sou · GPB369 · 2002-01-01 00:00:00 — Det blir som nämnts en effekt av den modell vi beskriver i detta betänkande och en risk som därmed de arbetstagare som vill ha ut semester som del av dag måste accep- tera. En annan fråga är vad som skall gälla vid partiell arbetsoförmö- genhet. I en sådan situation gäller (enligt prop. 1977:90, s 195) att den dagen i alla fall räknas som semester. Det krävs alltså fullständig arbetsoförmögenhet för att arbetstagaren skall kunna välja att skjuta upp ledigheten. Skillnaden är att vid semester som del av dag kan arbetstagaren vara en del av dagen på jobbet. Är han på jobbet och blir sjuk, och då går hem, och är den lediga timmen eller timmarna förlagd till tidpunkt då arbetstagaren har gått hem på grund av sjukdom borde arbetstagaren ha rätt att skjuta upp den(m). Situationen är ju den samma som om han är sjuk . Det blir samma sak om arbetstagaren är arbetsoförmögen och om sjukdomen då sammanfaller med en timsemester som är utlagd (arbetstagaren börjar alltså jobba senare den dagen). Omvänt borde inte timsemester få skjutas upp om arbetsoförmögenheten infaller och arbetstagaren har sin timsemester . På sätt och vis kan man säga att träffsäkerheten vid dessa situationer blir större än vid semester i . Nackdelen är att det kan bli krångligare att ha olika system, beroende på om semestern är i del av dag eller hel dag. Sparande av semesterledighet och semesterlön Enligt 18 § har arbetstagare rätt att spara semester överstigande . Sparad semester skall läggas ut . Semester får inte sparas det år då sparad semester tas ut. Det är enbart semester med semesterlön som kan sparas. Om en arbetsta- gare inte kan komma överens med sin arbetsgivare om hur obetald ledighet skall förläggas kan alltså inte den ledigheten sparas till ett senare år. SOU 2001:69 Semester som del av dag – diskussion Möjligheten att få semester omvandlad till timsemester skall omfatta även sparad semester. Därmed aktualiseras frågan om fem-årsbegränsningen för sparande skall senareläggas eller tas bort. Om den tas bort kan arbetstagaren spara under fler år och korta sin arbetstid per dag eller vecka med sparad semester. Där- med kan sägas att de syften som möjligheten till timsemester avser att främja främjas ytterligare. Semesterlagen blir än mer flexibel till arbetstagarens förmån. finns naturligtvis en risk att den arbetstagare som spa- rar inte kan komma överens med arbetsgivaren om förläggningen av de sparade dagarna i timmar. Visserligen menar vi att den arbetstagaren fortfarande har kvar rätten till ledighet i och de timmar som kan komma att läggas ut på tider vilka inte arbetstagaren har önskat som mest blir sju. Men det skyddet blir rätt innehållslöst för den som målmedvetet har sparat i en följd av år för att senare kunna korta sin arbetstid. Då skulle fem-års- gränsen i vart fall vara en slags ventil som med jämna mellanrum ser till att sparad ledighet regleras. Om den nuvarande begränsningen tas bort väcks också frågan om en ny, senarelagd gräns bör införas (?) eller om gränsen helt skall tas bort. Vi föreslår inte något i detta avseende nu utan återkommer till frågan i vårt nästa betänkande. Vad gäller förbudet att spara semesterdagar det år då sparad semester tas ut kan nämnas att den bestämmelsen tillkom för att skydda arbetsgivaren. Om det hade varit möjligt att spara på det sättet kunde arbetstagare som sparar få förmånen av fem veckors semesterledighet , eftersom enligt 21 § ett uttag av minst fem sparade dagar skall förläggas i anslutning till årets huvudsemester. Eftersom arbetsgivare och arbetstagare får avtala om avvikelser från lagen så länge de inte inskränker arbetstagarens rättigheter enligt lagen kan denna bestämmelse avvikas ifrån om man är överens. Vi ser därför inte heller på denna punkt någon anledning att föreslå någon ändring. För utläggningen av sparad semester gäller samma ordning som för semesterledigheten i övrigt (jfr ovan 10 §) samt bestämmelserna i 19 och 20 §§. Enligt 19 § skall den arbetstagare som vill ta i anspråk sparade dagar meddela arbetsgivaren senast i förväg. Semester som del av dag – diskussion regel kan tillämpas beträffande arbetstagarens besked om att han eller hon vill få sparad semester omvandlad till timsemester. 20 § föreskriver att sparade dagar i princip skall förläggas till det år som arbetstagaren väljer. Bestämmelsen kan tillämpas även för timsemester. Bestämmelserna för beräkning av semesterlön för sparade semesterdagar finns i 22 och 23 §§. Bestämmelserna kan tillämpas även vid timsemester. Den intjänade semesterlönen måste emeller- tid översättas till lön . Enligt 26 § skall utbetalning av semesterlön ske i samband med semesterledigheten eller senast vid semesterårets utgång. Den semesterledighet som arbetstagaren tar ut som del av dag bör läggas till den ordinarie löneutbetalningen för den aktuella månaden. Bestämmelsen kan alltså tillämpas även på timsemester. Semesterersättning och övergång av företag Rätten till semesterersättning stadgas i 28–30 §§. Bestämmelserna kan tillämpas även på semesterersättning för semesterledighet i timmar. Om arbetstagaren vid anställningens upphörande (eller om han eller hon får sådana ändrade anställningsvillkor som avses i 28 § andra stycket) har kvar betald semesterledighet skall alltså semesterersättning utgå på samma sätt som om ledighet hade återstått i . Skillnaden blir att ersättningen måste omvandlas till betalning som del av dag. 31 § föreskriver vad som gäller när en verksamhet övergår till en ny arbetsgivare och när en arbetstagare övergår till en ny arbetsgi- vare inom samma koncern vid övergång av företag. Bestämmelsen kan tillämpas också beträffande de arbetstagare som väljer att ta ut semester som del av dag. 3.3Medger internationella åtaganden semester som del av dag? Regler om semester har antagits inom EU och (). Inom EU antogs direktivet om arbetstidens förläggning i vissa avseenden (93/104/EG). Direktivet innehåller minimiregler, framförallt om olika aspekter på arbetstid. Men även en bestäm- melse om semester ingår. Denna säger att arbetstagare har rätt till Semester som del av dag – diskussion minst fyra veckors årlig betald semester. Semesterledigheten får inte bytas mot kontant ersättning annat än då anställningen upp- hör. Direktivet införlivades i svensk lagstiftning genom ett tillägg i arbetstidslagen (Lag 1996:360). Den reviderade om semester (nr 132) ratificerades av . Konventionen är tillämplig på alla arbetstagare utom sjömän. Den föreskriver att varje arbetstagare har rätt till en årlig betald semester samt innehåller bestämmelser om bl.a. intjänande av ledigheten, lön under ledigheten och förläggning av ledigheten. Dessa regler påverkar alltså inte införandet av den rätt att ta ut semester som del av dag som diskuteras i detta betänkande. EU- och ILO-bestämmelserna om semester avser perioder om . Den del av semestern som avses i detta betänkande är som nämnts den som överstiger samt sparad semester. 4 Diskussion om konsekvenser Enligt våra direktiv skall vi bedöma konsekvenserna av våra förslag för de offentliga finanserna och samhällsekonomin. Vidare skall de företagsekonomiska konsekvenserna belysas, särskilt för små före- tag. Även följderna för jämställdhet, arbetsmiljö, arbetsorganisa- tion, arbetstagarnas hälsa samt tillgången på arbetskraft skall analy- seras. Avslutningsvis anger direktiven att vi också skall beskriva hur näraliggande lagstiftning berörs av förslagen. Vi har tidigare förklarat att den modell vi beskriver i detta betän- kande inte innebär ett färdigt förslag utan skall ses som en platt- form för vidare diskussion. Ett färdigt förslag kommer att presen- teras . En diskussion om konsekvenser nu måste därmed föras med denna reservation. Det bör också påpekas att denna del av uppdraget inte handlar om att föreslå någon ytterligare ledighet i tillägg till den som redan finns i semesterlagen. Det handlar endast om att kunna disponera den befintliga ledigheten på fler sätt. De ekonomiska konsekven- serna av våra förslag i stort kommer främst att avse den del av vårt uppdrag som gäller arbetstidsförkortning, genom ytterligare ledig- het, kortare normalarbetstid eller på annat sätt. Det blir därmed inte aktuellt att beskriva några påtagliga ekono- miska konsekvenser av våra förslag i det här betänkandet. Och de offentliga finanserna påverkas inte. Men även om den beskrivna timsemestermodellen endast hand- lar om den ledighet man har rätt till, kan ekonomiska konse- kvenser inte uteslutas. Som vi påpekade i avsnitt 3.1 kan möjlighe- ten till timsemester medföra störningar i produktionsprocesser både inom privat och offentlig verksamhet. Det är sannolikt svårare att hitta ersättare för enstaka timmar eller del av dag än att hitta ersättare för hela semesterdagar. Utrymmet för att hitta fungerande organisatoriska lösningar i de situationer som kan uppstå när enstaka semestertimmar tas ut är sannolikt mindre ju mindre företagen är och kan därmed vara särskilt svårt för små företag. Även schemalagd verksamhet inom offentlig sektor kan störas. kan som nämnts inte uteslutas att uttag av semester i del av dag kan vara lättare att hantera i andra verksamheter. Det bör erinras om att vi i detta skede inte har gått in på inflytandefrågor vilket bl.a. betyder att det enligt den modell som vi här har beskrivit det sist och slutligen är arbetsgivaren som bestämmer. Vi återkommer i nästa betänkande med en analys av våra förslags ekonomiska konsekvenser. Det går inte att dra några säkra slutsatser om konsekvenserna av möjligheten till timsemester för jämställdheten mellan män och kvinnor. De faktiska effekterna beror på vilka val människor gör. Valen styrs av attityder, invanda könsmönster och ekonomiska faktorer såsom löner m.m. Semester som del av dag kan emellertid skapa förutsättningar för att påverka dessa val. Vi återkommer till en diskussion om jämställdhetsaspekten när vi lägger det färdiga förslaget om timsemester. Inte heller vad gäller konsekvenserna för arbetsmiljö, hälsa och arbetsorganisation går att dra några säkra slutsatser. Konsekven- serna beror på en mängd faktorer. Det är möjligt att arbetstidens omfattning i sig har en underordnad betydelse för människors hälsa. Effekterna av den totala arbetstidens omfattning på hälsa och säkerhet är individuella. Ålder kön, hälsostatus m.m. har därvid stor betydelse. Av större betydelse för hälsa är snarare arbetspas- sens längd och kraven på återhämtning och veckan (SOU 1996:145 s 198–199). Regeringens arbetsmiljögrupp påpekar i sin rapport verksamhetsutveckling ur ett arbetsmiljöperspektiv (Ds 2001:28 s 55– 56 och 213) att senare års forskning visar att möjligheten för arbetstagare att själva påverka sin arbetstid är ett verksamt medel mot negativ stress. Sådana möjligheter motverkar därmed sjuk- skrivningar och utslagning. Även beträffande arbetsmiljö och hälsa återkommer vi när vi lägger det färdiga förslaget om timsemester. Vi nämnde i avsnitt 3.1. att det finns en risk att lagen blir krång- ligare att tillämpa om nya semesterbestämmelser läggs till den i övrigt oförändrade semesterlagen. Detta kan bli besvärligt särskilt för mindre företag som har begränsade administrativa resurser. Den modell vi har beskrivit i kapitel 3 innebär att arbetsgivaren och arbetstagaren får mer att hålla reda på. Intjänandet kommer visserligen fortfarande att beräknas i och huvudregeln är att ledigheten fortfarande tas ut i . För varje sådan dag beräknas semesterlönen på sedvanligt sätt. Men där en omvandling till del av dag eller timmar sker måste semesterdagens semesterlön delas upp i t.ex. timmar och få den omfattning som timantalet mot- svarar. Detta blir krångligare och förstärker ytterligare behovet att hitta enkla lösningar i semesterlagen bl.a. för den semesterlön som belöper på semester som del av dag. Vidare måste man hålla ordning på till vilken semesterdag den utlagda timmen eller hör, om den hör till semester- årets femte vecka eller till en sparad dag. Till vilken dag den uttagna delen eller timmen hör bestämmer vilken semesterlön som skall påföras. Likaså måste semesterlönen baseras på det arbetstidsmått som arbetstagaren hade när ledigheten tjänades in. I stort måste man hålla ordning på dessa procedurer redan med gällande bestämmelser. Skillnaden och merarbetet blir framförallt att procedurerna kan komma att innehålla fler detaljer (timmar, delar av dag) då det endast handlar om . En annan skillnad kan vara att möjligheten till timsemester kommer att leda till att arbetsgivaren blir skyldig att ha fler samråd med enskilda arbetstagare. Vi har respekt för det merarbete denna modell kan vålla och anser som nämndes i avsnitt 1.2 att modellen behöver kompletteras med kommande förslag om t.ex. regelförenklingar. En möjlighet att få ut semesterledighet som del av dag diskuterades inte i samband med införandet av den gällande semesterlagen. Visserligen diskuterade semesterkommitté i det betän- kande som ligger till grund för semesterlagen en möjlighet att räkna ledigheten i timmar. Men den diskussionen handlade om att åstadkomma rättvisa förhållanden för de arbetstagare som arbetar på oregelbundna arbetstider, dvs. arbetstagare som arbetar i olika skiftformer, enligt olika turlistor m.m. Man konstaterade emeller- tid att det inte skulle vara möjligt att i lag reglera ledighetens beräkning vid alla tänkbara variationer i arbetstidsförhållanden och hänvisade till att de frågorna måste lösas i avtal mellan arbetsmark- nadens parter. Det var också den linje som sedan valdes i semester- lagen. Frågan om att få ut semester som del av dag har emellertid varit aktuell i några statliga utredningar och vi skall i detta kapitel kort beskriva hur man har resonerat. 5.1SOU 1988:54 Om semester semesterkommitté, vars huvuduppdrag var att överväga en utjämning av semesterförhållandena mellan olika arbetstagargrup- per, hade också i uppgift att behandla frågan om uttag av halva semesterdagar. ansåg att denna fråga har betydelse för två aspekter på semestern (a.a. s 318–321). Den ena var hur halva semesterdagar stämmer överens med semesterlagens grundläggande rekreationsprincip. Den andra var de tekniska svårigheterna att ändra bestämmelsen om att semesterledighet beräknas i . Man ansåg att båda aspekterna talade emot införandet av halva dagar. Kommittén ifrågasatte också behovet av en sådan möjlighet eftersom ledighet i del av dag kan erhållas efter överenskommelse med arbetsgivaren. Rekreationsprincipen innebär, ansåg kommittén, att semesterle- dighet bör ha viss längd för att kunna användas på sätt som semes- terlagen avsett. Visserligen fanns enligt den nya semesterlagen möjlighet att t.ex. spara semesterdagar till ett senare år, men grundtanken var fortfarande att ledigheten skall användas till rekreation och vila. Vad gäller de tekniska svårigheterna framhöll kommittén att semesterlagens bestämmelser om ledighet i hela kalenderdygn skyddar de arbetstagare med icke-typiska arbetstider från att ledigheten naggas i kanten. En arbetstagare som jobbar natt och slutar sitt arbetspass behöver alltså inte riskera att den dag han slutar sitt arbetspass skall räknas som semesterdag. Med de gällande reglerna som säger att semesterdagen börjar blir alltså den arbetstagarens första semesterdag först den efterföljande dagen. Kommittén ansåg att en halv semesterdag därmed inte kan utgå från den gällande lagens semesterdagsbegrepp. Fråga uppstår då från vilken tid den halva semesterdagen skall börja räk- nas. Om den halva semesterdagen anses börja blir den faktiskt semesterlediga tiden olika beroende på vilka arbetstider arbetstagarna har. Halva semesterdagar skulle därmed kräva en särskild reglering, som avviker från kalenderdygn. Kommittén pekade på att en möj- lighet kan vara att den halva semesterdagen relaterar till arbetsti- den. En heltidsarbetande skulle då behöva jobba en halv arbetsdag vid uttag av en halv semesterdag. Man ansåg emellertid att den sär- skilda regeln skulle behöva kompletteras med ett skydd mot miss- bruk, t.ex. att endast ett begränsat antal dagar kan tas ut på det sättet och endast på arbetstagarens uttryckliga begäran. Men man menade att det fanns risk för att sådana begränsningar inte skulle bli effektiva. Utredningen om mer flexibla regler för arbetstid och semester hade i uppdrag att undersöka om sådana regler borde införas i svensk lagstiftning. Man hade bl.a. i uppdrag att pröva om en bestämmelse om årsarbetstid kan införas. årsarbetstid skulle beröra både arbetstids- och semesterlagen. En gemensam lag för arbetstid och semester skulle därmed prövas. Bland fördelarna med en sådan modell framhölls att det skulle skapa möjligheter till flexibla arbetstidslösningar ur både verksam- hetens och enskilda arbetstagares synvinkel, och möjliggöra en mer flexibel användning av semestern. Utredningen ansåg att en gemensam lag kräver samma beräk- ningsgrund för arbetstid och semester. Eftersom betydande svårig- heter talade emot att räkna arbetstid ansåg kommittén att semester istället borde räknas i timmar. Man omvandlade den ordinarie arbetstiden /vecka till ett årsarbetstidsmått och lade (som semesterlagen då föreskrev) omvandlade till timmar. Detta gav ett årsarbetstidsmått som innehöll både arbetstid och semester. Vad gäller beräkningen av semester ansåg utredningen att en rad fördelar kan vinnas om den gjordes i timmar. Ur lagteknisk syn- vinkel skulle man t.ex. få rättvisare och mer exakta regler för arbetstagare med olika former av oregelbunden arbetstid (jfr. med resonemanget i avsnitt 3.3.3). Längden på deras arbetspass som semesterdagar är utlagda kan variera. Den som får semester under tid när han eller hon har mindre arbetstid utlagd får totalt sett arbeta mer än arbetskamraterna. Om ledigheten räknades i timmar skulle detta kunna undvikas eftersom utlagd ledig timme då kan räknas av mot de timmar arbetstagaren har rätt till. Semesterlagen gör inte skillnad på hel- och deltidsanställda. Även en deltidsanställd har således rätt (eller tjugosju som antalet var ). För deltidsanställdas del föreslog utredningen att längden på deras semesterledighet skulle stå i proportion till sysselsättningsgraden. Den som jobbar halvtid skulle alltså få hälften av de semestertimmar som den heltidsan- ställde får. Utredningen ansåg emellertid att detta inte skulle inne- bära någon förändring i sak, dvs. att de deltidsanställda med detta system inte skulle få kortare faktisk ledighet än vad de har enligt den gällande semesterlagen. Utredningen föreslog att den del av semesterledigheten som enligt gällande lag är den s.k. huvudsemestern (dvs. ) alltjämt och i samma omfattning skall förläggas . Man ansåg emellertid att den femte semesterveckan skall kunna användas för att förkorta arbetstiden per dag eller vecka. Därmed skulle bl.a. den ovan nämnda rekrea- tionsprincipen få ett nytt värde. En rad andra fördelar skulle också vinnas, bl.a. skulle en sådan modell kunna främja jämställdheten. Även om det endast är den femte veckan som skulle kunna användas på detta sätt ansåg utredningen att hela semestern ändå borde räknas i timmar. Annars skulle man få två system att hålla ordning på, ett och ett i timmar för den femte. Till skydd för arbetstagaren föreslog utredningen att arbetsgiva- ren inte skulle kunna lägga ut semestertimmar utan att överens- kommelse om det har träffats med arbetstagaren. Om man inte var eniga om semestertimmarnas förläggning skulle arbetsgivaren endast kunna lägga ut ledighet från hela arbetspass. 5.3SOU 1996:145 Arbetstid – längd, förläggning och inflytande arbetstidskommitté hade inte något särskilt uppdrag vad gäller semesterfrågor. Uppdraget handlade om olika aspekter . Kommittén presenterade emellertid i sitt slutbetän- kande, vid sidan om ett förslag om en ny arbetstidslag, ett förslag om mer flexibel användning av semesterledigheten. Åter var det den femte semesterveckan som var aktuell och syftet var framförallt att möjliggöra en användning av semesterle- dighet för att kunna förkorta arbetstiden. Försla- get liknade det som lagts betänkande och innebar följande. Arbetstagaren ges en möjlighet att komma överens med sin arbetsgivare om att förfoga över den femte semesterveckan och sparad semester på annat sätt än som . Arbetstagarens önskemål om förläggningen av denna ledighet skall sakligt prövas av arbetsgivaren och tillgodoses om de är förenliga med verksam- hetens krav. Om de inte tillgodoses skall arbetsgivaren informera arbetstagaren om skälen därtill. föreslog också att arbetsgivare och arbetstagare kan komma överens om att avvika från bestämmel- serna att sparad semester skall tas ut och att semester inte får sparas det år då sparad semester tas ut. 6Finns bestämmelser om semester som del av dag i kollektivavtal? I avtalsrörelser har arbetsmarknadens parter på allt fler områden kommit överens om kollektivavtal om utökad ledig- het. Modellen för detta är att arbetstagarna tjänar in betald ledig tid – i ett visst antal minuter – för varje arbetad vecka. Den intjänade lediga tiden sätts in på ett personligt tidskonto och tas ut enligt överenskommelse mellan arbetstagaren och arbetsgivaren eller del av dag. En grov uppskattning är att en tredjedel av arbets- marknaden har sådana kollektivavtalsbestämmelser. Dessa tidskonton kan sägas likna ett system för semester som del av dag, i det att inarbetad ledighet kan tas ut i form av t.ex. timmar. I verksamheter med oregelbundna arbetstider, såsom skiftarbete och arbete enligt fastlagda tjänstgöringslistor, finns olika lösningar för semesterns beräkning. Skiftarbetet och turlistorna innebär att man har olika längd semestern är för- lagd. För att få rättvisa förhållanden finns olika modeller för semesterns beräkning i förhållande till arbetstiden. En variant är att semestern beräknas i timmar. Då räknas semestertimmarna av mot varje arbetstimme enligt det fastlagda schemat. Att ledigheten beräknas i timmar innebär emellertid inte att den tas ut i timmar. Beräkningssättet syftar till att få rättvisa förhållanden, men ledig- heten tas ut i . har kunnat inhämta finns, med ett undantag, inga kollektivavtal med bestämmelser om semester som del av dag, som också innebär att semestern kan tas ut i del av dag. Undantaget är den överenskommelse som avtalsrörelse har träffats mellan arbetsgivare och fackliga organisationer på de kommunala och landstingskommunala områdena. Enligt dessa avtal ges arbetstagarna möjlighet att välja att semesterdagar utöver tjugofem omvandlas till och tas ut som ledighet i timmar. Man har också möjlighet att få sparade dagar utöver tjugofem omvandlade Finns bestämmelser om semester som del av dag i kollektivavtal? till ledighet i timmar. Antalet sparade timmar får inte överstiga 180. Vi kommer att väga in de olika modeller för utökad ledighet m.m. som finns i kollektivavtal i våra överväganden om förkortning av normalarbetstiden, utökad ledighet, ett färdigt förslag om semester som del av dag m.m., som vi skall presentera . 7Finns semester som del av dag i andra länder? Kommittén har försökt utröna om och i så fall på vilket sätt semester som del av dag förekommer i andra länder. Med hjälp av de svenska ambassaderna i några utvalda länder har vi frågat om lagstiftningen i landet i fråga medger att semestern delas upp i mindre enheter än dagar och om det i så fall krävs några särskilda förutsättningar samt om timsemester eller dylikt förekommer i kollektivavtal. Uppgifter har kommit in från samtliga EU-länder utom och samt från , , och . Syftet har inte varit att exakt kunna beskriva förhållandena i de olika länderna, endast att ge en översiktlig bild. Med det sagt och med reservation för eventuella oklarheter i våra frågor och feltolk- ningar av de svar vi har fått kan följande sägas. Generellt sett har längre lagstadgad semester än de andra länderna. I flertalet länder behandlar lagstiftningen över huvud taget inte frågan om semester som del av dag.