prot · GP09121 · 2002-06-10 00:00:00 — Enligt vår uppfatt-ning ska stränderna vara till för alla och inte för någrakapitalstarka individer som har råd att bygga sina husdär.En annan i socialdemokratins och rege-ringens naturvårdssyn är att utvecklingen ska varhållbar. Nästa generation ska inte behöva titta påbilder eller läsa om hur naturen en gång såg ut. Deska ha tillgång till den. Därför har naturvården fåttmycket statliga medel för att viska nå upp till de miljökvalitetsmål som vi har ställtupp.Men det är inte bara pengar som skapar en hållbarutveckling. De regler som vi skapar, allt från lagstift-ning till avtal om områdesskydd, spelar också enavgörande roll. Det har resulterat i att vi genom na-turvårdsåtgärder redan har gett 3,7 miljoner hektarland och vatten någon form av skydd.Varje gång dessa frågor kommer upp talar Mode-raterna om målkonflikter. När fastställdemiljökvalitetsmålen var med på vagnen,men när vi ska förverkliga dem hittar ni alltid andraintressen som ni tycker är viktigare, bl.a. att byggabostäder på orörda stränder. , vi harslagit fast att vi ska ha en hållbar utveckling. Då gårdet inte att ge kommersiella intressen företräde i allasammanhang. Det är vi som måste anpassa oss tillnaturen och inte tvärtom.Den förmodligen viktigaste frågan för att utveck-lingen ska förbli hållbar är människors delaktighet påalla nivåer när regler för naturvården ska utformas.När vi får delta, förhandla, kompromissa och fattabeslut blir vi också den viktigaste övervakaren av deregler vi varit med om att ta fram. Alla vill värna sinegen skapelse. Den drivkraften är så stor att dent.o.m. kan ändra en livsstil om man vet motiven ochfår vara med och bestämma.Vi har kommit ganska långt i med delak-tighet i beslutsprocessen. Exempel på detta är sektor-sansvaret där varje verksamhetsgren ska ta sin del avansvaret för att nå våra nationellt uppställda mål. Ettannat är det lokala Agenda 21-arbetet som bygger pålokala initiativ utifrån lokala förutsättningar.Vi kan konstatera att det har hänt väldigt mycketpå naturvårdsområdet under den snart gångna man-datperioden.Vi har fastställt mål och delmål, och vi har avsattavsevärda medel för att skydda den biologiska mång-falden såsom skogsmark och andra värdefulla områ-den. I stort sett har det varit en enig riksdag som ställtsig bakom målsättningar för och inriktningen på poli-tiken på naturvårdsområdet, men när det börjar att blimer konkret kommer meningsskiljaktigheterna fram.Så är det också i detta betänkande.Så snart det börjar att handla om åtgärder som pånågot sätt begränsar friheten i det enskilda ägandetprotesterar . Då ska målen underordnasden enskildes rätt att själv bestämma över sin egen-dom. Hur ska målen kunna uppnås om allt ska ske påfrivillig väg av den som äger egendomen? Tillmätsinte allmänhetens synpunkter någon vikt? Den frågankan också ställas till och ,för ni följer ibland här.För del handlar det om att vara väl-digt radikal så länge det inte handlar om jord- ochskogsbruk. Då kommer intresset för de egna kärnväl-jarna fram. Då handlar det inte längre om några kravpå en verksamhet som så radikalt har förändrat land-skapet och den biologiska mångfalden.Med dessa centerpartister vill regera och forma en gemensam na-turvårdspolitik. Det kan inte bli lätt när Folkpartietkommer med skärpta krav på strandskydd i vissaområden och krav på större avsättningar av produktivskog för naturreservat m.m. än vad vi redan har fattatbeslut om när det gäller miljömålen.Synen på allemansrätten, skyddet av om-råden skiljer också från de övriga borger-liga partierna. Får vi se något gemensamt borgerligtalternativ i naturvårdspolitiken inför valet?I detta betänkande finns inga gemensamma reser-vationer. har inte någon gemensam reserva-tion. Vi socialdemokrater tillsammans med Vänster-partiet och har med den skrivelse som vinu ska ta ställning till lagt fram vår syn på området.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslagoch avslag på samtliga reservationer.Jag vill också passa på tillfället att tacka GöteJonsson som lämnar och miljö- ochjordbruksutskottet. Vi har haft många debatter. Såmycket av samarbete har det inte varit eftersom våravärderingar ligger så långt ifrån varandra. Men på detpersonliga planet har vi haft ett mycket gott kamrat-skap. Jag vill tacka dig, Göte.Anf. 92 () replik:Fru talman! Först vill jag ta upp detta med alle-mansrätten. Som har sagts här är den en sedvanerätt.Vi har aldrig sagt att man ska lagstifta om allemans-rätten. Vad vi däremot har varit kritiska mot är denlagstiftning som infördes i samband med miljöbalken.Helt plötsligt lagstiftade man om att det skulle blimöjligt att inom allemansrättens ram bedriva kom-mersiell verksamhet på annans mark. Det är dettasom vi har protesterat emot. Det har aldrig varit me-ningen med denna sedvanerätt att man skulle kunnabedriva kommersiell verksamhet på annans mark. Detär detta som frågan gäller och ingenting annat.Jag kan inte förstå varför majoriteten i utskottetinte kan ställa upp på våra krav. Majoriteten skriveratt man ska lägga stor vikt vid samråd med berördmarkägare när det gäller den här formen av verksam-het. Men markägaren har i och för sig ingen möjlighetatt ha en uppfattning i frågan, utan det ska enbart varaett samråd. Det är inte särskilt logiskt att hanterafrågorna på det sättet.När det gäller vem som ska besluta är det länssty-relsen som ska ta ställning utifrån myndighetspers-pektiv. Men ägaren får inte ta ställning utifrån ägar-perspektiv. Det är detta som vi reagerar emot. Vianser att även ägaren måste kunna ha ett ord med ilaget.Det här påverkar inte den traditionella, hävdvunnaallemansrätten. Tvärtom är det vi som slår vakt omallemansrätten utifrån den tradition som vi har haft iSverige. Vi anser att den är oerhört viktig att värnaom.Anf. 93 () replik:Fru talman! och jag har fört den härdebatten . Där har det skrivits in att länsstyrelsenhar möjlighet att kräva anmälningsplikt för områdensom man anser vara så känsliga att naturen kan taskada av ett alltför flitigt utnyttjande. Det är en del ifrågeställningen, och den går att reglera i miljöbal-ken.Däremot regleras inte markägarens ställning ochrätten att beträda annans mark - det som vi i dagligttal kallar för allemansrätten - i . Det är ensedvanerätt, som mycket riktigt säger,så det finns inga regler.Det som man kan göra, och det som jag tycker ärhelt riktigt att göra, är att man använder allemansrät-ten på ett förnuftigt sätt och för en dialog med mark-ägaren om allemansrätten ska utnyttjas på ett kanskelite mer vidlyftigt sätt än man gör när man plockarbär och svamp.Anf. 94 () replik:Fru talman! Jag delar uppfattning att vi intekan skriva in detta med allemansrätten i miljöbalken.Men varför skulle vi då skriva in detta med att manhar möjlighet att bedriva kommersiell verksamhet?Som jag ser det var det av rent okynne. Allemansrät-ten var aldrig avsedd för detta. Man hade inte hellerbehövt att skriva in det i miljöbalken.Om någon genom avtal med markägaren skullebedriva en kommersiell verksamhet hade miljöbal-kens krav automatiskt trätt in. Den personen hade dåfått vända sig till för att begära prövningav verksamheten. Man hade inte behövt att skriva indetta i och på det sättet ifrågasätta ägan-derätten.Alf talade om målkonflikter och meto-der. Vi är i stort sett överens om målen. Men man kanha olika metoder för att uppnå målen. Vi moderaterhar sagt att det enskilda ägandet är oerhört viktigt föratt man ska uppnå målen. Låt mig nämna ett exempel.Slåtterängens blåklocka, prästkrage, hästhov ochjungfrulin har praktiskt taget växt fram ur den valkigabondnäven tack vare den privata äganderätten ute i desvenska bygderna. Vi menar bestämt att om dessavärden ska kunna bevaras även kan maninte ha en miljöarbetare som med en lie i handen åkerut på landsbygden med allmänna kommunikations-medel.Vi måste också värna äganderätten så att möjlig-heterna att bruka och vårda våra öppna landskap blirdesamma också , och där är äganderättenen viktig faktor. Det är detta som gör att vi ser ettklart samband mellan äganderätt och en aktiv miljö-politik.Anf. 95 () replik:Fru talman! Jag vill först ta upp frågan om miljö-balken och allemansrätten. Jag tror inte att skyddetför naturen blev sämre av att vi införde miljöbalkenoch av att vi införde en rätt för att krävaanmälningsplikt när någon ville utnyttja allemansrät-ten på ett visst område. Jag tror att det i stället blevbättre.Det finns en fundamental skillnad mellan GöteJonsson och mig när det gäller synen på hur vi skauppnå de fastställda miljökvalitetsmålen. Jag tror inteför att vi når dessa mål utan regler ochbestämmelser som är överordnade äganderätten. Se-dan kan det skilja i styrka. Vissa saker måste enmarkägare tåla utan att få intrångsersättning. I andrasammanhang krävs det att samhället - oftast staten -går in och vidtar någon form av skyddsåtgärd såsomreservat eller naturvårdsavtal.Anf. 96 () replik:Fru talman! Jag har en fråga till vadgäller EU:s jordbrukspolitik och i vilken riktning denverkar. I betänkandet på s. 53 står det som svar påVänsterpartiets motion att regeringen påpekar att dennya integrerade jordbruks- och landsbygdspolitik somhåller på att växa fram har en stor potential när detgäller att skapa förutsättningar för naturvården. Litelängre ned står det att sammanfattningsvis gör ut-skottet samma bedömning i dessa frågor som rege-ringen och att det inte bör föranleda några ytterligareåtgärder.Då undrar jag: Ska man läsa detta som att utskot-tets majoritet är nöjd med EU:s jordbrukspolitik? Kanman redan nu se en integrering av det sjätte miljö-handlingsprogrammet i EU:s jordbrukspolitik?Anf. 97 () replik:Fru talman! Som EU:s jordbrukspolitik fungerar är det väl i alla fall ingen av oss som hoppar högtav glädje. Det finns mycket övrigt att önska.Det vi kan se fram emot är det arbete vi nu inlederarbetet inför nästa reform på området. Utskottet harför någon vecka sedan gett regeringen till känna atttillsätta en parlamentarisk utredning för att förberedadet svenska ställningstagandet inför de förhandlingarom en ny jordbrukspolitik som stundar. Jag är över-tygad om att den typ av frågeställningar som WillySöderdahl tar upp kommer att behandlas i den utred-ningen.Anf. 98 () replik:Fru talman! Jag tror också att vi är ganska enigaom i vilken riktning EU:s jordbrukspolitik behöverförändras. Det som vi vänder oss emot är att ingen-ting händer, och vi tycker att man måste vidta någraåtgärder för att någonting mer ska ske. Ett gyllenetillfälle att starta en förändring vore att ta till vara denmöjlighet som mittutvärderingen ger. Jag undrar: SerAlf någon möjlighet att EU vågar ta ställ-ning för att inleda den nödvändiga förändringen,särskilt i perspektivet av den kommande utvidgning-en? Speciellt viktigt tycker jag att det vore att åt-minstone våga göra det principiella ställningstagandetatt detta är fel, att vi ska gå åt ett annat håll. Ser AlfEriksson någon möjlighet att vi kan komma dithänredan i samband med mittutvärderingen?Anf. 99 () replik:Fru talman! Jag har svårt att bedöma hur mittut-värderingen kommer att utfalla. Men det finns ettstarkt intresse från flera länder att minska på direkt-stöden och att överföra den delen av medlen för attden ska komma naturvården till del. Vi får väl hoppasatt det blir fler som ansluter sig till den tanken när vikommer längre fram.Anf. 100 () re-plik:Fru talman! frågade mig hur ett bor-gerligt samarbete ska kunna fungera på miljöområdet.Mitt svar är att jag är övertygad om att i en regering ivilken den borgerliga vänstern kommer att ingåkommer de radikala miljökrafterna att ha lika stortinflytande som de har i nuvarande regeringssamarbe-te.Fru talman! Jag vill också passa på att yrka bifalltill reservationerna 5 och 8.Anf. 101 () replik:Fru talman! Jag har inga ytterligare kommentarertill inlägg. Jag konstaterar bara,efter att ha läst detta betänkande, att det ser väldigtmörkt ut med en gemensam borgerlig naturvårdspoli-tik.Anf. 102 Miljöminister ():Fru talman! Det har varit en intressant debatt, inteså mycket därför att den har bidragit till det som viegentligen diskuterar utan mer därför att det harvarit ett stort antal käpphästar som har galopperat runtoch fram och tillbaka i kammaren. Jag har en svagkänsla av att jag har hört en del av detta förut. Mendebatten ska ju vara fri, och alla har rätt att ta upp detsom man anser vara de viktigaste frågorna. Jag kanansluta till vad har sagt i många av defrågor som har diskuterats.Jag tänker försöka att anknyta till dagens debatt-ämne genom att berätta för er om min sjumilaskog,som inte var någon sjumilaskog. Vi har väl knappastnågon sjumilaskog kvar i . Man kan inteta sig många kilometer i skogen utan att stöta på nå-gon väg av något slag.Det här var alltså ingen sjumilaskog. Men för oss åtta-, tio- ochtolvåringar var det en sjumilaskog. Och jag tror attdet finns väldigt många sådana sjumilaskogar runtomi landet. Det var där vi gjorde våra spännande expe-ditioner, hittade nya trakter, såg nya saker. Det vardär vi ibland lekte rymmare och fasttagare underandlösa kvällsövningar, där vi sprang så att hjärtatnästan hoppade ur bröstet på oss. Det var väldigtspännande i mörkret och i den delvis okända naturen.Det var där vi blev skräckslagna när skogsbrändernadå och då slog till. Det låg stora moln över skogen,och brandbilarna kom tutande inifrån stan för attsläcka skogsbränderna. Vi försökte hålla oss så näraelden som möjligt.Det var där en mörk höstkväll som Scoutförbun-dets ordförande, vars namn var , satt på entimrad tron. I det som skulle bli en brasa kom från enträdtopp plötsligt en fackla neddimpande som tändebrasan, och var invigd.Det var där vi sedan gjorde våra utflykter somscouter och lärde oss lite om det som kallas förwoodcraft, alltså naturkunskap. Och det var där fot-bollslaget hade sin konditionsträning på våren.Smältvattnet kippade i fotbollsskorna, och svettenlackade i pannan. Det var där man första gången ficksin kompass och karta och försökte att orientera sig,för att sedan delta i en och annan orienteringstävlingmed ett inte särskilt lysande resultat. Det var vårsjumilaskog.Det är klart att det var en oerhört viktig del av detsom var min välfärd när jag växte upp att ha den inpå knutarna - åtkomlig, möjlig att utforska,spännande, lärorik och förmodligen också rent hälso-sam.Nu utbreder sig och Länsmansgår-den i den här skogen. Det är klart att en del av skogenär sparad, och jag hoppas att ungarna som växer uppvid och också kallarde här små skogarna som är kvar för sin sjumilaskog.Jag skulle vilja att alla barn hade möjlighet att växaupp med möjligheten att ha en skog och natur i när-heten för äventyr och för kunskaper. Det är det somär själva inriktningen i den här skrivelsen.Nu har vi satsat oerhört stora och ökade resurserpå miljövård, en 70-procentig ökning mellan åren2001 och 2004. Det skedde en stor ökning ocksåmellan , som inne på.När det gäller satsningarna på biologisk mångfaldär det mer än en fördubbling mellan åren 2001 och2004. skedde det också stora ökningar.Jag tror att man kan säga att det inte ihistorien har skett så stora ökningar under så kort tidav anslagen till natur- och miljövården i . Detär väldigt bra. Och jag vill gärna tacka representan-terna här för och för ettbra samarbete. Vi har inte bara kunnat höja anslagenkraftigt utan också kunnat göra det på ett ansvarsfulltsätt och med full finansiering. Det har varit ett lyft.Det kanske är det som jag gläder mig mest över nunär jag ser tillbaka på de här fyra åren som miljömi-nister.Det vi nu gör efter att ha genomfört de här trefolk- och naturkonferenserna, som pekade på, för att försöka förankra ett natur-vårdstänkande är att vi pekar på behovet av att ut-veckla naturvården på ett sätt som gör att människorblir delaktiga och som gör att människor har möjlig-heter att utnyttja naturen till vederkvickelse, till kun-skaper, till kontemplation och till de djupa upplevel-ser som vi alla, tror jag, har av naturen.Det är det, tror jag, som är själva kärnpunkten iden här skrivelsen. Den är ett försök att återupprättadet som många säger har varit borta, ett försök attåterupprätta den sociala naturvårdspolitiken. Därhandlar det inte bara - även om det är en oerhörtviktig del - om att skydda den biologiska mångfal-den, om att skydda hotade arter. Det handlar ocksåom att göra människor delaktiga, om att göra detmöjligt för människor att njuta av de här rikedomar-na, om den här väldigt viktiga delen av den svenskavälfärden.Det här bygger ju på allemansrätten. Det byggerpå strandskyddet. Det bygger på väldigt mycket avden i folkdjupet så starkt förankrade natursyn som vihar i vårt land. Det är också en grund för att utvecklaen ekoturism som ska göra det möjligt för människoratt ytterligare lära känna den svenska naturen på ettpositivt och konkret sätt.Jag vill gärna gratulera den svenska ekoturismfö-reningen för de insatser man har gjort nu för att skapaen miljömärkning av ekoturismen och för att främjaintresset och företagens möjligheter på det här viktigaoch intressanta området inte minst nu när det är eko-turismåret.Låt mig avslutningsvis säga någonting om hav-smiljön. Det är den naturfråga som naturligtvis ärallra viktigast just . Vi har en biologisk kris ihaven, både i och i . Jag brukarsäga att om vi hade hanterat landbacken på sammasätt som vi har hanterat miljön i havet skulle vi ha fåtten miljöpolitisk revolution i vårt land. Därför måstevi alla hjälpas åt att lyfta upp de här frågorna ochpeka på det som man inte kan se men som händer,och händer på ett djupt oroande sätt, i våra hav.Jag har också sagt att jag inte ärnöjd med miljömålspropositionen på det här området,framför allt när det gäller övergödningen, där vi intekunde ta fram ett väl grundat mål för belastningensom är i samklang med generationsperspektivet. Detinnebär ju inte att vi ska slå till defensiven, utan detinnebär att vi måste skärpa ansträngningarna för attverkligen kunna revidera det här målet fram till 2010.Det är vi också i full färd med att göra. Jag är själv-fallet inte heller nöjd med utvecklingen när det gällerframför allt fiskebeståndet - både i och iVästerhavet.Vi ska jobba vidare med de inriktningar vi har,med att förverkliga arbetet med miljömålspropositio-nen och med att förverkliga de delmål som finns.Men vi ska också nu tillsätta en havsmiljökommis-sion som ska titta på kunskapsläget och föreslå strate-gier för hur vi hanterar de samlade havsmiljöproble-men. Den ska också kunna peka på konkreta åtgärderi de här frågorna. Det är en kommission som skaarbeta skyndsamt. Jag hoppas att vi kan få ett braresultat . Jag bedömer att det här en avde allra viktigaste uppgifter som finns på miljöområ-det den närmaste perioden. Det gäller att vända denmycket illavarslande utveckling som vi har på det härområdet.Jag blev lite ledsen när jag hörde tror att det var på elva områden, hela vägen frånMagnus till , som pekade på målkonflikter. Dessa målkonflikterhade det gemensamt att det på något sätt var miljö-hänsynen som hade gått för långt. De ekonomiskasektorerna hade fått stryka på foten för miljöhänsynenalldeles för mycket. Det är inte min syn på verklig-heten. Snarare är det tvärtom, och här delar jag MariaWetterstrands uppfattning, alltså att miljöhänsyneninte har lyckats etablera sig lika kraftfullt som mångaav de ekonomiska - starka, tunga - sektorerna.Det är lite bekymmersamt att det ledande borger-liga partiet menar att miljöpolitiken och miljöhänsy-nen på en massa punkter har drivits för långt. Jag harstor respekt för insatser i de här debatter-na, men att skulle prägla en kommandeborgerlig regerings miljöpolitik är en tanke som äralldeles för vacker för att någonsin kunna förverkli-gas.Anf. 103 ()replik:Fru talman! Miljöministern tog upp frågan omhavsmiljön. Det är ju, precis som ministern säger, enväldigt stor och bred fråga. Det finns många problemsom berör haven, inte minst övergödningen. Därmedberörs också jordbrukspolitiken till viss del.Ett annat problem som vi har diskuterat i den härkammaren, och även delvis kommer att diskutera tror jag, handlar om överfiske. Där har jaghört ryktas att miljöministern i olika sammanhang haruttalat en vilja att ska ta ansvar för exempel-vis torsken och följa de internationella rekommenda-tioner som kommer som innebär att man behöverstoppa torskfisket på vissa bestånd. Vi skulle alltsåkunna ta det ansvaret nationellt om det inte skullelyckas att övertyga de andra länderna kring Östersjönom att göra det här tillsammans, vilket naturligtvisvore det bästa.Därför vill jag ställa en fråga till miljöministern.Trots att detta ju inte är miljöministerns huvudsakligaansvarsområde är ministern ändå ansvarig för miljö-frågorna och havsmiljön. Det är en lite underlig upp-delning, kanske. Fisken är ju en ganska viktig del avhavsmiljön. Jag undrar om ministern skulle kunnasvara på frågan om han är beredd att i regeringendriva att ska ta ett eget nationellt ansvar förtorskbestånden i de fall där man inte kan kommaöverens internationellt.Anf. 104 Miljöminister ()replik:Fru talman! har vi fått nya forskarrapporterom fiskesituationen framför allt när det gäller torskmen även när det gäller sill i och i . De kom då jag var i ochdiskuterade förberedelserna för . Jag harinte hunnit sätta mig in i dem riktigt , men det ärväl ingen tvekan om att de talar för en mycket starkrestriktivitet när det gäller fiske framöver. Kanskebehövs det fiskestopp på torsken för båda bestånden iÖstersjön och också i Skagerrak.Jag kommer självfallet nu att diskutera det härmed , som är ansvarig fiskemi-nister. Jag känner mig också mycket starkt ansvarigför den här frågan, för jag menar ju att havsmiljönmåste betraktas ur ett ekosystemperspektiv. Manmåste se på hela det biologiska livet i haven för attkomma fram till riktiga slutsatser när det gäller t.ex.fisket och fisktillgången. Det är mycket möjligt att vihamnar på att i förhandlingarna driva frågan om fis-keförbud i och under en periodför att öka förutsättningarna för torsken att återhämtasig.Om vi i de förhandlingarna inte lyckas kommatillräckligt långt har jag sagt att vi kan komma i ensituation där vi måste överväga att införa ett isoleratsvenskt fiskestopp, men det förutsätter naturligtvis attden kvot som vi i så fall inte utnyttjar inte tillfallernågon annan nation. Det förutsätter också att den härinsatsen blir på något sätt meningsfull när det gällerdet som är uppgiften, nämligen att rädda torskbestån-det. Det handlar alltså inte om någon enstaka sym-bolåtgärd, utan det måste vara meningsfullt när detgäller det som är det övergripande målet här, att se tillatt torsken inte försvinner med risk att den kanskealdrig någonsin kommer tillbaka.Anf. 105 ()replik:Fru talman! Det var intressant att höra att miljö-ministern ger ett annat svar på den här frågan än jord-bruksministern. Jag vill också passa på att påpeka attdet är lite underligt att man tar så starka näringsin-tressen i den här frågan att man helt enkelt inte låterMiljödepartementet vara med och påverka, till en vissdel i alla fall, just med det här ekosystemtänkandet.Där delar jag miljöministerns uppfattning, också just idetta att man måste överväga att införa ett ensidigtnationellt stopp. Det menar faktiskt många forskareskulle ha betydelse. Det skulle inte heller innebära attde andra skulle ta vår kvot ifrån oss. Det är fullt möj-ligt att införa ett ensidigt sådant stopp.Om miljöministern gör vad han kan för att påver-ka regeringens ställningtagande inför förhandlingarnaoch för att påverka sina partikollegor i länderna kringÖstersjön i den här frågan lovar jag att vi i Miljöpar-tiet ska göra vad vi kan för att påverka våra grönakolleger i regeringar och i miljörörelserna i de olikaländerna för att trycka på sina regeringar i den härfrågan. Då kan vi förhoppningsvis göra någontinggemensamt för att rädda torsken i Östersjön.Anf. 106 Miljöminister ()replik:Fru talman! Då gäller det att skynda på, i EU-sammanhang, för det är tyvärr inte så många kvar nu.Jag tror inte att man ska försöka peka på någonskillnad mellan och mig i den härfrågan.