sou · GPB326d2 · 2002-01-01 00:00:00 — Vidare förelägger verket sökanden att avge yttrande eller vidta rättelse vid äventyr att ansökan annars avskrivs (se t.ex. 18 kap. 4 § ABL, 11 § HrL och 15 kap. 4 § FörenL). I föreläggandet upplyser verket sökanden om möjlig- heten att föra fram nya firmaförslag. Sökanden kan därefter ge in ett nytt namnförslag eller vidhålla sin ansökan och argumentera för sin sak. Besvarar sökanden inte föreläggandet i rätt tid avskriver Patent- verket ansökan från vidare handläggning. Ger sökanden in ett nytt firmaförslag granskar verket detta på samma sätt som det tidigare. Vidhåller sökanden sin ansökan i oförändrat skick och således inte godtar den bedömning som gjorts i föreläggandet tar upp ärendet till slutlig prövning, om det inte finns skäl att ge sökanden ett nytt föreläggande. Om verket vid den slutliga pröv- ningen finner att det alltjämt föreligger hinder mot registrering avslår ansökan. Om verket däremot finner att det inte finns något hinder mot registrering förs firman in i det aktuella registret. En annan skillnad mellan förfarandet vid registrering av firmor och förfarandet vid registrering varumärken är att det vid registre- ring av firma inte finns någon möjlighet att göra invändning. Den som vill angripa en firmaregistrering är därför hänvisad till att väcka talan vid allmän domstol om att registreringen skall upphävas (se 16 § FL). En ytterligare skillnad är att ett beslut som går sökanden emot överklagas till allmän förvaltningsdomstol och således inte till Patentbesvärsrätten (se t.ex. 18 kap. 7 § 3 st. ABL, 21 § HrL och 15 kap. 6 § FörenL). har ca 900 000 registrerade firmor i sina register (vid utgången av ). har i genomsnitt tagit emot sammanlagt 97 000 ansökningar om registrering av firma, varav 61 000 i ärenden om nybildning och 36 000 i ärenden om firmaändring. I knappt hälften av alla ärenden om registrering av firma (), kan ansökan läggas till grund för registrering utan någon skriftväxling med sökanden. Det hinder som är vanligast är att den sökta firman är förväxlingsbar med en tidigare registrerad firma. Det näst vanligaste hindret är att firman är förväxlingsbar med ett tidigare registrerat varumärke eller ett släktnamn. Vidare är det inte helt ovanligt att det finns brister i den sökta firmans särskiljningsförmåga. När det gäller t.ex. aktiebolag kunde ansökan om registre- ring av firma läggas till grund för registrering utan någon skriftväxling i av alla ärenden. förelåg det i fråga om aktiebolag hinder mot registrering på grund av tidigare registrerade firmor i 1 183 fall och på grund av registrerade varumärken eller släktnamn i 328 fall. Vidare fanns det under samma månad hinder mot registrering på grund av bristande särskiljningsförmåga i 295 fall. Ett fåtal () av de sökande som får en underrättelse från om att det enligt verkets mening föreligger hinder mot registrering av en föreslagen firma vidhåller sin ansökan i oförändrat skick. I hälften av dessa fall () registreras den föreslagna firman, men det sker normalt efter att sökanden kompletterat eller ändrat sin ansökan på något sätt. (1998–2000) har i genomsnitt ca 40 ärenden varit föremål för slutlig prövning . Av dessa har registrering beviljats i enlighet med ansökan i ca 5 fall medan ansökan avslagits i övriga fall. Av de fall där ansökan avslagits har i genomsnitt ca 10 fall överklagats till Länsrätten i . I 7–8 av dessa fall har länsrätten lämnat överklagandena utan bifall medan beslut ändrats i något enstaka fall. 9.7.2Förhållandena i de andra nordiska länderna I ansvarar Erhvervs- og Selskabsstyrelsen för firmare- gistreringen. Bestämmelserna om firmaregistrering finns i lov 123/18.2 1994 om erhvervsdrivende virksomheder som trädde i kraft . I den nya lagen används inte begreppet firma utan det talas i stället om virksomhedernes navne. omfattar officialprövningen endast absoluta hinder mot registre- ring. Erhvervs- og Selskabsstyrelsen undersöker således till att börja med om det finns någon identisk eller nära nog identisk firma registrerad. Denna undersökning avser endast likheten mellan firmorna och omfattar således inte verksamhetsbeskriv- ningarna. Hinder mot registrering finns i detta avseende endast om en yngre firma är identisk eller om det endast finns en helt liten stavningsskillnad eller om det råder fullständig fonetisk överens- stämmelse mellan firmorna. Vidare undersöker Erhvervs- og Selskabsstyrelsen om det föreligger några andra absoluta hinder mot registrering, bl.a. om firman uppfyller kravet på särskiljnings- förmåga. Någon granskning med avseende på relativa hinder såsom varumärken eller släktnamn görs emellertid inte. I den mån en firma enligt Erhvervs- og Selskabsstyrelsens mening är förväxlings- bar med ett väl ansett kännetecken underrättar styrelsen sökanden om detta. Att en firma är förväxlingsbar med en äldre ensamrätt utgör dock inte i något fall hinder mot registrering. Någon möjlighet att göra invändning mot registreringen finns inte utan en registrering kan i princip endast upphävas efter en talan vid allmän domstol. I , och omfattar officialprövningen, på samma sätt som i , både absoluta och relativa registrerings- hinder. Det bör emellertid nämnas att man i och kan förvärva ensamrätt till en firma också genom ta den i bruk för en viss verksamhet. Inte heller i dessa länder finns någon möjlighet att göra invändning mot registreringen av en firma. Liksom i och kan registreringen av en firma i dessa länder i princip endast angripas genom en talan vid domstol. I svensk rätt har det funnits en strävan att varje näringsidkare som har en firmarätt också skall vara angiven i ett offentligt register. Det huvudsakliga syftet med registreringen av firma var tidigare att klargöra vilka personer som faktiskt fanns bakom en firma för att på det sättet undvika rättsosäkerhet. Regi- strering har vidare varit en förutsättning för att vissa juridiska per- soner skall vinna rättskapacitet, bl.a. aktiebolag och ekonomiska föreningar. De juridiska personer för vilka registrering i detta avseende varit nödvändig har genom registreringen också vunnit skydd för sin firma. kunde vissa juridiska personer, bl.a. handelsbolag, förvärva firmarätt redan genom att ta en firma i bruk. Men även sådana rättssubjekt hade en skyldighet att anmäla firman för registrering. Registreringen av firma har på detta sätt haft en stark ställning i svensk rätt. Angående den historiska utvecklingen på firmaområdet, se SOU 1967:35 s. 124 f. och 156 f. Ändringar i firmalagen SOU 2001:26 Vid FL:s tillkomst fanns en strävan att ytterligare stärka de registrerade firmornas ställning. På ungefär samma sätt som vid utformningen av VmL ville man sörja för ordning och reda på firmaområdet och därigenom värna om rättssäkerheten. Registre- ringsförfarandet skulle göra det möjligt för tredje man att hålla sig underrättad om vilka firmor som hade skydd. Och den som hade en registrerad firma skulle redan genom sitt registreringsbevis kunna styrka sin rätt till firman. Detta krävde att firmarätten var noga preciserad med avseende på föremål och omfattning. Med detta synsätt var det naturligt att registreringsmyndigheterna så långt möjligt skulle pröva om det fanns några hinder mot registre- ringen av en ny firma. I förarbetena framhöll man emellertid att det inte var möjligt att åstadkomma samma säkerhet vid registre- ringen av firma som vid registreringen av varumärken, eftersom registreringen av firma sköttes av olika registreringsmyndigheter och omfattade flera register. Ett led i att stärka de registrerade firmornas ställning var att avskaffa möjligheten att förvärva firma- rätt genom ibruktagande för andra kännetecken än släktnamn. Angående innehållet i förarbetena i denna del, se SOU 1967:35 s. 156 f. och prop. 1974:4 s. 71 f. Vissa betydelsefulla förändringar med avseende på bl.a. registre- ringen av firma har gjorts . har övertagit länsstyrelsernas ansvar för handels- och föreningsregistren. Det innebär att är registre- ringsmyndighet för samtliga bolag och föreningar (jfr t.ex. 1 § HrL och 15 kap. 1 § FörenL). Vidare skall som nämnts överta registeransvar för banker och försäk- verkan från och med den (jfr avsnitt 9.1). gäller firma har dock inte varit föremål för några överväganden i lagstiftningsärenden sedan FL:s tillkomst. Inte heller i något annat sammanhang har det tidigare gjorts gäl- lande att officialprövningen av absoluta hinder bör avskaffas vid registrering av firma. har dock som nämnts i den rap- port som överlämnats till kommittén anfört att en översyn bör göras av frågan om prövningens omfattning med avseende på rela- tiva registreringshinder. I denna del har verket betonat att det är värdefullt med likformiga bestämmelser inom känneteckensrätten, både i materiellt och processuellt hänseende. har där- vid anfört att det – i den mån föreslår änd- ringar i officialprövningens omfattning vid registrering av varu- märken – är naturligt att överväga samma förändringar vid registre- ringen av firmor. Men verket har också anfört att en översyn av officialprövningen vid registreringen av firmor bör göras oavsett om kommittén föreslår några ändringar i prövningen vid registre- ring av varumärken. I rapporten har erinrat om att det från näringslivets sida i olika sammanhang förts fram krav på en snabbare handlägg- ning vid registreringen av framför allt bolag. Vidare har verket framhållit att det vid registreringen av bolag är granskningen med avseende på firma som tar . har därvid pekat på att antalet äldre ensamrätter totalt sett ökat samt att särskilt äldre firmor och varumärken men även släktnamn oftare påträffas vid granskningen . En omständighet av särskild betydelse i detta avseende är att verket numera granskar alla firmor även mot innehållet i handels- och föreningsregistren. Verket har också pekat på olika omständigheter som har betydelse vid bedöm- ningen av officialprövningens omfattning, både sådana som talar för att behålla prövningen av relativa hinder och sådana som talar för att slopa den. De omständigheter som verket anfört i denna del omfattas i allt väsentligt av dem som kommittén övervägt när det gäller officialprövningens omfattning vid registrering av varumär- ken (se avsnitt 5.3.1). Någon särskild redogörelse för dessa om- ständigheter lämnas därför inte här. Vidare har hän- visat till att man i bl.a. numera i princip endast under- söker om det finns några absoluta hinder mot registrering. har anfört att det vid en begränsning av official- prövningen vid firmaregistrering är naturligt att utforma registre- ringsförfarandet på ungefär samma sätt som vid registrering av varumärken. Med en sådan ordning skulle en firma få registreras om den skilde sig från tidigare registrerade firmor och det inte heller i övrigt fanns något absolut hinder mot registrering. Den som ville skulle därefter få tillfälle att framställa invändning mot registreringen. skulle sedan pröva frågan om registre- ringens bestånd och antingen upphäva registreringen eller avslå in- vändningen. Förslag: Registreringsmyndigheternas officialprövning vid regi- strering av firmor begränsas till absoluta registreringshinder. Skälen för förslaget: Kommittén har i avsnitt 5.3.1 föreslagit att officialprövningen vid registrering av varumärken inskränks till att avse absoluta hinder. De skäl som har betydelse vid bedömningen av officialprövningen när det gäller relativa hinder mot registrering av varumärken har betydelse även när det gäller registreringen av firmor. I sin bedömning av officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken har kommittén konstaterat att det är av särskild vikt att prövningen är tillförlitlig. Vidare har kommittén anfört att en förutsättning för att behålla prövningen är att den innebär en tillräcklig garanti för att en beviljad ensamrätt inte kommer i konflikt med äldre ensamrätter. Kommittén har därvid funnit att det redan tidigare i praktiken var en omöjlig uppgift för att ex officio ta hänsyn till alla icke registrerade ensamrätter samt att det nu också är svårt att beakta det allt större antalet registrerade ensamrätter. Avgörande för kommitténs bedömning har emellertid varit att inte har någon möjlighet att hindra att en gemenskapsregistrering får verkan i . Detta innebär enligt kommitténs mening att official- prövningen aldrig kan innebära en rimlig garanti för att vare sig nationella registreringar eller internationella registreringar med verkan här inte kränks. De skäl som talar för och de som talar emot officialprövningen vid registrering av varumärken gör sig gällande även vid bedöm- ningen av om det finns skäl att behålla denna prövning vid registrering av firma. Vissa av de skäl som talar emot officialpröv- ningen av relativa hinder väger enligt kommitténs mening tyngre med avseende på firmaregistrering än varumärkesregistrering. Ett sådant skäl är att officialprövningen förlänger handläggningstiden, eftersom kravet på snabbhet är större vid firmaregistrering än vid varumärkesregistrering. Även när det gäller officialprövningen vid firmaregistrering är det av särskild vikt att den är så tillförlitlig att den ger en rimlig säkerhet för att en beviljad ensamrätt inte kommer i konflikt med äldre ensamrätter. Också vid firmaregistreringen har det i praktiken alltid varit en omöjlig uppgift för att ex officio ta hänsyn till icke registrerade ensamrätter. Likaså är det numera svårt att vid registreringen av firma beakta alla registrerade äldre ensamrätter, särskilt äldre gemenskapsregistreringar. Och även med avseende på registreringen av firma är det av avgörande betydelse att inte har någon möjlighet att hindra att gemenskapsregistreringar får verkan i . officialprövningen vid registreringen av firma kan därför medföra någon rimlig garanti för att en registrerad firma inte kränks. Till detta kommer intresset av likformighet vid registrering av varumärke och firma. På grund av det anförda föreslår kommittén att officialpröv- ningen av de relativa registreringshindren skall avskaffas. Förslag: Registreringsmyndigheterna skall på samma sätt som ex officio undersöka om det finns några absoluta registre- ringshinder. I den omfattning regeringen föreskriver skall myn- digheten också undersöka om det finns några relativa hinder och underrätta sökanden om dessa. Framkommer något relativt hinder skall registreringsmyndigheten underrätta sökanden om detta och ge honom tillfälle att yttra sig. Men myndigheten skall ex officio vägra registrering endast om det föreligger något ab- solut registreringshinder. Skälen för förslaget: Med en ordning där en firma registreras utan någon officialprövning av relativa registreringshinder är det natur- ligt att utforma förfarandet på ungefär samma sätt som vid registrering av varumärken (jfr avsnitt 5.3.2). Varje registrerings- myndighet skall alltså på samma sätt som undersöka om det finns några absoluta hinder mot registrering. Med hänsyn till kravet på snabbhet vid registreringen av framför allt bolag är det enligt kommitténs mening tveksamt om det finns utrymme för att också undersöka om det finns några relativa hinder mot regi- strering och underrätta sökanden om dessa. Än mindre kan det komma i fråga att registreringsmyndigheterna skall underrätta innehavarna av äldre registreringar om sådana ansökning- ar/registreringar. Inte heller vid registreringen av firma bör det i lag anges huruvida registreringsmyndigheterna skall göra en sådan undersökning eller ej. Även när det gäller registreringen av firma framstår det emellertid som lämpligt att i lag ange att myndig- heterna – som kommittén föreslagit i fråga om varumärken – skall göra en sådan undersökning i den omfattning som regeringen föreskriver. Härigenom kan förfarandet på ett tämligen enkelt sätt regleras efter de behov som kan finnas i detta avseende. Det bör understrykas att denna ordning inte förutsätter att regeringen föreskriver att registreringsmyndigheten måste utföra ett visst mått av granskning med avseende på relativa hinder. I den mån registreringsmyndigheterna skall göra en granskning av detta slag skall dock myndigheterna göra den både vid ansökan om nyregistrering och ansökan om ändring av en tidigare registrering. Och framkommer det något relativt hinder skall registrerings- myndigheten underrätta sökanden om detta och bereda honom tillfälle att yttra sig. Härigenom får sökanden tillfälle att överväga om han vill att den aktuella firman registreras trots förekomsten av detta hinder. Sammanfattningsvis innebär kommitténs förslag att registre- ringsförfarandet utformas på följande sätt. Registreringsmyndig- heten skall på samma sätt som ex officio kontrollera att ansökan uppfyller de formella krav som ställs på en ansökan, inbegripet det krav på betalning av ansökningsavgift som kan vara uppställt. Vidare skall registreringsmyndigheten undersöka om det finns något absolut hinder mot registrering, inbegripet kravet att firman skall skilja sig tydligt från tidigare registrerade firmor. Myndig- heten skall också i den omfattning som regeringen föreskriver undersöka om det finns något relativt hinder och underrätta sökanden om detta. Om ansökan är bristfällig eller om det finns något absolut hinder mot registrering skall myndigheten på samma sätt som underrätta sökanden om detta samt förelägga denne att komplettera eller ändra ansökan. Hör inte sökanden av sig i rätt tid skall registreringsmyndigheten avskriva ansökan. Hör sökanden av sig men finns det fortfarande någon brist med avseende på ansökan eller något absolut hinder mot registrering skall myndigheten avslå ansökan om det inte finns anledning att förelägga sökanden på nytt. Om däremot ansökan är i sin ordning och det inte finns något absolut hinder mot registrering skall regi- streringsmyndigheten föra in firman och övriga uppgifter i registret samt kungöra detta. Att kungörelse skall utfärdas när uppgifter förs in i de aktuella registren framgår av de associations- rättsliga författningarna (se t.ex. 18 kap. 2 § ABL, 18 § HrL och 15 kap. 2 § FörenL). I FL bör två nya paragrafer införas, en med grundläggande bestämmelser om handläggningen och en med bestämmelser om registreringen av firma. Bestämmelserna bör utformas på ungefär samma sätt som dem i förslaget till varumärkeslag. Kommittén föreslår i avsnitt 5.3.2. att det skall införas en möglighet till återupptagning i ärenden om varumärkesregistrering. Något behov av återupptagning i ärenden om firmaregistrering finns inte. Förslag: Den som vill skall kunna framställa invändning mot registreringen av en firma. Invändningen skall ha kommit in till registreringsmyndigheten från kungörelse- dagen. Invändaren skall till grund för invändningen kunna åberopa både absoluta och relativa hinder. Den som åberopar ett relativt hinder måste dock själv företräda det intresse som hindret avser för att detta skall kunna läggas till grund för ett beslut om upphävande av firmaregistreringen. Återkallas invändningen skall myndigheten ändå få pröva den om det finns särskilda skäl. Myndigheten skall dock själv inte kunna ta initiativ till ett invändningsförfarande. Inte heller skall myndigheten under invändningsförfarandet ex officio få ta upp andra hinder till prövning än dem som invändaren åberopat. Skälen för förslaget: I ett förfarande där en firma registreras utan någon officialprövning av relativa hinder måste innehavarna av äldre ensamrätter få tillfälle att angripa registreringen. Också i detta avseende är det lämpligt att utforma förfarandet på samma sätt som vid registrering av varumärken, dvs. som ett invändningsförfarande (jfr avsnitt 5.3.3). Även här gör sig kravet på en snabb handläggning gällande och det finns t.ex. inte anled- ning att närmare överväga en ordning där invändningsförfarandet är placerat före registreringen. När registreringsmyndigheten har utfärdat kungörelse om en registrering skall den som vill alltså ha möjlighet att framställa invändning mot registreringen. Invändning skall få framställas både mot nyregistreringar och ändringar av tidigare registreringar. Det innebär bl.a. att invändning får framställas mot registrering av en ändrad verksamhetsbeskrivning, jfr RÅ 1997 ref. 29 (HB Reimers- holme Invest 7). Invändningen måste komma in till registrerings- myndigheten från registreringsdagen. Till stöd för invändningen får invändaren åberopa både absoluta och relativa hinder. Den som åberopar ett relativt hinder måste dock själv företräda det intresse som hindret avser för att detta skall kunna läggas till grund för ett beslut om upphävande av registreringen (se avsnitt 8.5). När en invändning kommit in skall registreringsmyndigheten kontrollera att invändningen uppfyller de formella krav som ställs på en sådan. Är invändningen så bristfällig att den inte kan läggas till grund för prövning av invändningsärendet skall myndigheten förelägga invändaren att avhjälpa bristerna vid äventyr att invänd- ningen annars avvisas. Tar registreringsmyndigheten upp invänd- ningen skall myndigheten bereda innehavaren av registreringen tillfälle att yttra sig . Sedan skriftväxlingen avslutats skall registreringsmyndigheten pröva om registreringen på grund av invändningen skall upphävas helt eller delvis, eller om invänd- ningen skall avslås. Är det uppenbart att invändningen är ogrundad skall registreringsmyndigheten avslå invändningen utan att dess- förinnan underrätta innehavaren. bör på samma sätt som vid registre- ringen av varumärken i begränsad omfattning få utöva officialpröv- ning i samband med invändningsförfarandet (jfr avsnitt 5.3.3). I undantagsfall bör alltså myndigheten få fullfölja en prövning av ett absolut hinder även om invändaren återkallar sin invändning. Däremot bör myndigheten inte få fullfölja prövningen av ett rela- tivt hinder om invändaren återkallar invändningen. Registrerings- myndigheten bör inte ex officio få ta initiativ till ett invändnings- förfarande. Inte heller bör myndigheten få ta upp nya absoluta hin- der till prövning under invändningsförfarandet. Nuvarande möjligheter till förhandsgranskning skall enligt 51 § ABF på begäran förhandsgranska handlingar i samband med bolagsbildning, ändring av bolagsord- ning m.m. Det innebär bl.a. att verket på begäran har skyldighet att undersöka om det finns något hinder mot registrering av ett aktie- bolags firma. En sådan undersökning görs på samma sätt som vid prövningen av om en firma kan registreras. Förhandsgranskningen omfattar med andra ord både absoluta och relativa registrerings- hinder. Det förekommer också att gör en förhands- granskning med avseende på firmor för andra rättssubjekt än aktie- bolag, t.ex. handelsbolag och ekonomiska föreningar. tryckligt lagstöd för en sådan förhandsgranskning finns emellertid inte. Ärenden om förhandsgranskning handläggs vid bolagsavdel- ningens kundserviceenhet, men själva granskningen görs av de enheter (registreringsteam) som också prövar ärenden om nyregi- strering av firma. Den som begär förhandsgranskning av en firma kan normalt få svar , förutsatt att begäran inte behöver kompletteras på något sätt. har handlagt i genomsnitt ca 750 ärenden om för- handsgranskning som omfattat firma. Avgiften för denna gransk- ning uppgår till för varje namnförslag (). Av förhandsgranskningen framgår, med den säkerhet som offi- cialprövningen ger, om det vid tiden för granskningen finns något hinder mot registrering av en firma. Förhandsgranskningen medför dock inte någon rätt till prioritet vid en senare ansökan om regi- strering. Ett företräde i förhållande till andra kännetecken upp- kommer först genom en ansökan om registrering, även om firman varit föremål för förhandsgranskning (12 § FirmaL). Det finns därför inte någon garanti för att en firma som vid tiden för för- handsgranskningen bedömts möjlig att registrera också kan regi- streras när en ansökan om registrering ges in. En ansökan om regi- strering av firma som görs i nära anslutning till förhandsgransk- ningen kan emellertid normalt läggas till grund för registrering. Behovet av en särskild förhandsprövning