prot · GQ0933 · 2002-12-10 00:00:00 — Vad är det som gör att enkvinna kan lämna en man som misshandlar henne?Vilka mekanismer och förutsättningar behövs för attkvinnorna ska kunna leva självständigt och försörjasig och, oftast, sina barn?Samtidigt som det finns stor uppslutning bakomdet faktum att kvinnors villkor måste stärkas omfattigdomen ska kunna utrotas är fortfarande okun-skapen om kvinnors villkor stor i olika samhällen. Jagtror att vi kommer att återkomma till många av de härfrågorna här i kammaren när vi ska tala omGlobkoms arbete.Fru talman! Jag ska bara säga några korta me-ningar till. Jag vill gärna nämna ett land, nämligenBotswana.Sveriges bilaterala samarbete med av-vecklades 1998. ansåg då att man självskulle kunna klara att finansiera sin utveckling medegna medel. Det har jag inga invändningar emot. Jagtycker att det var väldigt positivt att hadeden positiva utvecklingen. Men är Botswa-na ett av de länder som hårdast drabbats av hiv/aidsoch som också jobbar hårt för att vända utvecklingen.Med tanke på den fruktansvärda situationen vill jagalltså ändå understryka vikten av att ävenfortsättningsvis inkluderas i vårt bistånd när det gällerden del som handlar om hiv/aids. Och här finns enstruktur. Även om vi inte har biståndsarbetare kvar påvår ambassad i har vi ändå en strukturgenom det regionala kontor som har flyttat tillLusaka i från och som just ska foku-sera på och jobba med hiv/aidsfrågorna.Fru talman! Jag tror att vi måste fundera ytterliga-re på vilka strategier vi ska jobba efter för att kunnase till att de skrivningar vi antog i Kairodeklarationenytterligare kan stärkas. är jag tvärtom rädd attdet vi antog i + 10 kommer att rivas upp.USA:s president har aviserat att hanavser att göra det. Han har också stöd av en del mus-limska länder, påven och en del andra med konserva-tiva inställningar. Detta skrämmer mig. Redan hardessa uttalanden lett till att man blockerar ett viktigtarbete inom FN. Här tror jag att det är väldigt viktigtatt regeringen känner att man har hela kammarensamlad bakom sig och att vi tillsammans gör vad vikan för att stoppa det aviserade hotet mot Kairodekla-rationen.Anf. 129 () re-plik:Fru talman! tog upp att man i ärmer informerad om NEPAD än vad de afrikanskaparlamenten är. Då kan jag för protokollets skullnämna att AWEPA anordnade en kon-ferens i där just detta framkom, nämligenatt parlamentsledamöter från olika afrikanska länderinte hade en aning om detta med NEPAD. Det är enöverenskommelse, en vision som de afrikanska ledar-na har antagit, och precis som säger får vi varaförsiktiga så att inte den rika världen så att sägaövertar NEPAD.Jag skulle vilja höra med , när det gällerden demokratiutveckling som ska ske, om hon stöderatt vi har de här dialogerna, att svenska parlamenta-riker har dialogkontakter med de afrikanska parla-mentarikerna och att vi kan utöka det samarbetet.Anf. 130 () replik:Fru talman! Jag tror att har gjort sammakonstaterande som jag: När NEPAD kommer upp tilldiskussion och afrikanska parlamentariker är närva-rande är det genom den typ av biståndsinsatser somAWEPA eller andra organisationer bedriver. Detvisar också på vikten av att ha den typen av dialog föratt tillsammans kunna diskutera sådana här viktigafrågor. Det är naturligtvis viktigt.Men jag har också känt att det finns en tendens tillnågonting som vi ska vara väldigt vaksamma på.Zimbabwes president ambition är nog attskapa split mellan västvärlden och en del afrikanskaländer för att stärka sin egen ställning. Lite av dettahar han fått stöd för i en del länder. Här tyckerjag att vi ska vara både försiktiga och observanta ochta detta till intäkt för att ha både fördjupade och tätaredialogkontakter. Jag är lite orolig över tendenserna -de kanske ännu inte är så starka, men de finns där -att man lägger skulden så pass mycket utanför detegna ansvarstagandet i det egna landet i frågor som viändå gemensamt kan hantera lokalt. Det här är nå-gonting som vi måste vara observanta på.Anf. 131 () re-plik:Fru talman! Jag håller med om att vi skavara observanta på detta. På den konferens i Köpen-hamn som jag nämnde var budskapet till de afrikans-ka parlamentarikerna: frågorna i era egna par-lament! Ställ era regeringar till svars för vad somhänder när det gäller korruption och demokratiut-veckling! Men det är ändå intressant att stöderdetta med att vi kan utveckla dialogen parlamentari-ker-parlamentariker.Anf. 132 () replik:Fru talman! Jag tror att det är viktigt att konstateranär man känner att dialogen kanske inte riktigt harfungerat eller att det finns en väldigt skild syn på hurman ska använda sitt parlamentariska mandat. Ävenom vi har olika förutsättningar menar jag att vi kangöra väldigt mycket på ett väldigt enkelt sätt. Hurhittar vi en dialog? Hur stöder vi ett annat parlamentsarbetssätt så att man kan göra mycket mer av sittparlamentariska uppdrag? Det kan gälla att bekämpahiv/aids och att vara tydlig där, att koppla good go-vernance till livsmedelssäkerhet eller att sätta sig nedoch skriva ihop lite synpunkter kring NEPAD. Det ärmöjligt att dessa konkreta insatser försvinner i detinternationella "konferensandet". Jag tror att vi skafundera på hur vi ska kunna utveckla det parlamenta-riska samarbetet och vilka strukturer och former somkommer att vara de mest konstruktiva framöver.Anf. 133 ():Fru talman! I ungefär har jag arbetat med,eller rättare sagt med stor passion vikt en stor del avmitt vakna liv åt, någonting som är så litet att maninte ens kan se det med blotta ögat. Det är ett virusungefär av storleken , det vill säga 10-9meter. Det är så litet att man inte ens kan se det i ettvanligt mikroskop. Ändå är detta virus så intelligentatt ingen människa ännu har lyckats överlista det, detvill säga skapa ett vaccin.Som ni förstår är jag hivforskare. Som sådan harjag med stort intresse följt biståndsdebatten, ävenutanför , . Därför känns detextra betydelsefullt för mig att som riksdagsledamotfå arbeta med just de här frågorna från en annan syn-vinkel än den jag tidigare haft.Den allra viktigaste aspekten, som jag ser det medmitt tidigare bagage, är att det är väldigt hög tid attbörja se på biståndsfrågorna med nya ögon. Många aver har varit inne på det här . Många har ocksåtalat om att vi har bedrivit ett traditionellt bistånd imer än . Jag tror att det nu är väldigt viktigtatt våga börja diskutera också kvalitet och inte barakvantitet. Det handlar alltså inte bara om enprocents-målet och hur mycket vi ger av vår BNP. Det är na-turligtvis också viktigt, men det vore intressant om viockså kunde ta tag mer i kvalitetsfrågan. Det är nå-gonting jag hoppas att vi kommer att göra , fram-för allt när vi ska diskutera Globkomutredningen.Vad vi verkligen behöver är nämligen mer nytän-kande när det gäller utformningen av vårt bistånd. Vibehöver mer gemensamt agerande med andra länderför att få en bättre effekt där ett plus ett blir mer äntvå, alltså synergitänkande i högre grad. De allrastörsta problemen finns i , där en tiondelav jordens befolkning bor söder om . Det gäl-ler att verkligen fokusera på denna kontinent, där ettstort antal länder brottas med både fattigdom och hiv.Det är här situationen är allra mest allvarlig och akut,även om jag är fullständigt medveten om att andradelar av världen också har stora problem.I dag har vi över 40 miljoner hivsmittade i värl-den, och av dessa befinner sig i Afrika.Många miljoner har redan dött i aids, och flera miljo-ner barn är föräldralösa på grund av hiv.Den här listan kan vi göra hur lång som helst. Fleraav er har också gett exempel i dag.Men är läget så allvarligt att man i flera afri-kanska länder, framför allt i mindre samhällen ochbyar, ser en infrastruktur som antingen håller på attfalla sönder eller redan har fallit sönder. Då tänker jagpå att till exempel två lärare av tre redan har dött iaids, och många barn som förutom att vara föräldra-lösa är då också lärarlösa, det vill säga de får intenågon utbildning. Det innebär en framtid som är heltutsiktslös.Jordbrukarna brukar inte längre sin mark - inte pågrund av torka utan på grund av att de är så sjuka avimmunbristsyndrom att ingen kraft finns kvar attplöja marken. Det gör i slutändan att bristen på matökar.Läkaren som sköter den lokala sjukvården finnsinte heller kvar. Han kan varken stödja jordbrukaren,läraren eller ens vaccinera de barn som bor i byn motandra sjukdomar som de kan drabbas av. När jagtänker på andra sjukdomar finns det faktiskt en heldel bra vaccin . Men det här gäller inte för attvaccin inte finns utan för att läkaren själv är ocksåsjuk och inte kan utföra sina sysslor.Förutom hiv som orsak till en för tidig död finnsdet närmare tre miljoner människor i världen, varavtvå miljoner barn, som dör av sjukdomar som detfaktiskt finns vaccin mot . Som exempel dör700 000 i mässling i . Alla vet att detfinns ett effektivt vaccin.Ännu fler riskerar att dö i onödan om inte rikaländer hjälper att till att börja med göravaccinerna mer tillgängliga. Jag skulle vilja vara ännumer drastisk och säga att i är läget så allvarligtatt snart kommer en hel kontinent att gå under om viinte gör mer.I januari 2000 var hiv och global säkerhet förförsta gången med på FN:s säkerhetsråds agenda. Detär på den nivån som hiv måste fortsätta att diskuterasoch där det behöver börja göras något ordentligt. Fören sedan hade vi en konferens med efterföl-jande debatt angående hiv och global säkerhet här iriksdagen. Det var inte för . Vi ide rika länderna måste hjälpas åt tillsammans ochvåga diskutera verkligheten som den är när vi talarbistånd.Många gånger när jag har talat med människor påolika platser i världen och har berättat att jag arbetarmed hivforskning säger de: "Jaså, du menar aids somdrabbar narkomaner och homosexuella. Nej, det äringen risk för mig för jag tillhör inte de grupperna. "Då brukar jag svara: "Vi tillhör alla samma grupp,Homo sapiens. Vi är alla människor, och vem somhelst kan bli hivsmittad - oavsett om man är hetero-sexuell, homosexuell eller droganvändare. "I har vi andra skräckexempel. En delsydafrikaner tror att bästa sättet att bota sig mot hiv äratt ha samlag med en oskuld - gärna ett barn.Oavsett vad man säger handlar det i nästan allafall om att man inte har tillräcklig faktakunskap.Därför är det ganska uppenbart att vi behöver bidramed mer kunskap om hiv, informera om hiv, i störregrad bedriva preventionsarbete. Här i har vibåde varit och är fortfarande ett föregångsland när detgäller de sakerna. På ett mycket tidigt stadium insågvi vikten av att bedriva en bra prevention, och därige-nom har vi kunnat hålla vår hivspridning på en inter-nationellt sett väldigt låg nivå. Den kunskapsöverfö-ringen kan vi bidra med.Vi behöver i högre grad än bidra med sjuk-vård och medicin i de fattigaste länderna. Observeraatt jag säger "i" och inte bara "till". Min fasta överty-gelse är att allt detta behöver göras på ett annat sätt,genom hjälp till självhjälp, för att få synergieffekten.För att nå millenniemålet att halvera världens fattig-dom måste man ta till vara på kunskaper, framgångs-exempel, egna förmågan och motivationen, sommånga fattiga själva faktiskt har. Vi behöver även hären tro på den egna individens kraft och vilja att kunnasjälv. Det kräver att vi också finns där och bidraraktivt med hjälp till självhjälp, på plats i . Vibehöver se till att informationen ökar, att vi skapardelaktighet, se till att socialt ansvarstagande existeraroch att humanitära civila organisationer över huvudtaget finns i Afrika.Samtidigt gäller det för oss att inse att alla männi-skor är unika och att vi kan anpassa vårt budskap såatt det träffar så rätt som möjligt, oavsett kulturellaskillnader. Det är ingen lätt uppgift. Vi måste ocksåkomma ihåg att visa en stor respekt för afrikansktsynsätt, att det kan vara annorlunda utan att det är feli våra ögon.Moderaternas förslag att stödja organisationersom arbetar för att minska hiv, stödja hivpreventionoch göra mer specifika satsningar och bygga upp tillexempel laboratorier med kompetens lokalt på platsär ett viktigt steg i den riktningen. Jag kan hålla medom att det är i det stora hela ett litet steg, men det ärändå en tydlig markering att börja tänka mer nytt.Eftersom jag är sista talare har jag inte fått repli-kera på någon . Därför tänkte jag kort kommen-tera några saker.Den första gäller reservation 2 angående HBT,homosexuella, bisexuella och transpersoner. Jag hål-ler fullständigt med - jag kunde inteha sagt det bättre själv, det är precis vad det handlarom - att det här ska ingå i mänskliga rättigheter.Jag måste få kommentera vad sade. är hon inte kvar i kammarenlängre utan jag får föra följande till protokollet. Bir-gitta kritiserade biståndspoli-tik. Vi är här för att debattera varandras förslag, menjag tycker att man åtminstone ska hålla sig till sakliggrund. Oavsett om vi moderater har beslutat att av-sätta mindre summor än övriga partier måste man tittapå innehållet. Vi fokuserar på , vi fokuserar påhivprevention, vi fokuserar på , de somstöder hivprevention, vilket är tvärtemot vad BirgittaOhlsson sade. Jag tycker att man ska studera sinamotståndares förslag innan man debatterar dem.Jag vill skicka med en sak till. Alla talar omhiv/aids. Skilj på de båda. Hiv - Human Immunodefi-ciency Virus - är viruset, och aids är syndromet somman drabbas av när man är smittad av hiv. Man kaninte stoppa aids, men man kan stoppa hiv. Man kanstoppa att bli smittad av hiv genom vaccin, genomprevention. Har man väl fått hiv kan man bara bromsaaids med hjälp av de bromsmediciner vi känner till idag.Allra sist vill jag att alla tar med sig någontinghem att fundera på. Det finns en viktig sak som visom parlamentariker kan göra på en gång, ,oavsett budget eller ej. Det kostar bara lite personligtengagemang. Vi kan börja med att tänka på att vi allakan vara budbärare för globalt socialt vaccin mot hiv.Hur gör vi det? Jo, vi går ut och vågar tala om san-ningen, det vill säga att alla kan smittas och hur manskyddar sig mot hiv. Ju fler parlamentariker som gördetta och ju högre politisk nivå hivdebatten kan nå,desto snabbare kommer övriga världen att vakna tillnågonting som man i många fall väljer att blunda för - inte minst i , där i många fall medvetan-det om hiv är mikroskopiskt litet.Anf. 134 ():Fru talman! Jag har bett att kort få ta till orda islutet av debatten för att vifta fram barnrättsfrågorna.Vikten av att satsa bistånd för världens barn harnämnts från talarstolen , i olika utsträckning ochmed olika betoning, men säkert alla med sammauppriktiga ambition.Jag anser att biståndssatsningar på just barn ochbarnrättsfrågor är oerhört avgörande för om vi skalyckas med biståndssatsningarna framgent.Varje dag dör 30 000 barn i världen, de flesta pågrund av sjukdomar, som ganska enkelt går att bota.En stor del av världens barn lever i fattigdom, ochäven i de rika länderna ökar nu klyftorna mellan barnoch barn. Det är ganska anmärkningsvärt när vi tittarpå vilka problem vi ser i den fattiga världen, där barnhåller på att gå under i fattigdom och svält. Samtidigthar vi i den rika världen också problem med vårabarn, men det är bara det att här är problemet överviktoch fetma. Inte sällan stressar vi våra barn, eller ock-så blir barnen stressade av sina föräldrars stress. Dettahar börjat sätta sina tydliga spår i barnens hälsostatis-tik.Ett av fyra barn i världen lever i absolut fattig-dom, vilket betyder att de lever på omdagen. 150 miljoner barn är undernärda, och mer än120 miljoner barn saknar möjligheten att gå i skolan,de flesta av dem flickor.En rapport från Rädda Barnens amerikanska sys-terorganisation har lanserat rapporten of theWorld s Mothers, som visar hur barn och deras möd-rar drabbas av krig och konflikter.Av världens flyktingar är 28 miljoner kvinnor ochbarn. var av krigens offer civila.I var det . är an-delen civila offer i krig och konflikt . Av dem ärhälften barn. Det är kanske någonting att reflekteraöver inför det som alla förväntar kommer att bli ettkrig i Irak.Jag sade att jag anser att biståndssatsningar påbarn är oerhört avgörande. Jag tycker mig ha sett närjag har rest till olika platser runtom ivärlden hur barnens utsatthet blivit allt tydligare. Närjag reser i och ser jag hur -min företrädare här i talarstolen får förlåta mig -hiv/aids-katastrofen har antagit ett barns ansikte. Detär helt tydligt att vi nu ser samhällen växa fram där enhel generation mer eller mindre har gått under, sam-hällen som består av gamla människor och barn.I dag dignar många av länderna i söder omSahara under utlandsskulder. Man betalar faktisktmer i ränta på sina skulder till den rika världen änman har råd att satsa på kontinentens 300 miljonerbarn. Man betalar mer i ränta än man har råd att satsapå hälsa, skola och utveckling.I Öst- och är det många länder därbarn och ungdomar växer upp med sämre förut-sättningar än i sovjetväldet. Jaglängtar inte på något sätt tillbaka, men jag vill betonavärdet och vikten av att vi framgent verkligen satsarresurser på barn och ungdomar i de här länderna. Jagtror att det är vägen till framgång för många av de härländerna att just ungdomarna och barnen får godauppväxtvillkor.Anf. 135 ():Fru talman! Eftersom ingen har pratat om bistån-det till samarbetet med villjag säga några ord om det.Förra året beslutade vi här i omett nytt program för samarbetet med Central- ochÖsteuropa för . Riktlinjerna fördet här samarbetet är tre.För det första ska vi främja EU-anpassningen ikandidatländerna och , ochUkrainas integration i Europa.För det andra ska vi se till att främja relationernamed Sverige.För det tredje ska jämställdhetsperspektivet präglasamarbetet.När vi beslutade om det här nya programmet fast-slog vi också att ska programmenövergå i permanenta anslag. Vi ansåg att vid medlem-skapet i EU bör utvecklingssamarbetet med kandi-datländerna fasas ut och kraften i stället inriktas påRyssland, och Ukraina.Man kan säga att startar en nyfas i samarbetet med . Vi fåren ny politisk karta och ett nytt permanent anslag tillöst.Efterfrågan på stöd från länder på andra sidan EU-gränsen kommer säkert att bli större och välfärds-klyftan likaså, eftersom reformarbetet i ochUkraina inte gått lika fort som i kandidatländerna. IVitryssland har det i stort sett stått stilla.Därför kommer det att behövas mera resurser tilldessa stater efter 2004, vilket vi också föreslår, somBerndt tidigare nämnde i sitt inlägg. Summanblir då 800 miljoner.Förutom ökade resurser måste även andra föränd-ringar till. När det gäller att kunna utöka hjälpen motöst handlar det alltså inte bara om pengar, utan ocksåom organisation, struktur - och där återstår en hel delatt göra - och naturligtvis annat nytänkande. Vi måstevåga pröva nya organisationsmodeller, och det ärviktigt att arbetet ligger så nära de människor och detsamhälle som berörs.Ett exempel är det jag har kämpat mycket för up-pe i , , som skullekunna bidra till att öka integrationsprocessen i norraEuropa och främja det gränsöverskridande arbetet.Behovet av samordning och information är mycketstort. Det här institutet skulle även kunna inrymmaSidas personal. På samma sätt skulle Östersjöinstitu-tet kunna inneha personal för den södra regionen.Vi måste alltså vidareutveckla dialogen och sam-arbetet med regionerna och kommunerna, och ävenfrivilligorganisationer, som andra har varit inne påhär i kväll.Jag yrkar bifall till utrikesutskottets förslag.Anf. 136 ():Fru talman! Jag skulle bara vilja ta upp det somBirgitta sade om att ingen hade pratat omÖst- och . Jag tog upp det i mitt anfö-rande, även när det gällde utgångspunkten jämställd-het och uppvärdering av kvinnors situation.Jag skulle vilja ställa en fråga till BirgittaAhlqvist: Är hon beredd att kämpa för att även gräns-bevakning och kamp mot den organiserade brottslig-heten bör få status som ett eget huvudområde i sam-arbetet med östländerna?Anf. 137 ():Fru talman! De här två sakerna som tar upp är väldigt viktiga att jobba för. Vi harstora problem med detta uppe i . Om detska vara speciellt område eller ej kan jag inte svara påhär, men att arbeta för de frågorna är naturligtvisoerhört viktigt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )15 § BordläggningAnmäldes och bordladesUtbildningsutskottets betänkanden2002/03:UbU1 Utgiftsområde 16 Utbildning ochuniversitetsforskning2002/03:UbU2 Utgiftsområde 15 Studiestöd16 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 10 december2002/03:92 av Per () till försvarsministerLeni BjörklundHelikopterverksamhet på Säve2002/03:93 av () till statsrådetLars-Erik LövdénKommunsammanslagningInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 17 december.17 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 10 december2002/03:272 av () till justi-tieminister arbetskraft2002/03:273 av () till justitieministerThomas BodströmRättsavtal med USA2002/03:274 av () till näringsmi-nister vid Arlanda2002/03:275 av () till justitieministerThomas BodströmPreskriptionstid för brottet sexuellt utnyttjande avunderårig2002/03:276 av () till statsministerGöran PerssonUppdrag i näringslivet för före detta statsrådFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 17 december.18 § Kammaren åtskildes kl. 19.59.Förhandlingarna leddesav förste vice talmannen från sammanträdets börjantill och med 9 § anf. 25 (delvis),av talmannen därefter till och med 13 § anf. 72 (del-vis),av andre vice talmannen därefter till ajourneringenkl. 16.23 ochav tredje vice talmannen därefter till sammanträdetsslut.