prot · GP0951 · 2002-01-15 00:00:00 — Viägnar stor omsorg om att se till att kommuner som ärmitt uppe i strukturomvandlingen kan genomföra enanpassning av sin kommunala verksamhet i någor-lunda ordnade former.Jag vill än en gång - jag gjorde det i mitt inter-pellationssvar - referera vad revisorerfaktiskt också säger i sin rapport, att handläggningenav statens stöd till kommuner och landsting medekonomiska problem varit omsorgsfull och att un-derlagen varit objektiva.Det har inte varit någon röstköpspolitik, utan vihar gått mycket noggrant till väga för att göra enbedömning av i vilka fall det är motiverat att statengår in och stöder den nödvändiga strukturomvandlingsom många av kommunerna är mitt uppe i.Lennart och jag har diskuterat utjäm-ningssystemet , och vi kan ha olika synpå det. Men även om vi har ett utjämningssystem, ochäven om vi har statsbidrag som är generellt inriktade,kommer det framöver också att krävas resurser för attbistå kommuner som hamnar i en särskilt besvärligsituation. Det kan gälla till följd av att man får tommalägenheter när befolkningen krymper, och det kangälla av andra orsaker. Det synsätt och det närmast,som jag vill uttrycka det, förakt för hårt arbetandekommunalpolitiker runtom i landet som LennartHedquist i interpellationen ger uttryck för tycker jagär något upprörande.Anf. 114 ():Fru talman! Jag är något förvånad över att mankan tolka min interpellation på det sätt som görs här.Jag är i hög grad medveten om de många oerhört hårtarbetande kommunalmän som finns i väldigt mångasvenska kommuner. Jag vet att de efterfrågar tydligaoch klara spelregler från staten.Jag är också medveten om att det här egentligeninte är en partipolitisk fråga. Det finns väldigt mångaduktiga socialdemokratiska politiker i sådana kom-muner som tog upp, som har svårastrukturproblem, som tar tag i sina problem och sertill att de kommunerna fungerar väldigt bra utifrånsina förutsättningar. finns det många kom-muner i landet - jag tycker att vi ska tala klartext -som faktiskt är finansiellt misskötta. Det kan ocksåvara kommuner med väldigt bra förutsättningar sominte sköts på ett bra finansiellt sätt.Det är av den anledningen som det är viktigt att fåen kreditvärdering av kommunerna, så att kommun-medborgare och andra intressenter på ett tidigt stadi-um får kännedom om att finansiell ohälsa är på väg.Om man får ett sådant signalsystem kommer vi inteatt behöva den typ av akutverksamhet som regeringenhar tvingats bygga upp och som skaparen orättvisa mellan kommuner, nämligen de som harlyckats reda ut sina problem på egen hand och de somsäger att de kan gå till staten och få dem lösta. Det ärden problematiken det här siktar på att klara ut, att vii största allmänhet ska få incitament till välsköttasvenska kommuner.Jag vill då ställa den fråga till statsrådet som jaghade tänkt avsluta mitt förra inlägg med. Statsrådetsäger att regeringen anser att det är viktigt att ställahöga krav på kommunernas ekonomiska hushållningoch att man där tydligen ska återkomma med förslag.Men jag vill veta mer konkret: Vad tänker regeringenföreslå för att säkerställa att vi får i finansiellt hänse-ende välskötta kommuner? Det är ju sådana kommu-ner som är själva grunden för en god ser-vice gentemot medborgaren och för att den kommu-nala servicen fungerar väl. Det är illa om vi byggerupp system som leder till att vi får finansiellt ohälso-samma kommuner. Det räcker redan om det finns etttiotal eller tjugotal sådana för att det ska bli problem.Det är därför man måste skapa sådana strukturer attalla kommuner har incitament att hushålla väl.Anf. 115 ():Fru talman! Det är möjligt att säga snälla saker om kompetenta kommunalråd.Men det är ändå klart att Moderata samlingspartiethar sagt nej till Bostadsdelegationen och nej tillKommundelegationen. Moderata samlingspartietanser icke att det ska göras någon som helst solidariskomfördelning mellan å ena sidan kommuner som haren bra tillväxt och har haft turen att ha de härresurserna i form av högskolor och infrastruktur somgynnar en väldigt stark tillväxt, och å andra sidanindustrikommuner som har drabbats av väldigt krafti-ga neddragningar.Lennart borde likaväl som jag varamedveten om att många av de bostadsområden somfinns ute på mindre orter i landet byggdes för storagrupper ungdomar, som gick och jobbade på bruketoch på närmaste verkstad. De var utmärkta och fun-gerade väl där. Dessa ungdomar är i ,och på högskoleutbildning. Sam-tidigt har man tappat stora grupper befolkning.Det är inte dålig skötsel som gör att det finnstomma lägenheter i kommuner som ochLjusnarsberg, utan det är strukturomvandlingar. Detär baske mig inte god skötsel som gör att det är bristpå lägenheter i och att t.ex. Stock-holmsföretagen är oerhört solida och egentligen bordeanvända sitt kapital för att bygga för de ungdomarsom finns här.Nej, ! Man märker både i ordoch framför allt i gärning att Moderata samlingsparti-et anser att "har man otur i strukturomvandlingen fårbefolkningen skylla sig själv".Anf. 116 Statsrådet ():Fru talman! Jag ska inte ge mig in på skatteutjäm-ningsdebatten, för den har och jagfört . Vi kommer säkert tillbaka till den.Socialdemokratin har en mycket bestämd uppfatt-ning när det gäller utveckling, och det är attse till att vi kan garantera en ungefärlig likvärdigvård, omsorg och skola i hela landet. Jag säger helalandet, för även i kommuner som drabbas av befolk-ningsminskning och strukturomvandling måste vikunna upprätthålla en likvärdig service när det gällervård, skola och omsorg. Tar vi då inte ansvar för deekonomiska konsekvenserna av en plötslig struktur-omvandling får vi svårt att klara det åtagandet.Går vi inte in nu och tar ett ansvar på nationell ni-vå för de stora problem som finns inom de kommu-nala bostadsföretagen i kommuner som har tappatbefolkning kraftigt och som har fått tomma lägenhe-ter slår det ju direkt på de vanliga kommunala verk-samheterna, när det gäller vården av de gamla ochskolans utveckling. Det är självklart att vi på dennationella nivån måste ta ett ansvar. Det räcker inte isådana lägen med utjämningssystemet, hur sofistike-rat det än är.Jag tror att kommunalpolitiker runtom i landet,och även långt in i borgerliga kretsar, är väldigt oroa-de för vad som skulle hända om satt iregeringsställning och fick igenom sin politik. Detinnebär nej till bostadsstöd och bostadsinsatser för attklara de kommunala bostadsbolagens situation, nejtill Kommundelegationen, neddragning av statsbidra-gen till kommuner och landsting med 14 miljarderkronor samt ett kraftigt urholkat utjämningssystem.Det skulle verkligen få dramatiska effekter för mångakommuners möjligheter att upprätthålla en god eko-nomisk hushållning runtom i landet.Det är nog lite för tidigt att ge ett svar på LennartHedquists fråga. Vi har haft ut-redning ute på remiss, och vi ska nu börja summeraremissvaren och sedan göra en bedömning av vilkaåtgärder som kan bli nödvändiga när det gäller kom-munallagens ekonomikapitel, för att se till att vi ga-ranterar en god ekonomisk hushållning framöver,men kanske också skapa lite större flexibilitet i balan-skravet. Med det menar jag att man kanske inte behö-ver se som ett balansår, utan kan se det medlite större flexibilitet. Vi återkommer till den frågan.God ekonomisk hushållning är centralt för enkommun om man ska kunna möta konjunktursvackoroch om man ska kunna se till att på ett uthålligt sättgarantera en god service.Anf. 117 ():Fru talman! Många av de ekonomiska problemsom finns i landets kommuner hänför sig till att dethar varit en dålig kreditvärdering när lån har beviljatstill kommunerna. På det viset har många kommunergett sig in på olika typer av investeringar som utifrånderas situation inte har varit riktigt rimliga. kom-mer det surt efter.Hade man haft en kreditvärdering förkommunsektorn, på samma sätt som man har förandra sektorer, hade man kanske kunnat förutsätta attdet hade blivit annorlunda.Min fråga är närmast varför kommunministernvärjer sig emot att införa den typen av lösningar -man kan kalla dem marknadslösningar - även förkommunsektorn. Kommunerna, och inte minst kom-munmedlemmarna, skulle på ett tidigt stadium kunnafå signaler om att finansiell ohälsa var på väg, så skulle kunna vidta de åtgärder som väldigtmånga kommuner som har blivit utsatta för detta iefterhand har fått lov att vidta. Det har varit relativtdrastiska verkningar i enskilda fall.Min utgångspunkt är - det har jag sagt i väldigtmånga sammanhang - att vi måste ha ett utjämnings-system som är robust och som fungerar väl. Det är enannan sak att det utjämningssystemet inte bör varauppbyggt så att kommunerna ska finansiera varandra,utan uppgiften att svara för utjämningen är statlig.Den ska ta hänsyn till så många faktorer att manenbart ska behöva tillgripa extraordinära insatser nären kommun helt oförskyllt råkar illa ut.Dagens akutverksamhet har av många kommuneruppfattats så, att man har kunnat chansa och lämna inen ansökan. Går det så går det. Det är en verksamhetsom revisorer med rätta har reageratemot. Man har sagt att vi inte kan ha det så.Anf. 118 Statsrådet ():Fru talman! Jag måste än en gång nämna vadRiksdagens revisorer skrivit: Handläggningen avstatens stöd till kommuner och landsting med ekono-miska problem har varit omsorgsfull, och underlagenhar varit objektiva. Så står det i revisorersbedömning. Det är inget godtycke.Jag kan försäkra - jag träffarmänniskor från dessa kommuner - att det inte finnsnågra kommuner som chansar eller som tycker att detär särskilt roligt att begära stöd för att klara en om-strukturering under ordnade former, så att personaleninte blir lidande i onödan. Man vill klara omställ-ningkostnaderna. Det är inte så att man gör det medglädje.Vi har ett politiskt ansvarsutkrävande i valen. Dåfår man redovisa sitt fögderi. Jag är övertygad om attStockholms läns landstings nuvarande ledning kom-mer att tvingas redovisa sitt fögderi i valrörelsen, medett samlat underskott som kanske uppgår till 9 miljar-der kronor . I en sådan ekonomisk situationsänker man skatterna. Ansvarstagandet och väljarnasdom kommer på valdagen.Om vi skulle gå in för en annan riskviktning förKommunsverige när det gäller krediterna och lämnaden nollviktning som vi har - vi utgår ifrån attdet inte kommer att förändras i och med Baseldirekti-ven - leder det till kraftigt ökade kreditkostnader förväldigt många kommuner i landet. Jag tror likväl inteatt vi hade kommit ifrån att vi måste ha resurser föratt ibland kunna stödja kommuner som plötsligt drab-bas av en dramatisk strukturomvandling. Det hade viinte kommit undan, även om vi hade förändratriskviktningen. Vi hade bara dragit på oss ökadelånekostnader för Kommunsverige.Överläggningen var härmed avslutad.30 § Svar på interpellation 2001/02:97 om arvs-skattenAnf. 119 Finansminister ():Fru talman! har frågat mig vad jag av-ser att göra för att komma till rätta med de orimligaeffekter höjda taxeringsvärden på fastigheter fått påarvsskatten.Den som får ett arv eller en gåva är skattskyldig.Vid arvs- och gåvobeskattningen värderas fastighetersom huvudregel till det taxeringsvärde som gälldeåret före dödsfallet respektive gåvoåret. Taxerings-värdena för småhus har i princip varit oförändradesedan år 1997. har en omräkning av taxe-ringsvärdena för småhus skett. Reglerna vid arvs- ochgåvobeskattningen är så utformade att de nya taxe-ringsvärdena kommer att slå igenom i de fall skatt-skyldighet inträder efter utgången av år 2001.Jag är medveten om det problem tarupp när det gäller höjda taxeringsvärdens effekt påarvsskatten samt de konsekvenser detta kan få fördödsbodelägarna. En allmän utgångspunkt är att be-skattningen ska vara rättvis och att reglerna inte skaleda till kringgåendemöjligheter.Anf. 120 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret.Syftet med denna interpellation har varit att få disku-tera med finansministern någonting som många män-niskor upplever som mycket osäkert och närmasttraumatiskt, nämligen hur man ska klara av att be-hålla den bostad man har haft, kanske , närens maka eller make avlider. Det är en fråga somverkligen berör människor mitt i en för övrigt om-tumlande livssituation.Finansministerns ytterst kortfattade svar gör migbåde besviken och en aning förbryllad. Finansminis-tern säger sig vara medveten om problemen. Jagfrestas att säga som min dotter brukar säga: Och? Ochsedan, då?Ministern säger att en allmän utgångspunkt är attbeskattningen ska vara rättvis och att reglerna inte skaleda till kringgåendemöjligheter. Vem ifrågasätterrättvisa regler och skydd mot fusk? Att inte kunnafuska är inte det stora bekymret för änkan som skaärva villan när maken har gått bort. Rättvisa ska jagåterkomma till.Fru talman! Jag hade inte förväntat mig att BosseRingholm skulle komma till debatten med färdigaförslag till en reformering av arvsbeskattningen. Dethade i och för sig varit bra, men det hade varit attvänta sig för mycket.Men visst är jag lite besviken över att finansmi-nistern i svaret bara sträcker sig till att nämna att detfinns en medvetenhet om problemen. Det finns inteens en kort mening om minsta lilla ambition att för-ändra någonting. Någon liten antydan om ett utred-ningsinitiativ eller någon liten ansats om att man villtitta på problemet hade jag kanske ändå hoppats på,men allt sådant lyser med sin frånvaro. Ministernägnar sitt korta svar åt att beskriva de regler som vialla redan känner till. Han säger sig som sagt varamedveten.Reglerna ska vara rättvisa, säger finansministern.Rättvisa för vem? Låt mig få ta ett konkret räkneex-empel. Det är inget extremt sådant, utan det gäller enmycket relevant situation.Låt oss ta en villa, kanske i ,som är taxerad till . En make ärverhalva, dvs. Från detta dras grundavdraget på280 . Kvar blir då att beskatta. Det är rimligt, kan man tycka.Men åker taxeringsvärdet upp till, låt osssäga, 1,3 miljoner. En efterlevande får då betala skattpå halva beloppet, dvs. Efter grundavdragetbeskattas i olika skikt, och skatten blir tillsist 44 000. Man går från 7 000 till 44 000.Det är som sagt ett ganska ordinärt exempel. Detskulle gå att hitta betydligt värre och mer uppseende-väckande utfall.Jag har en annan fråga som rör grundavdraget.Det ligger på 280 000. Det har naturligtvis be-tydelse i sammanhanget. Grundavdraget höjdes senast1992 och har alltså varit oförändrat . Om ut-vecklingen hade följt konsumentprisindex bordegrundavdraget vara 314 000.Nu vet vi att taxeringsvärdena på fastigheter harökat betydligt mer än konsumentprisindex. Samman-taget har det alltså blivit dyrare att ärva sin make ellermaka på grund av att grundavdraget inte hängt med iökningstakten för fastighetsvärdena.Fru talman! Inte ens en liten översyn av grundav-draget vill finansministern avisera i det här samman-hanget. Eller kan det finnas en ansats till att låta denhär medvetenheten också leda till någon form avåtgärd?Anf. 121 Finansminister ():Fru talman! Det framgår ju av budgetpropositio-nen att regeringen har för avsikt att senare tillsätta ensärskild utredning som ska se över just fastighets- ochförmögenhetsbeskattningen, som är nära besläktadmed den här diskussionen.Själva grundproblemet har ju varit att vi framförallt de senaste två tre åren har haft en väldigt snabbutveckling av fastighetspriserna i framför allt stor-stadsområdena. Under en stor del av 90-talet hade videt nästan omvända förhållandet. Framför allt i delarav landet har vi haft t.o.m fallande priser.Detta har lett till att de justeringar som har gjortsav fastighetsskatten eller senare av förmögenhets-skatten exempelvis har inneburit att en stor del avlandet har fått sänkta kostnader, framför allt via delägre skattetal som vi har på fastighetsskatten menockså via de höjda fribeloppen i förmögenhetsbe-skattningen. Vi har faktiskt minskatantalet personer som kommer i fråga för förmögen-hetsskatt från ungefär 700 000 till nästan hälften.Jag har i mitt svar sagt att jag också är medvetenom att arvs- och gåvobeskattningen kan tas in i denhär diskussionen. I skattefrågor är det dock alltidenkelt att isolera ett enskilt område och säga att detfinns argument som talar för att man kan göra föränd-ringar på ett enskilt område. När det gäller skattefrå-gor har man dock i allra högsta grad anledning attförsöka se till helheten. Det är anledningen till grep-pet att se över fastighets- och förmögenhetsskatten,som vi har bedömt som det som är mest aktuellt ochmest akut att se över.Jag är medveten om att det på en rad andra områ-den som gäller kapitalbeskattningen, alltså inte baragåvobeskattningen utan också annan kapitalbeskatt-ning, pågår ett visst översynsarbete. Det finns skäl atträkna in också det översynsarbetet i detta samman-hang. Det är väldigt viktigt att vi för framtiden kanskapa stabila baser för våra skatteintäkter. Jag räknarmed att detta utredningsarbete ska kunna avslutassenare i år.Jag vill naturligtvis också få till stånd en diskus-sion om de beständiga skattebaser som vi behöver haför våra intäkter för framtiden, och i det avseendet harvi just nu prioriterat fastighets- och förmögenhetsbe-skattningens översyn.Anf. 122 ():Fru talman! När man debatterar med finansmi-nistern om fastighetsskatter och i det här fallet arvs-skatter får man det intrycket att finansministern ser påskattebasen som en enda stor grå massa. Det är någotslags kollektivt genomsnittstänkande. Det kom tilluttryck också i det senaste inlägget att man på vissahåll har fått sänkta värden och sänkta skatter och attdet någonstans i helheten jämnar ut sig.I ett inslag i ställdesBosse inför ett exempel där arvsskattenskulle fördubblas sex gånger på grund av en situationmed höjda taxeringsvärden. Då svarade finansminis-tern ungefär så här: Jag har inte sett generellt att sta-tens intäkter från arvsskatten skulle ha sexdubblats.När det gäller fastighetsbeskattningen brukar Bos-se peka på att det finns några som får sänktskatt. Det argumentet kom fram också här . Detskulle med andra ord jämna ut sig på något sätt. ärinte en skattebas som den här ett opersonligt kollek-tiv, utan den består av ett antal enskilda individer ochhushåll.Det är inte skattebaser som drabbas, , utan enskilda människor, som har byggt uppsina egna hem, ofta under stora uppoffringar. De harskaffat sig villa för att bo i den och inte som spekula-tionsobjekt. har området där de borblivit attraktivt för många, så att priserna har skjutit ihöjden och med det taxeringsvärdena.Så händer då det som inträffar i livet, att makeneller makan avlider, och den efterlevandes livssitua-tion förändras i många avseenden. Ovanpå detta läggsatt man på grund av en fullständigt orimlig arvsbe-skattning kan tvingas att lämna det gemensamma hemsom man har byggt upp.Det är inte den stora och diffusa skattebasen somdet handlar om utan om de enskilda människorna. Nusäger ministern att han är medveten om problemenoch talar om en total översyn, men det måste ocksåleda till någon form av åtgärd. Finansministerns egenstatssekreterare säger faktiskt i att departementet inte tänker ta något initiativtill att utreda frågan om arvsskatten. Detta är direkttaget ur . Det skulle vara intressantatt höra om finansministern vill bekräfta eller de-mentera det uttalandet av statssekreteraren.Det är en händelse som ser ut som en tanke attSvenska just när vi debatterar det härockså berättar att har kommit på bättretankar när det gäller arvsbeskattningen. Jag undrarom finansministern möjligen gör någon reflexion medanledning av det utspelet, som visar på att det finnsen majoritet i den här kammaren som sträcker siglängre än till att man bara är medveten om ett pro-blem.Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på interpellation 2001/02:98 om ar-betsgivaravgiftenAnf. 123 Finansminister ():Fru talman! har frågat mig påvilket sätt jag har analyserat konkurrensmöjligheternaför det privata näringslivet om arbetsgivaravgiftenenbart sänks för kommuner och landsting.I början av november föreslog jag att kommuneroch landsting skulle få ett extra stöd för att kunnatidigarelägga anställningar. Efter bl.a. överläggningarmed har enteknisk utformning av stödet tagits fram.Stödet föreslås bestå av två delar: en generell deloch en del som ges till kommuner och landsting somökar sin sysselsättning . Belop-pen ges ut genom en kreditering på skattekontot förkommunen eller landstinget.Stödets storlek föreslås beräknas utifrån dels lö-nekostnaden för verksamheter som bedrivs i egenregi, dels en schablonmässigt uppskattad lönekostnadför verksamheter som utförs på entreprenad. Dengenerella delen av stödet beräknas motsvara en pro-centenhet av arbetsgivaravgifterna som hänför sig tilldessa sammanlagda lönekostnader. Den andra delenska motsvara hela kostnaden för arbetsgivaravgifternasom hänför sig till sysselsättningstillskottet både iverksamhet som bedrivs i egen regi och som utförs påentreprenad.Ett extra stöd till kommuner och landsting utfor-mat på detta sätt medför inga försämrade konkur-rensmöjligheter för det privata näringslivet.Anf. 124 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kd):Fru talman! Jag tackar finansminister för svaret på min interpellation om konkur-rensmöjligheterna för det privata näringslivet omarbetsgivaravgiften sänks endast för kommuner ochlandsting. Förslaget går enligt statsrådet ut på att gekommuner och landsting rabatt på arbetsgivaravgif-terna när de anställer , och de somdessutom ökar antalet anställda skulle helt slippaavgift för varje anställning som innebär en ökning avpersonalen.Kritiken blir stor exempelvis mot att privata före-tag som har vårduppdrag eller andra kommunalauppdrag helt skulle ställas utanför och inte få del avrabatten. Frågan är om det över huvud taget skulle varförenligt med EU:s konkurrensregler.Statsminister har då uttalat: Blirkommunernas ekonomi bättre av förslaget bör ocksåprivata entreprenörer i service kunna dranytta av det. Då får kommunerna bättre förutsättning-ar att hantera relationerna med de här bolagen. Stats-ministern säger vidare enligt TT den 22 novemberförra året att regeringen inte kommer att lägga sig ihur kommunerna använder pengarna.Det anmärkningsvärda är att vi kristdemokrater ivår budget anvisar 3 miljarder extra till kommuneroch landsting men att regeringspartierna röstat nej tilldetta. På socialdemokraternas kongress påvisades justbehovet av denna extra summa till kommunerna.Fru talman! Det verkar som om finansministernfått skrämselhicka av den verkliga arbetslösheten.När sysselsättningen ökade med 82 000 personer år2000 ökade sjukskrivningarna med125 000, och den tendensen har fortsatt. Den verkligaarbetslösheten är gigantisk.I finns uppgifter om attAMS av generaldirektören uppmanas att göra av med75 % av sina medel under det första halvåret.Då undrar man ju: Vad är det regeringen vill döljaför svenska folket? Är det en misslyckad arbetsmark-nadspolitik?Nu försöker i ett kort interpella-tionssvar att nyansera förslaget och påstår att den nyautformningen inte medför försämrade konkur-rensmöjligheter för det privata näringslivet. Men omman sätter luppen på förslaget inser man snart att detkommer att innebära försämrade konkurrensmöjlig-heter. En generell del ska ges till kommuner som ökarsin sysselsättning , ochbeloppen ges genom en kreditering på skattekontotför kommunen eller . Kanske kan dettariksdagsbeslut fattas först , och kommunernaär då för länge sedan klara med sina budgetar. Vågarde då lita på detta besked och anställa utanför budge-ten?Min fråga till finansministern, som jag vill ha ettja eller nej till svar på, är: Kommer de privata entre-prenörerna att också få sänkt arbetsgivaravgift, ellerär de bara med i själva beräkningsunderlaget?Anf. 125 Finansminister ():Fru talman! Om hade lyssnatnoga på mitt interpellationssvar hade hon hört att jagsade att den tekniska konstruktionen är sådan att viräknar in i underlaget för den skattesänkning somkommuner och landsting får både den lönesummasom finns i kommunen och den lönesumma somupphandlas av kommunen, om det nu är en privatentreprenad, en kooperativ entreprenad eller någon-ting annat.