt in för att ta del av fiske- resursen. I samband med införandet av det fria fisket, vilket syftade till att öka tillgängligheten för fritidsfiskaren, har turisment- reprenörer börjat etablera sig i skärgården och i närområdet. Kon- flikter avseende nyttjanderätten har därmed uppstått. Resultatet från intervjuerna påvisar att oavsett verksamhetsområde betraktas införandet av det fria fisket som konfiskering av privat mark. Attityden till reformen är övervägande negativ då det fria fisket frambringat många irritationsmoment. Gemensamt för de flesta är dock synen på det respektlösa fiskandet och brist på visad hänsyn till de bofasta skärgårdsborna. Fiske ifrån privata bryggor och vid strandkanter upplevs som intrång på privat mark. Att man dessutom måste betala skatt för något som andra kan tjäna pengar på genom att nyttja det fria fisket upprör många. Då Skärgårds- föreningarna arbetar för att skydda och befrämja skärgårdsbefolk- ningens intressen bör attityden hos andra skärgårdsbor vara den- samma då majoriteten av Skärgårdsföreningarna vill, helt och hållet, avskaffa det fria handredskapsfisket. Undantaget är i där handredskapsfisket varit fritt redan innan reformens införande. Kommunerna innehar däremot en positiv attityd till det fria handredskapsfisket. Detta då områdena förmodligen gynnas av lagen via inkomster ifrån besöksnäringen. Det fria fiskets påverkan Enligt skärgårdsföreningarna var det vid reformens införande mest vattenägarna som protesterade medan yrkesfiskarna hade gott om fisk ute i havsbanden och inte brydde sig så mycket om kustfisket. Sedan fiskebestånden minskat och fiskekvoterna begränsat yrkes- fiskarnas möjligheter har kustfisket blivit mer betydelsefullt och konflikter har då accentuerats. uttrycker de som livnär sig på fiske ett förakt mot det fria fisket. För dem har det fria handred- skapsfisket påverkat dem negativt genom att de får sina fiskered- skap allt oftare förstörda, inkomst går förlorad och det tas inte längre någon respekt för lektid. Detta tillsammans med det mins- kade fiskebeståndet, orsakat av försämrade vatten- kvalitet, frambringar hos yrkesfiskarna en känsla av att kämpa i motvind för att bedriva en näring som gått i generationer och som därmed utgör en del av skärgårdens kulturarv. Problemet är man dock inte ensam om. framhäver i sin inter- vju att även skärgårdsfiskarna där har blivit drabbade av vissa avarter som förstört möjligheterna till ett bra fiske genom åver- kan på redskap och respektlöst utnyttjande av det fria fisket. Besöksnäringen är en aktör som kan sägas gynnas positivt av reformen, och speciellt 1996 då rätten att bedriva kommersiell allemansrätt på enskild fastighet antogs. De entreprenörer som bedriver fisketurism utan att ha eget vatten med acceptabel areal för att kunna bedriva fisketurism på har dock mött stark kritik. Vandalism lär även ha förekommit enligt en av de intervjuade skär- gårdsborna. Av resultatet från intervjuerna framgår det att personer som inte äger vatten och som dessutom bedriver annan form av verksamhet än fiske inte påverkas i någon större utsträckning. För dem har införandet av det fria handredskapsfisket främst inneburit ett frostigare klimat i skärgården. På så vis kan man konstatera att den egentliga konflikten ägs av fiskare och besöksnäring, vilka båda livnär sig på fiskeresursen men på olika sätt. Detta konstaterande kan understrykas och faktum är att konflikter mellan lokalbefolk- ning och entreprenörer som saluför fritidsfiske har skapat ett sämre klimat i skärgården i ett par andra kommuner. Förekomsten av fritt fiske Förekomsten av fritt fiske är enligt den intervjuade skärgårdsbe- folkningen störst kring de entreprenörer där någon form av turismaktivitet förekommer. Därmed är påverkan på lokalbefolk- ningen störst, liksom konflikten starkast, i dessa områden. Skär- gårdsföreningarnas uppfattning av hur mycket som fiskas av fritidsfiskare är vag. Däremot vet man att omfattningen är störst i närheten av stugbyar medan det i andra områden inte förekommer något fiske överhuvudtaget. Därmed kan detta sägas stödja skär- gårdsbefolkningens uppfattning om fritt fiske. Kommunerna har även de svårt att säga hur stor förekomsten av fritt handredskaps- fiske är. Kommersialiseringen av allemansrätten ses av skärgårdsborna som ett allvarligt problem då man ej talar om allemannsskyldig- het. Den svenska naturen står öppen för oss alla, men den kräver allemannsvett vilket innebär att hänsyn måste visas mot såväl djur och natur som människor. Dessutom uppfattar fiskevattenägarna att vi i bjuder hela världen på fiske. Av de intervjuade skärgårdsborna anges tyskar vara den utländska grupp som nyttjar det fria fisket flitigast. Tyskar anges även för att bedriva så kallat rovfiske. menar dock att mycket av historierna om rovfiske är skrönor. Några av de intervjuade skärgårdsborna nämner att svenskar kan var minst lika respektlösa vad gäller fiske. Att reformen har varit konfliktskapande menar de flesta skär- gårdsföreningarna, medan kommunerna säger sig inte ha några som helst problem med varken svenska eller utländska fisketurister. Av detta kan man konstatera att problemen med det fria handredskaps fiske ligger på lokal nivå medan det gynnar kommunen i form av inkomst från besöksnäringen. Turism med betoning på rekreation gäller det att hitta alternativa näringar i skärgården och som nämndes i början av kapitlet har många av de intervjuade skär- gårdsborna startat någon form av turismverksamhet som binäring. Genom turism kan skärgårdsmiljön bevaras. En av de lokala turismentreprenörerna ser skärgården som en resurs med ett unikt kulturarv och menar att det gäller att ta vara på möjligheterna. Naturupplevelser och rekreation är vad skärgården kan sälja. Många av de intervjuade skärgårdsborna är också positiva till en utveckling av turism i området men då i form av rekreation. Förutsättningen för en utveckling är att det ska vara småskaligt med skärgårdsanknytning samt att inkomsten ska gynna det lokala. En storskalig och kommersiell verksamhet anser man ej passa in i miljön. Övrig bofast lokalbefolkning ser också positivt på en ökad turismaktivitet då det kan gynna deras verksamheter. Enlig Skärgårdsföreningarna är det viktigt att verksamheter inom turismnäringen tillåts utvecklas i den takt som människorna i bygden accepterar. Många områden är ännu inte överexploaterat, även om sådana finns enligt vissa intervjuade skärgårdsbor och där så är fallet är av naturliga skäl inte ytterligare turismutveckling välkommen. Av resultat från Skärgårdsföreningarna framgår det att de förespråkar turism men att de flesta skärgårdsbor vill ha möjlighet att förvalta sin egen egendom och resurs. Brist på respekt för traditioner och dålig kommunikation mellan lokal- befolkning och entreprenörer utgör här ett konfliktområde enligt skärgårdsföreningarna. Fisketurism med nuvarande lagstiftning är de flesta av skärgårds- föreningarna negativa till. poängterar att en utveckling inte får ske på bekostnad av yrkes- verksamma fiskare och skärgårdsbefolkning. Förutsättningarna för att skärgårdsbefolkningen ska se det som positivt för bygden är, enligt de intervjuade skärgårdsborna, att fisketurism bedrivs gemensamt inom ett fiskevårdsområde och att fiskekort införs som möjlighet att ta betalt för upplåtelse av fiskeresursen samt erhålla någon form av kompensation för nyttjande/beträdande av privat mark. En del av de intervjuade jämför markägares förhållande vad gäller jaktkort. För skärgårdsborna som äger vattenareal är deras mark lika viktig som markägarens skog eller åker och äng. Av intervjuresultatet med kommunerna framkommer det att endast , och vill satsa på fiske- turism medan de övriga menar att fiskebestånden är för dåliga för en sådan satsning. kommun äger redan en stor anlägg- ning där kommersiell fisketurism bedrivs. Därmed kan man kon- statera att kommun är positiv till fisketurism. mark- nadsför inte fiske till turister längre. Det fria handredskapsfisket har varit konfliktskapande och då det är många aktörer vars intressen är lika viktiga är ämnet komplext. har, som språkrör för skär- gårdsborna i Misterhults, , och Tjust skärgård, kämpat hårt mot den nya reformen och i samarbete med olika aktörer har de arbetat fram en förvaltningsmodell som fått positiv respons från olika håll. Responsen på förslaget har bidragit till att man återfått glöden och hoppet om att kunna påverka skärgårdens utveckling. De flesta verkar vara positiva till förslaget och ser modellen som en bra kompromiss. Modellen grundar sig på bildandet av skötsel- områden liknande fiskevårdsområden, men där vattenvägarna ska återfå rätten att besluta över resursen. Införande av fiskekort i samband med skötselområdena är också på förslag. Skärgårdsföre- ningarna vill att fiskevattenägarna återigen ska ta sitt ansvar för sitt vatten för att på så sätt förbättra kontrollen och fiskevatten- kvaliteten. Intresset för fiskevård har sjunkit dramatiskt i samband med reformens införande då skärgårdsborna känner sig maktlösa över sin egen mark. Enligt intervjuerna med skärgårdsborna skulle återgående av beslutanderätt över fiskeresursen leda till ett lokalt ökat engagemang för fiskevård. Alla är väl måna om sitt fiske- vatten. Då åsikterna om förvaltningsmodellen och dess funktion är olika kommun och skärgårdsföreningar emellan i varje län bör man kanske utarbeta en modell efter förhållandena i respektive län. Fiske - en form av rekreation När det gäller utveckling av fritidsfiske i form av rekreation ser Skärgårdsföreningarna skärgården som en resurs att räkna med. Av intervjuerna framgår det att de lokala turismentreprenörerna ser positivt på möjligheten att bedriva fisketurism förutsatt att det, som tidigare nämnts, drivs lokalt och i småskalig verksamhet där inkomsten gynnar det lokala. Enligt intervjuer med läkare går det att rekommendera fiskerekreation vid en sjukskrivning. Läkaren måste dock kunna rekommendera stället som bedriver fiskerekrea- tion för att ska kunna tillåta att patienten vistas i den miljön under sin sjukskrivning. De personer som kan tänkas bli rekommenderade att komma ut i skärgården, enligt läkarintervjuer, är patienter med stress- relaterade sjukdomar som har möjlighet och råd att åka iväg på en rekreationsresa. Funktionshindrade är också en potentiell mål- grupp men då krävs handikappsanpassade faciliteter samt kunskap hos värdarna att ta hand om dessa grupper. verkar bli alltmer intresserade av att satsa på att de anställda skall må bra och erbjuder lösningar för de som är utbrända skulle fiskerekreation kunna bli en produkt att satsa på i skärgården. Tjänsten uppfyller dessutom skärgårdsbornas krav på sysselsättningsmöjlighet och inkomst till det lokala. Detta förutsatt att någon lokal entreprenör driver verksamheten. Dessutom ges det möjlighet att lära ut skärgårdens traditioner och historia som håller på att falla i glömska.