prot · GP0991 · 2002-04-05 00:00:00 — Även här måsteregeringen enligt min uppfattning bli bättre på att tatill vara svenska intressen.Lika dålig tycker jag att regeringens rovdjurspoli-tik är. Vi måste ha balans i våra viltstammar. Dennuvarande mycket ensidiga förbudspolitiken mot jaktpå rovdjur i allmänhet tenderar att orsaka att annatjaktbart vilt, t.ex. rådjur, utrotas av sina fyrbentafiender. Det finns områden i vårt land där detta redanhar skett. Jag vill inte utrota någon art, men jag upp-repar att jag vill ha balans i naturen.Det finns andra exempel på obalans. Tycker Mi-chael t.ex. att det är rimligt med en så explo-siv utbredning av skarv i våra kustområden att denbiologiska mångfalden onekligen hotas, eller att vihar så mycket säl utefter våra kuster att de utgör ettstort avbräck för våra redan förut ansträngda yrkes-fiskare?Men för att återgå till rovdjuren i allmänhet ochtill vargen i synnerhet vill jag påminna om att riksda-gen har beslutat att vi ska ha varg eller kanske snararetillåta en livskraftig vargstam i . Även vi mo-derater har deltagit i det beslutet. Men vi har gjort detmed några bestämda förbehåll.Utbredningen av varg lokalt får inte ske okont-rollerat. Inom sådana områden där vargstammenväxer snabbt, och så är fallet på flera håll i vårt land,t.ex. i , ska det kunna ges tillstånd till av-skjutning. Vi kan inte ha det på det sättet att männi-skor på dessa platser inte vågar låta sina barn vara uteensamma eller att en jägare inte vågar släppa sin hundvid jakt. Sådana beslut, som jag menar måste finnas,om tillstånd till kontrollerad avskjutning av en ellerannan varg måste kunna ske på lokal eller regionalnivå. Det är orimligt att sådana ärenden ska behövagå ända upp på regeringsnivå. I detta sammanhanghar för övrigt väckt en mycket klok mo-tion.Likaså är det naturligtvis viktigt att ägare av tam-boskap och hundägare ska ha rätt att skydda sinegendom vid rovdjursangrepp. Vi föreslår en utvid-gad rätt till skyddsjakt på rovdjur. Enligt vår meningär det oacceptabelt att tvinga djurägare att bevittnahur djur rivs eller skadas utan att de har möjlighet attkunna ingripa. Vad tycker regeringens representantom det resonemanget?Fru talman! Jakt- och viltupplevelser utgör ,som jag förut nämnde, en omfattande folkrörelse menhar också, tror jag, en ännu större potential. Desvenska viltstammarna av älg, rådjur, björn m.fl. haren stark dragningskraft. De utgör en icke föraktligexportprodukt i form av tillresta såväl jägare som desom endast kommer för att uppleva mötet med detvilda. Låt oss vårda och utveckla dennarika svenska tillgång.Utan att värdera de olika reservationerna yrkar jagsom vanligt från vår sida bifall till reservation nr 1.Vi står naturligtvis också bakom våra övriga reserva-tioner.Anf. 63 ():Fru talman! Detta betänkande över jakt- och vil-tvårdsmotioner innehåller olika saker som berör jak-ten och viltvården. Jag har tänkt hålla mig tillgryt- och grävlingsjakt samt skador på djur vid fä-bodbruk. Det är på dessa områden som vi har reser-vationer. Utöver dessa har vi i ett sär-skilt yttrande som berör viltskadeersättningen.Grävlingen är ett fredligt nattlevande djur. Denlever i en livslång relation med sin partner. Den ärallätare - i likhet med människan - men dess huvud-sakliga föda utgörs av daggmask. Den är inget rov-djur och konkurrerar inte med människan eller andradjur om värdefulla byten. Grävlingens kött är intenågot som används till människoföda. Det ekonomis-ka utbytet av att jaga grävling är alltså mycket litet.Med tanke på den respekt för villebrådet sommåste gälla vid all jakt bör grytet kunna vara en fri-stad för dessa arter. Jaktformen grytjakt kan inte hel-ler anses förenlig med en modern syn på jakten, därdjuret inte ska utsättas för onödigt lidande och för sålite stress som möjligt.I oktober 1999 motionerade i frå-gan om förbud mot grytjakt på grävling. I detta be-tänkande finns nu en motion från i sam-ma fråga. Just denna fråga, grytjakt på grävling, harbehandlats ett antal gånger i utskottet bl.a. 1993/94,1995/96, 1996/97, 1997/98 och våren 2000.När det behandlades förutsatte vi attett förbud mot grytjakt skulle aviseras av regeringen,eftersom utskottet på förslag från be-gärt att regeringen skulle återkomma till riksdagenmed en samlad redovisning av vilka åtgärder manplanerade i ett antal jaktfrågor. Vi förutsatte att rege-ringen, som då och äger frågan, skulle komma attfatta ett beslut som skulle tillgodose vårt motions-krav. Vi valde därför att då inte reservera oss våren2000 i det betänkandet.Det är så att i en skrivelsetill regeringen anförde att behovetav grytjakt inte alls står i proportion till det lidandesom grävlingarna utsätts för då de utsätts för hund-ägarnas grytanlagsprov. Verket gick faktiskt så långtatt det föreslog att träning och prov för grythundarmed levande djur i gryt eller konstgryt skulle förbju-das.Man anförde även att om ett sådant förbud med-förde att grytjakt inte skulle kunna bedrivas på ettdjurskyddsmässigt acceptabelt sätt ansåg verket attäven jakt med hund under jord borde förbjudas. Dettavar bra signaler, men det behövs även handling ochbeslut. ser vi i betänkandet att det fortfarande"övervägs" i . Min åsikt är att över-vägandet gått över till förhalning när man skriver ska invänta en slutrapport som ska komma se-nast . Ska ett sådant beslut behöva ?Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 6 un-der punkt 11.Fru talman! Så över till det fria skogsbetet somkarakteriserar ett fäbodbruk och som bygger på enuråldrig sedvanerätt. Det gör att det regelmässigt skerpå mark som fäbodbrukaren inte rår över på annatsätt. Jakträtt saknas ofta i det aktuella området, ochflera fäbodbrukare är inte ens jägare. Dessutom är defem stora rovdjuren som finns i områdena statens vilt.Dessa rovdjur har inte bärkraftiga populationer, ochderas stammar ska stärkas, vilket både jag och deflesta av oss här är överens om.Vid det fria skogsbetet som bedrivs vid fäbodbrukuppstår en större risk för skador av rovdjur. Det ärinte alltid påtagliga skador utan otydliga skador iform av beteendeförändringar, ätstörningar, kastningm.m.. Det är skador som är mycket lite uppmärk-sammade. Därför bör ett särskilt åtgärdsprogramutarbetas för denna typ av skador.Anf. 64 () replik:Fru talman! Jag skulle bara vilja fråga Kjell-ErikKarlsson om en sak angående reservation 6 om för-slaget om förbud mot grytjakt. En del hundar, ochinte så få hundraser, har som instinkt att förfölja detvilda. Det gäller taxar och vissa terrierarter, osv. Deförföljer räven eller vad det nu är fråga om ned i dessgryt. Med andra ord kan det mycket väl uppstå gryt-jakt utan att syftet har varit det.Om vi nu antar att denna motion skulle bifallasoch vi skulle få en lagstiftning som förbjuder grytjakt,och det ändå kommer grytjakt till stånd på grund avatt hundar går i gryt, vilket de gör, innebär det då attjägaren blir lagförd?Anf. 65 () re-plik:Fru talman! Min syn på det är att vi då inte kananvända sådana hundar. Det är det korta svaret. Viska skydda djuren. Anser man att djuren är lidandeska man antingen använda djur som inte går in i gry-ten eller så har man inte sådana djur lössläppta vidjakt.Anf. 66 () replik:Fru talman! Ska jag tolka somatt han är beredd att förbjuda jakt med alla typer avtaxar och alla typer av terrierhundar som vanligtvisgår i gryt?Anf. 67 ():Fru talman! Man har i uppgift att ha kontroll översin hund. Då gäller det att även ha det vid jakten.Anf. 68 ():Fru talman! Låt oss först alla här inse jaktens storabetydelse i vårt land som ett naturligt nyttjande av enförnyelsebar resurs. Där tror jag att det finns en storenighet. Jag är övertygad om att det har sagts i de-batten. Jag kunde tyvärr inte komma till kammarentidigare än precis för fem minuter sedan.Jakten är utomordentligt gammal. Det är faktisktvår äldsta tradition här i landet och en stor folkrörel-se. Tyvärr är jakten och viltvården omgärdad avfantastiskt mycket centrala beslut och detaljregler attdet är rent försvårande för vanligt folk att utöva jakt.Det är det första.Det andra jag vill ta upp är rovdjurspolitiken. Denstår i förgrunden eftersom den engagerar väldigtmånga, inte minst i de berörda områdena. Som tidiga-re sagts här av har vi ställt upp på attdet ska finnas balanserade stammar av de fyra rovdju-ren i detta land. Men vi ska ta hänsyn till de lokalasociala förhållanden som råder. Vi måste givetvis tamänniskors oro för en situation som uppkommer påallvar.Här har vi nu upplevt väldigt många situationerdär allvarliga incidenter har inträffat och där männi-skor känner en vanmakt över situationen. Det är vik-tigt när vi har nått de etappmål som vi beslutade om isamband med rovdjurspropositionen att vi också inseratt vi behöver beskatta numerären. Det är i förstahand vargen som står i förgrunden.Frågan gäller även det riksdagsbeslut som vi fat-tade i stor enighet att ersättning ska vara möjlig att fåför den som skadas av björn. I mitt hemlän har vi tvåaktuella fall där det nu visat sig att detaljreglerna ochföreskrifterna för att kunna få en sådan ersättningutformats på ett sådant sätt att det är helt och hålletomöjligt att kunna få ersättning för personskada för-anledd av björn. Det var väl ändå inte riksdagensmening.Det tredje jag kort vill beröra är en reservation därvi har pekat på att Jaktvårdsfondens medel självfalletinte ska användas till andra uppgifter än vad somursprungligen var meningen. Det är medel som jägar-na betalar in från hela landet. Det ska varken gå tillpolisiär verksamhet eller statliga uppgifter i någotannat sammanhang.Jag kommer just från en debatt om miljömål medvindkraftsindustrin. I en motion har vi från Center-partiet också pekat på det något märkliga att vi intehar något miljömål för vår fauna.Det finns många goda skäl till att man på siktskulle kunna utarbeta ett miljömål för hur vi ska kun-na skydda och bevara den stora resurs som våra djur,fåglar osv. Vi har en särskild reservation i denfrågan.Fru talman! För tids vinnande vill jag avslut-ningsvis yrka bifall bara till reservationerna 8, 14 och16.Anf. 69 ():Fru talman! Jag menar att detta i allt väsentligt ärett bra betänkande. Några påpekanden vill jag emel-lertid göra.Först och främst tycker jag att det saknas en ide-ologisk beskrivning av jakt- och viltvårdspolitiken.Jag förutsätter att en sådan kommer i en kommandeskrivelse från regeringen. Utskottet har ju i betänkan-det begärt en sådan skrivelse. Jag utgår från att denmer ideologiska synen på jakt- och viltvårdspolitikenkommer med där.I en reservation har vi tillsammans med Centernsagt att det är viktigt att de medel som kommer ingenom det statliga jaktkortet verkligen används förändamål som ligger i jägarnas intresse.Vi ifrågasätter också ordningen att staten ska harepresentanter i styrelserna för jägarnas organisatio-ner.I en annan reservation, till vilken jag här yrkar bi-fall, nämligen nr 16, tar vi, även här tillsammans medCentern, upp förslag om inrättande om ett miljömålför djur.De tydligaste åsiktsskillnaderna är ändå rättgrundläggande och tydliga. De gäller den mer ideolo-giska synen - synen på människans ansvar för djuroch natur. Som socialliberal vägleds jag av förvaltar-skapstanken. Vi kan inte ta oss rätten att förbruka,utan endast att bruka. Vi har ett ansvar för att bevaraarterna. Det här handlar faktiskt om solidaritet medkommande generationer.Den syn på t.ex. våra rovdjur som framkommer inågon reservation kan en socialliberal inte dela. UlfBjörklund och har gjort sig tilltalesmän för det synsättet, nämligen att lokalt släppaloss och ge möjlighet att jaga rovdjuren. Vad skulledet få för konsekvenser? Kan vi med ett sådant ställ-ningstagande säga att vi tar ett ansvar förarterna? Mitt svar är självfallet nej.Det här handlar alltså om på vilket sätt vi talar omfrågorna från politikerhåll. var inne påden oro som människor känner. Det är ju den vimåste ta på allvar! Gör vi det genom att säga tillmänniskorna att de ska få jaga fritt? Nej, utan det ärandra vägar vi måste välja för att tackla problemen -information och kunskap. Jag tycker att det är led-samt att vi inte kan vara överens om detta.Anf. 70 () replik:Fru talman! Jag reagerar lite grann på HaraldNordlunds skarpa reaktion på saker som egentligen ärganska självklara, och det har jag gjort förr i den härkammaren. Ingenstans i mitt anförande antydde jagatt det skulle vara fri avskjutning av rovdjur! Men jaghar ställt upp på att det är som av-gör om man ska få skjuta någon varg eller inte. Jaghar inte ändrat på det i dag.Däremot sade jag att jag har förståelse för den orosom finns ute i bygden. Om man lokalt skulle behövavidta någon åtgärd så ska folket lokalt begära av att få skjuta av någon enstaka varg.Det har jag ställt upp på; den möjligheten ska finnaslokalt och den ska pröva seriöst.Man ska lyssna på människor på markplanet. Manska lyssna, vilket tydligen och HaraldNordlund inte vill göra.Anf. 71 () re-plik:Fru talman! Lyssnandet och dialogen med lokal-befolkningen är oerhört viktigt. Men jag har hörtUlf säga från talarstolen att vi måste be-skatta. Det är en tolkning. Vi måste beskatta rovdjurs-stammen, sade han. Det må vara en missuppfattning,men jag har hört detta från . 72 () replik:Fru talman! Jag lämnar mitt anförande till HaraldNordlund, som ska få se att det är precis som hansjälv anar - helt fel. Jag har aldrig använt det ordetoch kommer inte heller att använda det.Däremot har jag sagt: Lyssna till människors oro!Försök få en acceptans på lokal nivå! Det bästa somkan hända i rovdjursdebatten är att människor lokaltkänner sig delaktiga med kunskap och med informa-tion men också med möjlighet att få Naturvårdsverketatt seriöst lyssna på oss ute i bygderna. Något annathar jag inte krävt. Men där är tydligen inte Folkpartietmed på noterna.Anf. 73 () re-plik:Fru talman! Jag ska kolla upp ordet beskatta iprotokollet sedan.Det viktiga är det som sade nu se-nast, nämligen att vi är överens om vilket vårt ansvarför arterna är. Vi måste vara överens om att detta inteenbart är ett lokalt intresse. Visst kan man ha lokaltsamråd, men detta är självfallet ett riksintresse. Är viöverens om detta så är vi närmare varandra än jagtrodde.Ordet beskatta får vi klara ut senare.Anf. 74 () replik:Fru talman! Jag hörde sägaatt jag ville släppa loss jakten på rovdjur. Det ärsamma sak med detta - jag har inte använt det ut-trycket.Jag hörde också säga att han ären anhängare av förvaltarskapstanken. Det är jagockså. Med förvaltning av viltstammar menar jag attdet ska ske en avvägning mellan å ena sidan bevaran-de och sparande, å andra sidan en lämplig avskjut-ning.Vi har talat om behovet av en i och för sig mycketsträngt reglerad men ändå möjlighet till att ta undansådana djur, i det här fallet vargar, som visar ett avvi-kande beteende och där vi får en så pass kraftig an-samling att befolkningen utsätts för tryck och oro.Jag tycker att ska ta ett resone-mang med sin partikamrat , som ärfrån och som upplever de här frågorna påett mycket brutalt sätt. Jag har nämligen samtalat medhonom. Han har som jag nämnde från talarstolenskrivit en väl avvägd motion i just detta ämne. Vi haryrkat bifall till detta - vi har skrivit en reservationsom bygger på hans väl avvägda tankar i detta sam-manhang.Anf. 75 () re-plik:Fru talman! Vad innebär förvaltarskapstanken?Den innebär bl.a. rätten att bruka men inte förbrukanär det gäller vårt ansvar för bevarande av arterna.När vi går till rovdjuren handlar det självfallet omansvaret att se till att stammarna är livskraftiga. Dåkan vi debattera väldigt länge om vad det innebär.I den reservation som hänvisar tillläser jag bl.a. följande: "bör som cen-tral myndighet kunna fatta sådana beslut men beslu-ten skall också kunna delegeras till nivå iså många fall som möjligt." Här överlåter man alltsåhelt till den lokala nivån att fatta de här besluten.Vad skulle det få för konsekvenser? Min slutsatsblir att det är en omöjlighet att bevara livskraftigastammar med ett sådant beslut. Det är det som gör attjag inte kan ställa upp på ett sådant resonemang. Vitar inte ett ansvar genom att fatta den typen av beslut.Anf. 76 () replik:Fru talman! Till skillnad från harjag förtroende för förvaltarskapstanken hos dessalänsstyrelsens tjänstemän och representanter ellerförtroende för dem som finns på en lägre nivå, kom-munalt förtroendevalda och förtroendetjänstemän. Dehar precis samma grundsyn, nämligen att det skafinnas en balans mellan de olika arterna i naturen.Anf. 77 () re-plik:Fru talman! En socialliberal lokalt i be-känner sig självfallet till förvaltarskapstanken. Detutgår jag ifrån. Men vilka blir konsekvenserna av ettsådant här beslut? Vi kan inte kräva att man lokalt skata ansvar för hela riket. Där här är alltså ett riksintres-se. Det är motiveringen till varför man inte bör fattaden här typen av beslut på det här sättet.Anf. 78 ():Fru talman! Jag tänkte tala om jakt ur djurens ochekosystemets perspektiv i första hand. Det är någotsom jag tycker har kommit i skymundan lite grann iden här debatten hittills.Miljöpartiet grundar sin ideologi på fyra solidari-teter. En av dem är solidaritet med djur, natur och detekologiska systemet. syn på jakt- ochviltvård handlar om långsiktig hållbarhet och om attta ansvar för de arter som lever vilda i vårt land ochför ekosystemen. Det handlar också om viktiga etiskaställningstaganden. Vi vill att all jakt som bedrivs skavara hänsynsfull, reglerad och långsiktigt hållbar. Urvår synpunkt finns det då vissa grundläggande förut-sättningar som behöver uppfyllas.Den första är att jakten bör anpassas efter storle-ken på populationerna på de jagade arterna. Jakt påarter där populationerna minskar kraftigt ska inte ske,och det gäller egentligen oavsett om det beror påjakten eller någon annan orsak att populationernaminskar. Det måste finnas en försiktighetsprincip.Arter som finns på artdatabankens hotlista ska intefå jagas. Det är den andra punkten. Det faktum att enart förs upp på hotlistan borde automatiskt innebäraett stopp för allmän jakt. Det tar vi upp i reservationnr 7.Vi tycker inte heller att djur ska jagas under häck-ningstid. Jakt strider mot EU:sart- och habitatdirektiv och är inte heller etiskt ac-ceptabelt. När föräldrar till små ungar dödas innebärdet ofta döden även för ungarna, och ändå tillåts jaktunder häckningstiden för flera arter där ungarnaär beroende av sina föräldrar.Vi tycker också att det är viktigt att jakten ska tahänsyn till konsekvenserna för arter som inte jagas.Ett exempel är jaktfalk och ripa. Jakten på ripa kanhota jaktfalkens population eftersom ripan är ett av deviktigaste bytena. Det handlar om insikten att djur haren viktig roll i naturens ekosystem och inte blott ochbart finns till för oss människor. Försiktighetsprinci-pen måste råda när man gör sådana här övervägan-den.Vi tycker också att det är viktigt att jakttider ochantal djur som skjuts ska baseras på inventeringar.Man ska alltså så långt det är möjligt försöka att göraen uppskattning av populationernas storlek och ut-bredning när man bestämmer jakttider och antaletdjur som får skjutas. Vi har sett till att det har skjutitstill en del pengar till detta så att det har förbättrats.Vi tycker inte att jakt ska ske i nationalparker.Och, sist men inte minst, alla jaktformer ska varaetiskt och miljömässigt acceptabla. Vi vill exempelvisförbjuda grytjakt på grävling och räv, vilket vi tar uppi reservation nr 6. Grytet bör kunna vara en fördjuren. Metoden med grytjakt innebär också onödigtlidande för djuren, vilket tog upp idiskussionen tidigare.Utifrån de här förutsättningarna ska jakt få bedri-vas. Att jaga är ur många aspekter ett mer etiskt ac-ceptabelt sätt att få kött på bordet, då det kommerfrån djur som har fått leva sin liv fria och som dess-utom nyttjat föda och mark som vi inte avsett förspannmålsproduktion.Kortfattat skulle man kunna säga att det handlarom att dagens viltvård ska ersättas med faunavårdsom omfattar alla vilda arter, inte bara jagat vilt. Na-turvårdsintressena behöver stärkas och ges störreinflytande än jaktintressena. Ofta går de här intresse-na ihop. Det är helt sant. Men ibland går de ocksåemot varandra. Ett sätt som vi föreslår är att inrätta ettfaunaråd som består av representanter för naturvårds-organisationer, jägarkåren, djurrättsrörelsen och vilt-forskare i lika delar. De bör ha till uppgift att se överjaktens praktiska och etiska aspekter och vara rådgi-vande om jakttider och jaktformer.På grund av den tidigare diskussionen måste jagockså göra några kommentarer när det gäller rovdju-ren. tog upp ett antal förslag som destöder som innebär att man ger lite friare möjligheteratt skjuta varg. Som vi ser det är det stora problemetatt de här s.k. rättigheterna står i motsats till varandra.Det handlar om vargens rätt till överlevnad som artoch jägarens rätt att göra vissa saker, t.ex. att skyddasin egendom, som säger, dvs. hunden.Att se hundens liv endast i perspektivet som jägarensegendom är för övrigt kanske signifikant för en visssyn på djur som jag inte stöder.Det är ett faktum att forskare anser att för attvargstammen ska vara ens kortsiktigt livskraftig be-höver den öka till 500 djur. Dit är det långt . Vihar satt ett etappmål på 200 djur. Det är man inteheller uppe i . Så länge de här sakerna står imotsats till varandra så tydligt som de gör kanvi inte acceptera att vargens fortlevnad riskeras för attt.ex. ett mindre antal hundar används som ett emotio-nellt slagträ i den här debatten. Det handlar naturligt-vis om ett fåtal hundar om man jämför med andra hotsom finns mot hundar i dagens samhälle.Om det här motsatsförhållandet upphör tycker viatt man får diskutera vilka prioriteringar som skagöras och om man ska ha mer frikostiga regler för attskjuta av varg och vilka saker man i så fall vill utökamöjligheterna med.När det gäller riskerna för barn var det faktiskt såtidigare att man skickade ut barnen i skogen för attvakta får. Man ansåg att de skyddade fåren emotvargangrepp. Såvitt jag vet är det en människa i Sve-rige som har blivit dödad av varg på 200 år.Gungorna på fritis är betydligt farligare än vargför barnen, och de är dessutom betydligt fler. Vi ac-cepterar många saker som är farliga i dagens samhäl-le. Vi accepterar bilar. De dödar ett antal hundar,många andra djur och de dödar t.o.m. människorvarje år. Vi accepterar tiotusentals farliga kemikalier,och vi accepterar t.ex. rökning. Det är väldigt viktigtatt jobba med riskminskning när det gäller alla farligasaker som vi av olika anledningar har valt att åt-minstone tillfälligtvis acceptera i vårt samhälle. Detgäller oavsett om de här riskerna kommer ifrån en bil,farliga kemikalier eller varg. Det tycker jag är ettväldigt viktigt perspektiv i den här diskussionen.Jag stöder naturligtvis alla reserva-tioner, men jag väljer att yrka bifall endast till reser-vation nr 17.Anf. 79 () replik:Fru talman! Jag vill ställa några klargörande frå-gor. räknar upp ett antal faktorersom ska gälla för jakten. Den ska var bl.a. vara hän-synsfull och långsiktigt hållbar och man ska ha enanpassning till numerären. Då vill jag fråga: AnserMaria Wetterstrand att det är så eller inte? Upp-fyller jakten de här kraven eller inte?När det gäller ripans betydelse för jaktfalken ochframför allt jaktens betydelse för antalet ripor, finnsdet mycket klara uppgifter som säger att jakteninte har någon betydelse för populationen av ripor.För det tredje: Vargstammen ska alltså inte fåregleras via jakt. försöker blanda äpplen ochpäron genom att säga att det finns många andra sakersom är farligare. Det handlar faktiskt om livsmiljönför mycket stora bygder i vårt land och om en oro föratt över huvud taget vistas ute i skog och mark. Jagtror inte att man kan jämföra det med kemikalier.Den första och den andra av mina frågor är alltså:Uppfyller jakten och viltvården de krav som nihar satt upp?Anf. 80 () re-plik:Fru talman! Det sista, att de här sakerna inte ärjämförbara, får väl stå för.