prot · GP09107 · 2002-05-16 00:00:00 — Om det se-dan bor fler i det enkelrummet spelar ingen roll.Att säga nej till bostadstillägg för tvåbäddsrumvar en tydlig signal till kommunerna. Påtvingat dub-belrumsboende bör inte ge BTP.Kommunerna har väldigt mycket på sig, och manska naturligtvis alltid ge dem rådrum. Egentligen harde redan fått det, men för att ge dem ytterligarerådrum har vi sagt att detta inte ska gälla ivår reservation, som vi har gemensamt med Folkpar-tiet och . Jag tillstyrker reservation 2.Anf. 9 ():Fru talman! Det betänkande vi ska debattera ,SfU17 Vissa socialförsäkringsfrågor m.m., är ettuppsamlingsbetänkande med flera olika frågor. Jagska begränsa mitt inlägg till en av frågorna.I redovisning över aktuell politikIdéer som spelar roll har vi ett avsnitt med rubrikenTrygghet och valfrihet för äldre. Där beskriver vi vadvi menar med livskvalitet även efter det att man är 65år.Var och en har rätt att bli bemött och respekteradsom medmänniska och som en resurs i samhället.Alla ska ha möjlighet att bidra efter egen förmåga ochegna förutsättningar. Pensionärskollektivet kan intebetraktas som en homogen samhällsgrupp.Centerpartiet värnar dem som bäst behöver sam-hällets stöd och hjälp. Tillsammans är pensionärernainte en grupp individer som enbart är i behov av vårdoch omsorg, utan i högsta grad en grupp människorsom tillför mycket till samhällets utveckling och varslivserfarenhet är en stor resurs.Vi måste skapa verkliga möjligheter för den en-skilde att påverka sin egen och sina anhörigas omsorgoch boendealternativ.Det är målet att det skulle finnasmöjlighet till eget rum i vården slogs fast. Väldigtmånga kommuner ligger långt framme i utbyggnadenav alternativa boendeformer för äldre och mer vård-behövande personer. Vi har få äldre personer boendei flerbäddsrum.Men det finns också kommuner där bristen på al-ternativa boendeformer för äldre är stor. Tyvärr kanvi lägga till att bristen ibland är mycket stor. Fortfa-rande placeras alltför många människor mot sin egenvilja i flerbäddsrum i äldreboende.Att mot sin vilja placeras i flerbäddsrum när manblir i behov av särskilt boende är inte tillfredsställan-de. Det inger inte trygghet och utgör inte valfrihet föräldre.Vi anser inte att det är acceptabelt att det fortfa-rande är så stor brist på enkelrum i särskilda boendenför äldre.Fru talman! Jag hänvisar i övrigt till den text somfinns i reservation nr 2, som jag i och med detta ocksåyrkar bifall till. Där kan man läsa varför vi tycker pådetta sätt.Anf. 10 BO ():Fru talman! Länge var det så i vårt land att mångatyckte att det inte var konstigt att äldre sjuka männi-skor tvingades dela rum på ett sätt som vi inte tyckteatt våra friska tonåringar skulle göra därhemma.1984/85 väckte under dess stora partileda-re det enkla förslaget att ingen motsin vilja skulle behöva bo i flerbäddsrum i särskiltboende - på t.ex. ålderdomshem eller sjukhem.Många hade invändningar mot det. Det är kanskesvårt att tro att det är sant, men det är bara att gå till-baka till pressklippen från . Då kan man seatt många nog tyckte att det inte var så angeläget. Nusäger nästan ingen det, och det är ett stort framstegsom har skett under de här 16-17 åren, men fler-bäddsboendet har inte försvunnit.Enligt den senaste statistiken bor ungefär 7 000personer i flerbäddsrum. Några gör det säkert frivil-ligt. Det är inget fel med det. Många av oss vill gärnadela rum med någon annan om vi får välja vederbö-rande själv, och det kan man förstås också vilja i detsärskilda boendet. Men för många handlar det fortfa-rande om att de ofrivilligt gör det.Ett specialproblem dök upp i samband med att vigjorde om bostadstilläggen . Dethandlade om att bestämma om de skulle kunna utgåäven för det som vi i vanliga fall inte betraktar somen rimlig bostadsstandard i en lägenhet och även omman delade rum med någon annan och egentligenbara hade en säng. Bedömningen som gjordes var attdetta under en övergångstid skulle kunna existera isamband med att man tog bort det ofrivilliga fler-bäddsboendet. Detta var då 1994. Jag tycker att detvar en rimlig ståndpunkt som kanske skulle kunnagälla till.Nu skriver vi 2002, och det vi ska ställning till i det här betänkandet, tillsammans med någraandra punkter, är om det även från statenssida ska planeras för att det ska finnas ofrivilligt bo-ende i flerbäddsrum.I en reservation från , ochCentern säger vi att detta inte är rimligt. Vi vändeross emot det och föreslår att det inte ska vara möjligti framtiden, men vi är fortfarande så reformistiska attvi säger att den av oss föreslagna bestämmelsen skaträda i kraft först . Det innebär att detfortfarande är kvar. Så även meddet här förslaget, som vi tyvärr inte verkar få en ma-joritet för, är det ändå fråga om att man skulle kunnafortsätta att betala ut det här under en tioårsperiodefter diskussionen om bostadstilläggen 1994.Jag är, fru talman, närmast förvånad över att inteutskottsmajoriteten har ställt sig bakom ett så passmodest yrkande på den här punkten. Detta var en storoch viktig fråga i valrörelsen , och 20 år senarebör väl det här ändå kunna genomföras, även med denlångsamma takt som Socialdemokraterna har när detgäller reformarbete.Anf. 11 ():Fru talman! Det betänkande som vi nu behandlar,2001/02:SfU17 Vissa socialförsäkringsfrågor m.m.,innehåller en rad förslag som var för sig kan tyckasväldigt begränsade. Men för enskilda medborgare kanförändringarna ha stor betydelse.Jag vill inledningsvis yrka bifall till förslaget ibetänkandet och avslag på reservationerna.I betänkandet behandlas ett stort antal områden. proposition som ligger till grund för betänkandetföreslår regeringen förändringar på en rad områdenefter beredning hos bl.a. Riksförsäkringsverket.Det har inkommit motioner rörande underhålls-stöd och bostadstillägg till pensionärer m.fl., som jagi huvudsak kommer att beröra i mitt anförande. Här-utöver föreligger förslag till förändringar i lagtexteroch författningskommentarer samt en rad kon-sekvensförändringar.När det gäller de områden som har blivit föremålför motionsbehandling finns det skäl att påpeka attdessa har varit föremål för behandling tidigare i ut-skottet. Behandlingen har i vissastycken inneburit att regeringen har givits i uppdragatt återkomma med förslag till förändringar. I deförslag som har förelagts av regeringen har manfunnit lösningar som i viss utsträckning tar hänsyn tillutskottets tidigare uttalanden.Till betänkandet har två reservationer inlämnats.En är från rörande återbetalningsskyl-dighet avseende underhållsstöd, punkt 1.Vad gäller frågan om återbetalningsskyldighet av-seende underhållsstöd har utskottet och vidtvå tillfällen påtalat de pro-blem som föreligger vid beräkning av nivån på åter-betalningen när det är kopplat till väsentligt förändra-de ekonomiska förutsättningar för den enskilde. Somexempel har angivits arbetslöshet och härigenomförändrad privatekonomi.Regeringen har i sin beredning konstaterat att deangivna vägarna innehåller så många svagheter attnackdelarna med förslaget överväger fördelarna.Utskottet har dock vidhållit sin uppfattning, vilketframgår av betänkandet, att underhållssystemet harbrister i den meningen att reglerna för återbetalnings-skyldigheten inte är anpassade till situationer av på-taglig inkomstminskning.Utskottet konstaterar dock att positiva förändring-ar har skett. Vidare har en särskild utredare fått iuppdrag att till framlägga förslagkring regelsystemet, varför reservationen i denna delavstyrks. Det finns skäl att invänta utredningens för-slag före ett ställningstagande.I reservationen yrkar vidare på etttillkännagivande rörande behovet av en pappamånadnär faderskapet fastställs eller ändras sent i ett barnsliv. Utskottet är enigt i synen på att fadern ska gesmöjlighet att etablera en god kontakt med sitt barn.Utskottet är dock inte berett att tillstyrka ytterligareföräldrapenningdagar för denna situation, och argu-mentationen för ställningstagandet framgår klart ibetänkandet.Inom området som gäller bostadstillägg för boen-de i tvåbäddsrum finns en reservation. Såväl Mode-raterna som markerar sin uppfattninginom området i var sin motion. Man gör det dockutifrån två skilda infallsvinklar. I den gemensammareservationen ser man problem med att hålla rågång-en mellan kommunalt bidrag och ett grundskydd förpensionärer. Härutöver påtalas rädslan för att en ickeönskvärd boendeform och vårdmiljö permanentas.Frågan är, som nämns i betänkandet, inte ny. Re-dan 1994 påtalade utskottet i ett utskottsbetänkandeolämpligheten i ofrivilligt boende i tvåbäddsrum.Frågan har härefter vid ett flertal tillfällen följts upp ibehandling inom utskottet. Regeringen har anmält attfrågan om BTP och boende i tvåbäddsrum skulleövervägas i samband med behandling av SOU2000:112. Utskottet har markerat sin uppfattning omofrivilligt boende i tvåbäddsrum och härtill koppladBTP-beräkning. Regeringen instämmer i att det ärprincipiellt tveksamt om boende i tvåbäddsrum är ettsådant boende som berättigar till BTP. En rad åtgär-der har vidtagits från regeringens sida för att minime-ra denna typ av boende.I propositionen framgår att det är1 266 personer boende i tvåbäddsrum under rådanderegelsystem. Antalet har minskat i taktmed om- och nybyggnation, och i detta antal inberäk-nas såväl frivilligt som ofrivilligt boende i tvåbädds-rum.I reservation 2 påtalas att en tidsgräns måste sättasut till för att man härigenom skasätta tryck på kommunerna. Utskottet förutsätter,liksom regeringen gör i propositionen, att kommu-nerna fortsätter att verka för en minskning av antalettvåbäddsrum till förmån för enbäddsrum. Om så inteblir fallet kan frågan om reglerna för BTP behövaaktualiseras på nytt. Med detta avstyrker utskottsma-joriteten reservationen från , talman! Även om jag bara har berört ett litetantal av de förslag som finns i betänkandet SfU17 villjag än en gång yrka bifall till förslaget i betänkandetoch avslag på reservationerna.Anf. 12 BO () replik:Fru talman! Det är som har gått se-dan utskottet berörde frågan. Jag tror att nämnde att det var 1994, så det är snart tio årsedan frågan togs upp. Därför är jag lite förvånadöver att man inte från utskottsmajoritetens sida harvarit beredd att tillstyrka den ganska reser-vationen, som ju innebär att det här skulle upphörafr.o.m. skulle alltså ,i förväg, tala om att det skulleupphöra då. Men man har uppenbarligen inte frånutskottsmajoritetens sida tyckt att det var rimligt, trotsatt man har övervägt frågan.Får jag då fråga hur länge hantycker att det är rimligt att det ofrivilliga tvåbäddsbo-endet ska vara kvar i . Uppenbarligen ska detvara kvar efter . Men hur längeytterligare ska det vara kvar?Anf. 13 () replik:Fru talman! Jag konstaterar i och med motionen,som har undertecknats av bl.a. , att dethär är en hjärtefråga för . Det är naturligt-vis en viktig fråga också för den enskilde.Man kan tycka att , som diskuteras, elleratt sju, åtta, är , men det finns natur-ligtvis fortfarande behov av att titta på frågan, inteminst utifrån det förhållandet att man också kan dis-kutera såväl frivilligt som ofrivilligt boende i två-bäddsrum och därigenom den problematik som upp-står med regelsystemet.Reservanterna brukar ju inte själva vara specielltintresserade av att ge pekpinnar till kommunerna.Utskottsmajoriteten ser att det är en positiv utveck-ling på gång. Med den utveckling som har varit är detkanske t.o.m. så att ofrivilligt boende i tvåbäddsrumär avvecklat före det datum som anges i reservatio-nen.Anf. 14 BO () replik:Fru talman! Det vore utomordentligt trevligt omdet skulle kunna bli såsom avrundarmed att säga, att det ofrivilliga tvåbäddsboendet varborta redan före . Men om han troratt detta skulle vara möjligt är det svårare att förståvarför ett annat datum inte har satts ut. Ingen av ossskulle bli ledsen om det skulle råka inträffa någramånader eller än det datum som harangetts.Problematiken med frivilligt eller ofrivilligt boen-de som ytterligare vill överväga -om jag förstod honom rätt - är en fråga som har fun-nits med . Något vidare aktivtövervägande kan väl inte sägas ha ägt rum.Det stämmer att flera av oss inte är så pigga på attdela ut pekpinnar till kommunerna, men den här pek-pinnen delar jag mycket gärna ut. efter att frå-gan väcktes i en stor valdebatt kanske det är lagomför kommunerna att klara av uppgiften.Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag har full förståelse för det resone-mang som för om att man borde ha kun-nat reda ut frågan om frivilligt eller ofrivilligt boende.Men markerar i den motion som hansjälv har undertecknat den problematik som ligger idetta. Det är viktigt att vi klarar av frågan fullt utinnan vi eventuellt går in med de hårdare åtgärdersom föreslås i reservationen.Anf. 16 () replik:Fru talman! I sak tycks vi vara väldigt eniga. Dethär är fel. Det borde ha försvunnit för länge sedan.Kommunerna är formidabla påtryckare. Då kan manförstå att det tar tid. Men jag såg något hoppfullt i attGöte hoppades att kommunerna nu verk-ligen lyssnade och att det här var slut . Jag hop-pas att regeringen också lyssnar, så att regeringen, ominte kommunerna lyssnar, säger ifrån så att det blirslut fr.o.m. 2005.Anf. 17 () replik:Fru talman! gör bedömningen att det harförsvunnit 2 750 boenden i två- eller flerbäddsrumunder en väldigt . Som jag sade tidigare ärdet 1 266 personer som är boende i två-bäddsrum under de förutsättningar som vi har disku-terat. Omvandlingstakten är alltså relativt hög. För-hoppningsvis ska den kunna påskyndas ytterligaregenom de åtgärder som vidtas och kanske också ge-nom den debatt som vi för här i kammaren.Anf. 18 ():Fru talman! ska jag hålla mitt kortaste tal ikammaren . Det blir väl ingen ledsen för, antarjag.Om Vänstern kommer att yrka bifalltill sin reservation om återbetalningsskyldighet avse-ende underhållsstöd och pappamånad för den speci-ella situation som avses kommer jag att rösta på den.I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag.Jag vill dock göra en liten notering. Ett stort pro-blem med betänkandet är att det lägger till ytterligareen hel mängd lagändringar. Det är inte bra för försäk-ringskassorna som får mycket extra jobb. Socialför-säkringarna är ett lapptäcke, som är i behov av enstörre helhet. Det måste vi jobba vidare på. att skapa en grundtrygghet för alla.Anf. 19 ():Fru talman! Jag ber kammaren om ursäkt för minsena ankomst.Vänsterpartiet står bakom förslaget i betänkandetutom på två punkter. Båda handlar om återbetalnings-skyldigheten i underhållsstödet.Under allmänna motionstiden ladeVänsterpartiet en motion som behandlade det orimli-ga i att en pappa som sent i livet får reda på att han ärpappa ska betala pengar. Enligt nuvarande regler kanförsäkringskassan kräva honom på det underhållsstödsom utgått till modern , dvs. den tid dåpappan inte visste om att han var pappa. Vänsterpar-tiet menade i sin motion att det enda rimliga är attåterbetalningsskyldighet kan utgå endast från dentidpunkt då faderskapet fastställts.Nu lägger regeringen fram ett sådant förslag, vil-ket vi förstås tycker är bra. Vi tycker också att det ärbra och föredömligt att socialförsäkringsministerIngela på ett tidigt stadium gick ut och sadeatt hade rätt och att hon skulle ändrabestämmelserna.Men motion innehöll ytterligareett yrkande, nämligen att de pappor som sent i livetfår reda på att de är fäder borde ha rätt till enpappamånad från föräldraförsäkringen för att kunnaetablera en bra kontakt med barnet och för att pappaoch barn ska få en möjlighet att lära känna varandra.Förhoppningsvis ska de etablera en livslång kontakt.Barnet måste ha en ovillkorlig rätt till bästa möjligastart med den nya pappan.Utskottsmajoriteten anser inte detta och ger någrai mitt tycke kryptiska förklaringar. Majoriteten anserinte att det är rimligt att särskilja de fall där en pappaär omedveten om att han är pappa från de fall där enpappa är medveten om att han är pappa. Jag förstårinte det resonemanget. Hur ska man kunna vara pap-paledig om man inte vet om att man är pappa? Då kanman ju bara vara ledig.Det enda rimliga är att regeringen ser över möj-ligheten till en pappamånad för dessa nyblivna fäder ide fall där hela föräldraförsäkringen utnyttjats avmodern och eventuellt den man som en gång i tidentrodde att han var pappa till barnet.Den andra punkten om underhållsstödet rör fast-ställandet av återbetalningsskyldigheten. Vänsterpar-tiet har drivit och också fått igenom att i de fall därden återbetalningsskyldige fått sin inkomst minskadmed bör återbetalningsskyldigheten fast-ställas på aktuell inkomst. Socialdemokraterna sägeratt det är ett förslag med många brister. Då kan manundra varför detta system finns i det centrala studi-estödet.Man kan argumentera att det jämnar ut sig i läng-den, men att betala ett underhållsstöd som fastställtspå t.ex. en inkomst på 300 000 när man lever påhälften via a-kassa är faktiskt inte lätt. Många har avden anledningen hamnat hos kronofogden.Tillkännagivandet som ställde sig bak-om redan under förra mandatperioden innebar attregeringen skulle återkomma till med ettkonkret förslag . Så har inteskett. Regeringen har inte återkommit. hänvisarregeringen och utskottsmajoriteten till att en ny ut-redning ska göras. I utredningsuppdraget kan jag intese att någonting nämns om att återbetalningsskyldig-heten fastställs på senast taxerad inkomst, dvs. två årtillbaka i tiden, och vad detta kan få för konsekvenserför en pappa som blivit arbetslös. Det gör utskotts-majoritetens hänvisning till utredningen helt otill-fredsställande.Vänsterpartiet vidhåller - och det menar vi attriksdagen också bör göra - att regeringen ska åter-komma med det snaraste med förslag om ändraderegler för den inkomst som ska ligga till grund föråterbetalningsskyldighet.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 1 un-der punkt 1.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §. )11 § Biobanker inom hälso- och sjukvårdenm.m.Föredrogssocialutskottets betänkande 2001/02:SoU9Biobanker inom hälso- och sjukvården m.m. (prop.2001/02:44).Anf. 20 ():Fru talman! Det finns knappast något område därutvecklingen går så fort som inom biotekniken. I ettallt hastigare tempo skapar forskning och utvecklinginom de biologiska vetenskaperna nya möjligheter avavgörande betydelse för människors hälsa och liv-skvalitet. En väsentlig förutsättning för denna ut-veckling är att det finns biologiskt material att forskapå. Det är nödvändigt att det finns material bevarat ibiobanker. För att kunna klarlägga etiologin till folk-sjukdomar som cancer, hjärt- och kärlsjukdomar ochautoimmuna sjukdomar krävs det analys av bådegenetiska och miljömässiga faktorer.Den miljömässiga exponeringen har ofta ägt rum imånga decennier innan sjukdomen bryter ut och kanstuderas om mycket gamla prov från patienter somutvecklat sjukdomen fortfarande finns tillgängliga.Alldeles aktuella är de farhågor som Livsmedelsver-ket uttalat angående utveckling av cancer på grund avakrylamid i viss typ av mat. görs genomgångar avtiotusentals sparade blodprover för att se hur haltenakrylamid i blodet förhåller sig till intaget av akryla-mid och hur den därmed kan påverka cancerns ut-veckling. Biobanksbaserade epidemiologiska studierbaseras alltså ofta på prov som är gamla.Samtidigt som biobanker möjliggör fortsattaframsteg som leder till bättre hälsa skapar de nyakunskaperna också nya problem, då bankernas inne-håll kan hota den enskildes integritet. Vi har kommit iett läge där vi nu noga måste väga mellan forskning-ens berättigade krav, bonum commune och den en-skildes lika berättigade krav på säkerställd och beva-rad integritet. Det är en grannlaga uppgift att vägaintressen mot varandra - genetisk integritet mot sågod sjukvård som möjligt. Därför är det viktigt attområdet lagregleras.Fru talman! Jag ser alltså med tillfredsställelse påatt en lagreglering sker, men jag är mycketbesviken på att den föreslagna lagregleringen lämnarså mycket i övrigt att önska såväl vad gäller forsk-ningens möjligheter som vad gäller skyddet av integ-riteten och vårdens säkerhet.Utskottet har haft möjlighet att förbättra förslaget.Vi har uppvaktats av forskare och företrädare förvården. Vi har bjudit in forskare och etiker. Vänster-majoriteten har dock suttit med döva öron, och intenågot av de problem som har aktualiserats har mantagit upp i majoritetsförslaget. Det är inte bara an-märkningsvärt; det är en närmast häpnadsväckandenonchalans som allvarligt kan skada förutsättningarnabåde för forskning och vård och för människors tilltrotill att deras integritet tas på allvar.Fru talman! Jag ska inte ta upp alla de svaghetersom förslaget har utan koncentrera mig på ett par.Det första gäller vad lagen omfattar. Regeringenföreslår att lagen om biobanker endast ska omfattabiobanker som upprättats i hälso- och sjukvården.Detta är otillräckligt eftersom biobanker också upp-rättas i annan regi, t.ex. av forskningsinstitutioner ochföretag som tillverkar läkemedel och medicintekniskaprodukter.Forskarsamhället och flera remissinstanser harpåtalat att det är mycket olyckligt att regeringensförslag begränsar lagens tillämpningsområde. För enheltäckande tillämpning bör lagen gälla all förvaringav biologiskt material som går under definitionenbiobanker, oavsett hos vem de upprättas eller förva-ras. Detta är också av största vikt för att ge alla do-natorer lika starkt integritetsskydd och därmed skapalika villkor för forskning och utveckling, oavsett omden sker i hälso- och sjukvården eller i annan regi.Det är för mycket av hastverk i förslaget.Det andra, fru talman, är regeln om att prov försjukvårdens rutinmässiga behov som uteslutandeutgör underlag för diagnos, löpande vård eller upp-följning av enskild patient inte får sparas längre utan att tas in i biobank, med allt vad detbetyder i form av formell hantering.Jag anser att en sådan tidsgräns kan ställa till enmängd onödiga problem utan att gynna patienten. Istället skapar den risker för patientsäkerheten. Det ärvanligt att patienter följs upp för be-handling av vissa sjukdomar, t.ex. vid behandling avcancer. Att prov inte ska få sparas mer än två måna-der utan den omständliga process med fullgott infor-mationssamtycke som behövs för att överföra proventill biobank får den sannolika effekten att prov slängsbort. Eftersom det rör sig om tre fyra miljoner sam-tycken kan det nämligen av uppenbara praktis-ka skäl bli svårt att i varje enskilt fall inhämta ettformellt giltigt samtycke utan en kraftig byråkratise-ring och fördyring av sjukvården. Som följd får mandå en omprioritering av sjukvårdsresurser från vårdtill administrativt arbete. Det försvårar behandlingsom kräver och noggrann uppföljning ochminskar resurserna till vård. Regeringens och utskot-tets förslag kommer därför att drabba sjuka männi-skor, då nödvändiga kvalitetskontroller av diagnoser iform av eftergranskning försvåras.Likaså försvåras den hjälp vid diagnostik av nyaprov från samma person som är möjlig. För att taett exempel: Är en nyupptäckt tumör en ny sjukdomeller ett utflöde av en tidigare tumörsjukdom?Vi anser därför att lagen enbart ska reglera bio-banker där proven används för forskningsändamåloch att de vävnadsprov som hälso- och sjukvårdenlagrar, där vävnadsproven insamlats för vårdens än-damål och behov, ska omfattas av vårdens normalaregelverk, eventuellt med någon komplettering. Meddenna uppdelning mellan vård och behandling å enasidan och forskningsändamål å andra sidan försvinnerden krångliga tvåmånadersregeln. Den kliniska dia-gnostiken är inte den statiska process regeringentycks tro utan en dynamisk process där prov behövergranskas och åter granskas under en lång tidsperiod.Det är också så att om provet är slängt riskerarpatienten att inte kunna få ersättning från patientska-deförsäkringen om feldiagnos eller felbehandlingföreligger. Patientens ställning försvagas i stället förstärks.Fru talman! Förslaget innebär också att behand-lingen av vuxna med nedsatt autonomi inte kan ansesstämma med prioriteringsbeslutet, som lyfte framdessas rätt till fullgod och likvärdig behandling. Ställ-företrädarfrågan är nämligen inte löst i lagen.