prot · GP0991 · 2002-04-05 00:00:00 — Jag ansernaturligtvis att också de andra hotfaktorerna finns iväldigt stora delar av för att inte säga överallt i vårtsamhälle.När det gäller ripan och jaktfalken sade jag attripjakten kan hota jaktfalkens population och att manbehöver tillämpa en försiktighetsprincip vid dessaöverväganden. Jag är medveten om att det finns ensynpunkt som innebär att om man skjuter av ett visstantal ripor, ökar överlevnaden för andra ripor. Kul-larna kan bli större och få en bättre överlevnad, ochdärmed skulle populationen inte påverkas. Det ärmöjligt att det är så, men det är också möjligt attripjakten kan hota jaktfalkens population. Man fårbedöma om den risken är så stor att man anser attförsiktighetsprincipen i detta fall ska råda.Jag anser inte att mina punkter är uppfyllda i dag.Jag hoppas att det framgick av det som jag sade. Manjagar arter som finns på Artdataban-kens hotlista. Man jagar djur under häckningstid.Man har inte i alla fall anpassat jakten efter storlekenpå populationerna när dessa har minskat kraftigt un-der . Man har då, som vi ser det, intevidtagit de åtgärder som har behövts. Alla jaktformerär inte etiskt och miljömässigt acceptabla , t.ex.grytjakten, som vi har tagit upp i en reservation.Tyvärr uppfylls alltså inte dessa punkter. Man kansäga att det går åt rätt håll, och det beror bl.a. påMiljöpartiet. Vi har drivit de här frågorna väldigt hårt,bl.a. genom den tidigare ledamoten av miljö- ochjordbruksutskottet . 81 () replik:Fru talman! Vi ligger nära viltforskarna på det härområdet. Vad gäller ripan är det klart belagt i flerastora forskningsprojekt att jakten icke harpåverkat numerären av ripor i de svenska fjällen. Vihar fått veta att trots rigorösa bestämmelser i jakt-stadga och jaktkungörelse med en mängd förbehålloch hänsynsregler anser att den svenskajakten inte generellt sett uppfyller kraven på långsik-tig hållbarhet, hänsynsfullhet och anpassning tillnumerären. Enbart de insatser som görs helt gratis, påfrivillig väg, för att inventera viltet är enormt stora.Det är för mig överraskande att efter alladessa ideella insatser av mellan 4 000 och 5 000 för-troendevalda fortfarande inte anser att vi har en etisk,hänsynsfull och långsiktigt hållbar jakt i vårt land.Anf. 82 () re-plik:Fru talman! Jag gav ganska många exempel påsaker som inte är uppfyllda. Jag tycker t.ex. att det äruppenbart att exempelvis grytjakt på grävling och rävinte är etiskt acceptabel. Det är helt klart att dessapunkter inte är uppfyllda eftersom man jagar artersom är upptagna bland Artdatabankens rödlistadearter. Det finns också mängder av andra saker somstrider mot de punkter som jag tidigare tog upp.Jag säger också att det går åt rätt håll. Jag vet attdet finns väldigt många människor som är engageradei dessa frågor men även att ganska många som ärengagerade i dessa frågor har en annan syn på det härän vi. Vi menar att de punkter som jag räknade uppska uppfyllas för att man ska anse att jakten är hän-synsfull och långsiktigt hållbar.Det är också en bedömningsfråga vad som är hän-synsfullt och långsiktigt hållbart. Vi har försökt klar-göra vår bedömning av detta, och många andra har enannan uppfattning. Det är naturligtvis upp till var ochen att bilda sig en sådan uppfattning, och jag harredovisat min.När det gäller ripans betydelse för jaktfalken kandet också vara så att rippopulationen inte har påver-kats så mycket därför att den har varit ganska litenoch därför att jaktfalkspopulationen har minskat, såatt det därmed inte har blivit ett lika starkt preda-tionstryck. Alternativt kan någon annan art som äterripa ha minskat. Det finns alltså många aspekter somdet måste tas hänsyn till när man gör en bedömningav vilken storlek på jakten som man ska acceptera.Anf. 83 () re-plik:Fru talman! Uppgifter som jag har inhämtat sägeratt ingen människa i någonsin har dödats aven varg - förutom av Gysingevargen, som dödade sexpersoner. Men som bekant hade Gysingevargen hål-lits i fångenskap, och dess beteende kan förklaras avdetta speciella skäl.Fru talman! Den jämförelse som här görs mellanrädslan för rovdjur och rädslan för kemikalier är ju påett sätt helt relevant. När det gäller rovdjuren har vien överdriven rädsla, som vi dock måste ta på allvar.Jag saknade i anförandet lite grann synpunkter på hurvi ska ta tag i de frågor som har med denna rädsla attgöra.För rovdjuren kan vi minska rädslan, men vi be-höver faktiskt öka rädslan för kemikalier och andrafarligheter som finns. ska vi kanske inte verkaaktivt för detta, men jag vill få en kommentar frånMaria Wetterstrand till hur vi ska ta hand om denrädsla som faktiskt finns för våra rovdjur.En annan fråga som jag vill ställa gäller att vibrukar vara överens om att man ska eftersträva attbeslut ska fattas så nära medborgarna som möjligt.Kan jag få en förklaring till varför intehar ställt sig bakom den reservation som handlar omatt lägga beslut om avskjutning av rovdjur, bl.a. avvarg, så nära människorna som möjligt?Anf. 84 () re-plik:Fru talman! För det första vill jag påpeka att Mil-jöpartiet stöder uppfattningen att det är som fattar beslut om ifall man ska skjuta vissavargar, t.ex. sådana som har ett onaturligt beteende.Vi tycker att det är en bra ordning. Det är också vik-tigt att kan fatta dessa beslut ganskafort när det får in sådana ärenden. Jag vet inte om detönskemålet är riktigt uppfyllt i dag.Bakgrunden till detta är ju, precis som HaraldNordlund tidigare sade från denna talarstol, att vianser att detta är ett riksintresse och att vi måste taansvar för de här frågorna på riksnivå. Vi kan intelämna ifrån oss det ansvaret när vargstammen är såpass hotad som den är i dag.Diskussionen om hur många människor som hardödats av varg får vi väl eventuellt ta upp någon an-nan gång. Men visst finns det en rädsla för varg ivissa områden i . Den måste tas på allvar, ochvi måste föra diskussioner mellan männi-skor som bor i de här områdena och , därbeslut fattas i de här frågorna.Detta har skett bl.a. när det gjordes en rovdjursut-redning. Den kommunikationen får inte upphöra baradärför att denna rovdjursutredning är klar, utan denmåste finnas . Men det är också så att detäven i de här områdena finns väldigt många männi-skor som inte är särskilt rädda för varg. Man måste haett visst perspektiv på detta och inte säga att alla sombor i är livrädda för varg och inte vågar gåut. Så ser det naturligtvis inte ut.Anf. 85 () replik:Fru talman! För det första: Anser att skarven bör finnas kvar på listan över hota-de arter?För det andra vill jag ställa samma fråga som jagställde till Kjell-Eerik angående grytjakt:Vad händer med den hundägare vars hund förföljerräven ned i grytet, om får igenom sitt förslagom förbud mot grytjakt?För det tredje: Ripjakt bör förbjudas eftersomripan utgör en stapelföda för jaktfalk. Ska sammaresonemang föras beträffande rådjur, som utgör enstapelföda för lodjur, och beträffande älg, som ärstapelföda för björn och varg? Är det så me-nar?Anf. 86 () re-plik:Fru talman! Nej, nej, nej! Jag menar inte att manska förbjuda ripjakt, utan när man bestämmer hur denjakten ska utformas måste man också ta hänsyn till attripan är en betydande bytesart för t.ex. jaktfalk. Detbetyder inte nödvändigtvis att man måste förbjudajakten helt och hållet.När det gäller grytjakten har man ansvar för denhund man äger och som man är ute med. Hunden kanbegå ett brott. Det kan vara vilket brott som helst. Detbehöver inte vara att springa ner i ett gryt. Det kanvara att den angriper någon annan hund och har ihjälden eller någonting sådant. Det ansvaret har man jusom hundägare. Jag tror att det finns en viss möjlighetatt befria sig från skuld även i sådana fall, om mant.ex. kan visa att man har gjort precis allting som stodi ens makt, eller att man hade hunden kopplad menden smet eller någonting sådant. Men om man skavara helt säker på att sådant inte ska inträffa, dvs. atthunden begår ett lagbrott, ska man naturligtvis varaväldigt försiktig om hunden har tendens att ge sig ut iskog och mark, om det nu är en hund som brukar betesig så och man vet att det finns mycket gryt i omgiv-ningen. Man har ansvar för sin hund, så är det.Anf. 87 () replik:Fru talman! Jag hade också en fråga om skarvenska stå kvar på hotlistan, men det kan vi ta i nästareplik.Vad gäller grytjaktsförbud: Jag tycker att man skalägga fram förslag till lagar som går att upprätthållaoch som är meningsfulla. Jag sade tidigare att detfinns hundraser - det vet säkert också - t.ex. taxar och terrierarter, som i sitt naturligabeteende, som så ofta efterfrågas, förföljer räven,grävlingen eller vad det nu är fråga om ner i grytet.Jägaren följer ju inte med sin hund. vet välmycket väl hur jakt går till. Om då hunden förföljerräven i grytet, är det då en för hundägaren brottslighandling? Vill , liksom ,förbjuda innehav av sådana hundraser som har ten-dens att gå i gryt?Anf. 88 () re-plik:Fru talman! Jag tror inte att att man ska förbjuda all sådan jakt. Men hanmenade nog att om man inte kan hålla ordning på sinhund så är det hundägaren som är ansvarig för detsom hunden gör. Det är ändå det grundläggande. Detblir lite av en pseudodiskussion, för det är ju också såatt man faktiskt tränar hundar för att bedriva grytjakt , och det är ju naturligtvis någonting som man kankomma åt genom att förbjuda den här typen av jakt-former.Sedan kanske det händer ändå att någon hund gersig ned i ett gryt och råkar döda en grävling eller enräv. Det är ju sådant som händer. Då är hundägarenansvarig, och jag kan inte stå här och bestämma exaktvilka straff som i så fall skulle utdömas för det.När det gäller skarven och arter på Artdataban-kens hotlista är jag fullständigt övertygad om att detfinns en så pass god kompetens på Artdatabanken där kan bedöma vilka arter som ska och inte skastå med på hotlistan. Jag är endast politiker i miljö-och jordbruksutskottet och bestämmer inte hur hot-listan ska se ut, och jag har inte heller för avsikt attgöra det.Anf. 89 ():Fru talman! Vi har att debattera och besluta om ettbetänkande angående jakt och viltvård. Det här ärfrågor som engagerar och resulterar i ett antalmotioner, och debatterna brukar vara långa. Iblandbrukar det vara bra kvalitet på dem, och ibland brukardet vara mindre bra kvalitet på dem.Betänkandet är bra, så jag vill yrka bifall till för-slaget i betänkandet och avslag på de motioner somhar yrkats bifall på. Betänkandet är så pass väl ge-nomtänkt att flera av motionerna och förslagen hardiskuterats i riksdagen.Flera av talarna har talat om vilken tradition vi hari vårt land och i de nordiska länderna när det gällerjakt och viltvård. Jag tycker att det är en bra ton attslå an i en debatt som har med just jakt och viltvårds-frågor att göra, för de är oerhört viktiga för att helaSverige ska få leva: för att glesbygden ska kunnautvecklas och för att människor ska kunna ha en me-ningsfull fritid av hög kvalitet även om man bor iglesbygd. Därför är det viktigt att man grundligt dis-kuterar etik- och miljöfrågorna vad gäller jakten. Detär viktigt att man för traditionen vidare och talar omkvaliteten i det hela från generation till generation.Det är också viktigt att vi är ute mycket bland folksom bor i tätorter. Folk i tätorter är en förutsättningför att jakten i landet också ska fungera. Det är enförutsättning att de som bor i tätorten kommer ut pålandsbygden och hjälper till med bl.a. älgjakten för attvi ska kunna ha en schyst förvaltning av våra vilt-stammar. Därför är det viktigt att vi stryker underdetta. Flera talare har gjort det, och det är jag glad för.I övrigt är det viktigt att jägarkåren i sig själv fort-sätter jobba med etikfrågorna. Etikfrågorna finns intehögst upp på dagordningen i många länder i ,framför allt och i viss mån även på denöstra sidan av . Det är mer ett inroffandeoch ett inplockande än en förvaltartanke som finnshos de människogrupper som håller på med detta. Dehar inte på samma sätt som vi en tradition kring jak-ten och sätter inte etikfrågorna främst.Det har vi gjort i . Det har också gjort attundersökning på undersökning har visat att acceptan-sen från det svenska samhället gentemot jägarkårenoch jakten är tämligen orubbad. Det hör man ävenhär, när från talar i de termerna:Jakt är oerhört viktigt; de förvaltningsformerna ärbra; det gäller att ha grundläggande uppgifter ochfullständigt klart för sig vilka förutsättningar somfinns för de olika arterna att utvecklas.Därför har jägarkåren egna pengar genom Vil-tvårdsfonden och även genom skattemedel via . Man har använt väldigt mycket pengartill forskning om de olika stammarna för att under-stryka betydelsen och vikten av den grundläggandekunskapen om förutsättningarna för det vilda att ut-vecklas.Det är inte av en tillfällighet vi har världens star-kaste och mest välskötta älgstam i . Det inteen tillfällighet, utan det är en tradition som vi har ochsom vi har fört vidare. Älgstammen i är påväg att bli ett etablerat, fint kapital som vi har av detkanske finaste vilda djur - tycker jag! - som vi har ivårt land. Det betyder oerhört mycket både för gles-bygden, för turistnäringen och för möjligheten attutvecklas i glesbygden som jag sade. Det finns ju iVärmland älgsafari som folk från betalarför. De köper souvenirer med älgar på, och de åker påälgsafari som de får betala. Det gör att man kan säljaen kopp kaffe på Mor Huldas kafé i och attbussbolaget i får hyra ut bussen. Sidoeffekter-na är väldigt många. Det har man förstått att utnyttjaoch utveckla. Det är en viktig del i det hela.Den här tendensen finns för viltslag efter viltslag:Man börjar fundera på områden. I mitt län, ,har vi älgjaktvårdsområden som jag kan ta som ex-empel. Ungefär hälften av markerna har vi delat in iälgjaktvårdsområden som är 5 000-6 000 hektar. Vi ijaktlagen i det området kommer själva med förslagom hur vi ska förvalta älgstammen i det här området.Sedan får vi dem bekräftade vid . Detsitter ingen byråkrat vid och sköterdetta, utan det gör vi själva. Vi är nu inne på sjundeåret, och vi har lyckats få en bättre åldersfördelningpå älgarna. Vi har fått en stadigare och stabilare stam.Allting har vi gjort i samarbete med ,skogsbruket, lantbrukarna och de boende i de härområdena.Trenden går åt det här hållet för viltslag efterviltslag. Det är en bra trend. Detta visar vikten av planerar väl och har välgrundade undersökningari botten när man tar beslut.Vi har talat väldigt mycket om rovdjuren här, ochdet har vi gjort . Det var en enig riksdagsom gick till regeringen och bad den komma med ensamlad rovdjursproposition till med enpolitik som ska syfta långt fram . Det finnslivskraftiga stammar även av rovdjuren.Nu har vi en samlad rovdjurspolitik, och det är jagstolt för. Det är en politik som jag ställer upp för . Vad som är bra med rovdjurspoliti-ken är att vi kommer att få starka livskraftigastammar även av rovdjuren. Vi är på väg dit. Det ärganska unikt i världen. Jag har vänner i , därdet finns förhållandevis väldigt mycket mer rovdjurän vad det gör i . Där har man ingen samladrovdjurspolitik. Man har en ganska oplanerad politikför förvaltningen av rovdjuren i ett sådant stort landmed så mycket vildmark. Vi är på väg att få det iSverige. Då kan det uppstå lokala problem på vissaområden . Vi ska nåetappmålen, och sedan pratar vi om att det är genera-tionsmålet som vi ska rikta in oss på så att vi vetvilken nivå som är den stabila nivån när det gällerlodjuren. Generationsmålen är 25-30 år.Jag är fullständigt övertygad om att vi når etapp-målen. Vi är på att nå etappmålet när det gäller var-gen, precis som och några andra harsagt under debatten . Jag är inte riktigt lika säkerpå siffrorna som är, men honkanske har färskare siffror än vad jag har. I dagarnafår vi siffrorna från och . Det finnsinget djur som är så mycket inventerat, uppföljt ochkontrollerat som just vargen. De har pejlhalsband påsig, och man vet ganska exakt var föryngringarnafinns, så vi kan också med ganska exakt trovärdighetsäga hur många vargar som finns. Jag tror att detfinns 130-140 vargar i just nu.Jag tror att vi i nästa års debatt om vargen är uppei etappmålet 200. Då måste vi börja diskutera hur viska förvalta även vargen under uppbyggnadsskedet,under de 30 åren, för att vi ska nå målet 500 vargar.Det finns plats för 500 vargar iSverige.Parallellt med att vi bygger upp den stammen skavi naturligtvis se till att göra informationsinsatser,utbilda oss, informera om möjligheter och om deproblem som kan lösas med ganska enkla åtgärder föratt utveckla och få en acceptans av rovdjuren i Sveri-ge.Fru talman! Jag får tacka för ordet. Jag får ocksåtacka för en trevlig debatt hittills.Anf. 90 () replik:Fru talman! Jag har två frågor. Delar MichaelHagberg uppfattningen att rovdjursstammarna skaregleras genom jakt när vi uppnått etappmålen? Jaguppfattade det på det sättet. Jag vill ha det bekräftat.Är med hänsyn till de möjlig-heter till inflytande som han har beredd att jobba föratt denna förvaltning, reglering, kommer att ligganära i tiden när vi har nått det här målet? Det får alltsåinte ta , för då har vi kommit upp i en numerärsom är ohanterlig i det här landet.Det som var nytt i slutet av anförandet var att en-ligt finns det plats för 500 vargar iSverige. Det var ju inte vad vi beslutade . Dåbeslutade majoriteten om 200 vargar, och Rovdjursut-redningen sade att det skulle vara 200 vargar i Skan-dinavien.Som sagt, jag vill ha svar på frågan om tidsut-dräkten för att snabbt kunna sätta in en reglering.Är det så att majoriteten har bytt fot när det gällerantalet vargar i ? Det här var en ny uppgift.Anf. 91 () replik:Fru talman! Först när det gäller förvaltningen avvilt och rovdjur, som är inne på, ac-cepterar inte Socialdemokraterna det som händer iNorge. Man jagar och slår ihjäl vargarna från skoter,man använder helikopter och medel som ligger långtifrån den etiska syn som vi ska ha i frågan.När vi kommer till den situationen att ett viltslagska förvaltas ska vi använda oss av de traditioner vihar. Vi ska använda oss av jakten när vi är överensoch vi väl är där.När det gäller fråga två är vi på väg att få fullstän-dig acceptans för inventeringsresultaten från alladessa ideellt arbetande personer från jägarkårer, frånsamebyar och de bygder som gör dessa inventeringar.Dessa accepterar , vi politiker ochbefolkningen i vi når etappmålet 200 vargar ska vi utvecklastammen under en generation, som det står i . Det generationsmål som vi använ-der i så många andra sammanhang i vårt utskott är25-30 år. Då ska vi naturligtvis se till att inte vargar-na hamnar, som de i viss mån har gjort , koncentre-rat på vissa platser där det finns gott om föda. Tyvärrhar det blivit lite väl stark koncentration på vissaställen i , och Gävleborg.Anf. 92 ():Fru talman! Låt mig klargöra att vi från Center-partiet inte alls ställer upp på den norska modellen föratt reglera vargstammen. Det ska framgå fullständigtklart.Men det är ett lite svävande svar på den andra frå-gan. Vi är troligen uppe i 200 vargar, indivi-der, i . Blir det då en reglering genom jakt föratt hålla etappmålet? säger att sedanska vi utveckla stammen till att nå målet, som jagförstår är 500 individer. Så tolkade jag inte majorite-tens beslut på den här punkten.Anf. 93 () replik:Fru talman! Det är majoritetens och Rovdjursut-redningens förslag. Vår bedömning är att vi ska se tillatt vi under en generation får en livskraftig stam av500 vargar som ska spridas över hela landet. Denfrågan kommer vi att driva tillsammans.Det var i princip vad jag hade att säga till ÅkeSandström.Anf. 94 () replik:Fru talman! säger att han ställer upp på regeringens och KjellLarssons rovdjurspolitik. Det är bra och klargörandeatt han säger det. Det är bra för folk i , och att få höra det. Det innebär attMichael inte har någon förståelse för folksoro, ingen förståelse för de hundägare som får sinahundar rivna, och han har ingen avsikt att lyssna påde förslag till åtgärder som kommer fram och sombehöver vidtas. Det är kontentan av vad MichaelHagberg säger, att han till ställer upppå rovdjurspolitik. Det är klargörandeoch bra att han säger det, men innehållet är inte bra.Michael beskriver en situation när detgäller jakten i och förhållandet mellan jägareoch folk i allmänhet som mycket bra och harmoniskt.Så är det tyvärr inte riktigt, utan det gror en rörelse avantijaktuppfattning, inte minst nere i och EU.Min fråga till är: Är MichaelHagberg beredd att påverka och Marga-reta så att de agerar i EU-samarbetet för enförståelse för de olika förhållandena när det gällerjakten och jaktens villkor, som jag beskrev i mittanförande?Anf. 95 () replik:Fru talman! Jag ska ta det sista först. Naturligtvisär vi intresserade av att påverka och informera våraministrar om situationen som råder i ochövriga nordiska länder i förhållande till situationen iPortugal och , visst, och de är också medvet-na om den. höll t.ex. i samband medordförandeskapet ett ministerrådsmöte i , därhan fick visa upp fjällvärlden och förutsättningarnaoch möjligheterna till jakt, fiske och skoteråkning iområdet. Det är oerhört viktigt att vi ser till att minist-rarna jobbar enligt de svenska traditionerna. Men ihuvudsak är det inte de som ska driva de här frågor-na, utan det ska jaktutövarna i göra. De skaföregå med gott exempel, så att de inte ger bränsle åtde organisationer som inte är speciellt starka i Sverigemen som är oerhört starka i övriga länder i Europa.Vi ska inte bjuda på sådana självmål som man hargjort , där man sätter i väg med 40 hundaroch ett antal hästar efter en räv. Vi ska inte bjuda påsådana passningar. Det finns ingen anledning, för detligger utanför den etik- och miljösyn som vi har påjakten i de nordiska länderna och i de nordiska tradi-tionerna.När det gäller har vi frånmitt parti om några naturligtvis varit i de här område-na och diskuterat rovdjursfrågan och rovdjursutveck-lingen. Men jag siktar faktiskt lite längre än till baraetappmålet som vi kanske når eller året där-på, som vi diskuterade alldeles . Det får vi se.Men när vi får siffrorna klart för oss vet vi att de ärtrovärdiga. Det är då vi ska diskutera vilken visionoch vilken framtid vi ska ha och vilken förutsättningdet kan ge när vi kommer in i förvaltningstankenäven när det gäller rovdjuren i vårt land.Jag är övertygad om att vi då kommer att få höraen diskussion där rovdjuren ses som en resurs, bådesom en turistresurs och som ett jaktbart vilt i framti-den.Då blir det inte svårt att få acceptans för det. Dåblir det en viltvård, en förvaltning, av även de härdjuren. Det är min vision. Det tror jag på, fru talman.Anf. 96 ():Fru talman! När jag lyssnade på han med att han ansåg att betänkandet var braoch väl genomtänkt. Jag delar inte den uppfattningen.Han fortsatte sedan med att säga att hela skaleva och att glesbygden ska utvecklas. Men med dethär förslaget kommer inte glesbygden att utvecklas.Den debatt som har varit om vargar har inteförts utifrån det faktum att koncentrationen av vargarär så stor att folk inte vill bo kvar i vissa delar avglesbygden.Michael har visioner om älgsafari iVärmland. Hur kan man ha älgsafari i omdet inte finns några älgar kvar? Vi har koncent-rationer som motsvarar ungefär 5 000 vargar på vissaställen. I mina trakter i har vi två storakullar som förväntas öka ytterligare. Med de kon-centrationerna vill inte människor bo kvar i glesbyg-den längre. Man är orolig.Sedan kanske man inte riktigt förstår HaraldNordlund, storstadsbon , att han haren så negativ och oförsonlig syn på glesbygden ochatt han har ett sådant misstroende mot lokala beslut.Jag har mycket svårt att förstå att man kan ha densynen.Det här är allvarligt. Det är allvarligt för de män-niskor som bor i glesbygden. På något sätt måste vikomma ifrån det här så att vi inte får det varghat somi dag gror i bygderna. Vi måste se till att vi får enskyddsjakt. Vi måste se till att de människor som ärinförstådda i problemen, de människor som har dethär runt knutarna, får möjlighet att reglera så att vi fåren vettig nivå på vargstammen.Bara var det en varg i mina trakterhemma i . Den hade gått förbi ochockså varit där .