ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GP121625 · 2002-09-20 00:00:00 — Fråga 2001/02:1625 om lönediskriminering av kvinnor har frågat jordbruksminister vad hon som jämställdhetsminister avser att göra för att minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män på och andra statliga myndigheter. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Regeringen har ett strategiskt övergripande ansvar för arbetsgivar-politiken inom statsförvaltningen, medan myndigheterna har det operativa ansvaret för att åstadkomma resultat enligt de mål som statsmakterna ställer upp. De statliga myndigheterna skall liksom övriga aktörer på arbetsmarknaden följa den lagstiftning som gäller, bl.a. jämställdhetslagen (1991:433). Regeringen följer noga , inom ramen för den arbetsgivarpolitiska uppföljningen, bl.a. lönenivåer och löneutvecklingen mellan kvinnor och män inom statsförvaltningen. har gjort en fördjupad analys och undersökt hur löne-skillnaderna i staten såg ut , året innan jämställdhetslagen skärp-tes. Verket har börjat med att se på den totala löneskillnaden för alla kvinnor och alla män och har sedan steg för steg tagit bort de delar av löneskillnaden som statistiken kan visa sakliga skäl för som bl.a. arbets-tidsomfattning, befattningsnivå och arbetsinnehåll. Sedan hänsyn tagits till all den information som lönestatistiken kan ge återstod en oförklarad löneskillnad på , dvs. en betydligt lägre siffra än vad som ofta figurerat i den allmänna debatten. Hur stor del av den oförklarade löne-skillnaden som eventuellt var osaklig gick enligt undersökningen inte att fastställa utan ingående analyser på varje arbetsplats. Undersökningen visade vidare på högre genomsnittslöner för kvinnor än för män på av befattningarna. Den genomsnittliga löneskillnaden mellan könen hade minskat med . Den oförklarade löneskillnaden i statsförvaltningen kan verka liten, men kan rymma osakliga löneskillnader. Alla osakliga löneskillnader mellan könen måste elimineras. De centrala parterna på det statliga avtalsområdet har i Ramavtal om löner m.m. för arbetstagare hos staten (RALS 2002-2004) enats dels om ett utvecklingsarbete om kvinnors och mäns lika möjligheter dels om att genomföra en gemensam studie av den lokala lönebildningen och löne-sättningen. En fråga som därvid särskild skall belysas är vilket gemen-samt ansvar parterna tar för att förhindra osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män. Enligt 8 § verksförordningen (1995:1322) ansvarar varje myndighets chef för myndighetens arbetsgivarpolitik. Jag kommer dock att nog-grant följa utvecklingen för hela statsförvaltningen och har för avsikt att föreslå att regeringen ger i uppdrag att mer ingående rapportera hur löneskillnaderna mellan kvinnor och män inom statsförvaltningen ser ut.
frs · GP121626 · 2002-09-25 00:00:00 — Svar på frågorna 2001/02:1626 om flyktingmottagandet för barn och 1628 om säkerheten på flyktingförläggningar och har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att förbättra flyktingmottagandet för barn samt hur jag avser agera så att barns säkerhet och trygghet säkerställs på flyktingförläggningarna, frågor som jag valt att besvara gemensamt. Barn och ungdomar som kommer till utan vårdnadshavare har rätt till det skydd och det stöd som de behöver. Ett intensivt arbete har pågått för att förbättra mottagandet av dessa ensamkommande barn och ungdomar. Som exempel kan nämnas att har förbättrat boendet och minskat antalet barn på sina barn- och ungdomsenheter. Speciella barnhandläggare har utbildats. Arbetet med att genomföra de förslag till förbättringar av mottagandet av ensamkommande barn och ungdomar som och lämnade till regeringen pågår. Man håller t.ex. på att skilja den boende- och omsorgsrelaterade verksamheten från utrednings- och tillståndsverksamheten. Regeringen har också gett i uppdrag att träffa överenskommelser med ett mindre antal kommuner som ska ansvara för mottagandet av ensamkommande barn och ungdomar och utveckla särskild kompetens för att ta hand om dessa barn. Detta arbete är i full gång och redovisningen av hela uppdraget ska ske . Såväl som och polismyndigheter ser allvarligt på de fall då barn och ungdomar som är registrerade som asylsökande hos avviker. anmäler ett försvinnande till berörd polismyndighet, till barnets gode man och till barnets offentliga biträde. i berörd kommun informeras omgående. utreder därefter försvinnandet och personal försöker så långt möjligt via sina kontakter med släktingar och andra närstående till barnet att ta reda på var barnet befinner sig. I de flesta fall har myndigheterna också lyckats få information om vart dessa avvikna barn och ungdomar har tagit vägen. Det har visat sig att det ofta rör sig om barn som har lämnat för att, ofta tillsammans med släktingar, åka till sitt hemland eller till något annat land. Försvinnandet sker i många fall efter det att de har fått avslag på sin asylansökan. har ingen laglig rätt att hindra ett barn från att lämna verkets anläggning när t.ex. släktingar vill hämta barnet. Detta faktum uppmärksammades bl.a. i och förslag till förbättringar i mottagandet av ensamkommande barn. Där föreslås att man genom en ändring i lagen inrättar en särskild företrädare för ensamkommande barn bl.a. med rätt att besluta om var barnet ska bo. Förslagen till förändringar av lagstiftningen rörande företrädare för ensamkommande barn prövas inom ramen för utredning (Ju 2002:04) om förmyndare, gode män och förvaltare. Som beskrivits ovan pågår arbete både på kort och på lång sikt för att förbättra mottagandet av de ensamkommande asylsökande barnen och ungdomarna. Jag följer detta arbete noggrant. FN:s konvention om barnets rättigheter ska efterlevas och de ensamkommande asylsökande barnen ska skyddas och ges den omsorg de behöver.
frs · GP121627 · 2002-09-26 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:1627 om verksamhet har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att ska kunna utföra sin myndighetsutövning. I sin fråga har angett att de resurser som avsatts till verksamhet i inte är tillräckliga för att man inom regionen ska kunna utföra sin verksamhet. Jag vill understryka att det inte ankommer på regeringen att fastställa hur fördelar resurserna inom myndigheten. Detta innebär att självt avgör var de resurser man förfogar över gör mest nytta för att uppfylla de mål för tullverksamheten som regeringen och fastställer. prövar fortlöpande, med utgångspunkt i ärendemängd, trafikströmmar, hotbilder m.m., hur de tillgängliga resurserna ska fördelas mellan olika delar av landet. Frågan om tilldelningen av resurser till verksamhet prövas . I samband med budgetpropositionen kommer regeringen att presentera sitt förslag om vilka medel som ska disponera under nästkommande verksamhetsår.
frs · GP121628 · 2002-09-25 00:00:00 — Svar på frågorna 2001/02:1626 om flyktingmottagandet för barn och 1628 om säkerheten på flyktingförläggningar och har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att förbättra flyktingmottagandet för barn samt hur jag avser agera så att barns säkerhet och trygghet säkerställs på flyktingförläggningarna, frågor som jag valt att besvara gemensamt. Barn och ungdomar som kommer till utan vårdnadshavare har rätt till det skydd och det stöd som de behöver. Ett intensivt arbete har pågått för att förbättra mottagandet av dessa ensamkommande barn och ungdomar. Som exempel kan nämnas att har förbättrat boendet och minskat antalet barn på sina barn- och ungdomsenheter. Speciella barnhandläggare har utbildats. Arbetet med att genomföra de förslag till förbättringar av mottagandet av ensamkommande barn och ungdomar som och lämnade till regeringen pågår. Man håller t.ex. på att skilja den boende- och omsorgsrelaterade verksamheten från utrednings- och tillståndsverksamheten. Regeringen har också gett i uppdrag att träffa överenskommelser med ett mindre antal kommuner som ska ansvara för mottagandet av ensamkommande barn och ungdomar och utveckla särskild kompetens för att ta hand om dessa barn. Detta arbete är i full gång och redovisningen av hela uppdraget ska ske . Såväl som och polismyndigheter ser allvarligt på de fall då barn och ungdomar som är registrerade som asylsökande hos avviker. anmäler ett försvinnande till berörd polismyndighet, till barnets gode man och till barnets offentliga biträde. i berörd kommun informeras omgående. utreder därefter försvinnandet och personal försöker så långt möjligt via sina kontakter med släktingar och andra närstående till barnet att ta reda på var barnet befinner sig. I de flesta fall har myndigheterna också lyckats få information om vart dessa avvikna barn och ungdomar har tagit vägen. Det har visat sig att det ofta rör sig om barn som har lämnat för att, ofta tillsammans med släktingar, åka till sitt hemland eller till något annat land. Försvinnandet sker i många fall efter det att de har fått avslag på sin asylansökan. har ingen laglig rätt att hindra ett barn från att lämna verkets anläggning när t.ex. släktingar vill hämta barnet. Detta faktum uppmärksammades bl.a. i och förslag till förbättringar i mottagandet av ensamkommande barn. Där föreslås att man genom en ändring i lagen inrättar en särskild företrädare för ensamkommande barn bl.a. med rätt att besluta om var barnet ska bo. Förslagen till förändringar av lagstiftningen rörande företrädare för ensamkommande barn prövas inom ramen för utredning (Ju 2002:04) om förmyndare, gode män och förvaltare. Som beskrivits ovan pågår arbete både på kort och på lång sikt för att förbättra mottagandet av de ensamkommande asylsökande barnen och ungdomarna. Jag följer detta arbete noggrant. FN:s konvention om barnets rättigheter ska efterlevas och de ensamkommande asylsökande barnen ska skyddas och ges den omsorg de behöver.
frs · GP121629 · 2002-09-26 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:1629 om och har uppmärksammat att har hemligstämplat en rapport om Internationella kapitalrörelser . Han har med anledning därav frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att stävja liknande hemligstämpling. Jag vill erinra om att är en självständig myndighet under . Därför begränsar jag mitt svar till att avse gällande regler om offentlighet och sekretess. Enligt tryckfrihetsförordningen har alla svenska medborgare rätt att ta del av allmänna handlingar. Denna rätt får dock begränsas om det är påkallat med hänsyn till bl.a. rikets centrala finanspolitik, penningpolitik eller valutapolitik. Begränsningarna ska enligt tryckfrihetsförordningen anges i en särskild lag, varmed avses sekretesslagen (1980:100). Enligt 3 kap. 1 § sekretesslagen gäller sekretess hos regeringen, och för uppgift som angår rikets centrala finanspolitik, penningpolitik eller valutapolitik, om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas om uppgiften röjs. Sekretessen gäller i högst . Om anser att en allmän handling innehåller sekretessbelagda uppgifter kan hemligstämpla handlingen. En hemligstämpel innebär inte något bindande avgörande i sekretessfrågan utan varje gång handlingen begärs ut måste sekretessfrågan prövas på nytt. En hemligstämpel fungerar således bara som en påminnelse om behovet av en noggrann sekretessprövning om fråga om handlingens utlämnande uppkommer. har således, i likhet med andra myndigheter, att pröva om en handling kan lämnas ut varje gång det framställs en sådan begäran. Som framgått ovan är det, när det gäller penningpolitiska uppgifter, en bedömning utifrån om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas om uppgiften röjs. Det blir därför en prövning från fall till fall hur snart uppgifter kan lämnas ut. Den maximala tid som denna typ av uppgifter kan hemlighållas () understiger också väsentligt de maximala sekretesstider som gäller för majoriteten av uppgifter som omfattas av sekretesslagen (20, 40, 50 eller ). Som frågeställaren har påpekat anses vara en myndighet som präglas av stor öppenhet. Vissa möjligheter att sekretessbelägga känsliga uppgifter måste dock ha. Jag anser att den aktuella sekretessbestämmelsen är ändamålsenligt utformad och jag avser därför inte att vidta några åtgärder för att ändra densamma.
frs · GP121630 · 2002-09-27 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:1630 om utbildningsinsatser för har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidtaga i syfte att säkra kurser i kvalificerad yrkesutbildning för att stärka landskapets konkurrenskraft. Jag delar syn på kvalificerad yrkesutbildning som ett viktigt instrument för att främja industriell utveckling. Som säkert känner till är det Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning som har uppgiften att bedöma ansökningar och fatta beslut om dessa utbildningar. Det är vare sig möjligt för eller lämpligt att regeringen försöker påverka de överväganden som myndigheten har att svara för.
frs · GP121631 · 2002-09-18 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:1631 om säkerheten i butiker har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att motverka brottsutvecklingen avseende butiksrån. Regeringen ser med största allvar på utvecklingen av butiksrånen. Dels påverkar denna brottslighet möjligheterna att över huvud taget bedriva vissa verksamheter, dels drabbas enskilda brottsoffer mycket hårt. Flera lagstiftningsärenden som har betydelse för butiksrånen är under behandling. Regeringen avser att lämna en lagrådsremiss med förslag om att godtrosförvärv inte ska kunna göras beträffande stöldgods och regler som gör det lättare att återställa stulet gods till ägaren. presenterade regeringen en departementspromemoria avseende tillträdesförbud till bl.a. butiker. Remissbehandlingen av förslaget har avslutats. Dessutom pågår en översyn av lagen om kameraövervakning och en utredning angående skydd av vittnen och målsägande. Liksom vid annan brottslighet krävs åtgärder av flera olika aktörer i samarbete för att förhindra att butiker rånas. Regeringens satsning på polisen kommer att leda till fler poliser och bättre förutsättningar för polisen att förebygga och utreda brott. Vidare fortsätter regeringen satsningen på det lokala brottsförebyggande arbetet och inhämtar kunskap via olika projekt och kartläggningar. kommer att presentera två undersökningar avseende butiks-, bank- och värdetransportrån. Inom departementet pågår ett omfattande arbete som har betydelse för bekämpningen av grov och organiserad brottslighet. Det handlar om reformer och utveckling av rättsväsendet, översyner av polisens arbetsmetoder och arbetsuppgifter samt samarbetet för att över nationsgränserna utreda och lagföra brott. erfarenheter visar att butiksrån kan förebyggas genom att den bransch som är utsatt själv vidtar åtgärder som försvårar genomförandet av brottet. Givetvis ska även sådant arbete ske i samverkan med andra aktörer och med regeringens stöd. Ett exempel på sådant samarbete är den s.k. Butiksgruppen som leds av . Ett annat exempel är det vid departementet inledda projektet som syftar till att skapa ett forum för brottsförebyggande samarbete mellan regeringen och dess myndigheter och näringslivet och andra berörda organisationer. Regeringen kommer självklart fortsätta arbetet för att förbättra möjligheterna att förebygga och bekämpa denna typ av brottslighet.
frs · GP121632 · 2002-09-27 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:1632 om barn- och ungdomsvården har frågat mig om jag är beredd att tillsätta en parlamentarisk utredning med uppdrag att skyndsamt utforma en nationell handlingsplan för barn- och ungdomsvården. Svaret på frågan är ja. Jag har tidigare i olika sammanhang uttryckt min oro bl.a. angående utvecklingen mot fler placeringar på privata hem för vård eller boende och om tillsynen av sådana hem. Min uppfattning är att den sociala barn- och ungdomsvården rymmer komplexa samband som kräver mer omfattande underlag och överväganden. Behovet av ett helhetsgrepp är ju också någonting som RRV pekar på i den rapport som frågeställaren nämner. Den sociala barn- och ungdomsvården är ett område där det enligt min mening är värdefullt med en bred parlamentarisk uppslutning kring bl.a. mål, organisation och ansvarsfördelning. pågår därför ett beredningsarbete inom angående formerna för en parlamentarisk utredning med uppdrag att utforma förslag till en nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. Min avsikt är att återkomma mer detaljerat i den proposition om förstärkt skydd för barn i utsatta situationer som regeringen aviserat.
frs · GP121633 · 2002-09-26 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:1633 om stening av kvinnor i har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta gentemot den iranska regeringen för att förhindra att stening förekommer i landet och för att kvinnors grundläggande mänskliga rättigheter ska respekteras i . Jag delar till fullo avsky inför förekomsten av stening. fördömer starkt denna typ av straff varhelst det förekommer. När det gäller har vi inga rapporter om att steningar har förekommit . Däremot finns det ett antal steningsdomar, vilka alla ska ha överklagats. Bland dessa fall återfinns domarna mot de fyra kvinnor som nämns av frågeställaren. Jag tog upp dessa fall med utrikesminister vid mitt besök i , framförde vår ståndpunkt att bestraffning i form av stening är en särskilt grym form av dödsstraff, och framhöll att ett fortsatt användande av denna bestraffning skulle få negativa konsekvenser för bilden av i och bli en belastning för våra förbindelser med . Vår ambassad i är instruerad att noga följa de fyra fallen. Skulle det framkomma oroväckande uppgifter om att högre instans bekräftar domarna finns det alltså beredskap att agera snabbt och omgående begära företräde hos för att protestera och kräva omprövning. och EU är djupt oroade över de kränkningar av de mänskliga rättigheterna som förekommer i . Därför har EU lagt fram en resolution om de mänskliga rättigheterna i , såväl i som i FN:s kommission för mänskliga rättigheter. I årets resolution i FN:s kommission för mänskliga rättigheter uttryckte EU särskild oro över begränsningar av pressfriheten, arresteringar av parlamentariker, återupptagande av offentliga spöstraff och utdömandet av dödsstraff, inklusive steningsdomar. Tyvärr förlorade EU årets omröstning vilket bl.a. innebar att mandatet för den specielle rapportören inte förlängdes. och EU fortsätter att arbeta för ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i . Det görs genom besök i och i andra kontakter med företrädare för . Vi uppmanar bl.a. att ratificera och tillämpa FN:s konvention om eliminering av all sorts diskriminering mot kvinnor. Vid mitt besök i gavs kvinnornas situation särskild uppmärksamhet. Diskussioner pågår om att påbörja en särskild dialog om mänskliga rättigheter mellan och . På EU:s initiativ har FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna under en följd av år antagit en resolution om dödsstraffet. Denna resolution antogs även . I resolutionen uppmanas alla stater som tillämpar dödsstraffet att införa ett moratorium. Regeringens inställning är att dödsstraffet ska avskaffas. Vi arbetar aktivt för att förmå stater som har dödsstraffet i sin lagstiftning att ändra inställning. Det gäller inte minst länder som .
frs · GP121634 · 2002-09-26 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:1634 om offerter från statliga bolag har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av misstankar om prisdumpning från statliga företags sida. Frågan är ställd mot bakgrund av att statligt ägda blivit anmält till av en konkurrent för underprissättning. Underprissättning i konkurrensbegränsande syfte är naturligtvis inte acceptabelt. Jag kan dock av självklara skäl inte uttala mig om det enskilda fallet. Frågan måste nu få prövas på sakliga grunder. vill jag understryka vikten av att näringslivet styrs av tydliga normer och en god affärsmoral. Detta omfattar självklart även de statligt ägda bolagen. Regeringen ställer därför också höga krav på de statligt ägda företagen avseende etiskt och moraliskt ansvar. Av regeringens ägarpolicy framgår tydligt att det är styrelsens och ledningens ansvar att de företag där staten har ägarintressen sköts på ett föredömligt sätt och väl inom gällande lagstiftning.
frs · GP121635 · 2002-09-25 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:1635 om utjämningsmandat i kommunfullmäktige har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att se till att väljarnas partival får genomslag i mandatfördelningen i kommunfullmäktige. Vid val till och till tillämpas en ordning med utjämningsmandat. finns det spärrar mot småpartier. Vid val till kommunfullmäktige förekommer inga utjämningsmandat. Å andra sidan finns det inte någon småpartispärr vid det valet. Till grund för den nuvarande vallagen (1997:157) ligger bl.a. det arbete som utfördes av vallagskommitté. Kommittén lämnade inte något förslag till utjämningsmandat eller småpartispärr för val till kommunfullmäktige (SOU 1994:30). De flesta remissinstanser hade inga invändningar mot detta. I sitt förslag till ny vallag uttalade regeringen i huvudsak följande (prop. 1996/97:70 s. 161). Frågan om ökad proportionalitet vid valen till kommunfullmäktige i de valkretsindelade kommunerna har inte fått en helt tillfredsställande lösning. Detta torde delvis bero på den från tid till annan skiftande inställningen till huruvida en reform i syfte att öka proportionaliteten också bör förenas med en småpartispärr. Anledningen till att det varit svårt att uppnå enighet torde främst vara att önskemålet om ökad proportionalitet egentligen är oförenligt med kravet på att partier med små röstetal ska uteslutas från möjligheten att bli representerade i fullmäktige. En småpartispärr leder ju alltid till ett mindre proportionellt resultat än om någon spärr inte funnits. vallagskommitté kunde inte enas i frågan och detta hade sin orsak i olika synsätt på behovet av att komplettera ett kommunproportionellt system med en småpartispärr och delade meningar om angelägenheten i att ha likartade system för val till landstings- och kommunfullmäktige. Kommittén valde därför att avstå från att lägga fram ett förslag. Mot den nu angivna bakgrunden ansåg regeringen att det inte skulle införas några regler om utjämningsmandat eller småpartispärr i den nya vallagen. beslutade i enlighet med regeringens förslag. Jag finner inte nu anledning att göra någon annan bedömning än den här redovisade och är därför inte beredd att vidta några åtgärder såvitt avser genomslaget av mandatfördelningen i kommunfullmäktige.