prot · GP0956 · 2002-01-23 00:00:00 — Det gäller mina kolleger både till höger ochvänster i allmänhet, men också till herrarna i Folk-partiet och till nya skolminister i synnerhet.Vad hjälper det om vi endast i medierna och i talar-stolen går ut och kräver strängare straff, hårdare reg-ler och att flytta mobbarna det första vi gör? Dethjälper inte de barn som mår dåligt i skolan. Dethjälper inte de barn som går till skolan medont i magen och är rädda för vad som ska hända un-der dagen. Det krävs ju samarbete och konkreta för-slag för att vi ska stärka barnen, eleverna och lärarna iskolan och försöka hitta en gemensam skolpolitik.Om vi vuxna smiter från ansvaret och vår skyl-dighet att säga vad som är rätt och fel, om inte vi låterelever i skolan få vara den de är, få ha de kläder devill, se ut som de vill och tycka vad de vill, hur kan vidå begära att barn och elever ska göra det? Vi måsteförsöka hitta ett samarbete för att hjälpa och stöttaalla i skolan. hjälper det inte längre med att baraprata. måste de konkreta åtgärderna till.Ett exempel är att många föräldrar säkert sittermed sina tonåringar hemma och våndas övergymnasievalet. Man funderar: Räcker verkligen bety-gen, och de här IG, vad ska vi göra åt dem? Kanske ärdet först nu som man inser att ens barn har mått dåligti skolan, att det finns en kraft och som måstesättas in - men hjälper det den sista terminen i årskurs9?Fru talman! Jag är helt övertygad om att kunskapär den enda riktiga vägen till social utjämning. Det ärgenom kunskap som människan växer och får insikt.Också därmed kan man stävja mobbningen och för-bättra situationen i skolan.Alla elever måste få en ärlig chans och en bra starti skolan. Allt annat är bara undanflykter och ett svekmot elever. Genom att satsa mer resurseroch vara tydlig i debatten, se till att det kommer flerlärare och specialpedagoger och att det finns entrygghet i skolan ger vi alla en bra start och godamöjligheter.Hela skolan måste reformeras. Det behövs en heltny skolpolitik där man säger att kunskap är viktigtoch tidiga insatser ska sättas in. Det är iskolan som är de absolut viktigaste.En skola med trygga elever kräver ett tydligt le-darskap på alla plan. Det innebär att vi inte ska ac-ceptera några kränkningar över huvud taget. Vi skaagera och reagera på det första glåpordet, inte när deförsta slagen utdelas. Det måste finnas tydliga lagaroch regler. Det måste finnas handlingsplaner, så attskolan direkt kan gå in och agera. Lärare måste alltidrapportera händelser till både skolledning och föräld-rar så att alla vet vilka sanktioner som ska sättas in.Att flytta en elev är ett sista steg. Det finns såmycket annat som vi måste göra innan. Våra skolle-dare måste få förtroende och befogenheter att hanterasituationerna. Vi ska ge dem verktygen. Vi ska gedem resurserna och ansvaret. Men vi ska också utkrä-va ett ansvar sedan och säga: Ni har fått möjligheter-na och resurserna. Det är på varje skola lokalt som nikan lösa problemen.Den nationella kampanjen som pågår kringmobbning är väldigt bra. Men det viktigaste är attkomma ihåg att enskilda temadagar inte förändrarklimatet i en skola. Det krävs att man varenda lektion,varenda dag i skolan diskuterar respekten för var-andra, att man diskuterar hur elever och lärare kanförbättra arbetsklimatet i skolan. Det är det lokalaengagemanget som är absolut viktigast. Finns inte detspelar det nästan ingen roll vilka lagar och regler somvi sätter upp här i riksdag.Fru talman! Resurserna är viktiga. Både den tidi-gare och den nuvarande skolministern har i debatteroch i medierna uttalat sig om hur vik-tigt det är att skolan får fler lärare och specialpedago-ger, att alla får en bra start och att det kommer resur-ser till skolan. Men vad är det egentligen som harhänt? Hur ser resultatet ut?T.o.m. socialdemokraternas egen partisekreterareLars säger att regeringens skolpolitik harmisslyckats. Och han har rätt. Han har, precis som viandra, vetat om att Wärnerssonpengarna inte räckerlångt i kvalitetsarbetet. Vi kan inte ställa höga kravom det inte finns resurser och redskap lokalt för attlösa de problem som finns och utveckla alla möjlig-heter.Centerpartiet vill satsa på skolan. Vi vill satsa re-surser. Vi vill satsa på tidiga insatser, för vi vill gealla barn en ärlig och rättvis chans från start. Vi gördet genom mer resurser men också genom reformerför att se till att skolpolitiken ska förändras.Anf. 32 Utbildningsminister () replik:Fru talman! Jag instämmer i stora stycken i detsom nu har sagt. Vi hade ett myckettätt samarbete i skolfrågorna under den förra mandat-perioden. Det finns en stark värdegemenskap i skol-frågorna som jag hoppas kan återuppväckas.Vi har valt att öronmärka pengar till skolan för attvara säkra på att det nu blir fler lärare och specialpe-dagoger. Det gäller också andra viktiga grupper iskolan. har sagt nej. Går det att komma när-mare varandra också där, att ställa upp på en öron-märkning för att vara säker?Det blir mer och mer en diskussion i borgerlighe-ten om en utsorterande skola. Det tror jag kommer attförbistra klimatet i svensk skola. Små barn ska inte fågå vidare, om de inte har klarat provet. Ställer SofiaJonsson upp på den utvecklingen eller ställer hon uppför den sammanhållna ?Anf. 33 () replik:Fru talman! Visst kan vi komma närmare var-andra. Skolministern är hjärtligt välkommen. Denpolitik som regeringen för , som i regeringen, går ut på att återigen centralisera.Man säger: Vi ska bestämma i detalj hur människorska leva sin vardag, hur man ska utveckla skolan.Det är en stor ideologisk skillnad mellan oss iCenterpartiet och regeringen. Vi säger att människorhar en egen kraft. Det är de som har kunskapen ochmöjligheterna som ska få resurserna direkt. De skainte gå någon omväg genom . Ge pengarnatill dem som har kunskapen och redskapen, till kom-munerna och skolorna. Det är vår tanke.Det andra handlar om att vi vill förändra skolanoch säga att kunskap är en rättighet för alla. Vi villslopa den nioåriga skolplikten och säga att det inte ärtiden utan kunskapen som är viktig. Då gäller detockså att man sätter in tidiga insatser iskolan, t.o.m. i förskolan, så att alla får en ärlig chans.Det får inte bli en utslagningsskola.Anf. 34 Utbildningsminister () replik:Fru talman! Detta med tidiga insatser är en nyck-elfråga. Därför blir resursfrågan väldigt viktig.Fr.o.m. har vi en allmän förskola där allavåra fyra- och femåringar bjuds in. Det blir en bättrestart för många. Vi måste ha tydligareoch bättre insatser för de barn som inte får medsig kunskaperna. Men frågan gäller om vi ska börjasortera barnen när de är i nio- tioårsåldern. Vilkakonsekvenser får det för klimatet i skolan? Vad hän-der med studiemotivationen när man följer de förslagsom nu kommer upp inom borgerligheten? Också denär tätt förknippad med klimatet i skolan.Är det verkligen så att säger nejäven till att öronmärka särskilda satsning-ar till skolan? Finns det inte en möjlighet att fortsättaresonera om det?Anf. 35 () replik:Fru talman! Skolminister pratar om attsortera barn och elever. Det är precis vad som händeri dagens skola. Där finns inte tillräckligt med resur-ser, lärare och redskap lokalt. Barn har olika förut-sättningar när de börjar skolan. Det finns inte till-räckliga möjligheter att hjälpa de barn som behöverdet extra stödet, kanske en specialpedagog till hjälp.Det är som sorteringen sker. Det vill vi ändrapå. Vi vill se till att de barnen ska få de möjligheter-na, den rätten till kunskap som alla har. Det är denpolitiken vi vill ha.Vi vill inte centralisera politiken över huvud taget.Vi vill decentralisera och se till att de som har kun-skaperna och redskapen ska få bestämma. De ska fåmöjligheterna lokalt.Anf. 36 () replik:Fru talman! Det var ett utmärkt anförande ochutmärkta repliker. Det sägs ofta att man behöverarbetsro för att kunna ge kunskap. Men en tydligkunskapsinriktning ger också arbetsro, precis somSofia utvecklar. Det är när vi sorterar ut ochinte ger extra stöd till barn som behöver det som deblir frustrerade och ibland övergår till destruktivabeteenden.I förbigående i början sade attFolkpartiet vill ta till flyttning av elever som förstaåtgärd. Mot slutet sade hon att hon tycker att man kanta till flyttning av elever som en sista åtgärd. TrorSofia mig när jag säger att upp-fattning är att man ska ta till flyttning av en elev somsista åtgärd i kampen mot mobbning?Anf. 37 () replik:Fru talman! Om säger det så trorjag på det. Men jag har varit orolig i den tidigaredebatten. Där har man varit rätt aggressiv och sagt:Nu är det strängare straff som gäller på en gång. Viska flytta eleverna. Skolminister har sagt attdet ska införas något slags jourklasser dit mobbarnaska flyttas på en gång. Den tanken är jag emot.Visst ska man kunna flytta en elev om det intefinns andra möjligheter. Det kan man också göra . Men det är insatserna innan som är det absolutviktigaste.Anf. 38 () replik:Fru talman! Det är mycket bra. Vi är fullständigtöverens. Det är viktigt att vi för skoldebatten i såseriösa termer som någonsin är möjligt.Då vill jag även korrigera en sak i den här repliken.Vi har aldrig använt begreppet "straff" när vi talar omåtgärder och de befogenheter som rektorer och lärarehar.Visst finns det ett straffmoment i att en lärare, omen elev sitter och pratar i mobiltelefon på lektionenoch trots tillsägelse fortsätter att göra det, får ta mo-biltelefonen och behålla den till dagens slut. Det kanman ju kalla för ett straff, men jag tror att det är vik-tigt med den typen av sanktioner för att man ska kun-na upprätthålla arbetsron. Det är ju det som jobbar med, och jag hoppas verkligen attvi kan bli överens om att de verktygen behöver blifler.Anf. 39 () replik:Fru talman! Det låter bra. Jag är också helt över-tygad om att vi kommer att få ett väldigt bra samar-bete och också nå bra resultat inom skolpolitiken eftervalet i höst.Anf. 40 ():Fru talman! På grund av de knepiga debattregler-na har jag inte kunnat begära replik tidigare, så dethär ska ses som en replik till är en resursfråga. Mobbning är ocksåen tidsfråga, i dubbel bemärkelse. kalladesmobbning för pennalism. Då fanns det auktoritäratänkandet både i skolan och i samhället. Det osynlig-gjorde men rättfärdigade också övergrepp. harvi en mycket större medvetenhet om problemet, ochvi söker aktivt vägar för att komma till rätta med det.Vi har bara inte lyckats så bra hittills.Det är också en tidsfråga för att det förebyggandearbetet tar tid. Att lösa akuta problem tar tid och attfostra unga människor i kärleksfullhet och inlevelsetar en väldig massa tid i anspråk. Tiden är vår tidsstörsta bristvara. arbetar oförtrutet vidarepå att förmå andra partier och krafter att sänka nor-malarbetstiden för att föräldrar och barn ska kunnamötas och ha tid att ge åt varandra. Unga människorlängtar efter att få bryta sina värderingar och formadem tillsammans med vuxna. Men om de vuxnas livbara är jobb och jobb överger vi de unga. Det är en avde viktigaste orsakerna till att barn spårar ur ochförtrycker varandra. De har för lite vuxenkontakteroch ser sina föräldrar för sällan.Lär av de lyckade franska arbetstidsförkortningar-na! De kostar egentligen inte pengar, men de gerglädje och kostnadsbesparingar.Mobbning är en samhällsfråga. Det är ett problemsom berör hela samhället men också någonting somutövas i hela samhället. Senast hade vi en skolminis-ter som orättvist mobbades ut i kylan. Alldeles förmånga arbetsplatser för vuxna tillåts ha ett klimat därosynliggörande, undanhållande av information, för-löjligande och dubbelbestraffningar härskar. T.o.m.lärarkollegier kan kännetecknas av utfrysning ochintriger.Samhällsklimatet återfinns i skolan. Droger och kemikalier i och utanför kroppen,dålig mat, trasiga familjer, torftiga miljöer och stress isamhället bäddar för att den mentala folkhälsan skavisa sig som bl.a. mobbning och låga irritations-trösklar i skolan.Mobbning är en personlig fråga men inte en pri-vat. Flata och rädda människor utan civilkurage har ialla tider givit efter för dem med stort hävdelsebehov,maktanspråk och lite empati. Det rår inga antimobb-ningsplaner och lagar på. Det handlar om vars ochens personliga uppgörelse med sig själv. Vilken sortsmänniska vill jag vara - en medmänniska eller enmotmänniska? Jag måste få påminna om de bevinga-de orden att världens ondska inte beror på de ondamänniskornas tilltag utan på de goda människornastystnad.Mobbning är verkligen en skolfråga - också.Mycket utspelar sig inom skolans ram, och skolansansvar och dess möjligheter att lyckas är stora bådenär det gäller att förebygga och att lösa problemen.Forskning och modeller finns. Kraven på att förebyg-ga, rapportera, lösa och kvalitetssäkra finns också,tack vare tidiga arbete med de här frå-gorna.Kunskapen när det gäller att se och våga ingripa,som jag nämnde, är extra viktig för lärare ochskolpersonal. Det är viktigt att de förstår mekanis-men. De kan behöva kvalificerad handledning för attkomma framåt, men det behövs också en hängivenoch stark ledning i varje skola. Det behövs fler kolle-ger, specialpedagoger, fritidsledare och kamratstödja-re, mer hemspråksundervisning och en förstärkt till-syn. Det stavas skattemedel. Fem miljarder är på väg,delvis tack vare oss.Lärare, som är en av samhällets viktigaste befatt-ningshavare, skulle behöva få inbyggt isin tjänstgöring för fortbildning eller annat arbete,som ett friår att hämta kraft ur.Mobbning är slutligen en normfråga - det sägerinte bara . Men de menar att det inte ska fåkosta mera skattepengar. Man ska bara sätta nedfoten, flytta bråkstakarna, sätta betyg tidigare ochhjälpa de duktiga. Då blir det nog bra, tror de. Erskolpolitik riskerar att bli en mobbningspolitik. Det ärförenklade, gammalmodiga analyser som leder tillförenklade och verkningslösa åtgärder. Normerna skaväxa fram, . De ska komma inifrån,inte tvingas på utifrån.Något av det bästa som har hänt med svensk skolapå länge är arbetet med värdegrunden. I dialog medeleverna ska medvetenheten om mobbning skapas.Ordet elevinflytande lyser så sorgligt med sinfrånvaro i all liberal skolretorik. Normerna kan intetryckas på de unga av resultatinriktade och stressadevuxna som beväpnats med s.k. befogenheter sommaktmedel. Lös problemen, , flytta deminte!Jag vill sammanfattningsvis säga, fru talman, attnormer utan resurser kallas "prat". Vi gröna harmycket aktivt bidragit till de fem miljarder som nuska lätta på trycket ute i skolorna och leda till med-vetenheten och till en förbättrad lärarutbildning.I detta anförande instämde Per , , och (alla mp).Anf. 41 () replik:Fru talman! De här fem miljarderna har ju kallatsför Wärnerssonpengarna. Vi hörde tidigare att deborde heta Schymanpengarna. I det här inläggetframgick det att de egentligen borde heta Nilsson-Hedström-pengarna. Om det räcker att man röstar fördem kan de också heta Leijonborgpengarna. Tillskillnad från er andra drev vi detta i valrörelsen. Viville att det som då hette Perssonpengar skulle öron-märkas till bl.a. skolan, vilket vi då fick mycket kritikför av socialdemokraterna, så vi stöder och har käm-pat för resurstillskott till skolan.Det sägs här att vill hjälpa de duktiga.Det stämmer säkert, men framför allt vill vi hjälpa desvaga eleverna, som är i störst behov av särskilt stöd.Sedan är det viktigt hur man använder språket. Iförbigående sade att ocksåIngegerd har mobbats. Jag tycker att detär en felaktig användning av ordet. Att en ledandepolitiker utsätts för en hård debatt är inte mobbning.Anf. 42 ()replik:Fru talman! Jag får se vad jag hinner med av dethär.Det jag vänder mig emot är naturligtvis er skatte-politik. Det handlar om när sitter i enmorgonsoffa med mig och säger att skolan ellermobbningen är en normfråga och inte en resursfråga.Det som gör det så otillräckligt är detta att man blun-dar för att resurser kommer att fortsätta att krävas ochatt man bara fokuserar på några normer som skakomma från ovan med lagändringar.Vi vill att man ska fortsätta att fokusera på skolan.Vi har inte bara röstat för det här. Det har naturligtvisvarit en samfälld gemensam ideologi hos de tre parti-erna som har gjort upp om budgeten. Vi står bakomWärnerssonpengarna med full kraft.Vi tycker att som person har fått enväldigt orättvis behandling, inte minst av Folkpartietoch också av medierna. Jag tycker att det var mobb-ning; jag tycker att det är rätt ord.Anf. 43 () replik:Fru talman! Normer ska inte komma uppifrån; deska komma inifrån och stödjas av ett normsystem ilagar och regler som gör det lättare för lärare ochrektorer att agera och verkligen ställa upp till skyddför mobbningsoffren.Det är det engagemanget som jag möjligen tyckersaknades lite i anförandehär - den verkliga insikten om hur djupt mobbningendrabbar åtskilliga elever i . De som haransvaret lokalt i skolorna för att åtgärda detta sägermycket ofta själva att en del av problemet är att befo-genheter har tagits ifrån dem. Vi vill återge dem debefogenheterna. Var står har jag inteförstått.Anf. 44 ()replik:Fru talman! Nej, det märks att har förstått det, och det är lite upprörande. LarsLeijonborg sade alldeles i ett annat replikskifteatt han ville ha en seriös debatt. Engagemanget har vi,varenda en, här inne. Att säga någonting annat är inteanständigt. Vi är allihop väldigt bekymrade förmobbningen. Engagemanget är mycket stort både iriksdagen, ute i kommunerna och i skolorna. Det kanvi ta fasta på.Men vi är inte ense om hur vi ser på resursfrågan.Ska vi sänka skatter eller inte? Ska vi se till att manvågar öronmärka, och göra en extra satsning på sko-lan? Det är här kärnpunkten ligger, som man säger ute i skolorna - det vet jagefter själv i skolan - är att man är stressad. Detär för lite kolleger och för lite folk. Man känner attens yrke är nedvärderat. Barnen mår dåligt av väldigtmånga andra skäl, som inte har direkt med skolan attgöra.Det är den helhetssynen som vi måste ha, och dåär befogenheterna den lilla biten. De kommer sist.Det mesta finns på plats i regelverket.Anf. 45 BO ():Fru talman! Statens mest grundläggande uppgiftär att skydda människor mot våld. Men staten harmisslyckats. har rapport efter rapportbeskrivit hur våldet har blivit grövre, hur vapen harblivit vanligare och hur unga människor drabbashårdare. anmäldes15 527 misshandelsfall i . Det är inte 15 527misshandelsfall, utan 15 527 människor som hardrabbats. De har skadats fysiskt och psykiskt ochderas liv kan ha förändrats i grunden. De kommeralltid att bära med sig det som har drabbat dem. Detvar ett kvartal med över 15 000 människor i Sverige.Ändå flyr regeringen sitt ansvar. Det blir inga nyavägar att möta våldet, och färre poliser trots vallöften1998. I går presenterade regeringen en handlingsplanmot drogmissbruk utan handling och utan planer. Vihörde en debatt om våldet i skolan med en ny skolmi-nister med vackrare ord men med lika lite, dvs. inget,innehåll. Det är inte orden som motverkar våldet iskolan och som motverkar mobbningen, utan det äråtgärder av många olika slag.Det är regeringens ansvar att se till att skyddamänniskor mot våld. Det är därför vi har begärt dennadebatt - därför att regeringen är så passiv och kraft-lös.Fru talman! Jag visar här upp vårt program motungdomsvåld. Det ska bli intressant att höra omThomas bara använder ord eller om detfinns något innehåll i hans anförande.Anf. 46 Justitieminister ():Fru talman! Även om denna debatt handlar omungdomsvåld så vill jag uttrycka det som vi alla kän-ner här - bestörtningen och den djupa sorgen över detsom har drabbat Fadime.I det sammanhanget vill jag också passa på attsäga att vi förde en interpellationsdebatt om detta , som alltså var bestämd för några dagar sedan.Samtliga riksdagspartier deltog i den. Det var en braoch nyanserad debatt. Jag vill bara påminna om hurglada vi ska vara att vi inte har något främlingsfient-ligt parti i den här - och så ska det förbli.Fru talman! Det är inte länge sedan som ettslagsmål i skolan ledde till ett samtal med rektorn.Samma sak leder till en polisanmälan. Det är en tydlig markering från samhället omallvaret med våld. Det är bra därför att samverkanmellan skola, socialtjänst och polis blir bättre. Mendet innebär naturligtvis också att antalet polisanmäl-ningar blir betydligt fler. Det behöver man inte varasärskilt kunnig i matematik för att förstå.Detta kan naturligtvis missbrukas. ,som säger att det inte är någon faktisk ökning, sägeratt detta kan leda till politisk populism och främlings-fientlighet. Därför är det oerhört viktigt att man intekommer med svepande formuleringar. När inte fors-karna vet bättre bör också politikerna, som inte arbe-tar med detta , iaktta åtminstone ett mini-mum av ödmjukhet.En sak är viktig, och det är att även den minstagraden av våld mot en människa är en oerhörd kränk-ning. Det är samhällets ansvar att reagera. Det ärdärför regeringen , när dennya brottsofferpropositionen kom, har slagit fast att vimåste öka kunskapen hos varje polis och hos varjeåklagare och domare inom rättsväsendet för att verk-ligen förstå brottsoffrens situation. Detta gäller inteminst unga brottsoffer. I det sammanhanget är detoerhört viktigt att man får en snabbare handläggning.Förutom alla de projekt som finns ute i landet mellanpolis och åklagare har vi nu utredningar och enklareförändringar av regelverket och eventuellt införandeav jourdomstolar. Vi har också iår en brottsoffergaranti för unga människor om ensnabb handläggning.Fru talman! Det är självfallet också viktigt att vireagerar snabbt när unga begår brott. Vi har sedannågra år tillbaka en särskild lag om det - lagen omunga lagöverträdare - som vi ytterligare förbättradeförra året. För dem som begår brott och är under 15 årgäller det också att samhället snabbt reagerar. Det ären social fråga.Jag vill passa på att uttrycka den tacksamhet somfinns över alla de lärare, alla de socialarbetare ochalla de poliser som ändå på ett så oerhört bra sättlyckas få de allra flesta som hamnar på glid att kom-ma tillbaka. I samarbete med familjerna får de tillba-ka de här ungdomarna till ett bra liv. Det är en oerhörtliten del av våra ungdomar som begår brott - det är1 % av våra ungdomar som begår avbrotten. Men inte ens dessa har vi råd att förlora.Också för dem måste vi arbeta efter principen att viska vara tydliga och skarpa. Men vi ska inte stöta bortdem. Förlorar vi dem i den här åldern så har vi förlo-rat dem för alltid.Jag tycker inte att de traditionella påföljderna -fängelse och böter - är bra för ungdomar. Detta harjag uttryckt tidigare. När det gällerfängelse så tror jag inte att jag behöver utveckla detmer. Men jag tycker inte heller att böter är någon brareaktion. Det är nämligen ytterst få 15-, 16- och 17-åringar som har möjlighet att betala. Man får alltsåinte den snabba och tydliga reaktion som man önskar.Det är de andra påföljderna som vi nu arbetar medatt utveckla. Det finns ungdomstjänst, som jag tyckerborde användas mycket mer. Där visar man direkt attvi inte accepterar detta. Ungdomarna får en möjlighetatt arbeta av och sona det brott som de har begått. Viska utveckla vården och socialtjänstlagen. Vi skaockså fortsätta att sträva efter att barn och ungdomarnär de begår de riktigt allvarliga brotten döms tillsluten ungdomsvård och inte till fängelse. Det ärdärför regeringen nu har givit i uppdrag till BRÅ, tillSiS och till att arbeta vidare med justdessa påföljder.Men vi måste också gå vidare på andra områdenän bara påföljderna. Det brottsförebyggande arbetetmåste också fortsätta. På bara har det vuxitfrån att finnas i ett trettiotal till i mer än 200 av lan-dets kommuner. Det görs ett jättearbete med detbrottsförebyggande arbetet. Det är just dessa sakersom vi talar om i EU. Det gäller ett modernt ochpreventivt brottsförebyggande arbete där man gör justpå det här sättet. Där är ett föregångsland iEU och ska också så förbli.Det är viktigt att få förståelse för brottsoffren.Därför kommer vi att lägga fram förslag om medling.Det är viktigt att vi fortsätter den satsning på polisensom vi nu har gjort. Det är den största satsningennågonsin. Den har inneburit att antalet poliser ökademed nästan en .