ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GP12833 · 2002-03-18 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:833 om knarkhandel på Internet har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att bekämpa spridning av narkotika via Internet. Narkotikamissbruk och handel med narkotika ska motarbetas oavsett hur det uppstår. Det spelar således ingen roll om missbruket sprids på gator och torg eller via Internet. återger en uppgift om att ungdomar utsätts för narkotikapropaganda via Internet. Det är alltid oroande när det kommer uppgifter om narkotikamissbruk bland ungdomar. Polisen ansvarar för att bedriva spaning och utredning i fråga om brott som hör under allmänt åtal. Regeringen har angett narkotikabrott som en av de brottstyper som polisen ska prioritera. Av polisens årsredovisning framgår att polisens satsningar på narkotikabekämpning ökade jämfört med . Polismyndigheterna har främst inriktat sitt arbete på ungdomar. Syftet är att förhindra nyrekrytering, missbruk på gatunivå och en övergång till grövre narkotikamissbruk. Några polismyndigheter har också ökat arbetet mot den grova narkotikabrottsligheten. För att vi ska kunna bli framgångsrika i arbetet mot narkotikamissbruk är det angeläget att vi ser våra ansträngningar i ett större perspektiv än bara det polisiära. Regeringen har överlämnat propositionen Nationell narkotikahandlingsplan till . Där ger regeringen sin syn på den samlade narkotikapolitiken. Som en central del i arbetet har regeringen utsett en nationell narkotikasamordnare, . Han ska genomföra och följa upp narkotikahandlingsplanen. Han ska också samordna narkotikainsatserna på nationell nivå. Jag ser med stort förtroende fram mot arbete. Som ett led i narkotikahandlingsplanen kommer regeringen att undersöka polisens bekämpning av narkotikabrott. Det sker i form av två uppdrag. ska redovisa hur narkotikabekämpningen är dimensionerad och organiserad. ska utvärdera effekterna av polisens arbete. Tillsammans kommer uppdragen att ge oss en god bild av polisens bekämpning av narkotikabrott och av hur arbetet bör drivas vidare. Det räcker emellertid inte med nationella ansträngningar för att bekämpa ett hot som inte respekterar gränser mellan länder. är tillsammans med övriga medlemstater aktivt inom EU för att utarbeta metoder att angripa detta hot. En handlingsplan har utarbetats för narkotikabekämpningen i EU och det spanska ordförandeskapet anordnade en operativt inriktad konferens för brottsbekämpande myndigheter. På konferensen undersöktes de tekniska möjligheterna att bekämpa just narkotikahandel på Internet.
frs · GP12834 · 2002-03-13 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:834 om sänkt skatt för låginkomsttagare har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att sänka skatten för låginkomsttagare till genomsnittlig EU-nivå. inledde regeringen en reformering av förvärvsinkomstbeskattningen. Syftet med reformen är att sänka såväl marginal- som genomsnittsskatter för låg- och medelinkomsttagare. Detta sker genom dels kompensation för den allmänna pensionsavgiften, dels höjning av skiktgränsen. För dem som betalar enbart inkomstskatt har skatten, genom de tre steg som genomförts, minskat med ca . Fullt genomförd motsvararskattereformen ett minskat skatteuttag med av BNP. Regeringen avser att återkomma med en bedömning av om det samhällsekonomiska läget ger utrymme för ytterligare ett steg i inkomstskattereformen .
frs · GP12835 · 2002-03-14 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:835 om inventering av minlager har frågat mig om kommer att göra en inventering av förråd av fordonsminor försedda med röjningsskydd i syfte att rapportera vilka av dessa som anser vara tillåtna respektive förbjudna enligt konventionen. förbjuder användning, lagring, produktion och överföring av antipersonella minor. Konventionen tar däremot inte upp de humanitära aspekterna av användningen av fordons- och stridsvagnsminor. har redan från början stött konventionen och ratificerade den . Frågan om stridsvagnsminor och fordonsminor regleras rättsligt i Protokoll 2 till vapenkonvention, även kallad konventionen för särskilt inhumana konventionella vapen. Staterna har gett en expertgrupp mandat att studera frågan om fordons- och stridsvagnsminor bl.a. med hänsyn till de humanitära aspekterna. Arbetet med att reglera fordons- och stridsvagnsminor bör, enligt regeringens mening också i fortsättningen koncentreras till detta forum. Regeringen anser att de stridsvagnsminor med röjningsskydd som innehas av är förenliga med . Regeringen avser därför inte att göra en ytterligare inventering av fordons- och stridsvagnsminor med röjningsskydd.
frs · GP12836 · 2002-03-13 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:836 om situationen för flyktingar har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra situationen för återvändande bosnier. gav i samband med krigshändelserna i drygt 60 000 bosnier permanent uppehållstillstånd. De har fritt kunnat välja om de ska stanna kvar här eller återvända. Det stora flertalet har valt att stanna i . Även om få återvänt är jag medveten om att det finns personer som önskar återvända beroende på förutsättningarna. Särskilt bland äldre bosnier finns de som har stark önskan att flytta tillbaka. Boendemöjligheterna, som särskilt tar upp i sin fråga, har givetvis stor betydelse för om man väljer att återvända och för levnadsvillkoren efter en återvandring. Försörjningsmöjligheterna är också av central betydelse. Helt grundläggande är naturligtvis att den personliga säkerheten är tillfredsställande. I detta avseende har förhållandena successivt förbättrats i område efter område, vilket medfört att det s.k. minoritetsåtervändandet nu är omfattande. återvände sålunda ca 92 000 personer till ett område där de tillhörde en etnisk minoritet på platsen. Det utgjorde en ökning jämfört med närmast föregående år. Även när det gäller möjligheterna för de rättmätiga innehavarna att få rättsligt erkännande och faktisk tillgång till sina tidigare bostäder har stora framsteg efter hand skett runtom i . Att de tillfälliga innehavarna, ofta själva internflyktingar, måste flytta är alltså i sig en följd av en positiv utveckling. Inte desto mindre är detta för vissa bosnier en medverkande och kanske utlösande faktor till att söka sig utomlands. Så tycks vara fallet för många av de bosnier som tagit sig till för att söka asyl här. Motivet för dem är således av socioekonomisk art snarare än relaterat till skyddsbehov. har sedan Daytonöverenskommelsen 1995 gjort stora bilaterala insatser för särskilt vad gäller flyktingåtervändande och återuppbyggnaden. Sidas stöd till landet uppgår sålunda till ca . Enbart de integrerade områdesprogrammen, som är direkt relaterade till återvändande av flyktingar och internflyktingar, har fått . Man kan räkna med att åtminstone 45 000 personer därigenom har fått sina hus reparerade. Många bosnier som återvänt från hör till dem som på så sätt fått hjälp. är en av de få givare som fortsätter med ett omfattande bistånd till . Ett nytt bistånd utgörs av förmånliga lån för att återuppbygga hus. agerar även inom ramen för EU, för sydöstra och FN för att möjliggöra ett fortsatt återvändande. Bosnier som återvandrar från kan liksom andra flyktingar få resebidrag av . Verket stöder också projekt som gäller förberedelser för återvandring. Jag vill vidare särskilt nämna ett gemensamt, flerårigt nordiskt projekt som drivs av bl.a. UD, där äldre bosnier i får mer omfattande stöd för att kunna flytta tillbaka. I är Sociala Missionen kontaktlänk till de äldre bosnierna medan Internationella () har i uppdrag att verka gentemot de bosniska myndigheterna. Ett annat projekt för stöd till återvändande äldre bosnier bedrivs i . Avslutningsvis vill jag nämna, att en del av dem som med resebidrag återvandrat till sedan har flyttat tillbaka igen till .
frs · GP12838 · 2002-03-13 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:838 om färjetrafiken över Kvarken har frågat mig om jag avser att utreda möjligheterna att ge fortsatt stöd till åretrunttrafik över Kvarken mellan och . En utgångspunkt i den svenska transportpolitiken är att interregionala nationella och internationella transporter ska bedrivas på kommersiella grunder utan statliga subventioner. Färjetrafiken Umeå@Vasa mötte helt nya förutsättningar med anledning av att taxfreeförsäljningen upphörde och trafiken på sträckan skulle ha lagts ned utan ett statligt och regionalt engagemang. Regeringen gjorde då bedömningen att det fanns ett transportbehov som på kort sikt inte kunde lösas på annat sätt. Därför beslutade regeringen, tillsammans med den finska regeringen, att upphandla färjetrafik i enlighet med EU:s riktlinjer för allmän trafikplikt . Det har dock visat sig att det faktiska transportbehovet överskattades i samband med upphandlingen och trafiken har varit mycket olönsam trots det kraftiga offentliga stödet. Passagerarunderlaget är begränsat och dagens trafikkoncept är inte hållbart. Ett ytterligare statligt tillskott är därför inte transportpolitiskt motiverat. Syftet med upphandlingen var att ge berörda parter rådrum för att hitta ett annat trafikkoncept som anpassats till den faktiska efterfrågan. Det har varit tämligen täta kontakter med det finska i denna fråga och enligt den information jag fått har man där inte gjort någon annan bedömning eller gett några andra signaler. Dessutom bedrivs, till viss del, konkurrerande trafik i regionen. Trafik som inte har något offentligt stöd. Sammantaget ser jag därför inget skäl att ompröva det tidigare beslutet.
frs · GP12839 · 2002-03-13 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:839 om ortnamnsskyltning har frågat mig om jag avser att verka för att hävdvunna ortnamn bevaras genom olika skyltningsåtgärder. De skyltar som avser med sin fråga är vägmärken för vägvisning. Syftet med att sätta upp vägmärken för vägvisning är att ge trafikanter upplysning om färdvägen till olika platser. Vid valet av vilka ortnamn som ska anges på märkena är det en självklarhet att iakttar bestämmelserna om god ortnamnssed i 1 kap. 4 § lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. Mot den bakgrunden ser jag ingen anledning att vidta några åtgärder.
frs · GP12840 · 2002-03-13 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:840 om stödet till Finlandstrafiken har frågat statsminister om det pågår några diskussioner mellan regeringarna i och om ett fortsatt stöd till färjelinjen Vasa@Umeå. Arbetsfördelningen inom regeringen är sådan att frågor som avser transportsektorn sorterar under och det ankommer därför på mig att besvara fråga. En utgångspunkt i den svenska transportpolitiken är att interregionala nationella och internationella transporter ska bedrivas på kommersiella grunder utan statliga subventioner. Färjetrafiken Umeå@Vasa mötte helt nya förutsättningar med anledning av att taxfreeförsäljningen upphörde och trafiken på sträckan skulle ha lagts ned utan ett statligt och regionalt engagemang. Regeringen gjorde då bedömningen att det fanns ett transportbehov som på kort sikt inte kunde lösas på annat sätt. Därför beslutade regeringen, tillsammans med den finska regeringen, att upphandla färjetrafik i enlighet med EU:s riktlinjer för allmän trafikplikt . Det har dock visat sig att det faktiska transportbehovet överskattades i samband med upphandlingen och trafiken har varit mycket olönsam trots det kraftiga offentliga stödet. Passagerarunderlaget är begränsat och dagens trafikkoncept är inte hållbart. Ett ytterligare statligt tillskott är därför inte transportpolitiskt motiverat. Syftet med upphandlingen var att ge berörda parter rådrum för att hitta ett annat trafikkoncept som anpassats till den faktiska efterfrågan. Det har varit tämligen täta kontakter med det finska i denna fråga och enligt den information jag fått har man där inte gjort någon annan bedömning eller gett några andra signaler. Dessutom bedrivs, till viss del, konkurrerande trafik i regionen. Trafik som inte har något offentligt stöd. Sammantaget ser jag därför inget skäl att ompröva det tidigare beslutet.
frs · GP12841 · 2002-03-13 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:841 om ensamma flyktingbarn har frågat mig vad regeringen avser att göra för att uppfylla kraven från avseende omhändertagandet av ensamkommande flyktingbarn. Regeringen beslutade att uppdra åt och att gemensamt och i samråd med och förbättra mottagandet av barn från annat land som kommer till utan medföljande legal vårdnadshavare (ensamkommande barn). Uppdraget bör genomföras i samverkan med , och andra berörda organisationer. Uppdraget innebär bl.a. att med utgångspunkt i gällande lagstiftning förbättra samverkan mellan myndigheter för att de barn som kommer ensamma till ska ges samma skydd och stöd som svenska barn och att barnets bästa ska komma i främsta rummet. Om det finns oklarheter i lagstiftningen ska författningsändringar föreslås. I uppdraget ligger också att lämna förslag om hur en samlad information om mottagandet av ensamkommande barn ska spridas. Uppdraget ska vara slutfört . är naturligtvis en av de organisationer som kommer att samverka med och i arbetet med att förbättra mottagande av ensamkommande asylsökande barn. De krav som ställer kommer därmed att beaktas inom ramen för regeringens uppdrag. När det gäller mottagandet av ensamkommande barn finns ett stort värde i ett samarbete mellan myndigheter och berörda organisationer såsom och Röda korset. Uppdraget omfattar också att generellt se över hur samarbetet med organisationerna fungerar och kan förbättras i detta syfte. Uppdraget i sin helhet bifogas frågesvaret.
frs · GP12843 · 2002-03-13 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:843 om religionsfrihetslagstiftningen Skånberg har frågat mig om jag avser att påpeka för att verkets frågesammanställning Konfessionella friskolor och värdegrunden del 2 bör omformuleras i enlighet med . har under hand uppgett att verket inte använder någon sådan sammanställning som nämns i frågan vid prövningen av ansökningar eller i tillsynen av fristående skolor. Redan av den anledningen finns det alltså inte skäl för mig att ta upp saken med . har ingått flera internationella överenskommelser som berör skolan och har bl.a. åtagit sig att respektera föräldrars rätt att tillförsäkra sina barn en uppfostran och undervisning som står i överensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse. Enskildas och organisationers rätt att grunda och driva skolor förutsätter dock att undervisningen vid dessa skolor svarar mot de minimikrav som har ställts upp från det offentligas sida. 9 kap. skollagen (1985:1100) anger som ett villkor för att en fristående grundskola ska godkännas eller att en fristående gymnasieskola ska förklaras ha rätt till bidrag, att skolan ska svara mot de allmänna mål och den värdegrund som gäller för utbildning inom det offentliga skolväsendet. Det innebär att någon avvikelse från de allmänna mål och den värdegrund som gäller för det offentliga skolväsendet inte är möjlig. I förarbetena till dessa bestämmelser sägs bl.a. att i en fristående skola med konfessionell profil måste undervisningen i religionskunskap, men även utbildningen i övrigt, bedrivas under iakttagande av läroplanens krav på saklighet och allsidighet, öppenhet för skilda uppfattningar, tolerans samt möjligheter till personliga ställningstaganden. Den omständigheten att en skola har en konfessionell profil får inte inkräkta på sakligheten och allsidigheten i utbildningen. En fristående skola ska vara öppen för skilda uppfattningar, hävda de grundläggande värden som anges i skollagen och läroplanerna samt klart ta avstånd från det som strider mot dessa värden. Undervisningen får inte i något ämne vara indoktrinerande eller tendentiös. Elevens rätt till en saklig och allsidig undervisning av god kvalitet kan aldrig underordnas föräldrarnas rätt att välja en undervisning som överensstämmer med deras religiösa eller filosofiska övertygelse. När det gäller konfessionella skolor är det således viktigt att huvudmannen skiljer på skolans verksamhet och församlingens verksamhet.
frs · GP12844 · 2002-03-18 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:844 om medborgarterminaler har frågat mig om jag avser att underlätta utplaceringar av ytterligare medborgarterminaler i landet. Jag vill först av allt uttrycka min stora uppskattning för det arbete som gjorts och de goda resultat som uppnåtts i den försöksverksamhet med medborgarterminaler som fråga avser. Att statliga myndigheter på eget initiativ samverkar med varandra och med kommunerna i gemensamma servicelösningar ser jag som mycket positivt och det är självfallet en utveckling som regeringen på olika sätt bör stödja. Informationssamhället och den elektroniska förvaltningen måste komma alla människor till godo och får inte utestänga några grupper i samhället. För att minska riskerna för att det uppstår s.k. digitala klyftor i samhället anser jag att det är angeläget att underlätta och stimulera en ökad utbredning av medborgarterminaler. I den skrivelse jag fått från de berörda myndigheterna uttrycks önskemål om att det skapas organisatoriska och finansiella förutsättningar för en mera omfattande och uthållig satsning på medborgarterminaler. Jag anser att detta är en fråga som bör övervägas inom ramen för det utrednings- och utvecklingsarbete som pågår för att förbättra den elektroniska samhällsinformationen och öka förvaltningens tillgänglighet och service genom att utveckla 24-timmarsmyndigheter, dvs. myndigheter som är elektroniskt tillgängliga för informationsinhämtande och ärendehantering dygnet runt. För att främja utvecklingen av 24-timmarsmyndigheter har regeringen uppdragit åt Statskontoret att bl.a. överväga hur en gemensam infrastruktur för den offentliga förvaltningens elektroniska informationsutbyte bör utformas och finansieras. I en gemensam skrivelse till regeringen har åtta generaldirektörer, bl.a. från de fyra myndigheter som initierat försöksverksamheten med medborgarterminaler, förklarat sin avsikt att aktivt delta i arbetet med att ta fram konkreta lösningar till former för finansiering och organisation av de gemensamma infrastrukturtjänsterna. En särskild utredare har lämnat förslag till hur den offentliga informationsportalen direkt bör utvecklas och organiseras . Ökad tillgänglighet genom bl.a. medborgarterminaler på allmänna platser är en viktig del i regeringens strategi för 24-timmarsmyndigheter. I vilka former en ökad utbredning av medborgarterminaler kan stödjas kommer därför att övervägas i det fortsatta arbetet med att utveckla en för förvaltningen gemensam infrastruktur.
frs · GP12845 · 2002-03-13 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:845 om fattiga länder inom WTO har frågat mig om jag är beredd att verka för att i högre grad stöder fattiga länder, såväl ekonomiskt som juridiskt, för att dessa ska kunna stärka sina förhandlingspositioner inom WTO. Som en uppföljning av i är det viktigt att mer internationella resurser ställs till förfogande för handelsrelaterat tekniskt bistånd och stöd till kapacitetsbyggnad i . Från svensk sida verkar vi för att handelsrelaterat bistånd efter i ska öka och ges ökad prioritet inom det multilaterala biståndet, i EG:s bistånd liksom i bilaterala utvecklingssamarbete. dubblerar bidragen till WTO för att stödja kapacitet i förhandlingar jämfört med . var dessutom en av de grundande medlemmarna i det nystartade rättscentret för WTO-tvister, ACWL, som är till i WTO-tvister. värnar särskilt om de fattigaste och om dem som inte har möjlighet att ha någon representation i . Bl.a. arbetar vi med att etablera en organisation som ska ge information och analytiskt stöd till utan permanent representation i . I det bilaterala utvecklingssamarbetet bidrar Sida med stöd till uppbyggnad av analyskapacitet och handelspolitiskt kunnande i WTO-frågor. använde Sida ca till handelsrelaterat bistånd, varav gick till handelspolitisk kapacitetsuppbyggnad. Som ett av många exempel kan nämnas att det inom ramen för det svenska utvecklingssamarbetet med utgått ett betydande stöd till landets handels- och industriministerium med inriktning på utbildning och kapacitetsbyggnad i handelspolitiska frågor. är en av de ledande aktörerna vad gäller handelsrelaterat bistånd både vad gäller utvecklad policy och bidrag till de organisationer som utför insatser. Sida spelar en allt viktigare roll. Det svenska arbetet och bidragen behövs för att förbättra det internationella stöd som efterfrågar och behöver för att kunna tillvarata sina långsiktiga handels- och utvecklingspolitiska intressen. Vi manar också på andra i-länder att öka sina bidrag till handelsrelaterat bistånd, och att göra bidragen mer förutsägbara och långsiktiga.
frs · GP12846 · 2002-03-13 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:846 om maxtaxan för äldre har frågat mig vad jag avser att göra för att snabbt skapa klarhet i tillämpningen av maxtaxan för äldre. Som framgår av den proposition som ligger till grund för beslut om avgifter inom äldre- och handikappomsorg är syftet med de nya bestämmelserna att skydda enskilda mot alltför höga vård- och omsorgsavgifter. Bestämmelserna tydliggör bl.a. kommunernas ansvar att inte debitera avgift av personer som inte har sitt förbehållsbelopp i behåll. Den enskildes möjligheter att bevaka sina rättigheter i detta avseende stärks också av att förbehållsbeloppets nivå och innehåll fr.o.m. fastslås i lag samt att det införs möjligheter att via förvaltningsbesvär överklaga ett individuellt avgiftsbeslut. Vidare införs ett tak för avgifternas högsta nivå samt fr.o.m. även enhetliga regler för beräkning av omsorgstagares inkomster. Enligt regeringens beräkningar kommer drygt hälften av de ca 270 000 personer som erhåller vård, omsorg och service att få en bättre ekonomisk situation jämfört med . Huvuddelen av dessa är personer med låga inkomster. Detta framkommer tyvärr sällan i debatten. Trots att reformen främst gynnar personer med låga inkomster bör påpekas att syftet med de nya bestämmelserna inte är att tillförsäkra alla omsorgstagare en viss lägsta levnadsnivå. Den är således i den meningen ingen inkomstreform. För att förbättra situationen för personer med låga inkomster måste i första hand andra åtgärder vidtas. Jag vill här nämna att det kommer att införas ett äldreförsörjningsstöd . Stödet tillförsäkrar en skälig levnadsnivå för personer som är och som helt saknar pension eller som inte har en pension som ger tillräcklig försörjning. I rapporter från vissa kommuner har framkommit att det kan uppstå problem för vissa personer med låga inkomster och/eller höga levnadskostnader vid genomförandet av de nya avgiftsbestämmelserna. Jag vill påpeka att dessa problem inte är ett resultat av de nya bestämmelserna utan problemen med personer som t.ex. inte erhåller sitt förbehållsbelopp finns redan med nuvarande bestämmelser. De nya bestämmelserna innebär alltså inte att fler äldre kommer att behöva söka socialbidrag. fick i uppdrag att följa kommunernas tillämpning av de nya bestämmelserna. Regeringen kommer att noga följa utvecklingen för att säkerställa att reformens syften och intentioner verkligen infrias.