prot · GP0978 · 2002-03-07 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:78Torsdagen den 7 marsKl. 12.00 - 17.5919.00 - 21.05Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------1 § Anmälan om inkomna faktapromemoriorom förslag från Europeiska kommissionen,m.m.Förste vice talmannen anmälde att följande fakta-promemorior om förslag från Europeiska kommissio-nen inkommit och överlämnats till utskott:2001/02:FPM60 Förslag till ochrådets beslut om antagande av ett åtgärdsprogramför tullfrågor i gemenskapen (2007) KOM(2002) 26 till skatteutskottet2001/02:FPM61 Förslag till beslut om antagande avett gemenskapsprogram för att förbättra skattesy-stemens sätt att fungera på den inre marknaden(Fiscalis 2007-programmet) KOM (2002) 10 tillskatteutskottet2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesSkrivelser2001/02:105 till utrikesutskottet2001/02:125 till socialutskottet2001/02:160 till utrikesutskottet3 § Författningsfrågor, m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande 2001/02:KU13Författningsfrågor, m.m. (förs. 2001/02:RB4).Anf. 1 ():Herr talman! inträde i EU har aktualise-rat författningsdebatten och då inte minst frågorna ommaktdelning i . Bland de många publikationersom behandlar dessa frågor kan jag t.ex. nämna an-tologin , som var den första av många forskarvolymer. Jag kanockså nämna de årliga volymer som SNS demokrati-råd ger ut och åtskilliga skrifter inom ramen för Tim-bros författningsprojekt.Det har gått så sedan 1974 års reger-ingsform att det borde vara dags för en övergripandeförfattningsutredning. Den sittande författningsutred-ningen har alldeles för snäva direktiv, och detsammakan sägas gälla t.ex. Kommunaldemokratiska kom-mittén.Demokratiutredningen berörde många konstitu-tionella frågor, kanske rentav fler än vissa hade öns-kat sig. Men den stora utredningen förefaller ha lagtsåt sidan av regeringen.En ny författningsutredning bör ta sin utgångs-punkt i respekten för den enskildes rätt och i insiktenatt en ökad maktdelning stärker den enskildes frihetoch förbättrar demokratins vitalitet.Inrättandet av en i väsentliga avseenden friståenderiksbank kan, liksom beslutet om en fristående riksre-vision, ses som ett uttryck för krav på en bättre makt-delning. Denna tradition har historiskt sett inte varitså stark i , även om de fristående ämbetsver-ken och de, åtminstone på papperet, självständigakommunerna finns med regerings-form.I dagens med maxtaxor inom barnomsor-gen och inomkommunal skatteutjämning är det för-stås uppenbart att det kommunala självstyret inte är såstarkt som det borde eller kunde vara.Det är vidare ett oroande tecken att den utredningom maktfördelning mellan olika politiska nivåer somstatssekreteraren sagt ska vara pågång enligt samme talesman bör se över om detsvenska systemet med fristående ämbetsverk passar inuvarande EU-ram.I stället för det lappverk av begränsade utredning-ar, som delvis överlappar varandra, skulle vi nu fak-tiskt behöva en mer heltäckande översyn av författ-ningen.Herr talman! Redan somkom gjorde den självklara kopplingenmellan en vitalare lokal demokrati och den kommu-nala självstyrelsen. Kravet på skilda valdagar förriksdags- och kommunalval var också en logisk följdav detta synsätt.Mötet med den kontinentala traditionen har hursom helst fört upp frågan om maktdelning på dagord-ningen. De formuleringar som finns i regeringsfor-men om den kommunala självstyrelsen har uppenbar-ligen inte förmått att skydda den tillräckligt.Det finns en koppling mellan den kommunalasjälvstyrelsen och kravet på en bättre lagprövning.Man kan med fog hävda att skyddet för kommunernassjälvbestämmande liksom för de medborgerliga fri-och rättigheterna får substans först när det finns enreell möjlighet för domstolar och andra rättstilläm-pande organ att underkänna lagstiftning som kränkerdessa rättigheter. Denna skyldighet har svenska dom-stolar och myndigheter , men endast i de fall därlagstiftningen uppenbart kränker individers och före-tags rätt.Den debatt vi hade i författningsfrågor här i kam-maren kom mycket att handla just omdetta, om huruvida det är rimligt från ett medborgar-perspektiv att klamrar sig fast vid uppenbar-hetsrekvisitet samtidigt som rättsutvecklingen i Euro-pa går i motsatt riktning. gjorde då be-dömningen att så inte är fallet, vilket ledde till etttillkännagivande till regeringen.Sedan dess har emellertid ingenting hänt i frågan,vilket majoriteten i utskottet nu uttrycker sitt miss-nöje över. Socialdemokraterna och vänsterpartisternai utskottet utnyttjar den möjlighet som finns att avgeett särskilt yttrande till att i en liten uppsats än engång räkna upp de argument som de anser finns moten bättre lagprövning. Man menar också att det ärorimligt att genomföra en reform av detta slag motuppfattningen hos en stor minoritet i . Detsistnämnda kan nog vara riktigt. Men vad det nuhandlar om är att utreda frågan om bättre lagpröv-ning. Detta är vad har beställt av regering-en genom beslutet och som regeringenännu inte har levt upp till.Låt mig säga några ord om det som förefaller varahuvudargumentet mot en bättre lagprövning, nämli-gen att politikerna förlorar makten till experterna, idetta fall juristerna. Enligt en traditionell vänsterupp-fattning i har större domstolsmakt uppfattatssom en demokratisk förlust. Enligt min mening ärdetta emellertid en missuppfattning. En bättre makt-delning är till att börja med inget nollsummespel, sombl.a. Demokratin kantotalt sett fungera bättre genom t.ex. en mera obero-ende, mindre politiserad riksrevision.Ytterst är det ändå som bestämmer ge-nom att stifta lag. Det är inget konstigt i att vissalagar, demokratiskt beslutade av , under-ordnas andra lagar i en normhierarki. Grundlagarnahar ju också stiftats demokratiskt. Portalparagrafentill regeringsformen slår som bekant fast att maktenutövas under lagarna. Våra vänstervänner fick inteplats för det tillägget i sitt i övrigt digra särskildayttrande. Domstolens uppgift blir att pröva om detsom vi kan kalla vardagslagstiftningen stämmer medgrundlagen. Politikerna har förstås alltid möjlighetenatt ändra en lag som inte bestått provet eller att ändragrundlagen. Makten ligger alltså ytterst kvar hos denlagstiftande församlingen, riksdagen.Varken EG-rätten, som har företräde framförsvensk lag, eller , som gäller somsvensk rätt, kräver att brister i lagstiftningen ska varauppenbara.Det förtjänar än en gång att understrykas att var enig i kravet på en bättrelagprövning. Utredningens ställningstagande växtefram som en naturlig följd av resonemangen om enjuridisk kvalitetssäkring som ett led i en bättre funge-rande demokrati. Detta ledde till krav på en störrerättssäkerhet för individer och kommuner i derasmellanhavanden med staten.I en förlängning kan man överväga om en författ-ningsdomstol kan bidra till något mer. Vi har för vårdel markerat en öppenhet i frågan om hur en sådaneventuell författningsdomstol ska konstitueras. Enmöjlighet kan vara att låta domare ur Högsta dom-stolen och Regeringsrätten bilda en sådan.Inom EU har , , , och författningsdomstolar. Och Belgi-en, och har liknande institutioner.Vänsterminoritetens påstående om att författ-ningsdomstolar främst finns i förbundsstater - så stårdet alltså i det särskilda yttrandet - är därför felaktigt.I , som onekligen är en förbundsstat, finnsförstås författningsdomstolen i , som slitertvister mellan länderna och själva förbundsstaten.Men dessutom har man författningsdomstolar i varjedelstat, eller varje land som man säger.Det kan tilläggas att i länder som befriatsfrån diktatur t.ex. här i är författningen ochförfattningsdomstolen viktiga instrument för attskydda och utveckla rättsstaten.När besökte kun-de vi också märka vilken stor betydelse författnings-domstolen där tillmättes.Herr talman! Åtskilliga andra intressanta frågorbehandlas i detta betänkande, men eftersom de flestahar avhandlats tidigare och inte bara en gång har jaghär koncentrerat mig på framför allt förslaget om attutreda en bättre lagprövning.När det gäller frågan om antalet riksdagsmän - viför vår del vill alltså reducera till ett rimligare antal -vill jag dock framhålla det godtyckliga iatt antalet ledamöter ska vara bestämt av hurmånga ledamöter som skulle avgå med pension närförsta kammaren och andra kammaren avskaffades.De som var kvar var 350 till antalet. Så blev ocksåbeslutet - som senare, som bekant, ändrades margi-nellt till 349 ledamöter.Frågan om fullt genomslag för personvalet har vinyligen också diskuterat. Samma tre partier som fören månad sedan står bakom detta krav, och gör såockså i dag.Vår syn på domstolarnas ställning i fråga omDomstolsverkets avskaffande och annat är ocksåkänd, så jag går inte vidare in på den saken nu.Slutligen ser jag att några partier också nu villförbereda införandet av republik. Huvudargumentetförefaller vara att det är oförenligt med demokratinsprinciper med en monark. Jag tycker att man då gördet fundamentala misstaget att glömma att dennemonark i vår demokrati saknar politisk makt. Detfinns många statsvetare som rentav har formulerat detså att inte är en konstitutionell monarki utanen konstitutionell demokrati. För övrigt är det ju så,som jag tror att många av oss känner till, att monarkingenom åren varit till mycket stort gagn för Sverigeoch är det även i dag.Herr talman! Jag står naturligtvis bakom alla mo-derata yrkanden, men för tids vinnande yrkar jagbifall endast till reservation 1.Anf. 2 ():Herr talman! Som föregående talare mycket rik-tigt påpekade är det ett omfattande betänkande som vihar att debattera. Det är en mängd olika frågor, avvilka en hel del är av ganska betydande omfattningbåde principiellt och när det gäller konsekvenser påolika sätt. Denna kammare har en mycket arbetstyngdvår, så vi har fått införa en viss frivillig disciplin vadgäller antalet talare och talartidsbegränsning. Därförfinns det ingen möjlighet att beröra alla de frågor därjag egentligen skulle vilja utveckla en del synpunkter.För att inte glömma bort det ska jag redan inled-ningsvis yrka bifall till reservation nr 13, Förberedel-ser för monarkins avskaffande. Jag återkommer sena-re till innehållet i den reservationen.Nils förde ett resonemang medutgångspunkt i begreppet maktdelning. Det är enklassisk diskussionspunkt inom politiken och inomstatsvetenskapen, men jag tror inte att begreppet ärsärskilt entydigt till sitt innehåll.1809 års regeringsform nämndes. Det fanns i dengamla regeringsformen element av maktdelning somvid den tidpunkten kunde ses som steg i demokratiskriktning därför att den makt som skulle delas ochbalanseras var monarkens, kungens, makt.Maktdelning i ett demokratiskt sammanhang blirdock delvis något annorlunda. Om det är det suveränafolkets, demos, makt som ska delas, begränsas ellerbalanseras hamnar vi i ett annat läge från demokratisksynpunkt.Jag tycker att det i de länder där man gått allralängst i maktdelningsfilosofin - det är väl framför alltUSA som åtminstone är mest känt bland oss här iSverige - finns många inslag i det statsskicket somhar med maktdelning att göra som inger betydandebetänkligheter från demokratisk synpunkt. De folk-valda kan alltså inte fritt utnyttja den majoritet somde fått i val, och spelar en bety-dande politisk roll, i praktiken kanske en lagstiftanderoll. Jag ska inte gå in närmare på detta. Det finnsmycket både skrivet och sagt om detta. Enligt minuppfattning är det ingenting som uppmuntrar tillefterföljd.Ett parallellt spår är naturligtvis diskussionernakring den europeiska unionen, EMU och Europeiskacentralbankens ställning. Detta tas upp i en motion avBengt-Ola . Reservation 16, under punkt 25,från och är knuten till denmotionen. I motionen påpekas helt riktigt att EMU ärprincipiellt tveksamt från demokratisk synpunkt i detatt man överför vad som borde vara och som egentli-gen är politiska frågor till ett tjänstemannaorgan sominte får inta några som helst politiska instruktioneroch som ska vara, som det heter, oberoende. Obero-ende från vad? Jo, naturligtvis från folket och folketsföreträdare.Från demokratisk synpunkt är EU-systemet somdet ser ut och som det ser ut att utvecklas och, isynnerhet, EMU-konstruktionen högst betänkliga.Även monarkifrågan har med detta att göra.Det raljeras ibland över oss som fortsätter att för-söka föra en argumentation kring statsskicket ochkring ett möjligt avskaffande av monarkin och infö-randet av ett republikanskt statsskick. Möjligtvis fårvi nog finna oss i att det raljeras lite grann över oss,men vi kan också konstatera att det under senare århar förts en alltmer seriös diskussion på tidningarsledarsidor och i andra sammanhang om statsskicketoch om det över huvud taget är förenligt med demo-kratins principer att fortsätta med ett monarkisktstatsskick.Vad innebär detta - vad är kärnan i monarkin? Jo,det innebär att rikets främste företrädare, statschefen,inte ska utses på grundval av demokratiskt förtroendehos folket eller folkets företrädare och inte heller pågrundval av förtjänst och skicklighet utan på striktgenetiska grunder. Jag har svårt att se att detta kanvara en rimlig princip, även med beaktande av attstatschefen i vårt land har ytterst begränsad politiskmakt - i formell mening kanske ingen makt överhuvud taget. I reell mening finns det inte något poli-tiskt element där - det är klart att det inslaget är be-gränsat.Detta är inte något som vi republikaner har glömtbort. Jag tror att vi aktivt har bidragit till uppnåendetav detta sakernas tillstånd. Dock förändrar det intesjälva grundprincipen, nämligen att en statschef,rikets främste företrädare, bör ha den ställning ochvärdighet, om än inte reell politisk makt, som barakan följa av att vara utsedd i demokratisk ordning.I vår motion i frågan har vi den här gången skissatpå en republikansk författning som undviker det pro-blem som jag tidigare noterade vad gäller , därman har maktdelning mellan den folkvalde presiden-ten och det folkvalda parlamentet. Vi undviker pro-blemet med att skapa ett slags maktdelningsmodelloch föreslår i stället ett statsskick där statschefenbehåller sina strikt representativa funktioner menutses av - gärna på förslag från allmänhe-ten, från partier och från nybildade medborgargruppersom vill föra fram någon förtjänstfull person i dendiskussionen - och sedan blir föremål för val i dennakammare.Vi yrkar nu inte på att denna förnämliga författ-ning ska införas, utan vi yrkar på att regeringen åter-kommer med ett förslag som kan bli inledningen bredare diskussion kring dessa frågor. De ovilligarepublikanerna - de som är republikaner men sominte vill trycka på rätt knapp i denna kammare - bru-kar hänvisa till att den breda folkmajoriteten ändåbrett stöder monarkin. Därför kan vi inte avskaffadensamma.Nåväl, låt oss acceptera det argumentet, som ju ärett gott demokratiskt argument. Man kunde önska attdet användes i fler sammanhang. Men okej, låt ossacceptera det och låt oss använda, vi som är principi-ella republikaner, våra eventuella förmågor att argu-mentera och att resonera till att föra en bredare dis-kussion son skulle kunna leda fram till ett demokra-tiskt acceptabelt och förnuftigt statsskick även i dethär landet. Det är alltså riskfritt för er som tänker på -nomineringarna inför nästa val kanske redan är av-slutade - er ställning och inte vill utmana alltförmycket i en kontroversiell fråga. Ni kan i alla fallbiträda den här reservationen därför att den i det härläget innebär att vi inleder en diskussion om stats-skick, inte att vi avskaffar monarkin denna vår.Som sagt, det finns mycket att resonera omkring idet här betänkandet, men jag hinner inte med allt. Detär personvalet - man vill renodla personvalet. Vi hardiskuterat det tidigare. Jag kan bara säga att jag blirmer och mer betänksam i fråga om personvalet sominslag i vårt valsystem. Som jag sagt tidigare i dennatalarstol finns det en fördel med det begränsade per-sonvalsinslag som vi har i vårt valsystem, och det äratt det är begränsat. Det undergräver demokratinsfunktion, skulle jag vilja påstå.Mycket annat skulle man kunna resonera om, t.ex.skilda valdagar. Det hinner jag inte med utan nöjermig med att i detta sammanhang yrka bifall till reser-vation 13 om förberedelse för monarkins avskaffan-de.Anf. 3 ():Herr talman! Det här betänkandet behandlar intebara en rad motioner om författningsfrågor utan ock-så ett förslag om en grundlagsändring gällande Riks-banken. Man justerar en tidigare felaktighet, nämli-gen att nu ska ha möjlighet att utfärdaföreskrifter om betalningsväsendet.Herr talman! skaldade en gång i ti-den följande: Allt vad du är, var fullt och helt ochicke styckevis och delt.Det är en bra princip för oss människor att levaefter, även om det i verkligheten inte alltid är lätt attvara så där hel eller att alltid agera utifrån helheten,att se helheten, att förstå sammanhangen. Men det ärviktigt, herr talman, att åtminstone ha ambitionen"fullt och helt och icke styckevis och delt".Efter huvudbeslutet regeringsformhar ett antal justeringar av grundlagen gjorts. Oftagörs författningsutredningar -oftast - inom begränsade om-råden. Jag har viss erfarenhet från detta område, ochdet har också andra inom utskottet.Herr talman! Efter ett val funderar ofta regeringennågot år på om det behövs förändringar av grundla-gen. tillsätts en utredning som harbegränsad tid att arbeta på, kanske ett eller ett och etthalvt år. På så sätt blir grundlagsfrågorna behandlade"styckevis och delt".Herr talman! Det ständigt begränsade tidsper-spektivet är ett bekymmer i vårt författningsarbete.Helheten och sammanhanget riskerar att gå förlorat.Det är bl.a. av den anledningen som vi hösten 1998lade fram en motion som innebär en totalrevideringav grundlagen sett ur ett rättsnormsperspektiv.En sådan översyn går inte att göra på ,kanske får man räkna med att det tar fem till sju år.Författningsutredningen satt i tio år.Det är uppfattning att det är dagsatt lämna kortperspektivet och jobba med de här frå-gorna på lite sikt - just för helheten och samman-hanget, "icke styckevis och delt".Herr talman! regeringsform har varit ikraft i . harenbart partiella områden i den belysts. Det är dags attta ett mer långsiktigt och översiktligt grepp över re-geringsformen och dess konsekvenser för det svenskarättssamhället. En utredning som kan arbeta underlång tid och med stor grundlighet bör därför utvärderahela regeringsformen och förstås i konsekvens meddenna utvärdering komma med förslag till eventuellaförändringar.Herr talman! Det är nu glädjande att det finns enbred minoritet av fyra partier som vill genomföra ensådan utvärdering. Om vi har lite tålamod tror jag attmedvetenheten på den här punkten också kommer attöka hos majoritetspartierna. Jag skulle här gärna viljacitera en annan , nämligen sade: Den som inte kan se bakåt och inte vågarse framåt måste se upp.Så , och : Se upp!Herr talman! Härmed yrkar jag bifall till reserva-tion 1.Kristdemokraterna har i andra sammanhang påpe-kat att subsidiaritetsprincipen bör bli vägledande ävenför nationella förhållanden. Om den appliceras påkommunal självstyrelse kan man konstatera att detnog behövs en utökad respekt från statsmaktens sidaför den kommunala gemenskapens eget kompetens-område. De nuvarande förhållandena är inte accep-tabla. Vill man ha en reell självstyrelsemåste det till en kraftfull rättslig kompetens förkommunerna. Då krävs också en reell lagprövnings-rätt som kommunerna kan använda för att hävda sinsuveränitet.Herr talman! Man kan tänka sig att fastställa denkommunala kompetensen i grundlagen. Möjligen kandet vara svårt att i en sådan lagstiftning få en tillräck-lig spännvidd, eftersom regeringsformen inte är endetaljlagstiftning. Men frågeställningen skulle kunnalösas - det var en idé som jag fick sedan- genom att man skapar en särskild lagstiftning förden kommunala kompetensen lik den som gäller förriksdagsordningen. I regeringsformen 8:16 anges attbeslut om riksdagsordningen kan fastställas på sam-ma sätt som grundlag eller genom ett majoritetskravpå tre fjärdedelar vid ett och samma tillfälle.Det skulle mycket väl kunna tänkas att upprätta en"kommunalordning" av samma dignitet och därmedge en större substans åt innebörden i den kommunalasjälvstyrelsen. Den frågan borde utredas. Egentligentycker jag att majoriteten är lite väl tam i hanteringeni denna fråga. Regeringen har faktiskt aviserat enutredning om ansvarsfördelningen mellan stat ochkommun. Med en lite större tydlighet kunde vi enkeltha enats om att även grundlagsperspektivet borde hakommit med i arbetet med den ansvarsfördelningen.Men jag förstår att det på sina håll finns en rädsla förlokal folksuveränitet - det är bara på riksplanet sommajoriteten slår vakt om folksuveränitetsprincipen.Herr talman! Valsystemet har ju sina brister, äveni grundlagsdelen. Vi kristdemokrater har lång ochgedigen erfarenhet från fyraprocentsspärrens undersi-da så att säga. Vi vet en del om innebörden i orden"katastrof för partiet". Det är intressant att Vänster-partiet och konsekvent stöder vår ambi-tion att utreda frågan avseende småpartispärren. Vihar ju delvis gemensamma erfarenheter av dennaproblematik, även om vi för vår del tidsmässigt ledererfarenhetsligan. Vad som också är intressant attnotera är att ett par andra partier, som borde varauppmärksamma på detta område, går omkring ochlåtsas som om ingenting hänt. Kanske vore det bra attta av skygglapparna!Herr talman! Nytt från oss kristdemokraterär att vi tycker att det kan vara att funderanågot över storlek. En gång i tiden före-slog 290 ledamöter. Men vivet att den svåraste av alla segrar att vinna är denöver sig själv och det lyckades inte tvåkammarriks-dagen med, utan antalet blev 350, sedermera 349,som var inne på tidigare. I ettinternationellt perspektiv har vi en stort parlament, ca25 000 medborgare per mandat. I är det115 000 och i 66 000.Herr talman! En fråga som har funnits i debattenlänge gäller partibytares rätt. Det är min övertygelseatt vi blir tvungna att fokusera det området än merframöver. Är man invald på folkets vägnar i ett be-slutande organ har man förstås när man blivit vald enförfoganderätt över sitt mandat. Men är det verkligenså självklart att man sedan har förfoganderätt - omman lämnar sitt parti - till de mandat i nämnder ellerutskott där inte folket utan ens partigrupp har utsettvederbörande? Jag tycker att man seriöst bordegranska den frågeställningen. har vi inte fått någotstöd för en sådan granskning, men vi har väckt idén.Jag skulle nog vilja sia om att den frågan kommer attaktualiseras än mer framöver.Herr talman! En liten kommentar med anledningav domstolars och ställning. Mode-raterna har en reservation 15 på denna punkt. Vi haren likartad syn, men eftersom vår motion i fråganbehandlats i justitieutskottet och här i kammaren ihöstas, vill vi i ett särskilt yttrande bara markera vårståndpunkt i den frågan.Herr talman! Vi står självfallet bakom samtligavåra reservationer, men här och yrkar jag som sagtendast bifall till reservation 1.Anf. 4 ():Herr talman! Dagens betänkande om författnings-frågor berör lite olyckligt frågor som kommer uppsenare och som kanske också har behandlats tidigare.Framför allt är det frågor som senare kommer upp iett mer samlat sammanhang med anledning av demo-kratipropositionen som också behandlas . Dekommer kanske då att hanteras mer rättvist än vad endel av dessa frågor görs i detta betänkande.Herr talman! har vi att behandla betänkandetFörfattningsfrågor m.m. När vi i denna kammareutifrån betänkanden ofta dis-kuterar demokrati, demokratiskt arbete och demokra-tisk utveckling handlar det naturligtvis också om våragrundlagar och om var, hur och av vem beslut skafattas.För min del tror jag att en förnyad och förstärktdemokrati handlar om att få alla människor delaktigaoch ansvariga för gemensamma angelägenheter ochför vårt gemensamma samhällsbygge.