sou · GPB32d1 · 2002-01-01 00:00:00 — Energy Efficency: The role of prices and technology development IEA/SLT(99)24. IPPC, (1996). Climate Change , Impacts, Adaptions and mitigation of Climate Change: Scientific-Technical Analyses, Contribution of to the Second Assessment Re- port of the Intergovernmental Panel on Climate Change. IVA/FRN, (1998). Möjligheter och hinder på väg mot faktor 10 i . Forskning till stöd för en hållbar utveckling, Bilaga 4a. & Stymne, S., (1996). Sustainable Economic Welfare in , A pilot 1950–1992. K., (2000). Technology diffusion in energy-economy models: The case of Danish vintage models. , A. ed. m.fl. (1994). Investing in Natural Capital, The Ecological Economics Approach to Sustainability. , A., (1992). En rapport om hur miljöskul- den utvecklas om vi ingenting gör. & , P., (1985). Perspektiv på Energi – Om möjligheter och osäkerheter inför energiomställningen. , Ö., (1967). and its Composition. , (1998). Minskade hälso- och miljörisker vid an- vändning av bekämpningsmedel. , A, (1999). Departement of the Environment, UK, Quality of Life counts. Kemikalieinspektionen (1997). Mercury in products – a source of transboundary pollutant transport. Rapport nr 10/97. , (1996). Fisk – en miljöhotad naturresurs, bilaga till kostnader för kväveutsläpp en delrapport av miljöräkenskapsarbete. , (1998). En utvärdering av FNs miljöräken- skapsuppställning, Rapport 1998:9. Working Papers nr 69. Kooreman, P. & Steerneman, T., (1998). A note on the energy- efficiency investments of an expected cost minimizer. Resource and Energy Economics vol. 373–381. Kretsloppsdelegationen, (1995). Marknad för kretslopp, Rapport 1995:10. Kretsloppsdelegationen, (1997). Strategi för Kretsloppsanpassade material och varor, rapport 1997:14, . Krutilla, K. & , A., (1975), The Economics of Natural Envi- ronments, : Resources for the Future. Kågeson, P., (1997). Growth versus the Environment – Is There a Trade-off. PhD, , . Layman, R. C., Boyce, J. R. Criddle, (1996). Economic Valuation of the Chinnok of the , , Under Current and Plans. Land Economics, 72 (1). , J., (1988). Pollution and Struggle for the World prod- uct. , M., (1998). Towards Environmental Historical Na- tional Accounts for . Methodological Considerations and Estimates for the 19th and 20th Centuries Studies in Eco- nomic History 21 PhD dissertation. , M., (2000). Koldioxideffektivitet i ett ekonomisk- historiskt perspektiv. Underlag till resurseffektivitetsutredningen, Fi 1999:02. , (1999). Kretsloppsanpassning ur ett sam- hällsekonomiskt perspektiv, bilaga 4 till . i hemsida, . , P-O., (1997). Skatter, miljö och sysselsättning, SOU 1997:11, bilagedel, rapport 11. & Li, C. Z., (1994). How do Different Practices Affect the Value of ? An Economic Analysis. 41, s. 79–88. & Li, C.Z., (1993). The Value of Northern Swedish : An Economic Analysis. 8, s. 426–434. Meadows m.fl., (1972). The Limits to Growth – A report for the Club of Romes project on the Predicament of Mankind. (1990). World Trends in Tourism and Recrea- tion. Miljö- och , Miljöstyrelsen, (1998). Life Cycle Assessment of for Beer and Soft Drinks. , (1997). Ställ om för rättvist mil- jöutrymme. Mål och beräkningar för ett hållbart . Miljövårdsberedningen, (1999). Gröna nyckeltal – följ den ekolo- giska omställningen. Morey, E.R., Rowe, R. & ., (1993). A Repeated Nested-Logit Model of with Comparisons to Six other Travel-Cost Models. tural economics, . & Calamai P., (1997), Subsidizing Unsustainable Devel- opment: Undermining the . Earth Coun- cil Institute – . (På uppdrag av the ). Mäler, K-G., (1995) Economic Growth and the Environment, Beijer Reprint Series No. 1994 s. 12, rapport , 4384-6, Viktiga mate- rialflöden. och Kemikalieinspektionen, (1999). Att finna farliga flöden, kemikalier i samhället. Rapport nr 5036. och , (2000). Naturmiljön i siffror 2000. , (1997). Ett urval av statliga subventioner som kan antas motverka en ekologisk hållbar utveckling. Regerings- uppdrag NV dnr 631-2597-97-Ke. , (1997). Fosfor och energi ur avloppsslam. Rapport nr 4822. , (1997). Miljöskatter i – ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken. , (1998). Betydelsen av begränsade globala natur- resurser för utveckling. Rapport nr 4850. , (1998). EU:s avfallsdefinition – ett hinder för kretsloppsanpassningen?, Rapport nr 4950. , (1998). deFacto; 98 Uppföljning av föreslagna miljömål. , (1999). Miljöskadliga subventioner inom färje- trafiken, Rapport nr 4990. , (1999). Resurseffektivitet – att hushålla med resurser. Rapport nr 4976. , (2000). Naturgrusskatten – utvärdering av skatteeffekterna, Rapport nr 5077. , (2000). Tillståndet i världen (svensk översättning av State of the World 2000). Fälth och Hässler. /SCB, (2000). Naturmiljön i siffror. Neumayer, E. (1999). Weak versus Strong Sustainability. Neumayer, E. (1999). Weak versus strong Sustainability. , Cheltenham, UK. Nordwall, F. & , I., (2001). Biologiska konsekvenser vid reglering av det svenska fisket på Östersjölax. , (1997). Klimatrapport , (1997:29). (00-06-14) Vindkraft kan ge mer fisk i . Oates, W., Palmer, K., and Portney, P., (1993). Environmental regulation and International Competitiveness. Thinking About the Porter Hypothesis. Resources for the Future. Discussion paper 94-02. Odum, E. (1989). , (1996), Subsidies and Environment – Exploring the Link- ages. , (1997). Reforming Energy and Transport Subsidies. , (1997). Globalisation and the Environment. , (1998). Improving the Environment Through Reducing Subsidies – Part I Summary and Policy Conclusions. , (1998). Improving the Environment Through Reducing Subsidies – Part II Analysis and Overview of Studies. , (1998). , (1999). Towards Sustainable Fisheries – Economic As- pects of the Management of living . , (1999), Improving the Environment Through Reducing Subsidies – Part III Case Studies. Parfomak, P. W. (1997) Falling generation costs, environmental externalities and the economics of conservation. Energy Policy, vol. 25, nr 10, s. 845–860. Paulrud, A. (2000). Ekonomisk analys av sportfiskarnas val av fis- keplats. , SLU , Arbetsrap- port 290. Paulrud, A. (2000). Samhällsekonomisk värdering av sportfisket i Byskeälv. Paus, E. & Max-Neef, M., (1992) Real-life economics. , R., (1998). From Industrial Forestry to Natural Re- sources Management – Lessons Learnt in Forestry Assistance. Publications on forestry: nr 1/1998, Dept. for and the Environment, , . , H., (1992). Miljöekonomi för en hållbar utveckling, För- lagshus öster om eden, . Porter, M. E., (1990). The Competitive Advantage of Nations. Porter, M. E., , (1995). Towards a New of the Environment-Completeness relationship. nomic Perspectives, vol. 9, nr 4. , S H., (1996). The Effect of Population Growth on Environmental Quality. and , 15 (2), 95–108. Radetzki, M., (1990). Tillväxt och miljö, . Rees, W. E., & Wackernagel, M., (1994). Ecological Footprints and Carrying Capacity. In: , A. (eds) Investing in Natural Capital: the Ecological Economics Approach to Sustain- ability. Press, D.C. 362–390. Repetto, R., m.fl., (1996). Has Environmental Protection Really Reduced Productivity Growth? , Re- search Report. revisorer, (1999). Producentansvarets betydelse i av- fallshanteringen. Rapport 1998/99:11. , (1998). Subventionernas inverkan på en ekologisk hållbar utveckling. Regeringsuppdrag RRV dnr 20-97- 1637. , (1999). De lokala investeringsprogrammen i praktiken – en uppföljning av kommunernas arbete. RRV rapport 1999:37. , (1999). Miljarden som försvann – en gransk- ning av kretsloppsprogrammet, RRV rapport 1999:28. , M., (1998). Dematerialization in five US metals sec- tors:implications for energy use and CO2 emissions. Resource Policy vol. 24, 1–18. SCB, (1994). Grönytor och deras tillgänglighet kring de 10 största tätorterna. Statistiska Meddelanden Na 12, Statistiska Centralby- rån, . SCB, (1995). Sport- och husbehovsfiske 1995 – en undersökning om svenskarnas fiskevanor. SCB, (1997). Välfärd och ojämlikhet i ett 20-årsperspektiv. SCB, (1998). Indikatorer för hållbar utveckling. SCB, (1999). Skogsräkenskaper – en delstudie avseende fysiska räkenskaper. Rapport 1993:3, , . SCB, (2000). En Framtida nationell materialflödesstatistik. Rap- port 2000:4. SCB, (2000). Hushållen och miljön. Stencilupplaga, opublicerad. SCB, (2000). Miljöpåverkan av svensk handel. SCB, (2000). SCB, (2000). Miljöskatter och miljöskadliga subventioner. Sta- tistiska Centralbyrån, Rapport 2000:3. Schmidt-Bleek, F., (1999). Factor 10 Clubs Reports of 1999. Institut und Technik. Schmidt-Bleek, F. book or the Fossil Fuel makers – factor 10 and more. Opublicerat material från författaren. Schmidt-Bleek, F., (1998). Weniger Naturverbrauch – mehr Lebensqualität durch Factor 10. Sekretariatet för framtidsstudier, (1977). Resurserna, samhället och framtiden. (1999). (2000). , M., Dengsöe, N. & Branth , A., (2000). Vurderinger af de grönne afgifters effekter i de nordiske lande: Resultater og metodespörsmål. Solow (1986), On the Intergenerational Allocation of Natural Re- sources. SOU 1974:64, Energi 1985–2000. SOU 1974:65, Energi 1985–2000, Bilaga. SOU 1978:43, . SOU 1983:34, Information som styrmedel. SOU 1983:56, Naturresursers Nyttjande och hävd. SOU 1987:610, Elhushållning . Betänkande av elan- vändningsdelegationen. SOU 1991:38, Räkna med miljön! Förslag till natur- och miljörä- kenskaper. Allmänna Förlaget, . SOU 1992:58, Miljöskulden. SOU 1995:139, Omställning av energisystemet. SOU 1995:140, Omställning av energisystemet, Underlagsbila- gor. SOU 1997:8, Handel med skrot och begagnade varor. SOU 1997:11, Skatter, miljö och sysselsättning, bilagedelen. SOU 1998:49, Konsekvenser av att taxfreeförsäljningen avvecklas inom EU. Betänkande 2 från Utredningen om sjöfartens struktur- och kapitalsituation. SOU 1999:3, Yrkesfiskets konkurrenssituation. SOU 1999:111, Att söka kostnadseffektiva lösningar inom kli- matområdet. SOU 2000:23, Förslag till svensk klimatstrategi. SOU 2000:44, Från byggsekt till byggsektor. SOU 2000:45, Handla för att uppnå klimatmål. SOU 2000:53, Varor utan faror. , (2000). Effektiv energianvändning – en analys av utvecklingen –1998. (ER 22:2000). , (1985). Effektiv elanvändning (1985:8). , (1985). Energiöversikt, prognoser 1984–90 (1985:10). , (1988). Avveckling av två reaktorer (1988:1). , (1988). Elpriser och svensk industri (1988:7). , (1989). Miljöanpassade energiscenarier (1989:4). , D., Common, M. & Barbier, E., (1996). Economic Growth and Environmental Degradation – The Environmental Kuznets Curve and Sustainable Development, World Development, vol. 24, nr 7, s. 1151–1160. , T., (1992). Discounting in a world of limited Growth. Studies in Environmental Economics and Development, 1992:6. Unit of Environmental Economics, , . , (1993). 93-31, L.M. & Svedjemark G. A. Measurement of radon in the same homes in 1955 and 1990. Svenska miljömål, prop. 1997/98:145. andra nationalrapport om klimatförändringar, Ds 1997:26. Titenberg, T. H., (1992). Environmental and Economics, ., . , (1990). Trafik, energi och koldioxid: strategier för att reducera bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp. UNDP, (1998). Human development report. Wackernagel, M. & Rees, W., (1996). Our Ecological Footprint. Reducing Human Impact on the Earth. Vatn, A., (1998). Input versus emission taxes in a mass balance and transaction cost perspective. Land Economics vol. 74, 514– 525. Weaver, R. D., (1998). Measuring productivity of environmentally interactive technologies: the case of agriculture and the environ- ment. 80, 595– 599. Weissglas, G., Alatalo, M. & Appelblad, H., (1996). Lax i strida strömmar. , , GERUM nr 31. Weitzman, M. L., (1976). On the Welfare Significance of in a Dynamic Economy. 90, s. 156–162. Weizäcker m.fl., (1998) Use. , S., (1994) Non in Forestry – Survey of Valuation Studies. Arbetsrapport nr 109, ekonomi, SLU, . Wirl, F., (2000). Lessons from Utility Conservation Programs. 21, nr 1. Vitousek m.fl., (1986). Human Appropriation of the Products of Photosynthesis, Bioscience, 36(6), 368–373. , (1994). Market Outlook for Major , Energy, Metals and , February. , (1996). Market Outlook for Major , Energy, Metals and , February. , (1999). signs 1999, ed. , (2000). signs 2000, ed. (1993). Reflections on the History of Energy Sup- ply, Living Standards and Economic Growth, Australian Eco- nomic , 1993:1 s. 3–21. WWF-UK, (1999). Chemical Trespass: A toxic legacy. Toxics Programme Report, 1999. /dux/index.htm Inom pågår en strid om vilket synsätt som ska dominera när hållbar utveckling definieras och omvandlas i poli- tik. På ena sidan befinner sig och Miljövårds- beredningen, understödda av ; på andra si- dan staketet finner vi . Motsättningen börjar redan när det gäller definitionen av själva begreppet: ska hållbarhet definieras i ekologiska eller i vidare socio-ekonomiska-ekologiska termer? Resultatet av att använda den vidare definitionen av håll- barhet (och alltså inkludera ekonomiska förhållanden) kan vi se i Långtidsutredning /2000: I Långtids- utredningen har hållbar utveckling tolkats i termer av att samhällets samlade kapital, bestående av realkapital samt miljö- och naturka- pital, inte skall minska över tiden. () Beräkningarna indikerar att kan bedömas ha en hållbar utveckling.1. går i sitt yttrande (Dnr 100-1718-00-HE av ) över betänkande emot denna slutsats, som kommer fram till med hjälp av en miljöjusterad nettonationalprodukt (som tar hänsyn till ekonomiska och en del ekologiska faktorer – dock inte till växthus- gaser, ozonskiktet eller artutrotning). Och detta trots att Natur- vårdsverket håller med om det vida hållbarhetsbegreppet: Natur- vårdsverket menar att avsaknaden av kritiska nivåer (dvs. absoluta värden eller volymer som natur- och miljöresurser inte får under- skrida) medför att den miljöjusterade nettonationalprodukten inte ensam kan användas som mått på hållbar utveckling. 1 SOU 2000:7 s. 146. Den principiella skillnaden mellan dessa två perspektiv är att i den vidare hållbarhetsdefinitionen blir olika slags resurser (positiva och negativa ekonomiska, sociala och ekologiska effekter) utbyt- bara mot varandra. En negativ ekologisk konsekvens kvittas då mot en positiv ekonomisk. I ekologisk ekonomi kallas denna definition av hållbarhet för svag – eftersom den möjliggör att hållbar ut- veckling råder trots att ekologiska förhållanden ständigt försäm- ras. En ekologisk definition av hållbarhet beskrivs på motsvarande sätt som stark då den håller olika former av resurser och sam- hällsmål åtskilda. Förenklat kan vi således säga att motsättningen inom angående hållbar utveckling går mellan en svag och en stark definition av hållbarhet. är ett intressant försök att över- brygga denna motsättning mellan ett ekologiskt och ett utbytbar- hetsperspektiv på hållbarhet. Genomgående ställer Resurseffekti- vitetsutredningen den relativa effektiviseringen i material- och ener- gianvändning mot den fortsatta absoluta ökningen i användning och miljöbelastning. Så effektiviserades energianvändningen i (mätt per BNP-krona) 1970–1989 med 25–, men i ab- soluta tal ökade användningen ungefär lika mycket. Och material- effektiviseringen har lett till en halvering av materialintensiteten i (mätt per förädlingsvärde) 1957–1996, men en ökning i absoluta tal . Här ställer på ett förtjänst- fullt sätt den absoluta nivån (vilket är den avgörande i ekologisk mening) mot den relativa effektiviseringen: effektiviseringen har inte varit tillräcklig för att leda till faktiska förbättringar i ekologisk mening. Alltså rör vi oss bort från – inte mot – en hållbar utveck- ling i stark mening. Utredningen kommer vidare fram till att det av en del ekonomer antagna positiva sambandet mellan ekonomisk tillväxt och miljö- belastning – den s.k. Miljökuznets-kurvan: mindre miljöbelastning med mer ekonomisk aktivitet, en syn som bejakar i alla fall på riktigt lång sikt (sid 123) – generellt inte är giltigt. Om ekonomisk tillväxt ska gå att förena med hållbarhet krävs en aktiv miljöpolitik. Ett exempel på omfattningen av en sådan politik för att förena tillväxt med minskande miljöbelastning härleder utredningen från en modellkörning för fram . Slutsatsen av mo- dellen – som har alla sedvanliga begränsningar när det gäller tolk- ningsmöjligheter – är att med nuvarande politik kommer miljöbe- lastningen att öka avsevärt. Detta gäller såväl utsläppen av koldi- oxid (+ 1998–2030) som elanvändningen (+ 1998–2030) och råvaruanvändningen (1993–2030). På klimatpolitikens område beräknas en niodubbling av koldiox- idskatten – alltså inte av bensinpriset – stegvis behöva göras för att frikoppla den ekonomiska tillväxten från ökade ut- släpp av koldioxid. En radikal och långtgående politik ligger alltså i korten när det gäller att styra den ekonomiska tillväxten så att miljöbelastningen minskar, om man ska tro utredningens eget material. Att vi inte behöver vara rädda för en sådan radikal politik av sysselsättnings- eller investeringsskäl, framgår av utredningens genomgång av den s.k. emigrationshypotesen, enligt vilken företag sägs fly länder med krävande miljöpolitik. Utredningens slutsats här är att den hypote- sen saknar allmän giltighet, även om den kan vara sann i vissa speci- alfall som energiproduktion. Trots denna i grunden ekologiska inställning, grundad på insik- ten om absoluta gränser, svävar utredningen på målet om att bidra till att nå en hållbar utveckling. Genomgående är utredningen ne- gativ till absoluta mål för att mäta kretsloppsomställningen i landet. Så sägs Faktor 10-begreppet, gröna nyckeltal, rättvist miljöut- rymme och ekologiska fotavtryck vara oanvändbara eftersom de inte skiljer på milt olämpliga och livsfarliga ämnen och beteenden. För att ta ett exempel: det gröna nyckeltalet energianvändning gör inte skillnad på kärnkraft, fossila bränslen eller bioenergi och bör därför enligt utredningen inte användas som nyckeltal. Men ett ab- solut hållbarhetsperspektiv – särskilt i ett globalt perspektiv, som enligt direktiven är en del av uppdraget – borde lett utredningen till att se att all slags energiförbrukning för oss mot ekologiska gränser i form av miljöbelastning eller tillgång till ekologiskt pro- duktiva ytor. Trots sina allmänna insikter drar inte utredningen den slutsats man själv bäddat för: det är de absoluta nivåerna – inte den relativa effektiviseringen – som är det avgörande. Mest allvarligt är att utredningens slutsatser är till intet förplikti- gande. Det är märkligt att en utredning som innehåller så mycket bra information ger så litet konkret när det gäller det ena av utred- ningens två huvuduppdrag, att se till behov av åtgärder för en ef- fektivare användning av naturresurser i syfte att nå en hållbar utveck- ling. Anledningen till denna diskrepans mellan insikter och åsikter tror jag vi kan finna i att utredningen valt att lägga tonvikten vid frågan om vi behöver ett mål för resurseffektivisering – medan be- hovet av att sätta in ekonomisk politik inom ramen för en krets- loppsomställning inte ansetts höra till uppdragets centrala områ- De inledande utredande avsnitten har därför inte lett till att några slutsatser därifrån dras på ekonomisk-politisk nivå. Utredningen kan därför inte sägas ha uppfyllt sitt uppdrag i de stycken som gäller just behov av åtgärder för en bättre hushållning. Att avvisa behovet av ett resurseffektiviseringsmål innebär ju inte att frågan om behovet av andra mål – och annan politik – för att nå en hållbar utveckling kan anses besvarade. Utredningen missar därmed den möjlighet man haft tack vare gott grundläggande arbete att överbrygga klyftan mellan ett eko- nomis(tis)kt och ett ekologiskt hållbarhetsperspektiv. Särskilt vär- defullt hade i detta sammanhang varit om en utredning tillsatt av tydligt visat på behovet av absoluta mått – och därmed av mål – som det grundläggande för att avgöra om ut- vecklingen mot hållbarhet går i rätt eller fel riktning. Det minsta man kunnat begära är att kritiken av de absoluta måtten – exempel- vis gröna nyckeltal – hade åtföljts av förslag hur man kunna ersätta de mått och mål utredningen anser missvisande. Slutligen har i det närmaste sorgfälligt undvikigt att ta in vad en globalt hållbar utveckling skulle kräva, trots att det globala perspektivet understryks redan i direktivens första mening. En positiv inställning till absoluta mått och mål – såsom ekologiska fotavtryck, rättvist miljöutrymme eller gröna nyckeltal – framstår, särskilt i ett globalt perspektiv, som mer relevant än aldrig så många relativa effektiviseringsframgångar – åtföljda av absoluta bakslag. Det är ju just på grund av de globalt sett begränsade resurserna som det finns ett så stort behov av åt- gärder för att nå en hållbar utveckling. Angående ekonomisk tillväxt och miljö Utredningen har enligt min mening, klarlagt att den ekonomiska tillväxten medför ökade miljöproblem såväl historiskt som i fram- tiden. De marknadsekonomiska mekanismerna är i sig inte tillräck- liga för förhindra framtida miljöförsämringar. Teorin att tillräckligt ökat välstånd i sig skulle medföra minskad miljöbelastning visas sakna stöd i verkligheten. Av utredningen framgår däremot att aktiv miljöpolitik, innefattande både skärpta krav och ökade miljöskatter, dämpar, hindrar och återställer miljöproblem. Det har inte gått att påvisa att de miljökrav som ställts har medfört negativa ekonomiska konsekvenser eller utflyttning av verksamheter från landet. Den motsatta tendensen, att skärpta miljökrav stärker ett lands konkurrenskraft genom att stimulera teknikutveckling och effektivare allokering av ekonomiska resurser, förefaller har mera fog för sig. Men inte heller den teorin har gått att bekräfta med tillgängliga data. Detta är viktiga klarlägganden som logiskt sett borde utmynna i konkreta förslag på t.ex. fortsatt miljöinriktad skatteväxling på en nivå som vänder utvecklingen så att miljötillståndet inte försämras. I det fortsatta utrednings- och beredningsarbetet bör därför förslag om mer långtgående ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken utarbetas. Angående total energi- och materialanvändning I utredningen diskuteras huruvida mått som avser aggregerade vo- lymer av materia eller energi är relevanta i miljöpolitiken. En viktig synpunkt är att mått som total energi- och materialanvändning i landet innebär att miljöfarliga faktorer blandas med relativt harm- lösa, och att sådana mått därför inte säger särskilt mycket om den faktiska miljöpåverkan. Slutsatsen skulle då vara att de inte kan an- vändas som styrande nyckeltal, i miljömål eller knappt ens som re- levant underlag till miljöpolitik. Men vänder man på resonemanget och utesluter starkt agrege- rade tal får man också problem som sämre överblick, risk för att dåligt kända problem inte fångas upp, att problem som hänger ihop med stora volymer förbises, att indirekta eller svåröverskådliga ef- fekter nonchaleras och att behoven av åtgärder underskattas. Diskussionen rymmer fler dimensioner än vad som först är up- penbart. Kvantitet och kvalitet är ofta sidor av samma mynt. Gene- rella och specifika angreppssätt kompletterar snarare än utesluter varandra. Sambanden mellan miljöproblemen å ena sidan och energi- och materialanvändning å andra, är komplexa. Men samti- digt uppträder tydliga samband på aggregerad nivå. Ökad energian- vändning har historiskt medfört tilltagande miljöproblem i form av utarmad natur, luft- och vattenföroreningar och farligt avfall. Samma sak gäller, om än i mindre grad, materialanvändningen. Detta sakförhållande visas och påtalas också på ett förtjänstfullt sätt i utredningen. Detta till trots avvisar utredningen miljömått som på ett eller annat sätt bygger på aggregerad material- och energianvändning, i de fall där de kan tänkas utgöra grund för praktisk miljöpolitik. Det gäller bl.a. behandlingen av gröna nyckeltal. Jag finner det omotive- rat, i synnerhet som samma typ av mått på andra ställen framhålls som lämpliga åskådningsexempel och vägledare i mer allmän mening. borde därför ha anslutit sig till ett nyanserat synsätt på miljöeffekter och total energi- och materi- alanvändning.