prot · GP0955 · 2002-01-22 00:00:00 — Det är också viktigt att personaloch elever har respekt för varandra och avstår frånkränkande behandling.Barnombudsmannen har uppmärksammat pro-blemet med stress bland barn bl.a. genom det semina-rium som interpellanten nämner.Regeringen har överlämnat en propositiontill om elevhälsovården, Hälsa, lärandeoch trygghet (prop. 2001/02:14). Propositionen beto-nar vikten av en väl fungerande elevhälsovård ochsambandet mellan hur barnen mår och deras skolpre-stationer. Även om elevhälsovården måste utformasefter lokala behov och förutsättningar är det ändåviktigt att den har tillräckliga resurser och behövligkompetens för att ge skolan en hälsofrämjande inrikt-ning.När det gäller att ta hand om barn som blir sjukaeller skadade har vi i en väl fungerande häl-so- och sjukvård som tillfredsställer de flesta behov.Det område som behöver utvecklas ytterligare ärbarn- och ungdomspsykiatrin. I den nationella hand-lingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvårdensom regeringen presenterat ingår en förstärkning avbarn- och ungdomspsykiatrin som en viktig punkt.Det är givetvis viktigt att hälso- och sjukvårdenhar kompetens att ta hand om barn och ungdomarsom behöver stöd, liksom att ta del i ett hälsofräm-jande arbete för barn och unga. harnyligen överlämnat en rapport till regeringen om hurbarnkompetensen inom hälso- och sjukvården kanförbättras. Rapporten bereds inom Regeringskansliet.Jag hoppas att dessa exempel på olika åtgärdersom vidtagits bekräftar att regeringen tar frågan ombarns hälsa allvarligt. Sedan vill jag understryka attdet viktiga barnhälsoarbetet sker lokalt ute i landet ide miljöer där barnen finns. Det är viktigt att alla demänniskor som är engagerade i detta arbete får etterkännande för sina insatser och ett stöd i den dagligaverksamheten.Anf. 9 ():Fru talman! Tack för svaret.Jag ställde frågan till statsministern därför att jagtycker barn och barnens framtid är en så övergripandefråga att den egentligen går in på alla politikområdenoch att det därför borde vara ett intresse för statsmi-nistern att få vara med och engagera sig i den debat-ten.Svaret är bra såtillvida att det riktar in sig på vadsom gäller och vad som är på gång.Jag reagerar lite grann på det som statsrådet sägerom tiden med barnen och full sysselsättning. Det ärviktigt att barnfamiljerna har en bra ekonomi, mensamtidigt är det viktigt att barnfamiljerna har tid medsina barn. När jag då läser att full sysselsättning ärviktigt undrar jag hur lång den sysselsättningen skavara. Innebär det att alla ska arbeta perdag? Då är det inte så lätt att vare sig orka med bar-nen eller kunna ge barnen täckning för de behov dehar.Precis som statsrådet säger ligger väldigt mycketav de här frågorna på nivå och landstings-nivå. Det innebär att man från regeringsnivåkan stimulera den verksamheten och därigenom på-verka situationen för barnfamiljerna.Det finns några viktiga delar av detta som jag villägna mig lite extra åt.Det gäller den ojämlikhet mellan barnfamiljersom man kan se och - vilket man kan läsa om irapporter - som slår igenom hälsomässigt. Det är defamiljer som har svag ekonomi, låg utbildning osv.som märks i statistiken eftersom deras barn drabbasav ohälsa i större utsträckning än de barn som har detbättre.Det finns en mängd skrämmande tidningsartiklarom hur barn har det i vårt välfärdsland - jag har härnågra notiser från bl.a. TT. kan man naturligt-vis tycka att de målar en mörk bild, men samma sakkan man ju läsa om i Välfärdsbokslutet, som intehade som syfte att måla en mörk bild. Bilden är alltsåganska mörk ändå.Barn - framför allt i de familjer som inte har detså bra - har det oerhört svårt i vårt land. Det märksnär man tittar på barnpsykiatrin. Där finns det köer påuppemot , och det tycker jag är helt oaccepta-belt. i ett barns liv är väldigt , och attunder en så vänta på att få hjälp gör na-turligtvis oerhört stor skada, inte bara för barnet utanockså för hela familjen, som har en trängd och svårsituation.Barn till missbrukare tas fortfarande inte om handpå ett bra sätt. De får fortfarande inte den förebyg-gande hjälp som de egentligen skulle behöva. De kaninte få den hjälp och det stöd som de behöver hemma.Där är det också oerhört viktigt att man satsar frånsamhällets sida och ser till att just den barngruppenfår extra stöd och hjälp. Vi i har sett tillatt den finns budgetpengar till den här gruppen. Menman måste också stimulera så att de verksamheternakommer i gång. Det får inte bli som med kontaktda-garna: Det var en bra tanke, men det var inte mångasom visste om att de kunde utnyttja den möjligheten.Resultatet blev att det var få som tog vara på den.Det finns mycket som behöver göras. Visst låterdet bra med mera föräldrautbildning, men under år har det såvitt jag vet bara funnits föräldraut-bildning man får barn och föräldragrupperstrax efter att man har fått barn. Sedan, när man harblivit tonårsförälder, finns det ofta inga grupper allsatt söka sig till.Jag undrar om statsrådet har tänkt stimulera så attsådana grupper kommer till stånd.Anf. 10 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill gå tillbaka till ingången attdet finns en risk för att vi ser en väldigt mörk bild ochpå grund av mörkret inte ser möjligheterna. Det är ettfaktum att de allra flesta barn i de allra flesta miljöermår väldigt bra. Om man kan konstatera det är det litelättare att koncentrera sig på de områden där det serillavarslande ut. nämner någraav dem. Ett av dem handlar om att det t.ex. krävsinsatser inom barn- och ungdomspsykiatrin. Det harvi också pekat på i den proposition som harhaft möjlighet att ta ställning till.En möjlighet är att med hjälp av lokalt utveck-lingsarbete skapa nära miljöer för unga föräldrar ochbarn för att ge dem stöd i ett tidigt skede. Det är vik-tigt med föräldrarnas stöd, men det är också mycketviktigt att de unga föräldrarna får hjälp redan frånbörjan.Jag vill peka på den familjecenterutveckling somfinns i de allra flesta kommuner, där man har ett närasamarbete mellan mödravård, barnavård och öppenförskola, och socialtjänst i de fall där det behövs. Densamverkan bildar en sorts första front just för de ungaföräldrarna och kan på ett tidigt stadium vara denlänk som behövs för att unga föräldrar ska få hjälp.Det är sant att vi ser med oro på den ökande stres-sen rent generellt. Den drabbar ofta unga föräldrar.Full sysselsättning innebär inte att alla ska arbetaåtta . Full sysselsättning är ettuttryck för att vi faktiskt inte vill tillåta människor attgå arbetslösa. Vi ska erbjuda människor möjlighet tillkompetensutveckling och vidareutbildning, så att dekan få ett arbete.Det är viktigt om vi ska kunna komma åt de bris-ter och den ojämlikhet som yttrar sig i svag ekonomioch långvarig bortovaro från arbetsmarknaden ochsom därmed påverkar barns uppväxtmiljö och upp-växtvillkor negativt.Brister i jämlikheten mellan barn följer naturligt-vis ofta med föräldrarnas olika ekonomiska villkor.Det handlar också om barns säkerhet, barns hälsa ochbarns uppväxtvillkor i mer allmän mening. Därför ärgenerell välfärd och generella insatser viktigast ocksåför utsatta barn.Anf. 11 ():Fru talman! Jag håller med om att vi borde ha engenerell välfärd i detta land, som ger alla lika möjlig-heter. vet jag att så inte är fallet.I går stod det att läsa om kvinnojourerna i tidning-en. Kvinnojourerna räcker inte till. sökte693 kvinnor skydd på kvinnojourerna. Samtidigttvingades man säga nej till 578 kvinnor och barn föratt man inte hade rum för dem.Det är en helt ideell verksamhet som inte sköts avden generella välfärden. Alla har inte denna möjlighetatt söka skydd.Jag tycker mig kunna se att det finns tendenser tillatt mer och mer får skötas av ideella organisationereller av familjenätverk, som man har till stöd ochhjälp. Det drabbar de svaga grupperna ännu mer,eftersom de oftast inte har det nätverk som behövsomkring sig.Jag läste en rapport. Man hade undersökt hurkommunerna i hade agerat i frågaom 100-kronan, som alla barnfamiljer skulle få.Barnbidraget skulle höjas. Det visade sig att ungefärhälften av kommunerna gav pengarna till barnen.Resten behöll pengarna i kommunekonomin.Det är ganska skrämmande att man inte månarmer om barnen allmänt eller om de barn som har detallra sämst, nämligen socialbidragstagarbarnen.Man kan se att antalet barn i varje grupp i försko-lan har ökat. Jag läste en rapport som visade att det1990 i snitt fanns 4,2 barn per årsarbetare. 2000 vardet uppe i 5,4. Det har ökat med mer än ett barn peranställd . Det innebär naturligtvis att tidenmed barnen minskar i samma omfattning. Kvalitetenriskerar att bli betydligt sämre, och barnen får mindrevuxenkontakt eftersom andelen vuxna blir mindre.Det tycker jag är oerhört oroande. Jag tror ocksåatt det är en anledning till att vi kan se mer stressadebarn. som vuxna får mindre tid med barnenblir barnen mer stressade. Barn är omedelbara. De villkunna få prata när de känner att de vill prata. De harbehov av direktkontakt. De kan inte vänta och kom-ma tillbaka med sin fråga, för då har de redan byttspår och är inne på något annat.När de vuxna blir färre får barnen mindre tid, ochman lyssnar mindre på dem. Jag är helt övertygad omatt de barn som redan har det lite svårt - som språk-ligt kanske inte är lika välutvecklade som de andra igruppen - drabbas ännu mer av att det finns färrevuxna per barn.Jag vet att det ligger på kommunerna att planera,men jag tycker att staten måste ge tydligasignaler om att vi måste satsa på kvalitet. Alla barnska ha rätt till en vuxen som har tid med dem, och detska vara kvalitet i verksamheten.När man talar om full sysselsättning finns det allanledning att se till att fler sysselsätts inom barnom-sorgen och skolan, så att man kan öka kvaliteten ochantalet vuxenkontakter. Då tror jag att väldigt mångabarn skulle må mycket bättre.Anf. 12 Statsrådet ():Fru talman! Jag delar helt uppfattningen att grun-den för den generella välfärden är att människor hararbete och att de har ett gott arbete. Det arbete sompågår i regering och riksdag, men också i mångakommuner och landsting och inte minst i det privatanäringslivet, för att förbättra arbetslivets villkor på-verkar självklart också barnens utgångsläge. Vi vet attdet finns starka samband mellan hur föräldrarna hardet på arbetet och i vilken omfattning de orkar medbarnen när de är hemma med familjen.Det finns strategiska ställningstaganden från Soci-aldemokraterna och från regeringen - också i samar-betet med - när det gäller kvalitetsför-bättringar i förskolan och skolan. Det handlar i bådafallen om ökat antal vuxna i skolan, med olika kom-petenser och olika professionell ingång.Jag vill också peka på den förlängda föräldraför-säkringen, som innebär en möjlighet för föräldrar attutnyttja föräldraförsäkringen väldigt flexibelt, så attde få mer tid för sina barn. Det gäller inte bara underde första månaderna då barnet är som minst. De skakunna fördela tiden och använda den också när barnetär äldre.När det gäller möjligheten för kommuner att ökaandelen anställda föreslår vi ett särskilt stöd för attförebygga en demografisk förändring och ge möjlig-het till kvalitetsförstärkningar i kommunerna. Grunden för generell välfärd, somstrukturellt är det bästa både föratt vi ska kunna gynna barns hälsa, är att vi har möj-lighet att finansiera den.Det är precis som säger:Det krävs också enskilda insatser för ensamförsörjar-hushållen. Det krävs enskilda insatser vad gäller barnoch ungdomspsykiatrin, som vi diskuterade. Detkrävs också särskilda insatser när det gäller forskningoch annat kring barns astma och allergi. Regeringenhar nu också skapat en särskild barnsäkerhetsdelega-tion för att se över barns hälsa utifrån ett säkerhets-perspektiv.Allt detta krävs också, men i grunden är det vik-tigt att ha en generell välfärd. Det gynnar barn i ut-satta miljöer bäst.Anf. 13 ():Fru talman! Jag håller med om att det är viktigtför våra barn och för framtiden. Jag tror att vi äröverens i stora drag. saknas mycket avdetta i verkligheten. Det är bra idéer och en bra vär-degrund att stå på, men det måste också bli verklighetför de människor som bor i vårt land.Tyvärr är arbetsmarknaden sådan att väldigtmånga kvinnor missgynnas. Det är inte välkommet attha barn på arbetsmarknaden , för arbetsgivarenkräver så oerhört mycket av arbetstagaren. Det i sintur gör att de som har jobb tvingas stressa på jobbet.Det krävs så mycket att man kanske inte riktigt orkarmed sitt barn när man kommer hem.Det kan vara anledningen till att många väntarväldigt länge med att skaffa barn eller avstår från attskaffa barn. Man vågar helt enkelt inte, på grund avatt arbetsmarknaden ser ut som den gör.Då gäller det att vi ställer krav på arbetsmarkna-den och att arbetsmarknadens parter ser till att drivafrågorna på så sätt att vi får en barnvänlig arbetsmiljö.Man ska både kunna ha barn och arbeta i vårt land.Det tror jag är jätteviktigt i de här sammanhangen.Den andra delen som är oerhört viktig är att vifrån samhällets sida måste ge ett starkt stöd till demsom bäst behöver det, till de barnfamiljer som har detsämst. Deras ekonomi och deras situation måste för-bättras. Alla rapporter pekar på att klyftornatyvärr har ökat, vilket naturligtvis gör att skillnadenmellan barnen när de kommer till dagis och skola blirstörre. Jag känner att det fattas en bit här. Det måstetill lösningar så att vi förbättrar just för de grupperna,så att vi inte får ett samhälle som är ännu mer tudelatän det som vi kan se.Anf. 14 Statsrådet ():Fru talman! säger att det ipraktiken saknas ett reellt stöd för barn i utsatta situ-ationer. Det är klart att det är väldigt mycket sombehöver göras, och vi har under den här debattenpekat på ett antal saker. Jag behöver inte upprepadem.Det är precis som säger, attdet dessvärre finns tendenser på arbetsmarknaden som missgynnar främst kvinnor men ganska oftabåda småbarnsföräldrarna. Det gäller arbetstidensförläggning. Det handlar om möjligheten att påverkasin arbetsinsats, så att det går att kombinera arbetemed barn och familj. Detta har vi också haft anled-ning att diskutera i en del andra sammanhang.Det arbete som regeringen nu gör för att förebyg-ga och förhindra ohälsan i arbetslivet har också detperspektivet, hur man ska kunna minska stressen överhela arbetsmarknaden och göra det möjligt för männi-skor att arbeta ett helt arbetsliv, också då de är ungaoch har barn och familj.Jag vill återigen stryka under att det handlar omgenerella insatser på hög nivå. Det ska vara en godkvalitet i förskolan, vilket jag tror att vi är överensom, tillräckligt små barngrupper för att barn ska blisedda och en bra kvalitet i skolan med flera olikaprofessionella insatser både på elevhälsovårdssidanoch, självklart, när det gäller lärare. Har man dennahöga nivå minskar också omfattningen av enskildainsatser, men de går inte att ta bort - de krävs. Detgäller särskilt stöd till barn med särskilda behov,insatser för ensamförsörjarhushåll osv. De generellainsatserna behövs därutöver för att minska både in-komstklyftor och klassklyftor och för att ge alla barnen möjlighet att växa upp under så goda villkor sommöjligt och att leva med god hälsa.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2001/02:135 omvårdbidrag för funktionshindrade barnAnf. 15 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag avser att vidta för att det ska finnasen retroaktivitet vid ansökan om vårdbidrag för funk-tionshindrade barn i likhet med övriga handikappstöd.Fram /2002 har det funnitsmöjlighet att beviljas vårdbidrag retroaktivt i upp före ansökningsmånaden, under förut-sättning att rätten till förmånen inträtt. Regeringenföreslog i budgetpropositionen att dennamöjlighet skulle slopas fr.o.m. i år.Riksdagen har bifallit förslaget.Den tid som olika stöd kan utges retroaktivt varie-rar beroende på vilket stöd som avses. Vårdbidrag harfram till kunnat utges i upp före ansökningsmånaden. I underhålls-stödssystemet finns det möjlighet till retroaktivitet iupp till en månad före ansökningsmånaden. Motsva-rande möjlighet till retroaktivitet för bostadsbidrag tillbarnfamiljer och ungdomar saknas helt. För att uppnåen större likformighet inom de familjeekonomiskastöden anser jag det därför motiverat att helt sloparetroaktiviteten inom vårdbidraget. Förändringen ären rimlig anpassning till de regler som gäller förövriga stöd inom politikområdet Ekonomiska famil-jepolitiken.Jag avser alltså inte att vidta några åtgärder för attförändra ändrade regler.Anf. 16 ():Fru talman! Artigheten kräver att man tackar försvaret. Tyvärr är det inte mycket mer. Antingen villstatsrådet inte svara på frågan eller så finns det ingetsvar. Det är lika illa båda delarna.Det här är en viktig fråga ur väldigt mångaaspekter och som har många bottnar. , , kunde man få respit med att söka samhäl-lets hjälp för ett funktionshindrat barn när man be-hövde det. Det här är små barn, barn ,som är i särskilda behov, som statsrådet i den tidigareinterpellationsdebatten talade sig så varm för.Som förälder till ett funktionshindrat barn är detinte det första man tänker på att gå till försäkrings-kassan och söka bidrag när ens barn blir sjukt. I dagökar antalet psykiskt sjuka. De står för hälften av demsom nybeviljas vårdbidrag vid funktionshinder. Attett barn blir psykiskt sjukt måste vara en fasansfullupplevelse för en förälder. Hela ens energi inriktas påatt hjälpa barnet att få adekvat vård och omvårdnad.Föräldrarna ska dessutom pallra sig till försäkrings-kassan för att få det vårdnadsbidrag som de kan ansö-ka om. Det är vad regeringen nu kräver. Inte bararegeringen utan även är med på detta nyabeslut.Jag ska rätta statsrådets svar. Det var en majoriteti som var med på det här beslutet. Mode-rata samlingspartiet motsatte sig beslutet att ta bortretroaktiviteten vid ansökan om vårdbidrag för funk-tionshindrade barn.Det här är också, fru talman, en likabehandlings-fråga, för det är en del av handikappolitiken, anserjag. Från det att man är kan man få vårdbidraginom handikappersättningen, men ärdet endast vårdbidrag för funktionshinder som kankomma i fråga. När det gäller handikappersättningenoch vårdbidrag är retroaktiviteten, möjligheten attsöka för tid innan man ansöker, . Men när detgäller vårdbidrag för funktionshindrade barn finns detinte ens en möjlighet till undantag. Man har ingenmöjlighet att få vårdbidrag före ansökningsmånaden.Det är inte mänskligt. Det är inte omtanke om demest utsatta människorna i vårt samhälle, de som dengenerella välfärden verkligen skulle måna om, de sominte kan klara sig på egen hand.Statsrådet säger att det här en familjepolitisk frågaoch säger att det inom underhållsstödet finns en retro-aktivitetsmöjlighet men att det inte förekommer inågra andra stöd. Men jag kan upplysa statsrådet omatt det finns när det gäller både föräldraförsäkringen,barnbidraget, barnpensionen och bidrag i sambandmed adoptioner. Samtliga dessa bidrag kan man fåretroaktivt. Kan statsrådet förklara för mig vad det ärregeringen menar? Vad är sambandet? Vad är detviktiga med att ta bort retroaktiviteten?Anf. 17 Statsrådet ():Fru talman! Den viktigaste frågan är naturligtviskostnadsökningen inom vårdbidraget som sådant ochatt förändringen inte syftar till att ta ifrån någon någotvårdbidrag utan att skapa en ny organisation för vård-bidraget.Vårt stora bekymmer med vårdbidraget har noginte varit att retroaktiviteten har varit en stor frågamer än möjligen i några enstaka fall. Jag håller medCecilia om att det kan finnas fall då manråkar in i en situation där informationen om att mankan söka kommer i samband med att barnet har behovav vård och behandling. Man kanske inte ser till denekonomiska situationen just när man är med ett barnpå sjukhus t.ex.Men vi har nog från och sida koncentrerat oss på en annandel av vårdbidraget. Det har handlat om de oerhörtlånga handläggningstiderna. Det har handlat om attdet har varit stora olikheter över landet när det gällerpå vilket sätt man har fattat beslut och på vilket sättman har tolkat merkostnadsfrågor och själva vårdbi-draget.Jag har inte uppfattat att det faktum att de ändåhar möjlighet till god information och kan söka ettvårdbidrag framåt i tiden och att man inte går in pådem som har godkända vårdbidrag och görnågon förändring skulle vara en väldigt stor och pro-blematisk fråga, även om jag håller med CeciliaMagnusson om att det naturligtvis kan finnas enskildafall där det kan uppstå en sådan ojämnhet eller ettsådant problem i övergången från det tidigare syste-met och till det som gäller från den 1 januari.Det stora bekymret som jag ser är ändå justojämnheten över landet och att man har så olikahandläggningstider och bedömningsunderlag.Nu har man fattat beslut om detta, och påden konkreta frågan från , om jaghar för avsikt att förändra det beslutet, är mitt svar attjag inte har någon avsikt att nu föreslå någon sådanförändring.Anf. 18 ():Fru talman! Jag hoppas att fru talman inte är likaförvirrad som jag. Om detta är en budgetfråga eller enprincipfråga är ju rätt avgörande. Om det är en prin-cipfråga, menar då statsrådet att retroaktivite-ten i alla bidrag ska tas bort, eftersom statsrådet i sittsvar säger att det är en anpassning till de regler somgäller övriga stöd inom politikområdet? Det är i såfall en ny information. Men varför i herrans namnbörjar statsrådet och regeringen med dem sommest behöver en retroaktivitet, dem som är sjuka ochsvaga redan innan? Varför börjar inte statsrådet med dem som är friska och krya? Det gäller t.ex.föräldraförsäkringen, eftersom de allra flesta barntrots allt inte har några funktionshinder. Men därbörjar inte statsrådet med att ta bort retroakti-viteten. Där finns den t.ex. om hinder förelegat ellerom det finns särskilda skäl. För unga och friska kanman göra undantag, men inte för människor medsvåra sjukdomar som kräver särskild tillsyn, männi-skor med särskilda behov.Det finns faktiskt prioriteringar som man bordetillämpa inom detta område. Att sedan de långahandläggningstiderna skulle kortas genom att man togbort retroaktiviteten förstår jag inte att man kan fåihop på ett rimligt sätt.Detta är ju väldigt mycket ett stuprörstänkande.Inom andra delar inom socialförsäkringen diskuterarvi hur man skulle kunna samverka inom olika områ-den. Här är ett exempel på stuprörstänkande mellanhandikappolitik för vuxna och handikappolitik förbarn. Och statsrådet tror inte att det här är någon storproblematisk fråga. Men är statsrådet medve-ten om hur många människor som söker vård-bidrag för funktionshindrade barn? Kan statsrådetsvara på hur många ansökningar det är? Det är nämli-gen alla dessa som drabbas av dessa striktare regler.Om det är en budgetfråga och inte en principfrågaså har ju majoritet fattat beslutom maxtaxa - miljarder kronor som regeringen haransett att man kan sprida ut över barn i för-skoleåldern. Men här handlar det om några hundramiljoner kronor som man inte kan tillägna de männi-skor som bäst behöver det, nämligen barn med funk-tionshinder. Vad är det för logik i detta, ? Jag måste fråga: Hur kan statsrådetstå här och säga att hon inte tänker göra någon sär-skild insats, vilket var ett vanligt förekommandeuttryck i den tidigare debatten, för dessa människorsom väldigt väl behöver det? Och hur många barn ärdet som faktiskt är i behov av en retroaktivi-tet när det gäller ansökan om vårdbidrag?Anf. 19 Statsrådet ():Fru talman! Jag vet inte om eller bara som en sorts demagogisk fint idiskussionen blandar ihop inkomstrelaterad föräldra-försäkring med vårdbidrag, som är ett särskilt stödsom man fattar beslut om i enskilda fall, med andratyper av socialpolitiskt ekonomiska insatser när honsäger att detta är ett uttryck för ett stuprörstänkande.Sedan säger att jag har påståttatt vi har tagit bort retroaktiviteten därför att vi ska fåmer utrymme för att korta handläggningstiderna. Såsade jag inte. Jag sade att jag inte har uppfattat attborttagandet av retroaktiviteten har drabbat någon avdem som har vårdbidrag.