frs · GP121164 · 2002-05-23 00:00:00 — Svar på fråga 2001/02:1164 om rätten till mat har frågat utrikesministern om vilka initiativ hon är beredd att ta för att minska hungern och stärka de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. I ljuset av frågans globala utvecklingsperspektiv faller det på min lott att besvara denna tillsammans med jordbruksministern, ansvarigt statsråd för bl.a. FN:s livsmedels- och jordbruksorgan (FAO) och förberedelserna inför 5-årsuppföljningen av världslivsmedelstoppmötet. Att halvera den extrema fattigdomen och hungern i världen är det främsta av de utvecklingsmål som fastslagits i Millenniedeklarationen. Vad gäller kampen mot hunger sattes samma mål vid världslivsmedelstoppmötet i . Utgångspunkten är varje individs grundläggande rättighet att inte behöva hungra. är synnerligen aktivt i kampen mot svälten i världen. Vi tror att den bäst förs i konstruktiv anda och i kamp mot fattigdom, med ökat fokus på landsbygdsutveckling, där flertalet av de fattiga människorna finns. I vårt utvecklingssamarbete ingår ett aktivt, solitt och långsiktigt stöd på de ekonomiska och sociala områdena. Internationellt verkar regeringen för att de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna tydligare länkas till verksamheten i FN:s fonder, program och fackorgan. Nationellt verkar för att ett demokrati- och människorättsperspektiv präglar vårt utvecklingssamarbete då detta perspektiv tillför ett särskilt värde genom att sätta den enskilda människan i centrum. Den handlingsplan som antogs i tar fasta på fattigdomens många dimensioner. Hunger och undernäring ses som både orsak till och effekt av fattigdomen. I handlingsplanen ingår att dra upp riktlinjer för hur "rätten till livsmedelssäkerhet" kan operationaliseras. I detta arbete har för övervakning av de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna spelat en särskilt viktig roll. I en s.k. allmän kommentar (General . 12 E/C.12/1999/5) har kommittén närmare definierat den juridiska innebörden av rätten till adekvat föda. Regeringen ställer sig bakom detta arbete, som är av stor vikt för att operationalisera denna rättighet. I FN:s kommission för mänskliga rättigheter finns även en särskild rapportör för "rätten till föda". Vad gäller förslaget att utarbeta en uppförandekod är frågan om ett liknande instrument skulle tillföra ett mervärde i form av ökad, långsiktig livsmedelssäkerhet för de hungrande och frihet från fattigdom. Om nya instrument ska utarbetas, måste det klarläggas att det föreligger ett verkligt behov för dessa som inte redan är täckt. Regeringen anser inte att denna fråga ännu besvarats på ett övertygande sätt. Regeringen finner det utomordentligt viktigt att särskilt klargörandet av begreppet rätten till adekvat föda, som för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter gjort, beaktas om man beslutar sig för att gå vidare med diskussionerna om en uppförandekod. En annan viktig aspekt är vilken effekt utarbetandet av en uppförandekod skulle kunna ha på existerande principer för mänskliga rättigheter, särskilt den om det nationella förstahandsansvaret för att respektera, främja och fullgöra individers rättigheter. Eftersom en uppförandekod om rätten till föda planeras ha en utvecklings- och en MR-dimension finns det en risk att ansvaret för att förverkliga rätten till föda flyttas över till det internationella samfundet, och därmed urvattnar det nationella ansvaret för andra ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. I sammanhanget bör också framhållas att alla mänskliga rättigheter är ömsesidigt samverkande och delar av samma helhet. Nobelpristagaren har upprepade gånger citerats, och jag tror att han har rätt i att svältkatastrofer inte förekommer i demokratiska kulturer där yttrandefrihet och andra politiska och medborgerliga rättigheter respekteras. Vad gäller frågan om ett tilläggsprotokoll till konventionen för de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna och en möjlighet för en individuell klagorätt, tar regeringen frågan på stort allvar och följer noga den pågående diskussionen i det internationella samfundet. Regeringen är dock inte övertygad om att ett liknande protokoll är en optimal väg framåt för att förverkliga dessa rättigheter universellt. Vad som bör vara vägledande är huruvida en individuell klagorätt skulle leda till en reell förbättring av fattiga människors levnadsförhållanden och därmed förverkliga deras rättigheter. Ett av problemen som regeringen identifierat är att konventionen innehåller oklara begrepp som skulle behöva förtydligas, särskilt den juridiska innebörden av principen om det progressiva förverkligandet av dessa rättigheter. Frågan om en uppförandekod är ännu inte färdigberedd inom . Det pågår ett arbete med att närmare studera denna fråga utifrån alla de aspekter som nämnts ovan. Vi hoppas vara klara med detta inför 5-årsuppföljningen av toppmötet om livsmedelssäkerhet som äger rum i .