prot · GP0955 · 2002-01-22 00:00:00 — hade vi tillsam-mans med olika invandrarorganisationer ett seminari-um här i som handlade just om invandrar-kvinnors situation i och invandradekvinnors rätt till sin kropp och sin sexualitet, och detvar knökfullt i förstakammarsalen. Det tycker jag ärett bevis på att det här är en fråga där vi har lång vägkvar att vandra.Det finns de som har försökt att hjälpa oss sominte är utsatta och behöver leva gömda i attförstå hur det är att leva gömd, bl.a. . av sina böcker har hon försökt att beskriva situa-tionen och hur fruktansvärt den är.Jag tänker på det som hände i går och påden TV-intervju som gjorde medhenne , där hon talade om: Jag känner miginte trygg, fast jag har trygghetslarm. Jag lever gömd,men jag känner mig inte trygg.Då vill jag igen aktualisera en fråga som jag hartagit upp förut, att män som hotar gårfria, kvinnor som hotas lever gömda, de lever underskräck och psykisk terror. Det här vill jag gärna ha enkommentar till just . Och det är inte första gångensom det går som det nu har gått för Fadime.I svaret på interpellation säger justitie-ministern att den bristande vilja att följa vissa re-spektskapande normer som finns i , som LenaEk tar upp, tror han inte på. Men det gör jag, och jaghar blivit stärkt i den tron efter seminariet här i riks-dagen. Där föreslog nämligen invandrarorganisatio-nerna själva att när man kommer till så bordeman få ordentligt med kunskap om vad det innebär attleva och bo i , vad det innebär att fostra sinabarn i . I är det svenska regler somgäller, och det ska man ha klart för sig.Det här var väldigt starka krav. Jag tror att vi kangöra mycket för att man ska få kunskap redan frånbörjan när man kommer hit som invandrad. Jag villhöra kommentarer till det här från justitieministern.Anf. 60 ():Fru talman! Unga invandrartjejer - ja, faktisktsvenska tjejer, för de kan vara både andra, tredje ochsnart fjärde generationens invandrare - som var medpå det här seminariet som både och nuEwa tog upp och där jag själv också var med,påtalar att de lever i dubbla världar. Delever en värld och situation hemma och i en värld ochsituation i skolan eller med sina kompisar.Inte minst var en sådan ung tjej som ansågsig så svensk. Hon var en oerhört stark förebild förmånga unga kvinnor. Hon vågade just stå upp förrätten att få vara sig själv och rätten att få älska denhon själv ville.Jag hoppas verkligen, och det visar väl egentligenockså debatten här - att hennes drivkraft ochvilja inte ska behöva dö med henne.Vi är väldigt många som gemensamt måste ta an-svar. Därför är det bra att justitieministern verkligenuttalar att det våld mot kvinnor som jag tog upp,framför allt mot unga kvinnor, inte får accepteras.Tvångsgifte, könsstympning och andra våldsyttringar,ja, t.o.m. mord, just för att t.ex. en fars makt ifråga-sätts får aldrig accepteras. Vi har alla ansvaret attgemensamt säga ifrån.Avslutningsvis kan jag instämma i det som såvälLena Ek som sade, trots våra politiskaskiljelinjer. Benämningen hedersmord är helt miss-visande. Ett mord är alltid ett mord. Jag hoppas att detär så det ska hanteras.Anf. 61 ():Fru talman! Alla har vi nog inte riktigt förstått vaddet är som pågår, och vi har kanske inte heller harvelat förstå det, eftersom detta är en väldigt svår pro-blematik. Många av oss har blundat för den. Därförhar det tagit litet tid innan man har tagit itu med pro-blemet.Jag kan instämma i det som har sagts. Mycketgörs, men det finns mycket mer att göra. Det finnsvärderingar som inte har med etnocitet och religionatt göra. Men jag vill understryka att det är svensk lagsom gäller och ingenting annat. Det är fullständigtoacceptabelt att kvinnor som lever under hot och våldinte kan känna sig trygga och inte får det skydd somde behöver.Jag vill lyfta fram det som justitieministern berör-de. Det behöver föras diskussioner i invandrarorgani-sationerna där man direkt tar upp problematiken medpappor och bröder. Det kunskapsmaterial som allapolisstationer har blivit försedda med underlättarockså detta arbete. Det krävs förståelse från båda håll.Äktenskapslagstiftningen ska ses över. Det skaockså skapas ett hus där det inte bara ges skydd tillkvinnor som behöver det, utan där det också finnskunskap och kompetens så att man kan gå vidare.Vi måste mötas på lika villkor. Integration är enömsesidig process. Det är när man känner utanför-skap som det blir onödigt mycket våld. ifrå-gasatte männens makt, en makt som de försvaradeextra hårt, eftersom de tyckte att de som invandrare iSverige redan hade förlorat makt. Det handlar inte omvi och dom, utan i en integration är det en ömsesidigprocess. Det är först när man känner sig delaktig somman kan ta till sig kunskap och information om vilkalagar och regler som gäller i och leva efterdem.Anf. 62 ():Fru talman! Jag håller också med om att man gi-vetvis inte ska kalla detta för hedersmord. Det harinte med heder att göra, utan det är raka motsatsen.Här behöver vi hitta ett annat ord.En tanke som jag fick när jag satt här och lyssna-de var att orsakerna till segregationsproblematiken ärjust att både mammor och pappor som kommer hithamnar i arbetslöshet. Det blir inte bättre för ungdo-marna. presenterades det i siffror att ungdoms-arbetslösheten har ökat till . Och vilka är detsom är mest utsatta? Jo, det är invandrare och invand-rarkvinnor.Vi har talat om fysiskt våld, och det finns ävenpsykiskt våld i det hela. Men det finns ju också ettslapphetsvåld, ett nonchalant våld från samhälletssida som utesluter dessa människor från arbetsmark-naden. Det är väldigt viktigt att vi tar itu med dettasamtidigt som vi med skärpa upplyser om vilkenlagstiftning som gäller.Skolavbrotten på gymnasienivå är också ett stortbekymmer. Flickor med annan etnisk och kulturellbakgrund är överrepresenterade när det gäller skolav-brott i gymnasieskolan. Det är klart att det har en delatt göra med tvångsäktenskap. Där kommer det en nylagstiftning som vi får hoppas på.Anf. 63 ():Fru talman! Ta reda på, sade justitieministern. Ja,det är väl det enda som man i första hand har ägnatsig åt på departementet. Under sju års maktinnehavhar socialdemokraterna inte kommit ett enda steglängre.Det var som den första storavågen av flyktingar kom till och problemetnär det gäller invandrarflickor kom . Diskus-sionerna och övergreppen har pågått , menfortfarande handlar det mest om utredningar. Jagglömde att nämna en utredning i min uppräkning. Detvar onyanserat, sade . Men jagläste bara innantill i svaret till . Men jagmissade en av de sju utredningarna, och det var de-partementspromemorian om besöksförbud. Den var ioch för sig bra, men den satte inga avtryck.Jag vill återigen fråga om hanär beredd att medverka till att påföljderna ändras. Ärdet rimligt att det utdöms dagsböter vid den här typenav brott eller att det utdöms skyddstillsyn för männi-skor som är beredda att medverka till mord, även omdet bara gäller förberedelse? Är påföljderna de rätta?Kan man ha det på det sättet?Utanförskapets maktlöshet är naturligtvis en bi-dragande orsak till att det är svårt för många invand-rade människor. Man kan inte klumpa ihop männi-skor och tala om invandrare, men man kan tala ominvandrade människor. Många i förorterna är maktlö-sa.Är beredd att dela med sig avden makt som regeringen, kommuner och landstingsitter på så att de enskilda invandrade människornafår makt över sin egen vardag och får ett arbete för attförtjäna pengar så att de har möjlighet att betala försig? Är justitieministern beredd att medverka till detoch till att visa verklig solidaritet, i stället för att barahänvisa till utredningar som producerar massor avpapper?Anf. 64 Justitieminister ():Fru talman! Jag känner spontant att det låter ut-märkt med en parlamentariskt sammansatt grupp. Jagtar till mig det och fortsätter gärna den diskussionensnarast.Visst, det behövs ytterligare förbättringar när detgäller skyddsåtgärder och attityder hos polisen. Dethar också funnits problem med närpolis osv. Det ärviktigt att vi alla lyfter fram detta problem vid kon-takter med polis och andra, så att det inte blir frågaom att kallas på det sätt som nämnde.Jag ansluter mig naturligtvis också till det somalla verkar vara helt överens om, att vi omedelbartska avskaffa ordet hedersmord.Ewa pekade på två saker. Hon undradeöver min inställning till att kvinnor måste fly. Mininställning, som jag tror delas av många, är att det ärden som hotar som ska flytta på sig, inte den somhotas. Det är också detta som är det grundläggande idet förslag som presenterades om tillfälligt besöks-förbud. De här kvinnorna måste ha möjlighet attkomma ur sin svåra situation och få kontakt medsociala myndigheter, med polis, med kvinnojoureroch med många andra. Principen måste vara att det ärden som hotar som ska flytta, inte den som hotas.Det har också kommit fram vid andra konferenserän de som nämndes här, att det är oerhört viktigt attde som kommer till får kunskap om vad somgäller. är det svårt att komma till ettnytt land, och vi är skyldiga att ställa upp på det sättsom krävs.När det gäller frågorom tvångsgifte och könsstympning vill jag bara un-derstryka att det naturligtvis inte får accepteras. Detska utdömas straff för de brott som det är fråga omoch ingenting annat. Det finns ingen acceptans försådana saker.Slutligen tog upp frågan om på-följder. Det är möjligt att jag hörde fel, men principi-ellt kan jag säga att jag inte tror att problemet ligger ipåföljderna. Förberedelse till mord kan ju ge upp tilllivstids fängelse, men det är möjligt att jag hörde fel.Jag håller med om att vi har en skyl-dighet att integrera människor genom att se till att defår arbete och möjlighet att komma in i vardagen.Därigenom får de ett inflytande och en större meningi sitt liv.Anf. 65 ():Fru talman! Jag skulle viljatacka justitieministern för hans insikter och hansåsikter om den här problematiken. Jag tror att detskulle vara väldigt värdefullt med en sådan här par-lamentarisk grupp både som förebild och för att läggafram förslag. Jag uppskattar verkligen att vi är över-ens i den frågan. Likaså uppskattar jag att vi är över-ens om att det behöver göras mer när det gäller sam-ordning och skyddsåtgärder.En fråga är jag inte riktigt klar över. Det handlarom tvångsäktenskap och dispenser enligt svensklagstiftning och i . Den stora problematiken ärju lag angående erkännande av utländskaäktenskap. Den säger alltså att vi ska erkänna äkten-skap ingångna i utlandet där man har en mycket lägreäktenskapsålder än vad vi har i . Det är detsom är problematiken. Det är ett ganska stort ochsvårt arbete, men jag tror att det är ett absolut nöd-vändigt arbete att omförhandla den konvention somden lagen bygger på. Den är , och den fungerar inte i dagens samhälle. Därförskulle jag välkomna ett besked om att ärberett att göra något åt det här. Det är ett internatio-nellt arbete som man inte kan göra ensidigt. Dethandlar om internationell privaträtt.Fru talman! "Frihet är det bästa ting, där sökaskan all världen omkring" för att anknyta till delar avden historiska diskussion och den kulturdiskussionsom vi också har haft i detta sammanhang. Och frihetnås inte utan kamp och utan förebilder. Vi diskuterarinte enskilda ärenden i kammaren. Det kan inte mi-nistern heller göra, men är ju en förebild somalltid kommer att leva med oss alla. Det gäller speci-ellt för de här särskilt utsatta grupperna. Rätten att fåälska den man själv vill är ju ganska självklar för alla,men för henne var det inte självklart. För andra ungainvandrarkvinnor är det inte heller självklart.Här finns det också en som klartstadgar lika rätt att fritt välja make. Det är den svens-ka statens uppgift att se till att de här konventionernauppfylls. Det är de svenska rättsvårdande myndighe-ternas uppgift att se till att det sker i . Det ärdärför jag har valt att ställa den här interpellationentill justitieministern. Jag skulle vilja tacka för denkonstruktiva diskussion som vi har haft i de här frå-gorna från alla inblandade partier. Låt oss nu försökalösa detta i Sverige.Anf. 66 ():Fru talman! Jag tycker också att det är bra att ju-stitieministern tar så seriöst på den diskussion som vihar nu och att det är bra att vi är många som är häroch gemensamt kan debattera interpellationen. Det ärsjälvklart att den som hotar ska flyttas, visst. Menskyddet för kvinnan som är hotad fungerar ju inte . Här finns alltså fortfarande åtgärder att sätta in.Som vi har sett i ett tidigare SVT-inslag var Fadimetveksam . Hon kände sig inte säker trotsatt det var hon som var flyttad till okänd adress.Riksorganisationen för alla kvinnojourer i Sverigevittnar om att fler och fler invandrade kvinnor ochbarn till invandrade, unga kvinnor, söker sig till kvin-nojourerna i i de kommuner som har kvin-nojourer. De blir som tur är fler och fler. De är alltsåöverrepresenterade där . De flyr förövare, ochdet är de som gömmer sig. En del har sina barn medsig, som också lever i en otrygg situation. Så visstfinns det mycket mer att göra.En parlamentarisk kommitté - visst. Men det är deinvandrade kvinnornas egna organisationer ochROKS som är de som har frågan aktuell för sig ,och jag hoppas att de åtminstone blir experter i ensådan kommitté.Anf. 67 Justitieminister ():Fru talman! För att det inte ska bli något missför-stånd vill jag säga att jag är positiv till tanken attdiskutera, men jag kan inte här på stående fot ge ettabsolut svar beträffande en parlamentarisk kommitté.Jag tycker dock att vi ska ta den diskussionen.Det är inte heller, som väl förstår, bara jagsjälv som kan besluta om en sådan sak. Men jag ärsom sagt positiv till att diskutera närmare.Jag vill också säga att visst, det har gjorts saker.Men det behöver göras ytterligare saker, det är ingentvekan om det, inom lagstiftningen och även inomandra områden. Det handlar inte minst om attityder.Slutligen vill jag också bara tacka för den här dis-kussionen. Jag vill verkligen understryka hur glada viska vara för att vi inte har ett främlingsfientligt parti iden här . Då hade vi inte kunnat ha en sådanhär bra och nyanserad diskussion efter den fruktans-värda händelse som skett.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på interpellation 2001/02:92 om vill-kor för storföretagAnf. 68 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig vadjag avser göra för att svensk flygindustri av regering-en inte ska missgynnas gentemot den europeiskakonkurrensen.Bakgrunden till frågan är att och vände sig till reger-ingen för att diskutera möjligheter till statlig delfinan-siering av planerade utvecklingsinvesteringar i någrainternationella civila flygindustriprojekt. plane-rade att delta i och Aeroplanerade att medverka i nya flygmotorprojekt.Under hösten och ägdekontakter rum mellan ochföretagen rörande dessa frågor. /01beslöt Airbus att skulle genomföras,och inledde Aero ettsamarbete med brittiska Rolls på flygmotor-området. I anslutning därtill uppdrog regeringen iapril 2001 åt att förhandla medföretagen om förslag till finansieringsöverenskom-melser med statlig medverkan, på liknande villkorsom förekommer i andra länder, inom ramen förinternationella regelverk.Eftersom regeringen inte hade något bemyndigan-de att erbjuda statlig finansiering av detta slag, före-slogs i budgetpropositionen för att riksdagenskulle bemyndiga regeringen att träffa avtal om sådanfinansiering i de aktuella fallen. biföllförslaget den 11 december 2001.Enligt vad jag har erfarit från ärman nu inne i slutskedet av förhandlingarna medSaab och Aero. Så snart förslag till finansie-ringsöverenskommelser föreligger ska jag tillse att deskyndsamt underställs regeringen för ställningstagan-de, med stöd av bemyndigande.Yvonne påstår att de andra flygindu-strierna i erhåller statligt riskkapital somregleras enligt ett , samt att inte harerhållit villkor i enlighet med det avtal som tecknatsmellan EU och USA.Som en kommentar till detta påstående vill jagförst framhålla, att eftersom och Riksgäldskon-toret såvitt mig är bekant ännu inte har enats om ettavtalsförslag, är det ännu för tidigt att uttala sig omvilka finansieringsvillkor som kan komma tilldel.Därutöver vill jag tillägga att såväl GATT-reglerna som flygavtalet mellan och sättertak i form av övre gränser för det statliga stöd som ärtillåtet i flygindustriprojekt. Även om internationellövervakning sker av att dessa gränser inte överskrids,är detaljvillkoren i enskilda länder inte kända, och dehar sannolikt sinsemellan varierande utformning.På huvudfråga vill jag av-slutningsvis svara följande: Som redovisats ovan, harjag vidtagit sådana åtgärder som erfordras för attsvensk flygindustri ska kunna erbjudas liknande fi-nansieringsmöjligheter som förekommer i andra län-der, bl.a. inom . Min avsikt därmed har givet-vis varit att söka skapa likartade konkurrensvillkorför svensk flygindustri.Anf. 69 ():Fru talman! Tack, näringsministern, försvaret. Detär relativt grundligt och beskriver, som jag tycker,verkligheten väldigt väl. Men det finns några aspektersom jag inte tycker kommer med i det här.Låt mig först göra en liten historisk tillbakablicksom gäller mig, i och för sig en kort sådan. Anled-ningen till interpellationen var att vi i , somockså är min hemstad, stod inför frågetecknen om hurdet skulle lösa sig med det här. Precis som ministerntalar om i sitt svar var det januari 2000som Airbus beslutades, liksom att A 380 skullegenomföras. Men det var först som Riks-gäldskontoret fick i uppdrag att förhandla. Det äralltså rätt däremellan.Nu har det alltså gått 19 månader - och sjumånader - och fortfarande har man inte kommit framtill ett avtal. Det som är riktigt intressant nu är ju att idet här involveras ju de övriga flygin-dustrierna i också inom ramen för EU. Därförär det ju jätteviktigt att det blir liknande villkor mel-lan de konkurrerande och samarbetande företagen.Var har vi då hamnat i för fråga? Jo, att avtaletinte är klart, och min första fråga är naturligtvis:Kommer det i detta avtal att garanteras att det blirmotsvarande eller jämförbara ekonomiska förhållan-den?Nästa fråga handlar om att redan har förlorati den här processen. Såvitt jag har erfarit av den in-formation jag har lyckats få finns det inget annatföretag i som det har tagit så här för.Och tid är pengar. Är det rimligt att man ska få väntapå ett besked så här länge från den svenska regering-en?Den tredje frågan som borde vara intressant i dethär handlar om den process som finns i det här landetnär en sådan här procedur ska åstadkommas. Minkänsla och den analys jag har kunnat göra av denprocessen är ju att hela det här förfarandet har hamnatnågonstans i mellan Finansdepar-tementet och . Jag är ju glad attvår näringsminister tar den här diskussionen, men detvore intressant att veta i vilket avseende Finansde-partementet har haft någon påverkan när det gälleruppdraget åt . Kan den här proce-duren bli effektivare, och kan den ta , som iandra länder?Det är de tre frågorna jag har till ministern ochsom jag inte helt har fått svar på.Anf. 70 Näringsminister ():Fru talman! Som jag redovisade i mitt skriftligasvar har ställningstagandet hos svenska myndigheterbehövt avvakta vissa formella beslut kring projektetAirbus 380. beslöts att det skullegenomföras. gav reger-ingen bemyndigande att träffa avtal om finansiering,och och flera andra europeiska flygindustrierhar ännu inte träffat slutliga formella avtal med Air-bus om sitt deltagande. Den haransett det nödvändigt att avvakta vissa av dessa for-mella beslut innan ett bindande besked ges till indu-strin, även om andra regeringar kan ha förfarit på ettannorlunda sätt.Det är ju inte , eller ens Fi-nansdepartementet, som slår fast detta, utan det ärregeringen. Regeringen har givit Riksgälden i upp-drag att förhandla fram ett avtal som är likvärdigt,alltså har likvärdigt kostnadsinnehåll. Sedan kan detju variera beroende på att företagen vill ha det olikaockså. Det har Riksgälden fått i uppdrag, och det ärRiksgälden som sköter de förhandlingarna.Nu har jag talat om tiden. Jag har talat om att detinte är eller Finansdeparte-mentet utan regeringen som ger uppdrag till Riksgäl-den. Riksgälden är myndigheten som sköter detta.Man förhandlar med både och . Det upp-drag man har fått är att det ska erbjudas samma vill-kor som har getts i andra länder.Jag kan inte här, vilket jag hoppas att YvonneAndersson förstår, säga att avtalet bör se ut så och såeller att det bör innehålla det och det - då blev jag välanmäld till om inte annat. Detär det ena.Det andra är att här pågår ju förhandlingar, och deförhandlingarna måste faktiskt slutföras. Men reger-ingen har gjort vad regeringen ska göra.Anf. 71 ():Fru talman! Jag tackar för det svaret. Det när-ingsministern ändå är intresserad av, förstår jag, är attde stora företagen får goda villkor, och det är ju mo-torn för svensk tillväxt trots allt. Att vi har både storaoch små företag är en väldig tillgång, men de storaföretagen initierar ju mycket av att de små företagenhar något att göra.Det som jag ändå tror att näringsministern kanbejaka är min önskan om att man utreder en sådan härprocess. Jag tror att många som har varit involveradeoch följt processen delar min uppfattning. När en ortsom , och egentligen , hamnari sådana problem som det var , fastän detegentligen var då det blev kraft i att göra någontingfrån regeringens sida av avtalet - det var ju när Erics-son hade problem - då är det ju jätteviktigt att manser att en sådan här process inte ska behöva ta så långtid.Det jag skulle önska att näringsministern gav migett positivt besked om är: Kan man utreda att proces-serna blir mer effektiva i sin hantering så att företa-gen får besked?Anf. 72 Näringsminister ():Fru talman! Det kan av många skäl ta tid i en så-dan här process. Jag säger inte att det är så som jag nusäger, men det kan också vara så att det tar tid pågrund av att företagen vill ha så goda avtal som möj-ligt. Det är helt naturligt om det vore så. Då leder detockså till att det kan ta tid i processen.Jag finner heller ingen anledning till att utreda denhär processen. Vi har haft det tillvägagångssätt vi har.Vi har flera sådana exempel. Ett annat exempel gällerförsäkringsgarantin som flygbolagen tecknar, somtecknas med staten och där staten står som garant. Dåförhandlas ju fram vilka villkor som ska gälla, inte avmig som ansvarig minister, utan här gerregeringen bemyndigande och regeringen i sin tur geri det här fallet också Riksgälden bemyndigande. Detär en naturlig och rimlig process. Jag tycker inte attdet finns någon anledning till att vi ska behöva utredadetta.Nu får vi väl avvakta och se vart man kommer.Jag bedömer det som att man är i slutskedet av de härförhandlingarna. Men än en gång: Självklart liggerdet i Saabs och Volvos intresse att få så bra avtal sommöjligt, och det kan också i sin tur leda till att för-handlingarna tar något längre tid.Anf. 73 ():Fru talman! Jag tackar ministern för det svaret.Likväl vill jag envist tillstå att jag inte är så säker påatt alla de här processerna - nu talar jag inte enbartom den här processen utan flera processer - är till-räckligt effektiva när det gäller beslutsfattande ochsignaler, oavsett att företagen vill ha så goda avtalsom möjligt; det är självklart. Men kommer svaren såsnabbt som möjligt? Finns det möjligheter att tolkasignalerna tillräckligt snabbt? tänker jag då påförsta året som gick, innan i princip något hände, trotsatt man från regeringens sida visste om att man hadeförbundit sig att gå in och stödja det här projektet.Där tror jag att näringsministern och jag i så fall harolika uppfattningar. Det behöver utredas om svensktbeslutsfattande är så effektivt som det kan vara för attföretagen ska känna att de har ett positivt gott före-tagsklimat och vill stanna kvar här.Anf. 74 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill bara konstatera än en gång attdet här är en normal process. Det är ett förhandlandesom sker. Såvitt jag nu kan bedöma kommer attvara klar den närmaste månaden. Jag har heller intefått några signaler från att man skulle varamissnöjd med detta.