prot · GP09113 · 2002-05-27 00:00:00 — Därför tänkte jag attdetta måste bli utgångspunkt för en diskussion om hurvi som politiker kan göra det bättre och hitta någonmöjlighet så att man kan få råd, stöd och trygghet.Vi ska ha klart för oss att detta inte är vilken frågasom helst. Om något brinner upp därhemma är det enannan sak, som kan föra en process om mot ett för-säkringsbolag. Men när det rör ens eget barn, sominte själv kan tala för sig och som innebär så mycketsmärta, och man därtill känner att det inte fungerarblir det ett mycket känsligare och svårare område.Jag förstår att socialministern har funderat på nå-gon nivå. Jag vill ändå fråga: Varför skulle det intekunna vara en patientnämnd? Vad finns det somskulle kunna tala emot det?Anf. 62 Socialminister ():Fru talman! Jag tror att vi för framtidens omsorg -det handlar om både äldreomsorg och handikappom-sorg och ytterst om hela arbete - be-höver hitta ett instrument där man som vårdtagareeller anhörig kan vända sig till någon neutral person.Det är det som är det intressanta med idén om enpatientombudsman.Många kommunalpolitiker från olika politiskapartier menar att det naturliga är att man vänder sigtill dem som sitter i nämnden. Man ska ha sådanakontakter med medborgarna att de ska kunna vändasig till den partiföreträdare de har sympatier för. Såska man prata om problemet. Jag tror att väldigtmånga människor då känner att de ändå talar med densom på något sätt är ansvarig för verksamheten. Dåkan det vara svårare att tala om det.Det vore bra om man fick tala med någon som ärneutral, som står vid sidan om och bara hanterar kla-gomål. I den mån denna person bedömer att klago-målen ska föras vidare och att det finns en grund fördem ska just ombudsmannen ta kontakt med denverksamhetsansvarige eller med nämnden och fram-föra synpunkterna. Det innebär också en möjlighet attvara anonym. Man ska kunna framföra sina syn-punkter och säga att man är orolig för sin mammaeller någon annan anhörig, och man ska vara säker påatt frågan hanteras.Jag har stor sympati för tanken att på det sättet haen ombudsman för klagomålshanteringen. Det ärmöjligt att man kan ha det i form av en patientnämn-der, och att patientnämnden således är ombudsman-nen. Det kan vara någon anställd på kansliet som ärden som fungerar som ombudsman. Det är möjligt också kan tänka sig andra modeller, t.ex. att småkommuner samverkar kring samma funktion eller har en gemensam nämnd med landstingen.Vi kommer senare att lägga fram ett förslag - detbereds just nu - som innebär att kommuner ochlandsting får laglig rätt att ha gemensamma nämnder istörre utsträckning. Då skulle man kunna tänka sig också upprättar den här typen av funktion.Det spelar egentligen ingen roll vad man kallardet för, men någonstans måste det finnas en instanssom kan hantera klagomål och dit man med förtroen-de kan vända sig och också har rätt att vara anonymom man begär det. Jag tycker att begreppet"ombudsman" är alldeles utmärkt, för det förstår manvad det handlar om. Ord som "patientnämnd" eller"omsorgsnämnd" kan leda tankarna fel. Man trorkanske att det är den som är ansvarig för verksamhe-ten. Men i det här fallet är inte tanken att man skavända sig till den verksamhetsansvarige, utan manska vända sig till någon som står vid sidan om ochsom kan hjälpa till att framföra synpunkterna. Jag harstor sympati för detta.Vi kommer att få möjlighet att i disku-tera förslaget om gemensamma nämnder. Då kan mandiskutera möjligheten att där också anvisa att detöppnar möjligheten att ha en gemensam klagomåls-hantering och kanske också en gemensam ombuds-man. har kommunerna möjlighet att göra detta.Många kommuner har egna ombudsmän, vilket jaghar förstått att de flesta har mycket god erfarenhet av.Kommunerna kan ju ta egna initiativ. Vi i får möjlighet att diskutera detta i anslutningtill att vi diskuterar förslaget om gemensamma nämn-der.Anf. 63 ():Fru talman! Jag är givetvis väldigt glad över attsocialministern delar åsikten att det behövs någon-ting. Självklart är inte heller jag fastlåst vid att det skavara en patientnämnd. Det viktiga är att man hittar ettforum som fungerar och är trygghetsskapande. Jagtror att väldigt många närstående som har anhörigasom inte själva kan tala för sig har detta behov mer ände som kan berätta hur det är, hur det känns och vadde har upplevt. Jag tror att det också handlar om be-hov av information och kontakter med andra som hardet likadant. Jag är mycket intresserad av förslagetom gemensamma nämnder, för det skulle också visaatt allt är lika viktigt.Jag vill ta upp frågan om information. Man behö-ver information t.ex. om vad som händer när barnetfyller eller om vad det innebär att ha en godman. I mitt eget län, om jag har förståt saken rätt, ärdet väldigt ofta handikapporganisationerna som ärbehjälpliga och informerar om detta. Jag tror attkommunerna kanske känner att man har dåligt medresurser för just sådan verksamhet. Det kan man ock-så förstå. Men kommunerna har faktiskt, såvitt jag harförstått, en laglig skyldighet att informera anhörigaom detta. Borde man inte tydliggöra detta för attkomma längre på den vägen och öka tryggheten idetta avseende? Det finns olika sorters människor. är talföra och kan ta för sig och ringa; andra harjättesvårigheter med detta och förblir anonyma. Jagvill fråga om socialministern anser att det skulle varabra med ett sådant förtydligande.Det är bra att det har kommit ett informationsblad- Hitta dina rättigheter - från Handikappombuds-mannen. Jag ser fram emot att ta del av detta också.Anf. 64 Socialminister ():Fru talman! Vi kommer att få en rapp-ort från om uppföljningen av lex Sara.Det sades inledningsvis att det var en bra lagstiftningmen att för få känner till hur den fungerar. Det på-stods också att det fanns en tveksamhet hos de an-ställda att verkligen anmäla misstänkt vanvård ellermissförhållanden på den egna arbetsplatsen. Det ärinte alls omöjligt att det har varit så, men jag skulletro att vi nu kan konstatera att personalen i äldreom-sorgen har lärt sig att de har en skyldighet att anmäla.Man är inte lika rädd, och jag tror att ledningen förverksamheten inte längre betraktar det som illojalt attanmäla missförhållanden. Man säger att det är bra gör det, och man får faktiskt beröm efter att haframfört kritik.Jag är däremot inte alldeles säker på att anhörigavet vad lex betyder och vilka möjligheter manhar att påpeka missförhållanden. Väldigt många av deuppmärksammade fallen har ju visat att de anhörigainte vet vart de ska vända sig. Det finns t.ex. ett falldär den anhörige själv tog initiativ för att dokumente-ra missförhållanden och vanvård. Jag tror att detbehövs en samhällelig information om vilken lagstift-ning som gäller, vilka rättigheter man har som anhö-rig och vilka skyldigheter man har som anställd. Detbör vara en mer omfattande information än det vihittills har bidragit med.Vi får möjlighet att diskutera detta när Socialsty-relsen kommer med sin rapport. Den skulle ha kom-mit , men jag har förstått att den beroende på sjuk-dom och liknande kommer att dröja något. Vi får enrejäl genomgång i höst.Anf. 65 ():Fru talman! I mitt sista inlägg vill jag tacka soci-alministern för många intressanta debatter som vi harhaft. Jag är också väldigt glad över detta inlägg ochden samsyn som vi har att komma längre. Mycket braär gjort, och jag ska avsluta med att säga att vi välalla känner en stolthet över att vi har kommit långtnär det gäller möjligheterna för de handikappade attinte känna sig lika handikappade, eftersom det ärsamhällets planering som i stort avgör hur de kännersig. Men vi måste komma längre, och det gäller spe-ciellt människor med osynliga handikapp. Det bådarväl gott när vi är överens om detta. Och avsett vilkenriksdagsmajoritet det blir lär vi ha en sam-syn om att vi behöver komma längre, arbeta kon-struktivt och försöka samarbeta för att få breda majo-riteter i sådana frågor som är utomordentligt viktigaför oss alla och främst för dem med handikapp ochderas närstående.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 2001/02:376 omersättning enligt patientskadelagenAnf. 66 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att de patienter varsskador inte omfattas av patientlagstiftningen,trots att de bevisligen uppstått till följd av ingreppinom hälso- och sjukvården, ska få ekonomisk kom-pensation.Fr.o.m. gäller en patientska-delag som innehåller bestämmelser om rätt till pati-entskadeersättning och om skyldighet för vårdgivareatt ha en patientförsäkring som täcker sådan ersätt-ning. För skador som inträffat före lagens ikraftträ-dande tillämpas de regler som gällde enligt den tidi-gare frivilliga patientförsäkringen.Patientskadelagen, som i stor utsträckning byggerpå den tidigare frivilliga patientförsäkringen, innebärbl.a. att patienten inte behöver bevisa att skadan orsa-kats genom att hälso- och sjukvårdspersonalen gjortsig skyldig till fel eller försummelse för att ersättningska kunna lämnas, utan att bedömningen sker påobjektiva grunder. Genom den obligatoriska försäk-ringsskyldigheten för alla vårdgivare riskerar inteheller längre någon patient att bli utan ersättningdärför att vårdgivaren inte har tecknat en patientför-säkring. Det grundläggande skälet för en lagregleringvar att patienternas utsatta ställning ansågs motiveraett särskilt ersättningssystem för skador på patienterinom hälso- och sjukvården.Jag kan självklart inte kommentera de bedöm-ningar som gjorts i de enskilda ärenden rörande kvin-nor som skadats efter epiduralbedövning vid förloss-ning, som hänvisar till.Patientskadelagen har varit i kraft i drygt fem år.Det finns därmed underlag för att kunna bedöma omlagen fungerat på det sätt som varit avsett. Detta till-sammans med att har tillkännagivit förregeringen att en översyn bör ske av den s.k. självris-ken i patientförsäkringen är bakgrunden till att re-geringen nu har för avsikt att tillsätta enutredning som ska göra en översyn av patientskadela-gen. Jag vill avvakta resultatet av översynen innan jagöverväger några förändringar av lagen.Anf. 67 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Dess-värre innehåller svaret inte någon som helst viljein-riktning från socialministern. På ett byråkratiskt sätthar ställt sig vid sidan av som en åskå-dare, och jag skulle vilja fråga vad vill. I stället hänvisas till en översyn av enutredning, en utredning som ännu inte ens är tillsatt.Jag vill därför fråga socialministern om han kansätta sig in i de människors lidande som inteomfattas av patientskadelagen. Är det ett avsiktligtundantag, , som gjordes med berått modvid lagstiftningens införande, eller har jag själv levt i den villfarelsen att alla be-handlingsskador omfattas av ett försäkringsskydd?Det förekommer givetvis mängder av fall där patien-ter inte blivit botade och inte omfattas av lagen. Detkan gälla komplikationer i form av infektioner vidoperationer och annat. Men tycker inte , i fall där sjukdom uppstår hos en i övrigt friskperson, t.ex. vid epiduralbedövning i samband medförlossning, att dessa patienter, dessa medmänniskor,faktiskt borde omfattas? Där kan det vara intressantatt få en opinionsyttring från socialministern, utan atthan tar ställning till just de enskilda patientfallen, atthan ger en mer principiell hållning när det gällerbehandlingsmetoden och lagstiftningen. Är det så,socialministern, att skyddet för just denna grupp avpatienter är mindre nu än innan lagen infördes, dvs.att skyddet var bättre med den frivilliga försäkringen?Låt mig få göra en närliggande jämförelse. I minverksamhet som tandläkare gör jag ofta endodontiskbehandling, dvs. Om man vid den be-handlingen perforerar roten så att det blir en kommu-nikation ut till benet råder det ingen som helst tvekanom att det är en behandlingsskada, detta trots att be-handlingen utförts helt enligt alla konstens regler.Däremot förefaller det som om epiduralbedövning,som liksom rotfyllningen också görs helt i blindo,man ser alltså inte vad man håller på med, inte om-fattas om någonting går snett. Tycker detta är rimligt? Är detta en lucka i lagen? Vad ärförväntad respektive inte förväntad effekt respektivebiverkan av en behandlingsmetod? Försök att lämnabyråkratiska formalia, . Berätta nu härför mig och för kammaren: Vad tycker statsrådetsjälv, och hur skulle statsrådet vilja ha skyddet förpatienter som drabbas?Anf. 68 Socialminister ():Fru talman! Är det någonting som jag har lärt migunder de som jag har varit statsråd såär det att det finns en skillnad mellan att vara ledamotav kammaren och att vara statsråd. För mig skulle detförmodligen vara om inte ett tjänstefel så i alla fall enallvarlig avvikelse om jag skulle tala om vilka resultatsom denna utredning som tillsätts ska komma framtill. Jag tänker avstå från detta.För mig är det viktigt att vi nu får en översyn avpatientskadelagen och av lagstiftningen för att just gåigenom vilka luckor den eventuellt kan ha, vad det ärsom brister i lagstiftningen och hur vi kan göra för attfå den bättre. Denna översyn ska ur denna synpunktske förutsättningslöst utan att jag har talat om vilkaförslag den ska komma med. Om jag skulle göra detoch om jag visste exakt vilka förbättringar som skulleske, då skulle vi inte behöva tillsätta en utredning.Men som ledamot av kammaren har man möjlighetatt på ett annat sätt tala om hur man skulle önska sigatt det ska se ut. Men den diskussionen får vi nogavstå från tills vi har fått denna översyn och kan ha enbättre grund för att diskutera hur en ny lagstiftningska se ut. Jag ser fram mot den översyn som nukommer att ske och hoppas att vi då får en rejäl dis-kussion om de förbättringar som behövs på området.Anf. 69 ():Fru talman! vill jag fråga statsrådetLars vad han egentligen har för hållning närdet gäller patienter som oskyldigt drabbas. Det är juinte att föregripa utredningen om man har en generellåsikt huruvida vissa patientgrupper ska undantas aven lagstiftning och ett försäkringsskydd, om vissapatientgrupper är viktigare än andra och om vissapatientgrupper är oviktiga.Jag kan ta exemplet med farbror , ,som är intagen för behandling av en lunginflamma-tion. Farbror råkar ramla ur sängen. Han om-fattas naturligtvis av den här lagen. Det tycker jag ärrätt. Det är alldeles utmärkt bra, eftersom den skadasom åsamkas i form av benbrott eller liknande intehar någonting med vården i övrigt att göra.Men vi har dessa fall med epiduralbedövningaroch en del andra fall där det råder stor tveksam-het om det är en skada som hade kunnat förutses, omdet är en biverkan som inte är ovanlig. Såvitt jagförstår är denna effekt i just dessa fem-tio fall ex-tremt ovanlig. Är det då inte rimligt, ,att man har en lagstiftning och ett försäkringssystemsom omfattar samtliga patienter? Jag fick inte hellernågot svar på frågan: Är försäkringsskyddet i dagfaktiskt sämre än det var när det gällde den frivilligaförsäkringen för just dessa patientgrupper?Anf. 70 Socialminister ():Fru talman! Jag kan svara mycket kortfattat. Detfinns ingenting i det material som jag har tagit del avsom säger att försäkringen är sämre. Men där-emot är det ganska mycket som pekar på att den inteär tillräckligt bra i förhållande till de allmänna öns-kemål som man kan ha om en patientskadeförsäkring.Det finns luckor, och det finns skador som uppenbartinte omfattas av försäkringen. Och den allmännahållningen måste naturligtvis vara att patientskadeför-säkringen ska vara heltäckande. Men det är just för attse till att den blir det som vi tillsätter utredningen.Anf. 71 ():Fru talman! Det verkar faktiskt slutligen som omLars och jag här i alla fall kan bli överensom att lagstiftningen ska vara heltäckande och attinga patienter ska falla emellan. Då tycker jag att denhållningen är bra. Däremot tycker jag att det går litelångsamt och att det hade varit bra om denna lagstift-ning hade kunnat ändras med det samma. Jag hoppasatt den här utredningen skyndsamt kommer i gångoch skyndsamt får avsluta uppdraget eftersom det intekan vara så väldigt komplicerat att gå igenom de fallsom det gäller.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellation 2001/02:465 omföretagsklimatetAnf. 72 Näringsminister ():Fru talman! Per har frågat mig vad jagavser att göra för att förbättra det svenska företags-klimatet.Per hänvisar till att svenskarna ärbland de mest uppfinningsrika i men att idéeroch patentansökningar inte leder till att företag startasi samma utsträckning som sker i andra länder. Idéernafinns, men de leder i alltför ringa utsträckning till attnya företag startas. går därmed miste om detvälstånd, de arbetstillfällen och de inkomster som flerföretag skulle kunna skapa.Det är sant att svenskar och svenska företag liggermycket högt i antalet meddelade patent per capita.Forskning och utveckling frodas alltså i vårt land.Likaså är det sant att nyföretagandet i landet inte tillfullo återspeglar detta, vilket även jag ser som ettproblem. En förklaring till detta kan vara att en heldel av idéerna förverkligas och kommersialiserasutomlands. Detta kan bero på att patenthavaren finnerdet ekonomiskt mer lockande att sälja sitt patent elleratt upplåta licens för det än att själv dra i gång till-verkning. Om licenstagaren inte bor i missarvi chansen till nya arbetstillfällen. En orsak till denhöga patenteringsfrekvensen kan också finnas i detfaktum att många uppfinningar patenteras inte i förstahand för att exploateras utan för att skydda områdennärliggande det där företaget i fråga har pa-tent och där företaget inte vill riskera att andra företaggår in. Många patentansökningar kommer också frånföretag där någon anställd gjort uppfinningen. För-hållandena kan vara annorlunda i andra länder.Det faktum att forskning och utveckling ligger itopp leder till kommersialisering och till att företagbildas med sysselsättning och tillväxt som följd, mendet kan självklart bli bättre.Jag ser innovativ verksamhet - omvandling avkunskap till produkter, processer, tjänster - sommycket viktig för ekonomiska tillväxt ochvälfärdsutveckling. Inom harett projektarbete satts i gång kring frågor om innova-tionssystem. Projektet har identifierat ett antal olikanyckelområden: exploatering av forskningsresultat,nyföretagande och företagstillväxt, kapitalförsörjningsamt immaterialrättsligt skydd. Vi arbetar med hurforskningsresultat från universitet, högskolor, institutoch företag kan exploateras, med nyföretagandet ocheventuella hinder för detta samt med riskkapitalmark-naden och särskilt finansiering i tidiga skeden. Vitittar också på hur innovationer kan skyddas och hurman i högre utsträckning kan exploatera existerandepatent nationellt och internationellt.En mycket viktig del i detta arbete syftar såledestill att verka för att innovationer leder till fler reali-serbara affärsidéer, fler företag, utveckling av befint-liga företag och ökad sysselsättning.Det är riktigt som Per säger att resultat är intressant att studera och att detvid första anblicken inte ser så bra ut för Sverige.Men vid en närmare granskning så kan vi finna attmånga av de länder som redovisar en högre aktivitetän är utvecklingsländer vilka har en hög gradav behovsgrundat entreprenörskap - , ,, , , , och . Med det menas att man startar företag för attdet inte finns något annat arbete att få. I industrilän-der är anledningen snarare att man ser en affärsmöj-lighet och prövar sin lycka.Ett annat sätt att mäta företagsklimat är att kon-statera att har många utländska investeringar.Dessa uppgick ,1997-2001, till ungefär 1 miljard 100 miljoner svens-ka kronor, och de svenska investeringarna i utlandetuppgick till . Undersamma period förvärvade utländska företag runt 700företag i , medan svenska företag förvärvadeknappt 1 200 företag i utlandet. Dessa siffror under-stryker att in- och utflöden är förhållandevis balanse-rade och att och näringslivet i deltar iden omstrukturering av det internationella näringsli-vet som pågår. var under den angivna perio-den en av världens tio största mottagare av utländskainvesteringar i absoluta tal. Klimatet för utländskainvesteringar i håller hög internationell klass,och vi har därmed ett gott utgångsläge. Vi kan dockbli bättre.Andre vice talmannen konstaterade att interpel-lanten inte var närvarande i kammaren och förklaradeöverläggningen avslutad.17 § Svar på interpellation 2001/02:475 omföretagares villkorAnf. 73 Näringsminister ():Fru talman! har ställt sammanlagttolv frågor om företagares villkor och vilka åtgärderjag avser att vidta på ett flertal områden.Jag tycker att det är mycket tråkigt att alla frågor inte kan bli föremål för debatt pågrund av den korta tid som står till förfogande. Frå-gorna är angelägna och förtjänar att debatteras. Attställa så många som tolv frågor i en interpellationomöjliggör tyvärr att alla frågor dryftas seriöst.Jag vill också inledningsvis säga att frågor om ge-nerationsskiften i fåmansbolag, provanställning,skattetillägg, miljösanktionsavgifter, jämställandet avmiljörapport med försenad deklaration och frågan omförlängd sjuklöneperiod är föremål för utredningareller för beredning inom . Jag kandärför inte säga något om dessa frågor. Svaret iövrigt är utarbetat i samråd med mina kolleger i re-geringen.Att vi får fler och växande företag är en förutsätt-ning för tillväxt och leder till ökad sysselsättning. Vibehöver ta vara på och uppmuntra de indi-vider som vill starta och driva företag i . Attskapa ett gynnsamt näringsklimat är ett långsiktigtarbete som måste bedrivas på flera fronter samtidigt.Det är alltså inte fråga om en engångsinsats, somMaria antyder.Jag vill också nämna att i syfte att utveckla re-geringens arbete med näringspolitiken jämför vi årli-gen med andra EU-länder med hjälp av indi-katorer i en benchmarking-studie. I förra årets under-sökning befann sig avseende 27 av 45 indi-katorer i den övre tredjedelen i rangordningen mellanländerna. Vi hade förbättrat vår position avseende 14indikatorer.Regering, riksdag, kommuner och myndigheterdelar ett ansvar för företagsklimatet. Att vi alla för-medlar positiva röster om företagande, och inte baralyfter fram svårigheter, bidrar också till attitydföränd-ringar hos allmänhet, ungdomar och myndigheternaspersonal, något som oppositionens företrädare brukarframhålla som viktigt.Fru talman! Positiva attityder är inte allt; det krävsåtgärder också. Jag tänkte berätta om några.Vad gäller frågan om regelkrånglet och uppgifts-lämnandet vill jag framhålla att regeringen sedan1998 arbetar systematiskt med att granska alla nyaoch ändrade regler ur ett småföretagsperspektiv - dets.k. Alla förslag som har betydelseför små företag underställs en särskild konsekvens-analys. Arbetet syftar till att vi ska uppnå minskadadministrativ börda för småföretagen.Det befintliga regelverket är också en angelägenuppgift som åtgärdas framför allt genom punktinsat-ser. Utredningarna ska därför också redogöra för sinaförslags konsekvenser för småföretag enligt Simplexchecklista.Frågan om uppgiftslämnande är ständigt aktuell. Isyfte att underlätta företagens uppgiftslämnarbördatill myndigheterna avser regeringen att lämna ettuppdrag till bl.a. PRV om att göra en kartläggning avhur stor andel av myndigheternas företagsrelateradeinformation som är gemensam och på vilket sätt dengemensamma informationen kan standardiseras ochsamordnas.Vad gäller frågorna om myndigheternas serviceoch tidslimit för svar vågar jag påstå att myndigheter-na arbetar serviceinriktat. Ett exempel ärRSV:s blanketter som finns på Internet. Myndighe-terna samarbetar vidare under en portal, Företagar-guiden, för att kunna ge svar på frågor om regelver-ket, tillstånd m.m.Att myndigheterna ska svara på frågor och avgöraärenden följer av deras lagregle-rade serviceskyldighet. Det går dock inte att angenågon specifik tidsgräns för detta, eftersom alla ären-den är olika. Därtill pågår en försöksverksamhet därett tjugotal myndigheter deltar. Myndigheterna skautforma ett serviceåtagande, en s.k. servicedeklara-tion, som ger tydlig, relevant och förpliktande infor-mation om utbudet av tjänster och nivån på servicen,t.ex.