prot · GQ0920 · 2002-11-20 00:00:00 — EU måste ha en rättslig grundför sitt agerande, det vill säga det som vi i riksdagar-na runtom i EU:s medlemsländer har sagt att EU fårsyssla med.Men det här är lite svårt att ta till sig därför att detstår på många olika ställen i fördragen. Det är mycketsnårigt, även för dem som sysslar med EU. En centraldel i konventets idé är just att försöka tydliggöra såatt medborgaren kan se vad EU bär ansvar för.Det är också en demokratiskt central fråga. Omman vill avsätta en regering ska man veta vad enregering bär ansvar för, så att det inte är vagt ochluddigt. På samma sätt gäller ju ett EU-val. Vad är detvi ska rösta på i ett EU-val? Vad bär EU ansvar för,och vad bär EU inte ansvar för?Det finns en tendens, kan jag säga, att många na-tionella regeringar vill göra EU till syndabock. Detblir lätt så att det man lyckas väl med på hemmaplantar den nationella regeringen åt sig äran av, och detsom man inte lyckas så väl med antyder man: Ja, viska inom EU agera för detta. Man får då den synda-bockstendens som vi kan se i åtskilliga europeiskaländer, att EU står för det som man inte vill ta ansvarför hemmavid och, som sagt, man står själv för detsom blir bra. I konventet diskuteras just att ha ettsärskilt tydligt kapitel om befogenheter.Låt mig också säga, och det här är en viktig del,att det gäller att ha mekanismer för att se till att dessabefogenheter bevakas. Här diskuterar konventet ochhar kommit en bra bit, vill jag säga.För det första föreslås att kommissionen i sinaförslag ska göra en subsidiaritetsanalys, det vill sägatydligt analysera varför detta ska göras på europeisknivå för att tydliggöra om vi måste göra det på euro-peisk nivå, om det är bättre att göra det på europeisknivå eller om det kanske är bättre att det sköts påannat sätt. Man ska få fram det resonemanget tydligt.För det andra ska man kunna ha det som kallas förearly warning, det vill säga tidig varning för natio-nella parlament. Svenska och andra riksda-gar kan då säga: Stopp ett tag! Det här är en kantboll.Ligger det här rätt? Man kan skicka in en sådan var-ning och få en tydligare process.För det tredje ska man, om det likväl blir ett EU-beslut som något nationellt parlament tycker trädersubsidiariteten för när, det har gått över gränsen,kunna överklaga till . Det innebär när låt oss säga 25, 28 eller 30 na-tionella parlament har släppt igenom en sak likväl skakunna gå till domstolen sist och slutligen för att fårätten om man anser att det här träder över den kom-petens som har givits.För det fjärde föreslås att regionkommittén ska fåsamma möjlighet att gå till , som denska heta, vi ska vara noggranna än så länge, om mananser att det här inkräktar på regionala eller kommu-nala frågor för att just ha den här säkerhetsventilen.Fru talman! I mitt eget arbete i Europakonventethar jag en gyllene regel. Den är inte så originell för vimoderater har skrivit den i våra yttran-den. Den går ut på att man noga ska tänka sig förinnan man ger EU ny kompetens. Här ska man varaohyggligt noggrann. Ska vi verkligen lämna över tillEU att ta hand om ett område eller är det klokare attbehålla det i den nationella beslutsrätten, kanskeutanför det politiska området eller på lokal eller regi-onal nivå?Den andra delregeln är att har vi beslutat att EUska ta ansvaret för en fråga måste EU kunna ta dettaansvar. Vi kan inte hamna i en situation där vi sägeratt det här ska EU ta hand om och så har vi så krång-liga beslutsregler att EU inte förmår att ta ansvar utandet blir en paralys, det händer ingenting. Då hamnarvi i den konstigaste av situationer. Vi säger att det härska EU göra men EU förmår inte göra det vi med-lemsländer har sagt att EU ska göra.Då kommer vi in just på beslutssättet. Var och enmåste ändå inse att det blir en viss skillnad i en unionsom en gång var skapad för 6 medlemmar och om ettoch ska få 25. I det längre perspektivetkanske den ska ha 35 medlemmar. Beslutsmekanis-merna måste anpassas, och ett kvalificerat majoritet-beslutsfattande blir naturligt i de flesta frågor som vihar sagt att EU ska hantera.Den tredje delfrågan i den gyllene regeln är att dethär ska ske under öppna och tydliga former. Iblandsäger man att mellanstatlighet skulle vara bättre änöverstatlighet i beslutsformerna. Här vill jag verkli-gen säga stopp och belägg! Många av de beslut somär väldigt svåra att komma fram till, som sker, somman sade, i de rökfyllda rummen, är oftade mellanstatliga besluten där de stora länderna harett avgörande inflytande. Gemenskapsmetoden inne-bär att vi små länder har betydligt bättre kraft, för dåhar vi tydliga regler, ett öppet demokratiskt förfaran-de.Jag vill verkligen varna för den lite felaktiga före-ställningen att mellanstatliga metoder skulle varalättare att kontrollera och hålla i. För små länder ärdet ofta precis tvärtom. Vi märker också lite grann ikonventet att de som ibland inte vill släppa fram denöverstatliga metoden är de stora länderna som har ettbetydande inflytande ändå. Vi kan se på jordbruk-söverenskommelsen. Det var inte precis Europapar-lamentet och gemenskapsmetoderna som användesvid det tillfället. Eller rambesluten, som vi moderaterär så kritiska till. Det är en mellanstatlig beslutsformsom inte ger ordentligt inflytande för någon. Det ärinte något parlament som riktigt granskar lagstift-ningen, vilket jag tycker är fel i det 21:a århundradet.Men observera att detta är en rakt motsatt positionmot nej-partiernas. De vill ju ha mer i den, som jagtycker, felaktiga riktningen.Den tredje punkten jag vill ta upp är grundvalenför EU. Här finns en stor enighet. Det kanske finns enoch annan Europaparlamentariker som avviker fråndetta, men i grunden är det, som har sagts mångagånger, medlemsländerna som äger EU. Grunden förEU är mellanstatlighet i den meningen att vi har ettfördrag som medlemsländerna kommer överens om.Man måste nå ett enhälligt beslut för att ändra för-dragen. Det är grunden. Det innebär också att EUicke kan ta sig makt, som någon formulerade det hela.EU kan icke ta sig makt. EU kan hantera en makt sommedlemsländerna har givit ifrån sig, ja, ska hantera ensådan makt, men kan icke självständigt ta sig makt.Här går det stora kritstrecket mot EU som enstatsbildning. EU är och förblir ingen statsbildning.Oavsett vilken rubrik vi sätter på EU är det och för-blir ingen statsbildning. Här finns det en betydandeenighet inom konventets ram.Det är som sagt inte så konstigt när vi har blivan-de medlemsländer i EU som har fått kämpa för sinnationella självständighet. har man till ochmed haft blodiga uppgörelser för att göra det som vi imodern tid aldrig har upplevt i riksdag. Manhar fått riskera sitt eget liv för den nationella själv-ständigheten. Återigen, då är man ganska noga medhur man hanterar detta.När det här är sagt, kommer då EU att utvidga sittbeslutsområde? Både ja och nej. sägs det attEU är en ständigt svällande union, eller hur formule-ringen föll. Det tycker jag inte är riktigt korrekt. Gårman tillbaka och ser på kommer manatt upptäcka att det är på åtskilliga områden som EUaldrig har tagit sig den makt som man formellt harvarit given. Samhällsutvecklingen har blivit sådan inte har gjort det. Titta i så får nise! Det är åtskilliga områden där EU över huvud tagetinte har givit sig in som kanske kunde ses som naturliga områden för EU att gesig in i. Men samhällsutvecklingen har gjort att dettahar blivit inaktuellt.Likväl tror jag att det är två områden där det finnsen bred vilja att säga att här behöver göras mer påeuropeisk nivå. Det ena är bekämpningen av dengrova, gränsöverskridande brottsligheten. Det somupprör mest är knark, trafficking och terrorism.Det här är en svår fråga eftersom det mesta avbrottsbekämpningen kommer att ske lokalt och natio-nellt av det enkla skälet att brottsligheten i huvudsakär lokal och nationell. Det gäller att hitta den finalinjen så att man träffar rätt. Ingen är betjänt av attEU ska ta över brottsbekämpningen. Det vore barakorkat. Däremot tror jag att de flesta av oss säger attdet vore bra om vi kunde agera på de områden där viär upprörda och tycker att medlemsländerna är försvaga. Vi klarar inte riktigt att på egen hand förhindraden typen av grov och upprörande brottslighet. Detfinns en väldig upprördhet i detta.Det andra gäller krishantering, det vill säga före-bygga och förhindra kriser eller lösa dem när de välhar uppstått. Vi har alla en minnesbild från Europasimpotens - vågar jag säga - under den första hälftenav : Bosnien, . Det var allt dettasom vi inte förmådde. När skulle göra detförmådde vi inte klara det. Vi fick, med fransmänneni spetsen, be att komma - det var hela Dayton-processen.Det här är en viktig fråga. Vi måste känna ansvar.Vi kan inte bara titta bort och säga att det där inteangår oss. Där finns en betydande vilja att EU inomdessa två områden ska ta till sig mer kompetens föratt klara någonting som är centralt och viktigt.Fru talman! Det finns en fråga som jag här villmarkera men som egentligen inte hör till debatten.Det gäller ställning. är ett kandidat-land till EU. Det beslutet är redan fattat. del-tar på lika villkor i konventets arbete som andra kan-didatländer. Jag menar att konventets ordförandeGiscard d'Estaing har fel när han säger att Turkietinte har rätt att komma in i EU. har sammarätt som andra om landet uppfyller villkoren. Turkietmåste uppfylla precis samma villkor som alla andramedlemsländer.Anf. 66 () replik:Fru talman! Jag blev lite konfunderad. Jag fickintrycket att hävdar att Modera-terna i princip är emot rambesluten. Om jag inteminns fel var det Amsterdamfördraget som medgavden typen av beslut. Jag undrar om man i det sam-manhanget hade den grundinställningen om rambe-sluten eller om den nuvarande inställningen är en sentpåkommen insikt.Anf. 67 () re-plik:Fru talman! Detta är en insikt som vi har kommittill under arbetets gång när vi har sett hur rambeslu-ten, framför allt efter , harhastats fram utan överblickbara konsekvenser. Vi serhelst att denna form - denna tredjepelarform är någotslags övergångsform - avvecklas och att vi får enordentlig och tydlig demokratisk form.Det är rätt som säger att vi varmed och röstade ja till ratificeringen av Amsterdam-fördraget.Anf. 68 ESCH (kd):Fru talman! Jag har tidigare skrivit brev ochsammanträffat med talmannen . Mitt anfö-rande här riktar sig därför i hög grad till honom per-sonligen.När det beslut vi nu ska fatta en andra och defini-tiv gång fattades första gången , skeddedet utan att svenska folket hade hört talas om det.Sedan dröjde innan me-dierna - på något undantag när - långsamt börjadeintressera sig. - en minut i tolv - går plötsligtdebattens vågor höga. Men det är bättre sent än ald-rig.Nu får medborgarna höra att grundlagsförslagetom maktöverlåtelse till EU egentligen bara handlarom att ändra bokstaven "G" i gamla EG till ett "U" såatt det blir EU i stället. Inget annat har förändrats.Vissa kritiker av förslaget menar däremot att dethandlar om en "statskupp i smyg" och"landsförräderi". Vad ska den oinvigde tro?Den misstro och oro medborgarna känner har singrund i att de ej blivit informerade. Denna brist påinformation är inte bara allvarlig, den står i direktstrid med andan i vår grundlag. Hela proceduren medtvå beslut och val däremellan har tillkommit för attväljarna ska kunna informeras i en sådan betydelse-full fråga. Denna självklarhet i en demokrati har varitsatt ur spel. får man skörda det man har sått -folkets misstro mot politikerna.Men inte endast grundlagsändringens innehåll harundanhållits medborgarna. Det gäller även detgrundlagsbrott som begicks genom att förra talman-nen omöjliggjorde en beslutande folkomröstning påvaldagen. Om det grundlagsbrottet är det alltjämtknäpptyst.Att begår grundlagsbrott är en händelsesom tycks vara ofattbar inte bara för ledamöternasjälva utan också för medierna. Därför har man i fyramånaders tid över huvud taget inte omnämnt ankla-gelsen, än mindre bemött den. Betänk att det är frånSveriges högsta politiska ämbete som grundlagensviktigaste minoritetsskydd har satts ur spel.I korthet innebär den grundlagsbestämmelse somhar kränkts att 35 riksdagsledamöter hade rätt attinom efter det att beslutet var fattat förstagången, det vill säga , kräva att en folkom-röstning skulle anordnas om det vilande grundlags-förslaget. Det skulle utgöra det inledande steget föratt sedan åstadkomma en beslutande folkomröstningpå valdagen. Märk väl - beslutande. Det betyder atttill skillnad från tidigare folkomröstningar vi har haftsom har varit endast rådgivande och som politikernahar kunnat köra över, hade politikerna denna gångvarit tvingade att följa folkomröstningsresultatet. Medandra ord: Folket, inte politikerna, skulle ha avgjortfrågan. Det är ett kanske skrämmande scenario förmånga i riksdagen.Men då? Utskottets uppgiftär att vara den yttersta garanten för att våra grundla-gar följs. Visst är det så. Men , när grund-lagsbrottet första gången fördes på tal här i kamma-ren, reagerade utskottet med djupaste förebråelser.Det var inte mot grundlagsbrottet utan mot att någonöver huvud taget tillät sig åberopa grundlagen om detinnebar att samarbetet med EU kunde försvåras.Inte mindre än två olika hänvändelser har skett tillkonstitutionsutskottet med begäran att grundlags-brottet i samband med ärendets handläggning skulleutredas. Det har varit helt resultatlöst. Det har dess-utom nu framkommit att inteens tagit del av den PM som dåvarande talmannen lätutarbeta inför sitt beslut. Där framgår det på vilkagrunder talmannen satte regeringsformen ur spel. Detannars så livaktiga utskottet har emellertid valt ensjälvutplånande roll som konstitutionell nullitet ge-nom sin totala tystnad. Hellre än att tvingas gå emoten kompakt riksdagsmajoritet valde man att helt mör-ka detta konstitutionella övertramp. Att det kommeratt få betydelse för anseende iframtiden inser nog envar.Riksdagsmajoriteten spelar ett högt spel om manmed sin underlåtenhet att ingripa vill visa väljarna inte heller kommer att låta grundla-gen utgöra ett hinder närhelst anpassningen till EUoch EMU så kräver. Det bådar inte gott för vad somkomma ska.Fru talman! Det här riktar jag i hög grad till tal-mannen har kommit till kärnfrågan. Det för mångaalltjämt ofattbara - att åsidosätter grundla-gen - har inträffat och inte bestridits av någon.Grundlagsbrottet i sig är allvarligt nog i en demokrati.Inte mindre allvarligt är emellertid om riksdagensnuvarande talman inte finner skäl att ingripa mot attgrundlagens bestämmelse i RF 8 kap. 15 § kränkts.Enligt riksdagsordningen 2 kap. 9 § åligger dettalmannen att vägra proposition om ett yrkande stri-der mot grundlagen. Som sagts: Två olika hänvändel-ser har tidigare skett till medbegäran att grundlagsbrottet vid ärendets beredningska utredas - utan resultat.För att undanröja varje tvivel om huruvidagrundlagsbrott föreligger med anledning av talman-nens pressmeddelande i går, där det sägs att "i detaktuella fallet med överlåtelse av beslutsrätt till EUhar ingen ledamot begärt att ska ta ställningtill en folkomröstning", måste följande sägas.Om talmannen därmed vill antyda ett ifrågasät-tande av om grundlagsbrott förevarit är detta mycketbetänkligt. När nämligen dåvarande tal-mannen upplystes om att yrkande om folkomröstningavsågs framställas från det att beslutetfattats så som grundlagen föreskriver, meddeladetalmannen uttryckligen att yrkandet måste framställassenast , vilket också framgår av kammar-kansliets PM. Därefter kunde yrkandet ej - så somföreskrivs - framställas vid sammanträde med kam-maren beroende på sommaruppehåll. Därmed hadetalmannen omöjliggjort ett mottagande av yrkandet -vilket är ett brott mot grundlagen RF 8:15! Dettagrundlagsbrott hade enkelt undvikits om talmannen istället för uppehåll gjort sammanträdesfriunder de i grundlagen stipulerade dagarna. Dettafaktum känner talmannen givetvis till.Alltså, fru talman: meddelar talmannen attett yrkande inte kommer att tas emot. Därefter kon-staterar talmannen att eftersom inget yrkande hartagits emot har heller ingen folkomröstning begärts.Ett sådant moment 22-argument är ovärdigt . Svenska folket låter sig inte duperas av densortens advokatyr!Konstitutionsutskottets attityd till frågan gör attendast nuvarande talman kan förhindra attriksdagen antar det vilande grundlagsförslaget genomatt enligt riksdagsordningen 2:9 vägra proposition.Vad svenska folket vill och måste få se är att idenna församling går respekten för grundlagen föreandra lojaliteter. Det handlar om medborgarnas tilltrotill politikernas vilja att upprätthålla rättsstatensgrundläggande princip att Land skall med lag byggas.Bryter vi riksdagsledamöter mot den principen - medvilken rätt kan vi då kräva att medborgarna ska re-spektera den?Jag vädjar till talman att lyssna tillframstående kolleger inom statsvetenskap och - istället för att göra gemensam sak med konstitutions-utskottet - vägra proposition. Då finns en unik möj-lighet att minska förtroendeklyftan mellan oss i riks-dagen och dem som valt oss.Anf. 69 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får erinra om att bifallsyttringar från läktareninte är tillåtna.Anf. 70 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja vädja till vonder Esch, som jag sade till tidigare talare, att varaförsiktig med orden. Att tala om grundlagsbrott, kon-stitutionella övertramp och åsidosättande av grundla-gen är ett alldeles för grovt språk i detta samman-hang.Det står ingenstans i grundlagen att man behövergå till talmannen och begära ett förhandsbesked omman kan lämna ett visst yrkande. Det står ingentingom detta i regeringsformen.Jag håller med om att man kan ifrågasätta ochdiskutera det besked som talmannen gav till och andra , men det är ingenfråga som behandlas i i sig.Om von der Esch inom den 15-dagarsperiodsom är föreskriven i regeringsformen 8:15 hade sam-lat in 35 namn och lämnat in dem till kammarkanslietoch man då inte hade tagit upp detta yrkande till be-handling, skulle vi ha kunnat diskutera om det förelåggrundlagsbrott eller inte. Regeringsformen 8:15 skaklart vara tillämplig oavsett när tar ställ-ning i den här frågan, inte beroende på att man kom-mer väldigt sent i en kammarperiod. Där kan detfinnas oklarheter.Det föreligger inget grundlagsbrott, för det läm-nades aldrig in 35 namn, delvis beroende på attVänsterpartiet sade nej. Därmed fanns det inget un-derlag för att få fram 35 namn. I ett annat läge skullejag ha valt att försöka få in de 35 namnen och sedankunnat få pröva om det hade förelegat ett grundlags-brott eller inte.Anf. 71 ESCH (kd) re-plik:Fru talman! Jag vill inte argumentera om detta häroch . Men om det föreligger oklarheter, som IngvarSvensson säger, varför har inte KU tagit tag i det?Av mitt samtal med talmannen framgår att hankan vägra ställa proposition vad gäller grundlagsbrottnär det gäller innehållet. Men när det gäller bered-ningen och handläggningen av ärendet är det KU:suppgift. Det har inte skett någon handläggning påKU.Anf. 72 () replik:Fru talman! Det finns inte befogenhet för konsti-tutionsutskottet att överpröva till exempel talmannensbeslut. Vi uttalar oss bara i sådana saker som vi harbefogenhet till. Vi har faktiskt inte befogenhet attlägga oss i den här frågan. Därav den totala tystna-den, som von der Esch talar om.Anf. 73 ESCH (kd) re-plik:Fru talman! Låt mig då ställa en fråga: Om det fö-rekommer grundlagsbrott i beredningen av ett ärende,finns det då ingen instans i som tar tag i det?Jag vet att vi inte har en författningsdomstol. Menfinns det ingen i övrigt som känner ansvar om detbegås ett grundlagsbrott i beredningen av ett ärende?Anf. 74 PER () replik:Fru talman! von der Esch sade sig uttryck-ligen tala till talmannen, så jag ska avhålla mig frånatt gå i polemik i de delarna utan bara kommentera ettpar saker som är riktade direkt till det utskott i vilketjag är ordförande.Det är korrekt att von der Esch har tillskri-vit utskottet och bett utskottet pröva huruvida tal-mannen har tagit ett felaktigt beslut. Som IngvarSvensson påpekade är emellertid inte utskottetöverprövningsinstans till talman.Låt mig därtill säga att jag tror att det i konstitu-tionsutskottet finns en bred uppfattning om att någotgrundlagsbrott inte är begånget. Ty följande saknasdet skäl att ta upp von der Eschs skrivelse.Däremot bör von der Esch vara väl medvet-en om att skulle talmannen vägra att ställa pro-position, såsom von der Esch föreslår, är dettaett entydigt och uttryckligt grundlagsbrott.Jag skulle vilja be von der Esch att stämmaned tonen något när han anklagar alla andra utom sigsjälv för att bryta mot grundlagen.Får jag för det tredje undslippa mig misstanken attBjörn von der Esch i grundlagsbrottstermer försökerklä det uppenbara faktum att det saknades 35 leda-möter i den förra som önskade föra framfrågan om folkomröstning till prövning. I än högregrad saknades naturligtvis de 117 ledamöter somdärefter skulle ha krävts för att rösta ja till den folk-omröstning som von der Esch så gärna skullevelat ha på valdagen.Anf. 75 ESCH (kd) re-plik:Fru talman! Då vill jag bara för Per upp-repa den fråga som jag ställde till kommer man till rätta med ett grundlagsbrottsom har inträffat vid beredningen?Anf. 76 PER () replik:Fru talman! Vilket grundlagsbrott?Anf. 77 () replik:Fru talman! Får jag börja med att instämma i detIngvar och har sagt från meraprincipiella utgångspunkter kring KU:s roll och debristande förutsättningarna för att överpröva talman-nens besked till von der Esch. Något yrkande ikammaren i frågorna kring folkomröstning med merahar heller aldrig framställts, utan det är samtal medtalmannen som von der Esch refere-rar till.Man kan också konstatera att de 35 personer somskulle ha kunnat initiera processen fram till en folk-omröstning om ett vilande grundlagsförslag aldrig harpresenterats, vare sig före, under eller efter processen.Jag kan väl då få tillåta mig att tycka att det kanskehade imponerat på en del av oss om de 35 namnenhade funnits på en lista.Jag begärde också ordet för att få säga ett par ordom folkomröstningen kring grundlagen. vonder Esch, som utger sig för att vara grundlagsex-pert, säger att det är en beslutande folkomröstning.Jag skulle vilja definiera det som en förkastande folk-omröstning. En ja-majoritet för grundlagsändringenvid omröstningen på valdagen kan av den nyvaldariksdagen vändas till ett avslag på helaförslaget. Det innebär alltså att det bara är nej-rösterna som egentligen har någon betydelse i denfolkomröstning som von der Esch eftersträvar.Jag ville säga detta, fru talman, därför att detibland framställs som om detta är en vanlig folkom-röstning om ja eller nej. Men det handlar egentligenom ett slags minoritetsskydd och ett nej med högakvalifikationskrav på deltagande i omröstningen ochpå den nivå som fordras för att förslaget ska varaförkastat.Anf. 78 ESCH (kd) re-plik:Fru talman! Jag kan bara konstatera att samtliga iKU upprepar: KU kunde inte och KU ville inte. Jagfår inte svar på vem som ska kunna ta i ett sådant härärende om KU inte vill göra det - och ingen kan jutvinga KU.Det här med listan om 35 personer kommer ocksåupp. Ni har ju inte läst PM:en från talmannen! Därframgår tydligt att hon inte tar emot någon lista - ja,hon tar inte emot någonting - efter . Enligtriksdagsordningen 2 kap. 9 § ska detta avlämnas påett sammanträde i kammaren. Man hade inget sam-manträde i kammaren - det var ju det som det föll på.Någon här sade: Gå in på kammarkansliet och lämnadet! Men det ska lämnas i , på ett samman-träde.Slutligen gäller det detta med beslutande eller för-kastande folkomröstning. Jag använder mig bara avde termer som står i lagen. Förkastande folkomröst-ning finns inte med i den bok som jag har om grund-lagarna. Men det kanske finns en annan.Anf. 79 () replik:Fru talman! Jo då, vi har nog läst den promemoriaoch de texter som finns i sammanhanget. Det somnågot har förvånat mig är två saker kring vonder Eschs agerande. Det ena är att han så lydigt harläst promemorian och givit upp hela sin kamp, såfylld av patos, för att förhindra denna grundlagsänd-ring.