ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GP12969 · 2002-04-03 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:969 om spridningen av främmande arter i har frågat statsrådet vad hon avser att göra för att minska spridningen av främmande arter i . Arbetsfördelningen inom departementet är sådan att det ankommer på mig att svara på frågan. Som påpekar är främmande arter ett allvarligt hot mot biologisk mångfald på många områden runtom i världen. Särskilt sårbara är sådana livsmiljöer där en unik fauna och flora finns såsom i . påpekar också helt korrekt att lejonparten av problematiken kommer från oavsiktliga introduktioner till följd av långväga sjötransporter och har därmed själv pekat på vikten av att hantera problemet på ett gränsöverskridande sätt. Därför behandlas frågan i ett antal internationella forum däribland Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) och Konventionen om biologisk mångfald (CBD). pågår ett intensivt arbete inom ramen för CBD med att upprätta riktlinjer när det gäller främmande arter. Jag kommer att delta vid konventionens partsmöte och kommer på plats att verka för kraftfulla riktlinjer. Givetvis har ett ansvar att agera genom att vidta relevanta åtgärder i syfte att hantera problemet både på hemmaplan och i andra länder. berörs redan av ett antal EU-regler som gäller hantering och förflyttning av främmande arter till och inom unionen. Det saknas dock en klar bild av hur EU:s existerande instrument ser ut i förhållande till konventionens målsättning och de riktlinjer som är under utarbetande. Det finns även ett behov av att se över hanteringen i . Ett flertal svenska myndigheter är inblandade i regleringen av främmande arter men inte på ett i alla aspekter samordnat och heltäckande sätt. Dessutom finns behov av mer utvecklade system för riskbedömning av introduktioner, avsiktliga och oavsiktliga, av främmande arter och genotyper utformas. Jag avser därför att ge i uppdrag att se över rådande situation både i och EU. Uppdraget kommer att omfatta att ge förslag till hur hanteringen av främmande arter kan förbättras, vilka åtgärder som kan behöva vidtas samt förbättra modeller för riskbedömningar och riskhantering. Jag kan även försäkra att regeringen agerar i alla de forum där relevanta åtgärder kan göras för att skydda från problem som kopplas till främmande arter och genotyper.
frs · GP12970 · 2002-04-04 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:970 om vägskyltar som visar kulturbesöksmål har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att ett beslut om vägskyltar som visar vägen till platser med kulturbesöksmål kan fattas . Såvitt jag förstår avser han med sin fråga de brunvita vägmärken för vägvisning till turistiskt intressanta mål som har tagit in i sitt förslag till en ny vägmärkesförordning. Jag har svarat på flera frågor i samma ämne. Så sent som svarade jag på en fråga från , fråga 2001/02:871. I det svaret sade jag att jag hade för avsikt att vid regeringssammanträdet dagen efter presentera ett förslag till införande av brunvita vägmärken i vägmärkesförordningen. Detta gjorde jag och regeringen fattade vid sammanträdet beslut om en ändring i vägmärkesförordningen som innebär att brunvita vägmärken för vägvisning till turistiskt intressanta mål kommer att kunna börja användas . Ändringsförfattningen har ännu inte publicerats i .
frs · GP12971 · 2002-04-04 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:971 om vården i de norra landstingen har frågat mig vad jag avser att göra för att medborgarna i de norra länen ska få sjukvård på samma villkor som i övriga landet. Sedan Landstingsförbundets rekommendation om fritt vårdval trädde i kraft , har de fyra Norrlandslandstingen, tillsammans med mig fört en djup diskussion kring möjligheterna att genomföra rekommendationen. Regeringen, och de fyra landstingen har en gemensam tolkning av rekommendationen. I ett uttalande, undertecknat av mig samt företrädare för Norrlandslandstingen, framhålls att Norrlandslandstingen kommer att arbeta för att införa rekommendation när regeringens tillgänglighetssatsning på vården börjat verka. Ambitionen är att beslut kommer fattas av respektive landsting . Jag har mot den bakgrunden inte för avsikt att vidta några ytterligare åtgärder , utan följer aktivt landstingens ställningstaganden.
frs · GP12972 · 2002-04-04 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:972 om utvärdering av sammanslagningen av tingsrätterna har frågat mig vilka direktiv jag har gett för utvärdering av sammanslagningen av tingsrätterna. Regeringen gav i uppdrag att bl.a. granska om de förändringar av tingsrättsorganisationen som har genomförts under åren 1999@2001 har skapat ökade förutsättningar för att uppnå de mål som regeringen har ställt upp för reformeringen av tingsrättsorganisationen. uppdrag ska redovisas till regeringen och till en särskild utredare som regeringen ska ge i uppdrag att utvärdera de genomförda förändringarna av tingsrättsorganisationen. Till den särskilde utredaren ska knytas ett antal experter och sakkunniga samt en referensgrupp bestående av representanter för riksdagspartierna. Arbetet med att ta fram direktiv till den särskilde utredaren pågår inom .
frs · GP12973 · 2002-04-04 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:973 om har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att ska hålla sig inom lagens råmärken. I sin fråga hävdar att utan tillstånd sänder vissa datatjänster och att bolaget därmed skulle bedriva olaglig verksamhet. Jag har ingen anledning att, om så skulle vara fallet, utgå från annat än att den ansvariga myndigheten vidtar nödvändiga åtgärder utifrån de regler som riksdag och regering har beslutat om.
frs · GP12974 · 2002-04-10 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:974 om bromsmediciner mot hiv/aids har frågat utrikesministern vilka åtgärder hon avser vidta för att förmå att acceptera bromsmediciner mot hiv/aids. Frågan har överlämnats till mig för besvarande. är, som skriver, mycket hårt drabbat av hiv/aids. Den sydafrikanska regeringen har utarbetat en nationell strategi för att bekämpa epidemin och förhindra dess spridning. I budgeten /03 har man kraftigt förstärkt det nationella hiv/aidsprogrammet. En stor debatt pågår i om hivpositiva gravida kvinnors rätt att erhålla bromsmedicinen Nevirapine. har velat testa medicinen på ett begränsat antal kliniker innan den förskrivs till samtliga hivpositiva blivande mödrar. En stark opinion företrädd av den s.k. Treatment Action Campaign, har med stöd av uttalanden från WHO och hävdat att medicinen är effektiv mot överföring av smitta från mor till barn och ärendet har förts till domstol. beordrade regeringen att påbörja en allmän utdelning av Nevirapine. Beslutet grundar sig på konstitutionens rättighetsförklaring enligt vilken alla barn har rätt till grundläggande hälso- och sjukvård. Regeringen har överklagat beslutet. författningsdomstol kommer att behandla ärendet . Domstolen har fattat ett interimistiskt beslut, som innebär att regeringen är skyldig att fram till den definitiva behandlingen av ärendet tillhandahålla Nevirapine gratis till alla hivpositiva blivande mödrar där rätt förutsättningar finns. Flera provinser har själva redan fattat beslut om att distribuera Nevirapine. I det uttalande som den sydafrikanska hälsoministern gjorde efter domstolens beslut fastslås att regeringen respekterar och accepterar utslaget och kommer att verka för att det ska tillämpas där rätt förutsättningar finns, vilket bl.a. betyder möjlighet till effektiv provtagning och rådgivning. har ett stort ansvar för att målmedvetet och med kraft driva arbetet för att förhindra hiv/aidsepidemins spridning samt lindra dess verkningar. Denna uppfattning har jag och mina regeringskolleger framfört till och avser att fortsatt så göra.
frs · GP12975 · 2002-04-10 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:975 om förvarstagna barn och 977 om begränsning av förvarstagande har frågat mig om jag avser att se över reglerna om förvarstagande så att asylsökande barn kan tas i förvar bara i yttersta undantagsfall och då endast i . Vidare har hon frågat om jag avser att vidta åtgärder för att finna alternativ till förvarstagande av barn, såsom placering hos en jourfamilj. När det gäller förvarstagande generellt har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att en reell tidsbegränsning införs för förvarstaganden. Jag delar uppfattning om att barn bör tas i förvar endast i yttersta undantagsfall, något som bekräftas i de mycket restriktiva reglerna i utlänningslagen. Endast i mycket speciella fall kan det bli fråga om att ta barn i förvar. Det förtjänar påpekas att utlänningslagens portalparagraf om barnets bästa @ som återspeglar @ är en viktig princip som ska beaktas vid alla åtgärder som berör ett barn, således även i frågor som gäller förvar. Jag vill i detta sammanhang även hänvisa till vad som framhålls i proposition 1996/97:25 om att möjligheten att i stället för förvarstagande använda sig av anmälningsplikt genom uppsikt givetvis alltid ska utnyttjas. Utlänningslagen säger att ett utländskt barn aldrig får hållas i förvar , eller om det finns synnerliga skäl ytterligare i . Möjligheten att utsträcka tiden finns t.ex. för de fall då barnet påträffas efter att ha hållit sig undan eller gömts undan, eller i de fall avresan fördröjs av någon annan anledning som den verkställande myndigheten inte har kunnat förutse eller hjälpa. Det finns dessvärre situationer där det blir nödvändigt att ta även barn i förvar. Men uppgifter visar att mycket få barn tas i förvar . Den genomsnittliga vistelsetiden var för barn som togs i förvar med vårdnadshavare . För barn utan vårdnadshavare i landet var genomsnittstiden endast . När det gäller fråga om en generell tidsbegränsning av förvarstiden kan erinras om att utlänningslagens regler står i överensstämmelse med om mänskliga rättigheter. Särskilda bestämmelser om under vilka förutsättningar frihetsberövande får ske finns i artikel 5 i . Utlänningslagens regler innebär att förvarstagande endast ska tillgripas i undantagssituationer då andra, lindrigare åtgärder, inte räcker. Reglerna föreskriver rätt till domstolsprövning. En utgångspunkt för att ta en utlänning i förvar är inte endast ett antagande om att han eller hon kommer att hålla sig gömd. Ett beslut om förvar på denna grund får meddelas endast om det med hänsyn till utlänningens personliga förhållanden eller övriga omständigheter finns anledning att anta att han eller hon annars kommer att hålla sig undan eller bedriva brottslig verksamhet. Mot bakgrund av de rättssäkerhetsgarantier jag redovisat nu och att de svenska bestämmelserna uppfyller krav anser jag inte att det finns anledning att ändra utlänningslagen i det här avseendet.
frs · GP12976 · 2002-04-10 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:976 om humanitära skäl har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att i lagtexten förtydliga när "humanitära skäl" kan komma i fråga. Stadgandet i 2 kap. 4 § utlänningslagen om att uppehållstillstånd får beviljas av humanitära skäl avser främst personer med renodlat humanitära skäl. I proposition 1996/97:25 bedömde regeringen att det inte fanns skäl att ändra regler eller praxis när det gäller uppehållstillstånd på grund av starka humanitära skäl. Det nämndes i sammanhanget i propositionen att barns utsatta situation får särskild betydelse när humanitära skäl ska bedömas. Innebörden av den praxis som skulle ligga fast framgår av ett antal regeringsbeslut . Uppehållstillstånd på grund av sjukdom kan endast ges i undantagsfall, när det är fråga om en livshotande sjukdom för vilken vård inte kan beredas i hemlandet eller när det föreligger ett handikapp av synnerligen allvarlig art. Det sägs också att det i princip bör krävas att vården eller behandlingen kan leda till en förbättring eller att behandlingen är livsnödvändig. Enbart den omständigheten att vården i håller en högre kvalitet kan inte utgöra grund för uppehållstillstånd. När det gäller möjligheten att ge tillstånd av politisk-humanitära skäl uttalade socialförsäkringsutskottet (1996/97:Sfu5) vid riksdagsbehandlingen av proposition 1996/97:25 att skrivningarna i propositionen inte uteslöt att det även i fortsättningen kunde förekomma någon situation där uppehållstillstånd kunde ges av sådana skäl. Denna möjlighet har också använts i vissa situationer där och berörts. Med detta klarläggande uttalande av socialförsäkringsutskottet godkände regeringens bedömning vad gällde humanitära skäl för uppehållstillstånd. Mot bakgrund av den här redovisade praxis som ställt sig bakom kan jag förstå att många skulle vilja att kunde göra mer än så för att hjälpa människor i nöd. Men vad det konkret då oftast gäller är bristande resurser eller fördelning av resurser i olika avseenden i andra länder. Detta är något som vi i första hand bör ta ställning till, och också i hög grad tar ställning till, vid utformningen av den svenska biståndspolitiken. Migrationspolitiken lämpar sig inte väl för detta. Det är inte möjligt att möta obalanserna och orättvisorna i världen med att ge dem som inte kan få vård i hemlandet rätt till permanent uppehållstillstånd i för att de på så sätt ska få del av sjukvård och annan samhällsservice. En ordning med permanent uppehållstillstånd i sådana fall bör vi emellertid av hänsyn till den enskilda människan ha för situationer där starka humanitära skäl talar för detta i det enskilda fallet. Det är sådana humanitära hänsyn vi också tar. Någon fullständig uppräkning av vad som kan utgöra humanitära skäl för uppehållstillstånd kan inte göras och jag kan inte se att eventuella förtydliganden i utlänningslagen skulle bli mer klargörande än praxisbeslut. Det är också en inställning som tidigare intagits av regering och riksdag bl.a. i samband med proposition 1988/89:86. Mot den bakgrunden avser jag inte att ta initiativ till ändring av utlänningslagen.
frs · GP12977 · 2002-04-10 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:975 om förvarstagna barn och 977 om begränsning av förvarstagande har frågat mig om jag avser att se över reglerna om förvarstagande så att asylsökande barn kan tas i förvar bara i yttersta undantagsfall och då endast i . Vidare har hon frågat om jag avser att vidta åtgärder för att finna alternativ till förvarstagande av barn, såsom placering hos en jourfamilj. När det gäller förvarstagande generellt har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att en reell tidsbegränsning införs för förvarstaganden. Jag delar uppfattning om att barn bör tas i förvar endast i yttersta undantagsfall, något som bekräftas i de mycket restriktiva reglerna i utlänningslagen. Endast i mycket speciella fall kan det bli fråga om att ta barn i förvar. Det förtjänar påpekas att utlänningslagens portalparagraf om barnets bästa @ som återspeglar @ är en viktig princip som ska beaktas vid alla åtgärder som berör ett barn, således även i frågor som gäller förvar. Jag vill i detta sammanhang även hänvisa till vad som framhålls i proposition 1996/97:25 om att möjligheten att i stället för förvarstagande använda sig av anmälningsplikt genom uppsikt givetvis alltid ska utnyttjas. Utlänningslagen säger att ett utländskt barn aldrig får hållas i förvar , eller om det finns synnerliga skäl ytterligare i . Möjligheten att utsträcka tiden finns t.ex. för de fall då barnet påträffas efter att ha hållit sig undan eller gömts undan, eller i de fall avresan fördröjs av någon annan anledning som den verkställande myndigheten inte har kunnat förutse eller hjälpa. Det finns dessvärre situationer där det blir nödvändigt att ta även barn i förvar. Men uppgifter visar att mycket få barn tas i förvar . Den genomsnittliga vistelsetiden var för barn som togs i förvar med vårdnadshavare . För barn utan vårdnadshavare i landet var genomsnittstiden endast . När det gäller fråga om en generell tidsbegränsning av förvarstiden kan erinras om att utlänningslagens regler står i överensstämmelse med om mänskliga rättigheter. Särskilda bestämmelser om under vilka förutsättningar frihetsberövande får ske finns i artikel 5 i . Utlänningslagens regler innebär att förvarstagande endast ska tillgripas i undantagssituationer då andra, lindrigare åtgärder, inte räcker. Reglerna föreskriver rätt till domstolsprövning. En utgångspunkt för att ta en utlänning i förvar är inte endast ett antagande om att han eller hon kommer att hålla sig gömd. Ett beslut om förvar på denna grund får meddelas endast om det med hänsyn till utlänningens personliga förhållanden eller övriga omständigheter finns anledning att anta att han eller hon annars kommer att hålla sig undan eller bedriva brottslig verksamhet. Mot bakgrund av de rättssäkerhetsgarantier jag redovisat nu och att de svenska bestämmelserna uppfyller krav anser jag inte att det finns anledning att ändra utlänningslagen i det här avseendet.
frs · GP12978 · 2002-04-10 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:978 om förföljelse på grund av kön eller homosexualitet har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att utlänningsmyndigheternas information och kunskap förbättras om personer som är skyddsbehövande på grund av kön eller homosexualitet. Bakgrunden är kritik från UNHCR och om att den landinformation som utlänningsmyndigheterna har är bristfällig. Jag delar syn på att det är viktigt att och har tillgång till så korrekt och omfattande dokumentation som möjligt om de länder som asylsökande kommer från. Den årliga rapporteringen om mänskliga rättigheter från olika länder belyser ofta utförligt förhållanden som är relevanta för bedömningarna i frågor om förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning. Utöver rapporteringen från svenska ambassader har utlänningsmyndigheterna tillgång till omfattande inhemskt och utländskt material för att göra bedömningarna av om asylsökande kan återvända till sina hemländer. Jag kan här nämna att har ett särskilt elektroniskt landinformationssystem (LIFOS) som även har direkt tillgång till. En annan väsentlig kunskapskälla är självfallet UNHCR:s och rapportering samt erfarenheter från myndigheternas egna utredningsresor till de aktuella länderna. Utlänningsmyndigheterna handlägger sina ärenden självständigt enligt grundlagen och har även ett ansvar för att besluten som fattas vilar på tillräcklig och korrekt information om vilka förhållanden som råder i ett visst land. Myndigheternas uppgift är bl.a. att kritiskt granska faktaunderlaget i varje enskilt ärende. En individuell prövning måste alltid göras. Som bekant pågår ett arbete med en ny instans- och processordning i bl.a. asylärenden (NIPU). En grundtanke i förslaget är att det nya systemet ska bygga på en tvåpartsprocess. Regeringen kommer att besluta om en lagrådsremiss för att sedan ska kunna behandla en proposition . Även frågor om landinformation kommer att behandlas i detta sammanhang. Jag delar helt uppfattning att frågor om förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning är mycket viktiga. Ett uttryck för det är att jag avser att föreslå regeringen att en särskild utredare tillsätts som ska lägga fram förslag som innebär att personer som förföljs på grund av kön eller sexuell läggning ges ett bättre rättsligt skydd än . Utgångspunkten för utredaren föreslås bli att sådana personer ska beviljas flyktingstatus enligt Genèvekonvention.
frs · GP12979 · 2002-04-10 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:979 om visumkrav har frågat utrikesminister vilka åtgärder hon avser att vidta för att visumsystemet i EU ska ses över. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Låt mig först konstatera att inneburit ett viktigt steg för ett öppnat genom den fria rörligheten för människor. Vi får också ökade möjligheter att bekämpa den gränsöverskridande brottsligheten @ också det något som gagnar människorna som bor i . Jag kan vidare konstatera att inte har inneburit någon minskning av antalet asylsökande. Tvärtom har antalet asylsökande som kommit såväl till vårt land som till EU-området ökat. Genom har vi nu också gemensamma viseringsregler. Låt mig i detta sammanhang understryka att viseringsinstrumentet är till för tillfälliga besök och inte för att tillgodose ett långsiktigt skyddsbehov. I ska vi även fortsättningsvis ha en viseringspolitik som medger ett naturligt och öppet besöksutbyte med andra länder. av alla de viseringssökande beviljas visering till . kommer även inom ramen för det europeiska viseringssamarbetet verka för att fler länder beviljas viseringsfrihet så fort de lever upp till grundläggande migrationspolitiska krav och också återtar sina egna medborgare som inte fått uppehållstillstånd i annat land. Inom ramen för EU-arbetet råder det enighet om det system som finns. Detta innebär emellertid inte att systemet inte kan eller kommer att utvecklas. Diskussioner inom EU:s olika arbetsgrupper pågår kontinuerligt, vilket är ett arbete som självklart deltar i och där vi är med och påverkar. Eftersom detta arbete redan pågår erfordras inget initiativ om en allmän översyn av EU:s viseringspolitik. Regeringen avser i stället att föra en aktiv viseringspolitik inom ramen för EU-samarbetet. Utöver en gemensam politik på asyl- och migrationsområdet är det viktigt att också komma åt orsakerna till varför människor lämnar sina hemländer. För att göra detta måste vi driva på demokratiseringsprocesser och få ett stopp på väpnade konflikter, men det kan också handla om att genom internationellt utvecklingssamarbete bidra till att bygga upp samhällen där människor kan känna hopp om framtiden. När en person flyr undan förföljelse eller krig, är det skyddsbehovet som måste stå i centrum, inte att han eller hon ska komma till ett visst land. UNHCR är, som bekant, den organisation som har det internationella samfundets uppdrag att hjälpa flyktingar runtom i världen. tillhör de största bidragsgivarna till UNHCR. Via UNHCR ger vi skydd för skyddsbehövande i närområdet. Vi har också ett system med organiserad överföring till av s.k. kvotflyktingar .
frs · GP12980 · 2002-04-11 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:980 om mänskliga rättigheter i har frågat mig vilka åtgärder regeringen kommer att vidta med anledning av att inte fullföljt sitt åtagande gentemot vad gäller avkriminaliserandet av homosexuella relationer mellan vuxna. Diskriminering och bestraffning av människor enbart på grund av deras sexuella läggning står i strid med den grundläggande principen om alla människors lika värde och rättigheter såsom fastställt i artikel 3 i stadgar. En lagstiftning som innebär diskriminering av homosexuella är självfallet oacceptabel. har inför åtagit sig att efter inträdet i , dvs. före , anta den andra (specifika) delen av strafflagen, och därigenom avskaffa dödsstraffet samt avkriminalisera homosexuella relationer som mellan vuxna, inletts med samtycke. har dessvärre inte fullföljt sitt åtagande. I första hand ankommer det på parlamentarikerförsamlingen att följa upp efterlevnaden av de åtaganden som gjort. Men även ministerkommittén och kommer att följa upp dessa åtaganden. Det bör noteras att det i sista hand kan bli för de mänskliga rättigheterna som, när ett konkret mål aktualiseras, kommer att bedöma om och hur t.ex. den armeniska lagstiftningen och dess tillämpning står i överensstämmelse med den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, framför allt dess artikel 8 om rätten till privat- och familjeliv. Skulle domstolen finna att den nationella lagstiftningen strider mot , är skyldigt att vidta sådana åtgärder, inklusive lagändring, att framtida kränkningar inte kan ske. verkar bl.a. för att frågan om fortsatta demokratisering liksom landets uppfyllande av villkoren för medlemskapet i tas upp i den dialog, som förs mellan och inom ramen för det partnerskaps- och samarbetsavtal som ingåtts. Vidare har kontor i bl.a rekommenderat förbättringar i lagstiftning inte minst i syfte att hjälpa landet att efterleva åtaganden gentemot . kommer att fortsätta att påtala och uppmärksamma dessa frågor i de sammanhang där det är lämpligt och bäst tjänar saken.
frs · GP12981 · 2002-04-16 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:981 om statlig mark för friluftsliv och turism har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillkännagivande om statlig mark för friluftsliv och turism ska kunna bli verklighet. I tillkännagivande (bet. 2001/02:FiU14, rskr. 2001/02:165 och 2001/02:166) som beslutades i kammaren så sent som sägs att regeringen bör överväga om hänsyn till friluftsliv och turism skulle kunna vara skäl att behålla mark i statlig ägo. Frågan bereds i . Det är för tidigt att uttala sig om vilka åtgärder som kan komma att vidtas med anledning av tillkännagivande.