frs · GP121006 · 2002-04-18 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:1006 om tystnadsplikten för präst eller biskop Skånberg har frågat hur justitieministern ämnar agera för att tystnadsrätten och tystnadsplikten ska värnas i relation till övrig lagstiftning. Frågan har överlämnats till mig. Skånbergs fråga rör bestämmelserna om allmänna handlingar och handlingsoffentlighet inom och om prästers tystnadsplikt, såväl före som efter , dvs. när relationerna mellan staten och ändrades. Före relationsändringen var en del av det allmänna, vilket bl.a. innebar att kyrkans myndigheter omfattades av tryckfrihetsförordningens bestämmelser om allmänna handlingars offentlighet. Handlingar som kommit in till eller upprättats hos en kyrklig myndighet och förvarades där är en allmän handling som alltså omfattas av bestämmelserna om handlingsoffentlighet och sekretess. I tryckfrihetsförordningen görs dock undantag för handlingar som är avsedda för mottagaren endast som "innehavare av annan ställning". En handling som omfattas av undantaget utgör inte en allmän handling och faller alltså inte under bestämmelserna om handlingsoffentlighet. I rättspraxis har ett brev som ställts till en biskop i dennes egenskap av pastor pastorum inte ansetts som allmän handling, varvid har uttalats bl.a. att det krävs att den aktuella handlingen har ett starkt inslag av själavård med religiösa aspekter eller att skrivelsen är av mycket ömtålig och privat natur, som när det t.ex. gäller personlig rådgivning. De ändrade relationerna med staten innebar att lämnade det allmänna. De handlingar som tillkommer i kyrkans verksamhet efter relationsändringen omfattas inte av den offentligrättsliga regleringen om handlingsoffentlighet och sekretess annat än när det rör begravningsverksamheten samt hanteringen av den kyrkoantikvariska ersättningen. För kyrkans handlingar i övrigt gäller i stället en inomkyrkligt reglerad handlingsoffentlighet. För handlingar från tiden före relationsändringen gäller dock fortfarande den offentligrättsliga regleringen. Före relationsändringen gällde enligt dåvarande kyrkolagen (1992:300) tystnadsplikt för den som var eller hade varit behörig att utöva det kyrkliga ämbetet som präst i i fråga om uppgifter som han eller hon därvid hade erfarit under bikt eller enskild själavård. Brott mot tystnadsplikten var straffsanktionerad enligt en bestämmelse i . Denna straffsanktionerade tystnadsplikt för präster upphörde att gälla i och med relationsändringen, men gäller fortfarande för uppgifter som anförtrotts före . Frågan om tystnadsplikt för uppgifter som lämnas efter den tidpunkten är dock enbart en inomkyrklig angelägenhet. I detta sammanhang ska också nämnas att det enligt är förbjudet att höra en präst inom @ eller inom annat trossamfund @ om något som han eller hon har erfarit under bikt eller enskild själavård. Detta förbud gällde även före . Som framgår ovan ändrades alltså den offentligrättsliga regleringen om handlingsoffentlighet, sekretess och tystnadsplikt inom i samband med stat@kyrka-reformen och dessa frågor är till helt övervägande del föremål för en inomkyrklig reglering. Det är inte aktuellt att göra några förändringar i dessa avseenden. Det enskilda ärende som Skånberg nämner kan jag givetvis inte kommentera.