frs · GP12437 · 2002-01-10 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:437 om nya företagsformer har ställt en fråga till mig om hur jag avser att verka för att den nya företagsform som utvecklats i ska kunna fortsätta och utvecklas med bibehållna försäkringsförmåner för brukarna. Jag delar uppfattning att behöver företagande för att öka tillväxten och därigenom säkra välfärden. Regeringens arbete för att främja företagsamhet är i första hand inriktat på att skapa goda ramvillkor såsom god tillgång till information, fungerande kapitalförsörjning, sund konkurrens samt ett enkelt och ändamålsenligt regelverk. När det gäller den sista punkten har regeringen tillskapat en särskild funktion inom , Simplex, som samordnar regelförenklingsarbetet. Att ge små egenföretagare stöd med administration och kunskap vid, framför allt, uppstart är något som ligger inom ramen för regeringens politik. Här kan t.ex. hänvisas till den nystartade Företagarguiden på Internet () och till den rådgivningsservice som bedriver genom den s.k. Startlinjen. Många privata företag har också som verksamhetsföremål att ge administrativt stöd till andra företag. Vad avser det bolag berör är tanken den att en enskild person med en affärsidé ska kunna ta kontakt och hyra bolaget som arbetsgivare. Bolaget åtar sig då formellt arbetsgivaransvar. Den enskilde har dock fortfarande hela ansvaret för att skaffa kunder till sin verksamhet och har en betydande frihet att i övrigt disponera över sin verksamhet. Frågan i detta fall är om den enskilde är att betrakta som företagare enligt de regler som återfinns i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring (). Av 34 § följer att som företagare betraktas den som direkt eller indirekt äger eller är delägare i näringsverksamhet som denne är personligen verksam i och som denne har ett väsentligt inflytande över. Regeringen är förhindrad att tolka lag, eftersom det är en uppgift för domstolarna. Således kan jag inte ta ställning i frågan om deltagarna i nu aktuell verksamhet är att betrakta som företagare eller ej. Det är en uppgift för a-kassorna, och de allmänna förvaltningsdomstolarna. Jag har förtroende för deras förmåga att göra det. I likhet med vad som gäller för anställda lämnas arbetslöshetsersättning till företagare som är arbetslös. En person som varit företagare är enligt definitionen i arbetslös när hans eller hennes personliga verksamhet i rörelsen vid en samlad bedömning har upphört annat än tillfälligt. Det finns också möjlighet att per rörelse få ersättning också om rörelsen endast vilar tillfälligt. Då får dock ingen verksamhet försiggå i rörelsen och uppehållet får ej heller vara av säsongskaraktär. Reglerna om företagare i motiveras av att arbetslöshetsersättningen inte ska användas som stöd till företagare vilkas näringsverksamheter tillfälligt hamnar i ekonomiska svårigheter då annars denna typ av stöd kan leda till konkurrenssnedvridning. Det bör också påpekas att arbetslöshetsersättningen till sin natur är en omställningsförsäkring syftande till att den enskilde vid arbetslöshet ska kunna få det stöd som behövs för att kunna skaffa sig en ny sysselsättning, vare sig detta är företagande eller anställning. Arbetslöshetsförsäkringen är inte avsedd att ge ekonomiskt stöd till företagare vid tillfällig nedgång i verksamheten. håller just nu på att kartlägga omfattningen, utvecklingen och varaktigheten av nya former för företagande i gränssnittet mellan egenföretagande och anställning. I uppdraget ingår bl.a. att beskriva de hinder som eventuellt kan finnas för individer att gå mellan att vara anställd och att vara företagare. Det innefattar reglerna för arbetslöshets- och sjukförsäkringarna men även andra typer av hinder som osäkerhet beträffande affärsidén eller brist på kapital. Uppdraget kommer att avrapporteras . Vad gäller frågan om behov av att tillskapa regler som gynnar företagande av nu aktuellt slag vill jag inte föregripa gruppen i dess arbete, utan avvaktar arbetsgruppens resultat.