prot · GQ0912 · 2002-11-06 00:00:00 — Det tycker jag är ett hälsotecken.I övrigt vill jag inte ge mig in i någon debatt om val-resultatet.Jag konstaterar bara att vi icke har kunnat se tjänar något på att tala för billigare alkohol, ökadtillgänglighet, om att få dricka runtoch så vidare. Det ser jag som ett hälsotecken, och vibehöver hälsotecken. Den dominerande bilden är trotsallt att våra alkoholproblem med all sannolikhetkommer att öka, när vi har tvingats sänka skatternaoch släppa in ett stort privat och kommersiellt alko-holintresse.Anf. 161 ():Fru talman! Jag vill börja med att hälsa statsrådetMorgan välkommen till ochönska honom lycka till i det nya uppdraget.Familjefrågorna har en central ställning i Krist-demokraternas politiska arbete. Dels handlar det omsynen på familjens, oavsett hur denna ser ut, oersätt-liga ställning och uppgift i samhället, dels handlar detom utformningen av familjestödet. Jag och vi krist-demokrater kommer att fortsätta arbetet med att hittade modeller som vi, tillsammans med många barnfa-miljer, tror skapar de bästa förutsättningarna för val-frihet och mångfald.Barnperspektivet - det har nämnts tidigare i de-batten - måste i alla de frågorsom rör barn vara vägledande. Detta torde för oss allai denna kammare vara en självklarhet, men tyvärr ärverkligheten en annan. har vi av det nyastatsrådet fått veta att i en kommande handlingsplansom rör barn och ungdomar ska barnperspektivetsärskilt lyftas fram.Det börjar bli dags att uppvärdera föräldrarollen.Det kan ske bland annat genom att tillgängliggöraföräldrautbildning och familjerådgivning. ärväntetiderna till familjerådgivningen oacceptabeltlånga. Det duger inte att tvingas vänta i flera månaderför att få professionell hjälp när behovet är akut.Bristerna inom detta område understryks av , som i ett uttalande rekommenderatSverige att förbättra möjligheterna till familjerådgiv-ning. Jag vill också i sammanhanget särskilt fram-hålla de enastående ensamstående föräldrarnas situa-tion. I dagens utgör de en mycket utsatt gruppbåde socialt och ekonomiskt.Fru talman! I en SKOP-undersökning från sep-tember redovisades det svenska folkets syn påfinansieringen av barnomsorgen. 1 171 personermellan 18 och svarade på frågan "Bör man geekonomiskt stöd också till de föräldrar som vill ordnasin barnomsorg på annat sätt än genom offentligtfinansierad barnomsorg?". svarade ja påfrågan, och mest positiv till detta var åldersgruppen18 till . Det finns andra, liknande undersökning-ar som genomförts med liknande resultat. Socialde-mokraterna tycks trots detta helt bortse från vad somkommer till uttryck i dessa och liknande undersök-ningar.Behovet av en familjepolitisk plattform är i dagakut. Det familjepolitiska system som har byggts uppgenom åren har flera brister ur såväl valfrihetssyn-vinkel som fördelningspolitisk synvinkel. Fördel-ningspolitiskt brister systemet därför att barnom-sorgssubventionerna i stor utsträckning tillfaller redanresursstarka hushåll. Som exempel kan nämnas attföräldrapenningen är lägre ju sämre ekonomisk situa-tion kvinnan eller mannen har innan de får barn. Om-vänt blir den högre för redan välavlönade familjer.Maxtaxan är ett annat exempel på detta.Vi kristdemokrater lägger fram flera olika förslagsom syftar till att föräldrar ska ha en helt annan möj-lighet att själva bestämma över sin vardag än vad somi dag är möjligt. Den lagstadgade rätten till tjänstle-dighet, hel- eller deltid, när man blir förälder börförlängas från till . Möjlighe-ten att kombinera arbetsliv och föräldraskap bör blibättre.Vi föreslår ett barnomsorgskonto på perbarn mellan ett och . Maxtaxan inom förskole-verksamheten ska vara kvar men innehålla fler steg,till exempel en deltidstaxa. Vi vill höja ersättningsni-vån i föräldraförsäkringen till , och taket höjs såatt av alla heltidsarbetande omfattas fulltut av försäkringen.Fru talman! Barngrupper på långt över 20 barnoch vistelsetider , treåringarsom är stressade, föräldrar med en känsla av att interäcka till och förskollärare som blir sjuka på grund avde hårda arbetsvillkoren, det är bilder ur den svenskabarnomsorgen 2002.I Svenska Dagbladet kunde manläsa att nytillträdda förskoleministern efterlyste uppror av dagens föräldrar. Är detmånne kravet på att ha någonting att säga med anled-ning av att vara utsedd minister som får hen-ne att efterlysa någonting som pågår fullt ut i helalandet ?För ett par veckor sedan träffade en representantfrån varje parti, inklusive Socialdemokraterna, här iriksdagen föräldrar som verkligen gjorde uppror. Deuttryckte sin oro och förtvivlan, bland annat överalltför stora barngrupper och för lite personal. Vadsäger den nytillträdda ministern till dessa föräldrar?Det hade varit mer intressant att ta del av i dennaartikel. är hon inte i kammaren, men min för-hoppning är att vi kan få svaret längre fram. Jag harsett ministrar komma och gå. Jag har fått förtroen-det att göra mina andra period i , och denhär frågan har diskuterats . Jag har hörtutfästelser och löften, men ingenting har hänt.Vi kristdemokrater lägger fram förslag om attSkolverket ska få i uppdrag att ge nationella riktlinjertill hur stora barngrupperna ska vara. Kan Socialde-mokraterna ställa upp på det? Det är kommunernasom ska sätta upp taket, men riktlinjerna ska varanationella. Kan Socialdemokraterna tänka sig att denarbetsmiljölagstiftning som vi har även skaomfatta barnen inom förskolan? Vi kristdemokraterlägger fram ett sådant förslag.Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att detbehövs en rad nya åtgärder för att man ska kunnaerbjuda en förskoleverksamhet som utgår från barnenoch är till för barnen men som också ger föräldrarnamöjlighet att välja.Anf. 162 ():Fru talman! Långkalsongens betydelse för ohälsani vore ju ett intressant område. Men, fru tal-man, jag har valt det område som gjorde att jag enga-gerade mig i politiken i allmänhet och i Centerpartieti synnerhet, nämligen familjernas situation.Centerpartiet har länge arbetat för att öka föräld-rarnas självbestämmande, att ge bättre möjligheter attkombinera familj och yrkesliv och att föräldrar ochbarn ska få mer tid tillsammans.Därför är det med sorg som jag har sett maxtaxanseffekter när barnomsorgen runtom i pressasså att väggarna bågnar. Personalen har oacceptabelarbetssituation med både för stora grupper och för litetid för vart och ett av barnen. Vi har små barn somlider av stress, och vi har föräldrar som lämnar barnenallt , och detta för att regeringen tror attdet är dess uppgift att styra hur familjerna ska ordnasina liv.När magen börjar växa och man planerar baby-rummet och går i väg och köper barnvagnen så är detinte för att fylla barnomsorgen med barn. Om MorganJohansson hade varit kvar här hade han kunnat funde-ra på det också. Det finns ju en annan drivkraft somgör att man vill bli förälder. Det är ju det största somman får vara med om här i livet.Jag vill se att båda föräldrarna ska kunna dela påansvaret både för barnen och för yrkesarbetet och attsjälva kunna planera hur de vill ordna sin barnom-sorg. Det kanske blir mindre arbetstid under några åroch kortare omsorgstider, eller också är det andralösningar som passar just deras familj bäst. Men dåmåste vi ge föräldrarna valmöjligheter ekonomisktmen också genom att se till att det finns bra barnom-sorg och att attityderna till föräldraskapet ändras.När mitt första barn var på väg se-dan fanns det en stark önskan om att vibåda skulle vara en stor del av barnets vardag, attvara de som tog hand om, fostrade och delade bådeglädje och bekymmer. Den önskan avtog inte med attbarn två, tre eller fyra anlände. Den förstärktes snara-re. Jag vill påstå att det är ytterst få familjer somverkligen har möjlighet att göra ett eget val ,både av sociala och av ekonomiska skäl men ocksåberoende på samhällets attityder.Det är säkert i all välmening som regeringen harvalt att satsa så stora pengar på att barn ska in mångatimmar i barnomsorgen. Det är säkert också i all väl-mening som man har satsat miljarder på de familjersom redan har en bra ekonomi i stället för att ge enbättre levnadsstandard till dem som lever i hem somdefinieras som fattiga av . Det är säkertockså i all välmening som lagar har stiftats somkommunerna sedan ska verkställa men utan tillräck-ligt med pengar. För det kan väl inte vara så att maninte har varit medveten om de effekter som reformer-na får när de kommer ut i kommunerna? Det kanockså vara så illa att allt bara var valfläsk som harsurnat.Utgångspunkterna för familjepoli-tik är alla barns behov av trygghet. Barn måste mötasav respekt, känna tillit och uppleva gemenskap. Detär i familjen som barnen får sin grund och där normeroch värderingar tar form.När man tar beslut som rör föräldrars och barnssituation måste det bottna i insikten om hur viktigaföräldrarna är för att uppfylla detta. Den trygghet somkärleksfulla och ansvarstagande föräldrar ger kan inteersättas med vare sig statliga reformer eller kommu-nal omsorg.Därför har vi olika förslag som ger bättre ekono-miska förutsättningar, bland annat sänkta skatter fördem som har lägst inkomster, höjda barnbidrag för desmå barnen och en höjning av golvet i föräldraförsäk-ringen, allt för att ge ökat ekonomiskt utrymme. Vivill också förlänga och utöka rätten att gå ned i ar-betstid. Detta tillsammans med våra ekonomiskaförslag ger ökade valmöjligheter.Barn och arbete måste gå att kombinera. Det finnsmånga barn som älskar att gå till sitt dagis. Och det ärockså många föräldrar som trivs med utmaningarnapå jobbet. Man ska inte behöva välja det ena eller detandra, barn eller arbete. Småbarnstiden får inte varaett hinder för att förvärvsarbeta. Därför måste det annan syn i samhället för att åstadkomma ett barn-vänligt arbetsliv. Det kan vi göra med rätt signalerfrån riksdag men också med krav på nä-ringslivet och med lagstiftning som innebär stärktanställningsskydd.Centerpartiets familjepolitik handlar inte enbartom föräldrars situation och ekonomi. Det allra vikti-gaste är våra barns rätt till sina föräldrar. Vi måste gebarn och föräldrar tid. För det är tid som krävs för attorka vara en bra förälder.Med möjligheten att forma sitt liv medan barnenär små är mycket vunnet. Tryggare barn mår nämli-gen mycket bättre. De orkar också med skolan ochstår stabilare genom hela livet. Det handlar för bådebarnen och hela om ett vinna-vinna-koncept.Om vi nu hade haft vår familjeminister här hadejag kunnat fråga om det är politikerna som är experterpå varje enskilt barn eller om det är föräldrarna. Jagfår ställa den frågan vid ett annat tillfälle och hoppasatt få svar.Anf. 163 () re-plik:Fru talman! Jag får börja med att ställa en frågatill . Hennes inlägg ledde in på väl-digt mycket av de tankegångar som Kristdemokrater-na driver och har drivit . hartillsammans med drivit detta ändafram . Då hände någonting. Minfråga till är: Hur tänker AnnikaQarlsson kring frågan att ge föräldrarna en verkligvalfrihet, även de föräldrar som inte får del avden offentliga barnomsorgens skattemedel? Hur tän-ker efter ?Anf. 164 () replik:Fru talman! Tanken med det upplägg som vi nuhar är att vi i samhället ser stora sociala ochregionala klyftor. En av dessa klyftor skulle öka omvi gör ytterligare skillnader, att antingen är barn väl-digt långa tider i barnomsorgen eller är enbart hem-ma. Detta handlar om att vi måste ge möjligheter föralla barn att få mer tid med sina föräldrar.Det handlar också om de barn som redan är inne ibarnomsorgen . Vi måste stimulera deras föräld-rar att se att det finns en möjlighet att göra ett annatval. Det förslag som lägger riktarsig enbart till de barn som har föräldrar helt och hållethemma. Jag tycker det är viktigt att vi riktar oss tillalla barn så att de ska få mer tid med sina föräldrar.Anf. 165 () re-plik:Fru talman! Vi måste göra ett förtydligande här,. lägger ett för-slag som ger till dem som inte på något sätt tardel av några offentliga medel som vi be-håller maxtaxan. Vi har gjort det valet. måste jagbe läsa på. I föränd-ring - kovändning kallar jag det för - ökar man klyf-torna. Där läggs skillnaderna in. Föräldrar som i dagväljer att vara hemma med sina barn eller att lägga sinarbetstid på ett annat sätt och ordna sin barnomsorgpå ett annat sätt ska också ha rätt till medel som manbetalat in via skattsedeln. Det har tyckt imånga år, men plötsligt är den gruppen inte så viktiglängre för . Jag tycker inte att AnnikaQarlsson har svarat mig.Anf. 166 () replik:Fru talman! Jag tycker också att den gruppen för-äldrar är viktig. Men jag vill inte skilja ut den som enenda grupp. Jag vill rikta vår politik så att den rör allabarn.När jag fick mina barn valde jag och min man attdela på föräldraledigheten och båda gå ned i arbetstid.Men vi gjorde också valet att båda två finnas med ochha kvar våra arbeten. Den linje som vi driver i vårfamiljepolitik förstärker dessa bitar. Med den skullejag haft möjlighet att gå ned längre i arbetstid ochockså vara ledig längre utan att tappa kontakten medmitt arbete och mitt yrke. Den biten har vi inte haftmed förut. Det är också enormt viktigt. Vi måsteockså se att vi alla måste finnas med i arbetslivet ochha den kompetensen.Anf. 167 ():Fru talman! Av debattinlägget innan förstår mananledningen till att det inte fanns ett gemensamt bor-gerligt alternativ som kunde ställa upp i valet. Detförstår man av att höra diskussionen.Jag vill börja mitt anförande med att ge en bo-nusnyhet. Födelsetalen fortsätter att gå upp. Antaletfödda barn i de första tre kvartalen var 4 %högre än . Trenden medde låga födelsetalen har alltså brutits. Det tycker jagär jättebra. Det är siffror som vi har fått frånSCB.Jag tror att det är en följd av den goda barnpolitiksom vi har i . bedriver en barnvänligpolitik. Maxtaxa, fler vuxna i skolan och höjt barnbi-drag är några exempel på bra barnpolitik.Men det finns barn som inte har det bra. Alla barnhar det inte bra i . Så länge det finnsotrygga, hotade, gömda och mobbade barn kan vi intevara stolta eller nöjda. Vi lever i en välfärdsstat, visst.Jämfört med många andra länder har barnen det bra.Men det är också oerhört tufft att växa upp, att varabarn.Många gånger kan uppväxtvillkoren kännas job-biga för den kommande generationen. Vi måste låtabarn få vara barn och få lära sig i sin egen takt. Deska få känna nyfikenhet och glädje, drömma och leka.Tyvärr finns det många andra krafter i samhället.Kommersialismen är en sådan kraft som är oerhörtstark och ökar trycket på barn och ungdomar. Att småflickor ska ha stringtrosor är bara ett exempel på vadkommersialismen åstadkommit i en tyvärr alltmersexualiserad värld. Anorexia är ett annat uttryck förden press som unga flickor måste utstå.Ett annat stort problem är drogmissbruk och attungdomar faktiskt super ihjäl sig på svartsprit ellerhembränd sprit. Detta kan vi från samhällets sidaaldrig acceptera eller stå tysta och se på.Trots att man i i genomsnitt faktisktdricker mindre än i andra länder är de alkoholrelate-rade skadeverkningarna ett av våra stora folkhäl-soproblem. Det har vi redan diskuterat . Alko-holkonsumtionen ökar bland 16-24-åringar. Enligtflera undersökningar av ungdomars alkohol- ochdrogvanor har alkoholkonsumtionen ökat från börjanav 90-talet för att fortsätta att öka.Ett exempel som vi hört om ären 13-årig flicka som spritförgiftats i genomatt dricka sig medvetslös på hembränt och coca cola.Hon hade i blodet när hon kom till sjukhuset. En16-årig pojke i dör i alkoholförgiftningefter att ha druckit hembränd sprit på en ungdomsfest.Detta kan vi inte acceptera. Vi kan inte stå vid sidanom och titta på.Vi måste börja på ett mycket tidigt stadium meddet förebyggande arbetet. Vi måste ge drogfria alter-nativ och drogfria miljöer för våra barn och ungdo-mar. Vi måste följa på alla områ-den och se till att den följs vid alla beslut som fattas.Detta är ett sådant område.Vi måste satsa på föreningslivet. Alla barn har rätttill en rik fritid och självfallet också en bra skola.Barn ska få ha en stimulerande och aktiv fritid medkultur, idrott, lek och äventyr - sommar och vinter - oberoendeav föräldrarnas inkomster. Det är oerhört viktigt attbarnen får den möjligheten oavsett föräldrarnas eko-nomi.Dessutom ska vi se till att barn inte dras in idrogmissbruk eller att de ska behöva utstå föräldrarmed alkoholproblem och där misshandel förekom-mer. Barnen är i riskzonen att själva hamna där sena-re.Mitt förslag är att vi ska se till att föreningar ochideella organisationer har möjlighet att jobba till-sammans med fritidsgårdar med förebyggande arbe-ten i bostadsområden. Vi ska också se till att barn ochungdomar får inflytande och en reell möjlighet tilldemokrati precis som det står i . Viska se till att barn och ungdomar får vara med ochpåverka sin egen fritid, sitt eget skolarbete och tilloch med vara med och planera skolvägen.Anf. 168 ():Fru talman! Vi hoppar här mellan de olika ämne-na. Jag tänker gå tillbaka till narkotikafrågan, efter-som jag tycker det är en så viktig fråga.Narkotikamissbruket har blivit ett växande pro-blem. En kultur av större tolerans har utvecklats, ochtillgängligheten har ökat. Med all kraft måste vi ståemot dem som förespråkar ett liberalt synsätt. Uttrycksom partydroger och lättare droger använder vi gans-ka lättvindigt. Uttrycket partydroger ger ett intryck avnågot häftigt och festligt. Lättare droger, vad är det?Narkotika, oavsett vilken sort det är, är en livsfarligdrog och måste bekämpas.Arbetet med den nationella handlingsplan för nar-kotika som Socialdemokraterna har lagt fram måstenu fortsätta med intensifierad kraft. sam-ordnar olika myndigheters arbete och bedriver opini-onsarbete.Det är också mycket glädjande att vi nu dessutomfått en minister med särskilt ansvar för dessa viktigafrågor.I missbrukets spår följer kriminalitet, sociala tra-gedier och förstörda liv. Alltfler ungdomar prövarnarkotika och vet var man får tag på droger. Våraerfarenheter visar att det förebyggande arbetet aldrigfår upphöra. Vare sig det gäller information till ung-domar om skadeverkningar av rökning, alkohol ellernarkotika måste det pågå ett kontinuerligt arbete. Utei kommunerna är det lätt att dra ned på det förebyg-gande arbetet när man brottas med budgeten för detkommande året. Förebyggande insatser ger bespa-ringar först på sikt.Den förstärkta socialtjänst som vi hört om tidigarei dag välkomnas.De som fastnat i missbruk måste få en profes-sionell vård och behandling. I tider av ekonomiskaåtstramningar har det varit alltför lätt att dra ned påinstitutionsvården. Gravt missbruk kan sällan be-handlas i öppenvård.I en professionell behandling ingår också att pla-nera för livet utan droger. Här krävs en mycket bättresamordning mellan olika myndigheter. Det handlarom den fortsatta rehabiliteringen till utbildning ocharbete. Det handlar också om rätten till en egen bo-stad. Det handlar om rätten till stöd för de anhöriga.Många anhöriga vittnar om en alltför tung börda avatt stå ensamma och utlämnade med att ta hand omsina ungdomar i brist på långsiktig planering ochsamarbete mellan myndigheterna i rehabiliteringen.För några år sedan gjordes en stor satsning på an-höriga. Den gången handlade det om anhöriga somtog hand om svårt sjuka i hemmet. är det fören satsning på anhöriga till narkotikamissbrukare.Att komma till rätta med missbruk är ett krävande,tålamodsprövande och långsiktigt arbete. Man fåraldrig ge upp. Alla måste få möjlighet och chanser,mer än en gång.Det är vi kom överens om attmissbruk är en sjukdom. Sjukdom ska behandlas avprofessionellt utbildad personal enligt vetenskap ochbeprövad erfarenhet. Därför måste vi fortsätta fokuse-ringen på att få till stånd en specialistutbildning imissbrukarvård och att satsa på forskning och utvär-dering av vård och behandling.Fru talman! Inflödet av narkotika över Sverigesgränser ökar. För oss som bor i gör när-heten till kontinenten att tillgängligheten till narkotikablir större. Tullen gör stora insatser vid , men det räcker inte. De första sex månaderna2002 gjorde tullen drygt 1 800 beslag av narkotika-och dopningspreparat, en ökning sedanförra året. Hälften av alla narkotikabeslag görs i Skå-ne.Det handlar också om våra gemensamma attityderoch synsätt. Här har den en storuppgift i det internationella samarbetet. Inte minstgäller det samarbetet mellan och Danmark.I finns området . Det före-visas för turister som en idyll och där manlever som en enda stor familj. pågår enöppen handel med droger. Detta är inte längre baraDanmarks ensak. Många ungdomar från Sydsverigesom prövat narkotika har skaffat den just i Christia-nia. Glädjande nog kunde vi läsa attden danska polisen återigen gjort en razzia i Christia-nia. Men de stora beslag av narkotika som då gjordesförskräcker. hasch och tio anhållna blevfacit. Det finns alltså en ambition att stoppahaschhandeln i . Men det borde vara engemensam angelägenhet för både den svenska ochden danska regeringen att stängs.Fru talman! Tillsammans måste vi nu fortsättakampen mot narkotikan på alla plan - internationellt,nationellt och ute i kommuner och landsting.Anf. 169 ():Fru talman! Jag har arbetat medbarn till missbrukare och sett deras utsatthet och för-äldrarnas kämpande mot sitt drogmissbruk. Jag ska tatvå exempel.Eva, , fick passa sina små-syskon när mamma var ute på sina missbruksrundoroch kom tillbaka mycket berusad. Hon har för migbeskrivit sin rädsla, oro och ensamma gråt därhemma.Karin, , gick tillsammans med sin syster oftaut och vandrade runt i kvarteret medanmamma och pappa festade runt och bråkade. De or-kade inte vara hemma. Först kanske bortåt midnattnär det hade lugnat ned sig kunde de gå hem.Det var två exempel på barn i missbrukarmiljöer.Antalet barn som får denna start i livet ökar justnu. Det gör det därför att totalkonsumtionen av alko-hol och narkotika ökar i samhället. har vi enökning som oroar mig mycket.Ökningen gäller både alkohol och narkotika, så-som flera har beskrivit. från Folk-partiet berättade om det alldeles . Speciellt be-kymrar det mig att det är så många unga som konsu-merar sådana enorma mängder alkohol. Det kanhandla om 12-13-åringar, och startar man med såmycket alkohol när man är så liten är man ganskasnart alkoholist. Om jag skulle börja dricka jätte-mycket nu skulle det ta innan jag blev alko-holist, men så är det inte när man är så ung.Konsekvenserna är bekymmersamma. Ungdo-marna kan få hjärnskador om de dricker och kommain i en social misär, vilket flera har talat om förut. Vivet också att det handlar mycket om langargäng sommåste sprängas. Vi kunde läsa i pressen häromdagenatt när ett langargäng hade sprängts så hade ocksåkriminalitet och våld minskat betydligt i den staden.Det behövs mer information, kanske fler poliser,fler socialarbetare med engagemang, fler behand-lingshem - listan kan göras lång.Nyligen har jag tagit del av en del vetenskapligaartiklar från om gravida unga miss-brukare som har missbrukat heroin, amfetamin, can-nabis, bensodiazepiner och alkohol. Barnen visadeabstinensbesvär när de föddes och fick beståendeskador långt upp i förskoleåldern. Jag har själv settliknande skador på barn vars mammor missbrukatalkohol, men skadorna av narkotika är kanske svårareändå.Vad vi ser när det gäller barn som skadas av dro-ger och alkohol i vårt samhälle är toppen av ett is-berg. Det är viktigt att åtgärder sätts in och behand-ling ges till mödrarna på ett tidigt stadium. Skadadebarn skulle inte behöva födas om vi hade resurser attverkligen möta de här mammorna på rätt sätt.Jag har motionerat om införandet av en lag omtvångsvård för gravida missbrukare just för att kunnaskydda fostret när mammorna inte kan sluta att miss-bruka, vilket är svårt för en del mammor.Vi har beräknat kostnaden för ett barn som födsmed skador av alkohol till 8 miljoner . Om man jämför med ett vanligt friskt barn,som kostar , ser man att det finnsmycket pengar att spara på att ha förebyggande vård.På missbruket följer också våld och kriminalitet,vilket flera redan har påpekat. Våldshandlingar ochkriminalitet utförs ofta när man har brukat droger ochalkohol, och denna kriminalitet ökar.