prot · GP09120 · 2002-06-05 00:00:00 — Det kanvara så att det inte finns tillräckliga incitamentför att pröva om det finns fortsatt livskraft i företag påobestånd med den nuvarande förmånsrättsordningendär staten och bankerna i princip tar det mesta av detillgångar som finns i bolag som sätts i konkurs.Den som blir utan utdelning i konkurser med da-gens lagstiftning är den lille företagaren som levereratvaror eller tjänster, den som ligger sist i förmånsrätts-ordningen och som i värsta fall själv riskerar ekono-miska problem på grund av utebliven ersättning närandra har tagit sitt.En parlamentarisk utredning, kallad , har kommit med förslag till hur för-månsrätten ska kunna utformas så att fler får utdel-ning vid konkurser. Syftet med utredningen var ocksåatt frågan om rekonstruktioner av företag på obeståndskulle prövas i större utsträckning än nu samt attdelvis förändra och förbättra lönegarantin. Utskottetsuppfattning är att förslagbör kunna utgöra en god grund för ett lagstiftnings-förslag även om det delvis kan behöva omarbetasenligt vad som angetts i betänkandet. Men som prin-cip duger utredningen bra.Vi har förstått att det är de som har den star-kaste ställningen i förmånsrätten som också vill haden kvar. Det är bankerna som inte vill göra avkall påmöjligheten att få tillbaka hela sitt utlånade kapitalvid en konkurs. Utredningen föreslår att de ska få50 % tillbaka. Vi själva, dvs. staten, är också tveksamtill att avstå från skatteförmånsrätten. Bankerna sägeratt det kan bli svårare för småföretagare att lånapengar om bankerna redan på förhand vet att de barakan få tillbaka hälften vid en konkurs. Farhågan omatt det kan bli en restriktivare bedömning vid utlåningfinns också i ett särskilt yttrande i utredningen.Staten säger att man inte kan välja sina kunder,dvs. skattebetalare, och att man därför vill ha starkastmöjliga ställning. Utskottets utgångspunkt har varitatt försöka hitta bästa möjliga insolvenshantering isvenskt näringsliv som kan bidra till en sund före-tagsutveckling i Sverige.Det är den uppgiften vi nu ger till regeringen ge-nom vårt tillkännagivande, att man ska göra en balan-sering när det gäller förmånsrätten på ett sådant sättatt fler tar aktiv del när företag får problem i ställetför att passivt invänta utdelning i konkurser. Måletska alltså vara fler rekonstruktioner och färre konkur-ser.Eftersom detta är mitt sista framträdande i dennatalarstol åtminstone vill jag tackaför den tid som har gått och särskilt tacka och som jag vet frivilligt läm-nar . Jag vill även till ordföranden framföraett tack för de fina orden.Fru talman! Jag yrkar delvis bifall, bifall och av-slag på motioner enligt de fyra punkter som finnsangivna i betänkandet på s. 3 under rubriken förslag till riksdagsbeslut.Anf. 11 ():Fru talman! Denna debatt handlar om förmåns-rättsordningen. Innan jag börjar att debattera den villjag direkt framföra ett stort tack till lagutskottetsledamöter för det arbete som har gjorts i detta ärendeoch i många andra ärenden under de år som jag harvarit med. Jag har sagt till dig attjag inte begriper din politiska uppfattning men att jagbegriper att du är väldigt duktig, trevlig och skicklig.Och det vill jag verkligen stryka under. Du har näm-ligen skött detta på ett enastående sätt. Du förstår intemin politiska uppfattning, men vi har känt responsrent faktiskt för det sätt som arbetet har skötts på.Samma tack vill jag rikta till somju var med i och Per Rosen-gren. Där jobbade vi tillsammans, och redan ganskatidigt var vi överens om att om vi kan åstadkommadet som i huvudsak framgår av det förslag som äraktuellt och som har gått till Lagrådet skulle det gag-na Sverige.Rolf och jag har jobbat ihop mångagånger utanför . Men när vi nu har haft dettagemensamt har vi verkligen lagt ned möda och an-strängning.Jag skulle kortfattat vilja rekapitulera det senasteårtiondets historia beträffande förmånsrätt i konkur-ser.År 1990 började finanskrisen, som kom att varaunder större delen av . I september 1990inställde finansbolaget , med en omslutningpå tiotalet miljarder, sina betalningar varvid jag varrättens ombudsman och skulle handlägga betal-ningsinställelsen med sikte på en rekonstruktion ge-nom ackord. Rekonstruktionen lyckades trots, vill jagsäga, gällande lagar.I fråga om de bestämmelser som då gällde, ochsom i viss mån fortfarande gäller, är det väldigtmycket bekymmer med att åstadkomma ackord. Detuppkommer kontroversiella frågor, och det uppkomockså kontroversiella frågor i Nyckeln.I det läget talade jag med en av de äldre framstå-ende experterna, en professor som medverkat vidtillkomsten av de flesta lagar som kommit till under,skulle jag vilja säga, . När jag ställ-de en konkret fråga till honom fick jag det raka sva-ret: Advokaten måste förstå att det här är frågeställ-ningar som över huvud taget inte var aktuella dålagen stiftades.Det gäller alltså att hålla lagarna ajour så att säga.Nu har vi, med fördröjning, kommit fram tillvad jag tycker att det är väsentligt att vi får ha, nämli-gen en lagstiftning på förmånsrättssidan som pekar iden här riktningen.Ambitionen i den svåra kris som var har ju varitatt få så många rekonstruktioner som möjligt. Tyvärrblev det praktiskt taget enbart konkurser. Det förslagsom faktiskt fanns skulle just remitterastill Lagrådet men blev stoppat. Därefter har frågandragits i långbänk.Förmånsrättskommittén lade sedanfram ett enigt förslag. Om vi får en förmånsrättsord-ning som har så få förmånsrätter som möjligt kommerdet, det är jag helt övertygad om, att vara till gagnsåväl för företag på obestånd som för dess borgenäreroch, inte minst, samhället. Det säger sig självt att omborgenärerna har samma möjlighet till utdelning finnsdet bättre förutsättningar för en samsyn.Sedan lagutskottet fick beskedet att den aviseradepropositionen, den här gången med förslag till nylagstiftning beträffande förmånsrätt, inte skulle kom-ma kom vi - som och sagt - överens om att jobba i lagutskottet. Nuhar vi alltså fått det förslag som ligger på riksdagensbord.Vidare är utskottet enigt om att frågan om ränta påmedel som staten förskotterat på lönegarantin skautredas i anledning av ett rättsfall från Högsta dom-stolen där helt plötsligt tillämpningen av enlag som hade gällt förändrades. I 28 århade man arbetat efter en modell. Det gäller då räntapå statens pengar som enligt det rättsfallet ska utgåinnan de anställda har fått full utdelning på sina löne-fordringar.Nåväl, vägen att nå hit har varit lång, men det för-slag som finns i Lagrådets utlåtande här och somnu ligger på bord är det en glädje att fåbehandla.Jag har inte nött den här talarstolen så ofta menjag sätter ett värde på att få vara med och säga vad jaghar önskat. Jag har aldrig känt annat än att handlägg-ningen här ger utrymme för alla som vill säga någotatt verkligen få göra det.Jag vill tacka för de här åren. Jag har sagt att nuska jag ägna mig åt fysiska aktiviteter och idrott ef-tersom det är något som jag har eftersatt. Sedan fårjag väl se när det gått en period om åldersgränsernahelt är utsuddade och man säger: Är ni vettiga kan niha chans att komma igen. Jag vet inte hur det blir då.I alla fall tycker jag att det har varit väldigt roligtunder de här åren. 12 ():Fru talman! Det blir lite av skolavslutning överdetta. Det är väldigt trevligt att få avsluta sin period iriksdagen med ett sådant här ärende som vi i utskottetär så rörande överens om. Jag tackar också för vänli-ga ord här.Det här med förmånsrättsordning, konkurs, obe-stånd och företagsrekonstruktion låter väldigt tek-niskt, men i botten är det helt enkelt på det viset att vivill ha en lagstiftning som främjar möjligheterna atthantera företag i kris. Har vi en sådan lagstiftningräddar vi värden, och vi räddar arbetstillfällen ochräddar möjligheter så att människor inte far illa. Detär alltså en viktig och tung uppgift som ligger bakomdetta.Lite sorgesamt är det att det har tagit så lång tidatt komma i mål. Men måste alla i omvärldennotera att det just finns en politisk vilja att genomföraen reform i enlighet med de principer som finns ut-tryckta i betänkande.På olika sätt har man motarbetat möjligheterna attgenomföra detta. Jag menar att det i demokratinsnamn måste vara slut på det fr.o.m. . Det går ju inteatt tänka sig en bredare parlamentarisk förankring fören reform än vad som ges uttryck för i detta betän-kande.Naturligtvis yrkar jag bifall till utskottets förslag ibetänkandet.Vidare vill också jag rikta ett tack till de ledamö-ter här som ståndaktigt har arbetat för denna reform.Jag tänker särskilt på och som inte alldeles självklart hamnar i den härsituationen. Det är uppfriskande att det även i dettaparlament finns storväxta furor som inte viker sig iförsta taget. Tack, fru talman!Anf. 13 ():Fru talman! Det är ovanligt med en så lång talar-lista till ett betänkande som utskottet är fullständigtenigt om, men det har kanske redan framgått av deanföranden som hållits här vad syftet med debattenär. Jag vill gärna instämma i det.Talarlistan symboliserar frågans längd och seghet.Den här ändringen i förmånsrättsordningen har judiskuterats länge och i flera regeringskonstellationer.Inte minst förgrundsfigurerna Rindborg och Åbjörns-son har ståndaktigt funnits med - med samma stånd-punkt i olika konstellationer, oavsett regeringsskiften.Fru talman! Jag begärde begärt ordet också för attfalla in i hyllningskören här och i tillfredsställelsenmed att vi nu enigt i lagutskottet har kommit fram tilldenna ståndpunkt. Det bevisar att demokratin funge-rar i landets högsta beslutande organ och, inte minst, iberedningsinstanserna. Detta är tillfredsställande.Naturligtvis tackar jag för de vänliga orden frånfru utskottsordföranden. Jag kan gärna återgälda demgenom att konstatera att nuvarande utskottsordföran-den har haft större framgång med att nå slutmålet änjag hade som ordförande. Kanske berordet på att hon har haft förmåga att tala till majoritetenpå ett sådant sätt att vi nu har nått hit.Under min tid i utskottet - tidigare som ordföran-de men även nu - har jag inte funnit annat än att dethar varit lätt att ha en dialog med majoriteten. Jag villockså instämma i att det är berömvärt att man såprestigelöst har kunnat diskutera sig fram till dennaståndpunkt. Jag vet av erfarenhet att integritetenbland utskottets ledamöter är stor i detta samman-hang. Det har ni från majoritetens sida visat också nu.Det är bara att hoppas att regeringen orkar tillgo-dose utskottets hemställan och begäran om förslag pådessa punkter. Det kommer att stärka löntagarnassituation, och det ökar betydligt möjligheterna attrekonstruera företag efter konkurser.Jag vill slutligen tacka och det samarbete vi har haft under dessa år. Lycka tillmed den fysiska aktiviteten, , och välkommenåter.Anf. 14 ():Fru talman! Det enda som saknas är att vi börjarsjunga . Men det ärroligt, och vi är glada över det som har hänt. Ocksåjag vill tacka , , , och även Per ,som sällan är med oss men som verkar ha jobbatmycket för detta.Vi förbättrar förutsättningarna för tillväxt ilandet. Det är väldigt viktigt att näringslivets växt-kraft fungerar obehindrat. Vi har gjort en god sak.Som någon som inte visste någonting om konkur-ser och företagsrekonstruktion innan hon, dvs. jag,kom in i utskottet måste jag säga att jag har lärt migen sak till. Jag har lärt mig att begripa t.o.m. kompli-cerade lagar tack vare det mycket seriösa och finaarbete vi gör i utskottet. Jag vill tacka alla, och jag ärglad att jag som en mycket ödmjuk ledamot i sam-manhanget har kunnat vara med när detta beslutades.Anf. 15 PER ():Fru talman! Även jag är naturligtvis väldigt gladatt vi har kommit så här långt. Dock ska vi vara med-vetna om att vi ännu inte har något förslag att ta ställ-ning till här i . Vi kanske ska vänta med deriktiga glädjeyttringarna tills vi faktiskt kan klubba ettbeslut. Men det är väldigt roligt att det finns en totalenighet här i kammaren om detta. I och med att detfinns en sådan borde regeringen naturligtvis upp-märksamma detta och återkomma så fort som möjligt.Jag vill återkomma till att utredningen - - var enig sånär som på några särskil-da yttranden. Det var en styrka redan det, tycker jag.Utredningens förslag andas det man pratar så mycketom, nämligen förenkling. Kommittén föreslog mångaförenklingar och framför allt förbättringar - möjlighetför företag att rekonstrueras utanför konkursinstitutet,dvs. genom ett ackordsförfarande.Jag tror också att regeringen från början var heltinställd på att verkställa kommitténs förslag. Så sentsom tror jag att man var beredd att lägga framett förslag i riksdagen.Sedan, i slutändan, kom två intressenter in, somredan tidigare hade gjort vissa invändningar. Det varbankerna och - de två stora partersom skulle behöva maka lite på sig för att vi skullekunna få en bättre förmånsrättsordning.Det intressanta var att alla i kommittén - ävenBankföreningens, småföretagarnas och RSV:s repre-sentanter - var fullkomligt medvetna om att kommit-téns förslag var en paketlösning. Bankerna fick ruckalite på sina principer, och och statenfick rucka lite på sina principer. Därför blev det helleringa reservationer. Därför blir man lite konfunderadnär kritiken från bankerna dyker upp i efterhand.Från bankerna hävdas det att den nya modellenkommer att minska antalet lån till småföretag framförallt i glesbygd. Det intressanta är att många andraländer har provat denna modell. har gått övertill den. I har man inget på dettasätt. Där fungerar det bra.Jag har exempel på att det redan nu är problem förvissa småföretag. Det kan inte bli sämre än vad det ärnu när det gäller bankernas behandling av småföretag.Jag vill också tacka , och för det arbete som är nedlagt ilagutskottet. Jag vill naturligtvis även tacka ordföran-den , som har skött detta på ett väl-digt bra sätt. Jag hade förmånen att sitta i kommitténtillsammans med och där var det ett väldigt konstruktivt arbete.Ambitionen var som sagt att få ett enkelt systemsom faktiskt gynnade rekonstruktion utanför konkur-sen. Jag tyckte trots allt att vi lyckades väldigt bra närdet gäller förslagen i kommittén.Om det var jag som blev apostroferad av RolfÅbjörnsson kan jag säga att det är första gången jaghar blivit betraktad som storväxt. Tack för det. Sådantkan man också behöva höra ibland.Anf. 16 ():Fru talman! Efter alla dessa positiva inlägg kännerman nästan att man borde avanmäla sig från talarlis-tan, för jag har en del synpunkter som inte riktigt är ilinje med dessa inlägg. Jag skulle vilja ta upp några.Jag vill erinra om att Regionalpolitiska utredning-en tog upp frågan om den försämrade kreditgivningenför de små och medelstora företagen i detta land. Detvar ett stort bekymmer som utredningen inte kommed något förslag om. Däremot fullföljde regeringenanalysen med att gå vidare och tala om att det härbehövs kompletterande insatser. Det behövs utred-ningar för att vi ska kunna komma till rätta med dettaproblem, som har blivit allt större. Det är inte bara iglesbygd och inte bara i inland, som mångavill påstå, som små och medelstora företag har pro-blem med att skaffa kapital till investeringar och fördriften.Näringsutskottet fullföljde detta i sin behandlingunder , och fattade ett relativtenigt beslut om att det behövs åtgärder.Jag tycker att förslaget som Förmånsrättskom-mittén har lagt fram i många stycken är positivt. Dettalades också om att det skulle vara en paketlösning.När jag nu tittar på lagutskottets betänkande kanjag se att man har börjat såga av ett av de kraft-fulla benen, nämligen förbudet mot återvinning avskatter och avgifter. Vi kan fundera på om det då blirden paketlösning som tänktesig.Jag har haft möjlig-het att träffa både små företag, bankföreträdare, kre-ditgivare och företrädare för attdiskutera denna fråga. Det låter på Per Rosengrensom om frågan skulle ha väckts i slutfasen av be-handlingen. Den har diskuterats , och denutgör ett stort problem. Det har man alltså anmärkt påi ett väldigt tidigt skede.Jag har en del erfarenhet från bankstyrelsearbete.Jag vet att bankerna har varit väldigt nog-granna med sin kreditgivning. Det har naturligtvisinneburit svårigheter för de små företagen. Och närdet gäller ett förslag som skulle innebära en efter-ställning av dessa företagshypotek tror jag att möjlig-heterna skulle minska ytterligare. Jag ska inte säga attdet blir så, men jag tror det.Jag är i alla fall glad åt att man redan i tog upp den här frågan, och jag harläst det särskilda yttrandet av m.fl.väldigt noggrant. Där har man pekat på risken för attdet här skulle kunna komma att bli ett väldigt stortproblem, och det måste alltså beaktas.Fru talman! Jag utgår från att regeringen, när denfår den här beställningen på sitt bord, läser kommit-téns betänkande väldigt noga och också den regional-politiska propositionen, som man själv har skrivit,och beslut när det gäller bl.a. stödet tillsmåföretagen. Jag tycker att det är viktigt att rege-ringen i ett kommande lagförslag verkligen tittar påde små och medelstora företagens möjligheter attanskaffa nödvändiga krediter. Det är viktigt, eftersomvi alla är överens om att det är i de små och medelsto-ra företagen som tillväxten ska ske. Det är där jobbenska komma fram. Det uttrycktes väldigt tydligt i detbetänkande som näringsutskottet lämnade till riksda-gen, som ställde sig bakom, att vi är över-ens om att det behövs särskilda insatser. Då får inteen sådan här beställning motverka det syftet.Anf. 17 PER () replik:Fru talman! Jag vill bara erinra om att kommitténfaktiskt diskuterade frågorna om krediten och kredit-möjligheter för små och medelstora företag. Manmenar, precis tvärtemot K G Abramsson, att dettakanske gör att bankerna börjar värdera krediter i för-hållande till det som de ska göra, dvs. i förhållandetill resultaträkningen. Det handlar om förmågan attbetala. Man ska inte titta statiskt på panträtter osv.Det här är alltså en anpassning till förändringar ibanklagen. Man ska faktiskt titta på resultaträkningennär man bedömer lånen. Och jag kan väl säga attbankerna inte har lärt sig detta ännu.Jag kan ta ett exempel från min hemkommun. Tvåföretag skulle tillsammans köpa en fastighet. Denbetingade först ett värde på 1,3 miljoner. Sedan varden nere i 800 000. Därefter fick de här två företagenköpa den för 425 000. De gick till en av de störrebankerna och fick inte lån med motiveringen att fas-tigheten inte hade något marknadsvärde. Det var tvåföretag med starka resultaträkningar. Det ena företa-get var gammalt och hade aldrig uppvisatnågra röda siffror.Därför ska man kanske ställa större krav på ban-kerna i samband med deras kreditgivning. Det skullefaktiskt stärka dem inom banksektorn som vill bedö-ma krediterna lite mer modernt och inte på det gamlapanträttssättet.Anf. 18 ()replik:Fru talman! Jag kan inte svara för hur alla bankeroch kreditinstitut jobbar med kreditgivningen, menjag vill nog påstå att man harskärpt prövningen oerhört mycket.Jag har haft förmånen att läsa sådana PM somman har som underlag för att fatta beslut om krediter,och de är oerhört omfattande. I dem tas alla de områ-den upp som berör företagandet. Det handlar inte baraom säkerheter utan också om kompetens hos före-tagsledningen, om produkter och om marknader. Vikan räkna upp en mängd parametrar som man tittarpå. Så jag tror att Per borde ta och skaffasig lite mer kunskap om hur kreditgivning går till . Och jag är alldeles övertygad om att vi, om intestaten och fattar beslut omkompletterande åtgärder när det gäller kreditgivningtill små och medelstora företag, kommer att få se enavmattning, och vi kommer att få uppleva väldigtstora problem när det gäller att driva små och medel-stora företag. Jag är naturligtvis särskilt bekymradöver hur det kommer att se ut i och i Norr-lands inland.Anf. 19 PER () replik:Fru talman! Jag ska inte diskutera vem som harstörst kunskap eller mest erfarenhet av långivning tillsmå och medelstora företag. Jag tycker att vi kan taden diskussionen någon annan gång. Den ska vi inteta här i kammaren.Vad jag försökte peka på var det faktum - och därär vi tydligen eniga - att just de förslag som läggsfram i gynnar en modernaresyn på kreditgivning. Det är precis det som K GAbramsson säger. Men risken med det nuvarandesystemet är att man hänger kvar vid den gamla mo-dellen. I ett flertal fall, då jag själv har varit med somkonsult, har det här varit ett problem. Man har intetittat på resultaträkningen på det sätt som man skagöra . Det handlar alltså om fall som lig-ger ganska nära i tiden. Det här sista var så sent som ihöstas.Anf. 20 ()replik:Fru talman! Vi kommer förmodligen inte längre idiskussionen om hur man jobbar med kreditgivningoch om bakgrunden för de kreditbeslut som fattas.Men jag vill avslutningsvis peka på att detta måste havarit ett litet aber för kommittén, eftersom man harutvecklat det här i ett särskilt yttrande, och jag är gladför att det finns med. Det kommer ju att vara underlagför den bedömning som regeringen ska göra i ochmed att man ska komma tillbaka till medett lagförslag utifrån den beställning som lagutskottethar gjort här.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 18 §. )10 § Partnerskap och adoption, m.m.Föredrogslagutskottets betänkande 2001/02:LU27Partnerskap och adoption, m.m. (prop. 2001/02:123).Anf. 21 ():Fru talman! När jag kom in i för åtta årsedan fick jag en förfrågan om jag ville vara med påen motion som skulle gå ut på att man skulle tillåtahomosexuella par att adoptera. Utan att fundera vida-re över det sade jag reflexmässigt nej. Jag hade näm-ligen aldrig haft anledning att fundera över den pro-blematiken.I min mycket tidiga barndom var det faktiskt kri-minellt att vara homosexuell, och ända fram till 1979betecknades homosexualitet som en sjukdom, så jaghade aldrig haft någon anledning att fundera överdetta. Men senare kom jag att berätta om den frågasom jag hade fått för mina döttrar. Då sade de: Nä-men mamma, ingen vuxen har väl rätt att adoptera.Däremot har barn rätt att komma till sjysta föräldrar,och det kan väl lika gärna vara homosexuella par.Detta gjorde att jag året därpå skrev en motionunder allmänna motionstiden. Först året därefter, efterännu en motion, bifölls den delvis. Men det är intebara jag som har skrivit motioner om det här, utan detär många i den här kammaren. Den som jag särskilttänker som denna är har varit en sådan drivande kraft i närdet gäller de här frågorna.Det är med stor tillfredsställelse som jag konstate-rar att det finns en bred politisk enighet i det härärendet. Inte mindre än fem av sju partierhar ställt sig bakom regeringens förslag om att låtahomosexuella par prövas som adoptivföräldrar, att degemensamt ska kunna utses till särskilt förordnadevårdnadshavare och att det ska finnas möjlighet tillstyvbarnsadoption. Det sistnämnda står faktiskt sexav sju partier bakom.Genom den forskning som finns vet vi att barn ihomosexuella familjer inte utvecklas sämre ellerannorlunda och inte heller är mer utsatta för mobb-ning än barn i heterosexuella familjer. All tillgänglig internationell forskningvisar alltså att barn i homosexuella familjer mår bra.Det slogs senast fast av fyra ledande experter på om-rådet i för drygt sedan.Men det som kanske har väckt de starkaste reak-tionerna är internationella adoptioner. Det hävdas idebatten och i en del motioner att den som är interna-tionellt adopterad bär med sig ett annorlundaskapsom i sig självt är krävande att hantera, och att dåväxa upp i en familj med föräldrar av samma könskulle innebära ytterligare ett annorlundaskap. Mendet kan resas flera invändningar mot det här resone-manget. Det går inte att dela upp mänskligheten i tvåkollektiva kategorier - dels en mindre kategori, därmänniskorna främst karakteriseras av att de är homo-sexuella, dels en större kategori, där människornafrämst karakteriseras av att de är heterosexuella. Ochdet går inte att säga att de i den sistnämnda kategorini grunden är lika. Vissa heterosexuella kvinnor ochmän bär på betydligt fler annorlundaskap än vissahomosexuella och tvärtom, naturligtvis.