prot · GP09120 · 2002-06-05 00:00:00 — Sedan har vigjort olika tolkningar, och jag står för min.Sten Tolgfors anser att jag skulle vara överkörd avregeringen. Det har jag inte känt en enda minut. Jagförstår inte hur läser när han gör ensådan tolkning.Som vi sade i utredningen, är det upp till dem somgör utredningarna att titta på hur det sociala nätverketkring adoptivbarnen ser ut. Det gäller både hetero-sexuella och ensamstående, och när det blir aktuelltäven homosexuella.Det fanns experter i utredningen. Det finns ex-perter på barn, men det finns ingen som är expert påbarn i homosexuella familjer. Det kommer forskninghela tiden. Jag är övertygad om att vi kommer attfatta rätt beslut senare i dag.Anf. 90 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är ett lågvattenmär-ke för svensk socialdemokrati att man först tillsätteren utredning och tar in experter och när experternainte gör som man vill ägnar man sig åt att tala om attde var experter på fel saker. Detta sägs inte förrän iefterhand, när de har redovisat vilka uppfattningar dehar kommit fram till i den statliga kommittén. Då vardet fel typ av experter. Då behöver man inte bry sigom dem, för de var inte experter på rätt saker.Det är självfallet så att homosexuella föräldraromvårdnadsmässigt, kärleksmässigt och på alla sätt ärlika bra föräldrar. Det är inte det jag har pratat om.Det jag har pratat om är utvecklingen av den sexuellaidentiteten och hur det kan påverka en grupp somredan innan ibland har särskilda problem med ut-vecklingen av sin sexuella identitet. Det är en heltannan sak.Låt mig ta ytterligare ett exempel där MarianneCarlström har ändrat sig från utredningen till debattendärefter. Hon har nämligen gjort uttalanden till TTom att orsaken till att man inte kan lägga fram förslagom insemination är att man ska se över frågan ombarn kan ha fyra föräldrar. Det var inte heller uppe iutredningen. Jag har TT-citaten här. Vi kom aldrigfram till hur man skulle fastställa det rättsliga föräld-raskapet, och det var hindret för att gå fram med ettförslag till regeringen och därmed ett hinder för attlägga fram ett förslag för kammaren . Det hadevi inte gått med på. Vi hade varit beredda att gå medpå att jämställa reglerna med dem som finns i dag.Jag tror inte att det är till barnens bästa att prata omfyra föräldrar för barn. Det kan jag säga redan nu.Fru talman! Vi fick inget svar på frågan om vilketforskningsstöd hade för att påståatt homosexuella skulle vara bättre på att hanteraadopterades utanförskap än andra. Det enkla svaret äratt det inte finns något.Anf. 91 () replik:Fru talman! Trots att det är en lång debatt finnsdet vissa frågor som jag skulle vilja ställa. StenTolgfors talade om att ställa grupp mot grupp. Vadsom är en grupp beror på hur man definierar engrupp. Jag förstod inte riktigt resonemanget. Vi kanhela tiden göra generaliseringar och undersökningar,och vi kan konstatera t.ex. att barn från en viss del avlandet har mer problem i snitt än barn i en annan delav landet, osv.Jag skulle då vilja fråga: Är bereddatt i olika sammanhang där man kan misstänka ellerär rädd för att det är någon skillnad plötsligt uteslutaen viss grupp?Det råkar vara så att det inte finns något stöd föratt påstå att barn i den grupp vi talar om, homosexu-ella, skulle ha det sämre. Min huvudfråga är egentli-gen en ren sakfråga. sade två gånger attforskarna har blivit överkörda. Jag har inte sett nå-gonstans att forskare har sagt nej till att homosexuellaskulle få prövas för adoption. Därför undrar jag varSten Tolgfors har hittat dem. Det är möjligt att definns, men den övervägande delen av de forskare somhar redovisats här är positiva till att homosexuella fåradoptera.Anf. 92 () replik:Fru talman! Jag hörde i debatten att påstod att det inte finns någraskillnader mellan barn som växer upp i homosexuellafamiljer och barn som växer upp i heterosexuellafamiljer. Det är inte korrekt.Utredningens barnexpert skri-ver följande: Den egna identitetsutvecklingen komp-liceras genom frågor om den egna sexualiteten ochom annorlundaskap. Man kan också se tecken på vissreservation inför omgivningen och rädsla för attmobbas, man har frågor kring den egna sexualitetenosv. Man kan här tala om en adderad livsuppgift.Det är en helt annan sak när vi tittar på hur det gårför barnen när barndomen är slut, för då landar manbra. Men barndomen har ett värde i sig själv också.Det är inte bara slutpunkten som spelar en roll utanäven den utmaning som man ställs inför på vägen.Det är inte så att jag säger att barn i homosexuellafamiljer skulle fara illa. Det jag säger är att om manlägger till de särskilda behov som just internationelltadopterade har - de är särskilt sårbara och har sär-skilda problem och förutsättningar med sig - kanmöjligen också adderade livsuppgifter inom homo-sexuella familjer spela en roll. Det är då försiktig-hetsprincipen kommer in. Det finns inte någon forsk-ning om hur det skulle gå för adopterade barn i ho-mosexuella familjer. Det finns inte en enda forsk-ningsundersökning om detta. Då kan man inte baratycka sig förbi det faktumet därför att man av politis-ka skäl vill gå vidare.Invänta forskningen, gör klart forskningen om ad-opterades situation och behov över huvud taget, fort-sätt forskningen om barn i homosexuella familjer ochförsök, när det blir möjligt, att initiera forskning omjust internationellt adopterade i homosexuella famil-jer i andra länder. Då får vi ett kunskapsunderlag. Omdet visar att det inte finns några problem kommer jagockså att vara öppen för att utvidga lagstiftningen.Om det visar att det finns problem kommer jag attsäga nej. Jag tycker att ett kunskapsperspektiv ärgrunden för att man med någon trovärdighet ska kun-na hävda att man har ett barnperspektiv i adoptions-frågor.Anf. 93 () replik:Fru talman! Det där är faktiskt fel. De forskaresom har uttalat sig i frågan och som har forskat kringbarn i homosexuella familjer har dels konstaterat attdet inte finns någon skillnad utan att barnen utvecklaspå samma sätt, dels antagit, med de reservationer somman kan göra som forskare om att ingenting är hund-raprocentigt säkert, att det inte finns någon anledningatt tro att de skulle få större problem om de adoptera-des.Därför vill jag upprepa min fråga. När man sysslarmed utbildning och högskolor måste man skilja mel-lan olika typer av remissinstanser och forskare. Efter-som använde ordet forskare minst tvågånger i sitt anförande skulle jag vilja höra om hankan ge exempel på någon forskare som har blivitöverkörd här. De akademiska forskare, dvs. i denmeningen experter, som har skrivit och yttrat sig omdetta är positiva till att homosexuella ska få prövasför adoptioner.Anf. 94 () replik:Fru talman! Det är faktiskt inte så att majoriteten ikommittén om barn i homosexuella familjer avfärdaratt det fanns skillnader. Vi konstaterade gemensamtatt barnen har det bra. Men det är skillnad på att påståatt det inte finns skillnader och att allt är lika och atthävda att det är lika bra. Jag har hänvisat till en av deexperter som gick igenom forskningen för utredning-en och vilka slutsatser han kom fram till. Allt detmaterialet är publikt. Det är bara att ta del av det, UlfNilsson. Läs promemorior tillutredningen som ett exempel! Gå igenom det materialsom vi hade som underlag! Där finns de svar UlfNilsson söker, och det är de svar jag redovisar här.Anf. 95 () replik:Fru talman! Jag vill börja med att lyfta upp denfråga som tog upp med , nämligen vad utredningen har sagt om deträttsliga föräldraskapet. ger en felaktigbeskrivning av vad kommittén har kommit fram till.Kommittén kom fram till att vi i skulle införaassisterad befruktning för lesbiska kvinnor, vi skulleinföra en moderskapspresumtion. När det gäller deträttsliga föräldraskapet när fler föräldrar är inblanda-de föreslog kommittén att det skulle utredas vidare.Marianne har helt rätt och helt fel i den här frågan.Jag är väldigt intresserad av att höra . Han har gång på gång hävdat att han ef-terlyser forskning för att se hur internationellt adopte-rade barn skulle må i en homosexuell familj. Detrespekterar jag fullt ut. Men jag vill fråga StenTolgfors vilka slutsatser han drar av den forskningsom finns när det gäller internationellt adopte-rade barn som lever i heterosexuella familjer. Där vetSten Tolgfors likaväl som jag att den forskning vi hari dag om barn som far illa och som är internationelltadopterade gäller barn som växer upp i heterosexuellafamiljer. Vilka slutsatser drar av detta?För att vara trovärdig måste han i rimlighetens namnföreslå att vi ska stoppa de internationella adoptio-nerna helt och hållet i , och det har han integjort. Det är det hans argumentation går ut på.Anf. 96 () replik:Fru talman! Detta är en synnerligen beklaglig ar-gumentation som för övrigt exakt överensstämmermed . drarfullständigt fel slutsatser av forskningen. För ett parmånader sedan när det uppdagades att ett antal barnpå flyktingförläggning hade försökt att begåsjälvmord ledde det till den slutsatsen att vi ska ökakunskapen och se över hur vi stöder barnet. En delvill även se över lagstiftningen. Ingen sade att viskulle stoppa invandringen, tack och lov.När det gäller internationellt adopterade är situa-tionen exakt densamma. Det har kommit ett antallarmsignaler om överrepresentation när det gällersjälvmord. Det finns ett politiskt ansvar för båda dehär gruppernas situation. Slutsatsen blir exakt den-samma, öka forskningen och se över lagstiftningen.Där har vi moderata förslag , TassoStafilidis. Vi kräver en parlamentarisk utredning föratt se över hela adoptionslagen och stödet till de ad-opterade. Det är bara att läsa i tidigare års betänkan-den.Sedan gällde det detta med föräldraskapet. Denutredning som och jag gemensamtsatt i var inte en välskött utredning, särskilt inte närdet gäller inseminationsdelen. Den kom in på slutetunder de sista mötena utan att vi hade en enda hearingom det eller en enda expertpromemoria. Den varföremål för tre olika förslag från sekretariatet de tvåsista mötena, varav två kom under sittande sista möte,och de gick åt direkt olika håll alla tre.Det har inte gjorts något förarbete kring detta,men en sak kan jag säga, och det är att Socialdemo-kraterna inte drev linjen att barn i ska kunnaha fyra föräldrar med anledning av insemination. Denfrågan har möjligen hänskjutits till regeringen. Det ären ny ståndpunkt, och jag beklagar den.Anf. 97 () replik:Fru talman! Det är väldigt sjyst av jämföra mig med sverigedemokrater. Det är desom alltid hotar och hatar mig.Det jag lyfter upp är konsekvensen av StenTolgfors moment-22-krav. Han vill inte tillåta ochinte ens inse att det för vissa barn skulle kunna varamycket bättre att växa upp i homosexuella familjer äni heterosexuella. Jag vet inte hur många internatio-nellt adopterade personer som har träf-fat som själva är homosexuella, som själva är bögaroch lesbiska. Det får i så fall svara på.Det intressanta är att gång på gånglyfter upp krav på forskning. Vad är det han vill attforskningen ska visa. Han säger ju att han inte villtillåta homosexuella att bli prövade för adoption en-bart på grund av att de är homosexuella. Han säger attdet är för barnets bästa.Men är inte beredd att dra sammaslutsats när det gäller heterosexuella. Alla vi som ärför det här förslaget vill ju att stödet till demsom behöver det ska öka, och det är också därför denhär utredningen som leder sitter påJustitiedepartementet. Regeringen och majoriteten häri står ju bakom det.Därför tycker jag att borde försökase igenom de här dimridåerna och inte jämföra minargumentation med . Han bordefaktiskt vända tillbaka och se vad det är han självsäger och vilka signaler han sänder ut. Detta gälleräven alla de barn som är internationellt adopteradeoch som faktiskt lever i homosexuella familjer.Dem har inte sagt ett ord om. StenTolgfors tycker inte ens att dessa barn ska få tillåtelseatt bli styvbarnsadopterade eftersom Moderaternaanser att det bara ska gälla biologiska barn.Anf. 98 () replik:Fru talman! Jag jämför absolut inte med . Jag säger att han harlånat argumenten i just den här delen. Det är precisdetta de säger. Jag avvisar det i grunden.Här handlar det om att politiken inte har tagit sittansvar. Vi har haft internationella adoptioner i storskala . Jag vet adopterade som kommit tillSverige och som därför vi var så naiva att vi vägradese att de kunde ha särskilda behov. Om vi inte gul-sotstestade svenska barn, varför skulle vi då gul-sotstesta adopterade barn? Smällen får inte vi politi-ker ta, utan den får de adopterade ta i sina liv.Det är likadant med forskningen som redovisarväldigt konkreta effekter, tragedier med självmordoch liknande. Det tyder på att politiken inte har tagitsitt ansvar att söka kunskap om deras behov. Vi harinte sett till att det finns barnpsykologer som fullt utförstår deras behov och kan behandla dem. Vi har intesett till att vi har ett tillräckligt bra prövningsförfa-rande och en tillräckligt bra lagstiftning. Ensamadop-tioner är aldrig utredda. Dessa barn är fyrfaldigt över-representerade på barnpsykiatriska mottagningart.ex., men det är aldrig utrett. Det finns ett par radersförarbete . That's it. Det kallar jag inte att tapolitiskt ansvar, och det är det vi måste göra. Vimåste söka kunskap för att kunna stödja och hjälpabarnen.Fru talman! Sedan tyckte jag pe-kade på ett särskilt problem, och det är att utredning-en om adoptionsfrågor låg under Justitiedepartemen-tet och inte under . Det är sym-tomatiskt för regeringens sätt att se på detta. Det ärinte en barnfråga utan det är en lagfråga. Jag tror attdet möjligen skulle ha blivit ett annat perspektiv omett annat departement hade hållit i detta.Den utredning som och jag satt iavvisade kravet på att beakta den holländska forsk-ningen, som givit resultat som ganska dramatisktskiljer sig från de svenska när det gäller adopterade.Man avvisade t.ex. att ta med uppgifter om de stöd-program som genomförs i . Majoriteten medTasso i spetsen avvisade att adopterade har särskildabehov eller att de är särskilt sårbara. Jag tycker attdetta om något visar att totalt har underkäntbarnperspektivet i adoptionsfrågan och ser till andraintressen, vällovliga ur andra synpunkter, dock inte iett barnperspektiv.Anf. 99 () replik:Fru talman! Jag är lite förundrad över en sak somSten Tolgfors sade. De mekanismer som ligger bak-om diskriminering, fördomar och utanförskap påsenare tid är enligt alla vetenskapliga undersökningardesamma, oavsett om det gäller etnicitet, adoptioneller sexuell läggning. Det är sammamekanismer, och vi har för lite forskning om adop-tivbarns och om homosexuellas situation. StenTolgfors vill hävda att dessa mekanismer är olika.Jag tycker att det är viktigt att se till att få tillstånd mer forskning både om adoptivbarns och omhomosexuellas situation liksom om andra gruppersom upplever olika former av diskriminering ochutanförskap.I frågan om det är lämpligt att homosexuella ad-opterar barn hävdar att dessa belastasmed en ytterligare livsuppgift och att de får problemmed den sexuella identiteten. Det som är avgörandeför sexuell identitet är inte föräldrarnas sexuella lägg-ning utan föräldrars möjlighet att ta upp en diskussionom sexualitet och sexuell identitet. Det är det som dethandlar om.Det är inte så att homosexuella föräldrar är mindrelämpliga än heterosexuella, ibland snarare tvärtom.Vad händer vidare med de adoptivbarn som kommerhit och som faktiskt själva är homo- eller bisexuella?För dem skulle det kanske t.o.m. kunna vara lättare.Jag tycker att gör det lite lätt för sig.Anf. 100 () replik:Fru talman! Det är klart att jag förstår att YvonneRuwaida tycker det eftersom hon intar en motsattståndpunkt. Låt mig säga att jag har träffat väldigtmånga internationellt adopterade som känner enrädsla inför det här. Jag har också träffat barn som haradopterats av vad som senare visat sig vara homosex-uella familjer. Jag har hört också deras berättelser,som inte är synliggjorda någonstans. De vittnar omatt det har varit en oerhört svår process.Det handlar inte om att föräldrarna inte gett kärlekoch omvårdnad eller inte på alla sätt har försökt attställa upp. Vad uppenbarligen inteförstår är att det ena utanförskapet inte automatisktger insikt i det andra. Utvecklingen av sexuell identi-tet och av egen identitet är inte alls bara en fråga omytan, om diskussioner. Det är fråga om något mycketdjupare, om identifikation.Enligt de experter som kommittén hade till sittförfogande och enligt remissinstanserna finns detanledning att vara orolig inför en utvidgning av ad-optionslagen nu när vi inte har en kunskapsgrund ochnär det finns så betydande kunskapsbrister då detgäller internationellt adopterade. Vi vet att de harproblem men inte varför och inte vad vi kan göra föratt hjälpa dem.När det gäller barn i homosexuella familjer finnsdet t.ex. i princip inte någon forskning om homosexu-ella fäder och barn. Den alldeles övervägande delenav forskningen har gjorts på lesbiska mammor ochbarn. Det finns också en lång rad metodproblem.Framför allt finns det, i alla fall såvitt jag vet, inte enenda undersökning från något ställe i världen ominternationellt adopterade i homosexuella familjer. Vihar alltså inte någon kunskapsgrund i detta samman-hang.Det är inte så som sade att jag äremot det här. Jag följer vad barnexperterna säger. Gemig ett bättre kunskapsunderlag grundat på forskning,så att vi kan tillgodose det som den svenska barn-kommittén sade om det som måste föreligga för ska anses ha tagit hänsyn till barnperspektivet:forskning och kunskap och tillfrågande av de berörda.Yvonne Ruwaida! Låt oss göra en undersökningom vad de internationellt adopterade i tyckeri den här frågan. Någon sådan undersökning har integjorts, varken av regeringen eller av Kommittén ombarn i homosexuella familjer. Dessa barns uppfatt-ningar har tigits ihjäl.Anf. 101 () re-plik:Fru talman! Det är lite lustigt. häv-dar att det råder brist på information om internatio-nella adoptivbarns situation generellt och att det ärproblematiskt. När det gäller den nya lag som skullegöra att även homosexuella ska ha rätt att prövas somadoptivförälder drar slutsatsen att sådanprövning inte ska tillåtas på grund av brist på forsk-ning och kunskap. Men han borde egentligen drasamma slutsats när det gäller de internationella adop-tionerna generellt.Jag tycker att vi borde enas kring att det behövsmer forskning om internationella adoptivbarns situa-tion. Vi behöver också mer forskning om t.ex. homo-sexuellas situation men också om andra grupper isamhället.Sten Tolgfors har här i debatten hävdat attmekanismerna bakom utanförskap är olika när detgäller diskriminering på grund av sexuell läggningoch på grund av att man är adoptivbarn. Mekanis-merna är desamma, men som föräldrar, som enskildaindivider, har man olika möjligheter att förstå ochhantera dessa mekanismer.Det som vi ska fatta beslut om handlar inte om enrätt att bli adoptivförälder utan om en rätt att bli prö-vad. Också jag har talat med väldigt många adoptiv-barn, och många av dem som har homosexuella för-äldrar är nöjda. Jag har också talat med någon somhar varit missnöjd med detta faktum, men det finnsinte en så enkel sanning som försökerhävda. Jag tycker faktiskt att den delen av debattenhar kommit fram.Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi ser tillatt forskningen på det här området ökas, att kunska-pen om vad man som adoptivförälder kan göra för attfå sitt barn att må bra blir bättre och att dessa familjerfår stöd.När det gäller sexuell identitet håller jag med omatt identifikation är viktig. Det är också därför som vibetonar betydelsen av att ha ett socialt nätverk, ochdet gäller egentligen alla internationella adoptioner.Anf. 102 () replik:Fru talman! Med detta säger attdet kan finnas en skillnad i föräldraskapet som intehandlar om brist på kärlek eller omvårdnad utan justom möjligheten till identifikation. Hon är därför be-redd att biträda ett förslag om att det ska vara särskil-da villkor för registrerade partner vid adoptioner -inte lika men särskilda villkor. Det tycker jag ärkonstigt.Hon säger vidare: Men låt dem prövas! Ja, menmot vad? Om vi saknar kunskap - det finns bara enenda forskningsundersökning gjord här på riksnivå -vad ska då socialnämnden i göra? Vilket kun-skapsunderlag ska den använda att pröva mot? Attsexualiteten kan ha betydelse just för barn med sär-skilda och speciella förutsättningar, som internatio-nellt adopterade barn har, kan inte bara avfärdas.Om sexualiteten har betydelse och om det inte finnsett kunskapsunderlag, vad ska vi pröva mot?Yvonne Ruwaida vill här öppna för godtycke in-för beslut i varenda socialnämnd. Eftersom det intefinns någon kunskap kommer sedan dessa beslut attöverklagas, så att vi får en fortsatt debatt om detta. Vimåste i stället skaffa oss kunskap.Fru talman! Låt mig också säga att det för mig ärnågot underligt att man här kan driva två debatterparallellt. Å ena sidan får vi ofta höra att man medstort allvar och med fullt berättigande hävdar att detär oacceptabelt att en fjärdedel av landets homosexu-ella har varit utsatta för våld, att de diskrimineras ochatt de drabbas av fördomar. Å andra sidan får vi höraatt det är problemfritt just för internationellt adopte-rade. Då finns inte det här.Det är klart att det finns. Men det är inte barnsuppgift att vara verktyg för att vi ska motarbeta för-domar. Det ska vi göra, och jag är verkligen bereddatt delta i det arbetet, men det är inte en uppgift förbarn.Jag tror också att det är så, , bör göra en skillnad mellan kvantitativa ochkvalitativa undersökningar. Vi har sett resultatetav med adoptionslagstiftning i , och detär inte uppmuntrande. Vi vet att ett antal av barnenfår problem, men vi vet inte varför. Det finns ett skri-ande behov av att nu gå vidare och utreda skälen tilldetta och av att öka stödet till de adopterade sombehöver det. Om så inte sker tar vi i vår politik inteansvar för barnen.Anf. 103 () re-plik:Fru talman! Det är nästan synd att förlänga de-batten i den här sena timmen, men det som fick migatt begära ordet var att vid flera tillfäl-len har sagt här att de utlandsfödda adoptivbarnenmår dåligt. Vi har sett skildringar på TV. Det finnssådana fall. sade också att de är överre-presenterade när det gäller självmord, och så kan jagockså tänka mig att det kan vara. Det är förskräckligt.Varje självmord är naturligtvis en stor tragedi. Detfinns också forskning när det gäller unga homosexu-ella som visar att det finns en överrepresentationsärskilt av unga kvinnor som försökt ta livet av sig.Det är också en tragedi. Man kan förstå att i bådafallen kan det kanske handla om en typ av utanför-skap. Man skulle också kunna göra undersökningarav hur barn till arbetslösa mår.Det här ska naturligtvis inte förringas.Jag tänkte i alla fall ställa en fråga, eftersom StenTolgfors är negativ till att låta andra än heterosexuellabli prövade som adoptivföräldrar. harockså åberopat experter. Ponera att det skulle finnasett lesbiskt par eller ett bögpar där båda besitter entotalt unik specialkompetens inom barnområdet. Var-för skulle sådana inte kunna ens bli prövade somadoptivföräldrar?Anf. 104 () replik:Fru talman! Det finns sådana fall, säger . Vi pratar om en femhundraprocentigöverrepresentation i självmord för unga adopteradekvinnor - om det finns sådana fall. För vilken annangrupp i vårt samhälle skulle vi acceptera den härtypen av självmordsstatistik eller ohälsostatistik utanatt få extra debatter i om det? Barnen finnstill och har ett eget värde. De är inte verktyg för oss.Är det så som säger, vilket detförmodligen ligger en del i, att det finns andra grup-per som också är överrepresenterade vad gällersjälvmord så påkallar det också alla former av åtgär-der, precis som när det gäller adoptivbarn. Men detgår inte att som avfärda risken fördubbelt utanförskap, som barnexperterna säger, medatt säga att det också finns andra grupper som harproblem.