prot · GQ0914 · 2002-11-08 00:00:00 — Vice statsministern sade i sittsvar till att alla individer i skaåtnjuta fördelarna av den svenska jämställdhetspoliti-ken. Det är ändå inte så. nekas ett antal kvin-nor abort i , trots att de har fullgoda skäl,därför att befruktningen inte har skett, som det heter, isvensk säng eller med svensk man.I år ligger det en flerpartimotion om detta. I denmer mörka delen av svensk historia har kvinnor frånSverige fått fly till utlandet för att ibland göra fruk-tansvärda och mindre säkra aborter. Men nekarvi säkra aborter i . Det är konstigt.Jag undrar hur vice statsministern ser på det kravsom förs fram i flerpartimotionen om att abortlag-stiftningen bör gälla alla som söker abort i Sverigeoavsett var de är medborgare eller var befruktningenhar skett.Anf. 68 Vice statsminister () replik:Fru talman! Jag tycker att det är rimligt att detsker en förändring. Det är också någonting som mantittar på i Regeringskansliet.Anf. 69 () replik:Fru talman! Då vill jag tacka för det svaret, somvar föredömligt kort. Jag hoppas också att det skernågon förändring på allvar. Jag kan inte se varför justden här frågan behöver utredas. Vad kan det finnasför fruktansvärda, märkliga eller oöverblickbara kon-sekvenser av att man har samma abortlagstiftningeller tillåtelse till abort för alla som söker abort iSverige?Anf. 70 Vice statsminister () replik:Fru talman! Jag kan inte säga varför det behöverutredas. Jag kan möjligen föreställa mig att man villkänna att det inte blir så att det kommer en massakvinnor till för att få abort. ,som mycket riktigt nämnde, åktemånga kvinnor till . Då var det fri abort i Polenmen inte i Sverige.Jag kan föreställa mig att det är sådana saker manvill se över, men jag har ingen djupare kunskap omdet. Jag tycker att det är rimligt att den här frågan fåren lösning.Anf. 71 () replik:Fru talman! Min fråga är tvådelad. Vice statsmi-nistern säger att vi ska ha mer pengar till kommunerför en ökad hälsa. Jag skulle då vilja ställa frågan:Var ska de pengarna tas? Vi kan väl knappast finansi-era en utbyggd verksamhet med medelfrån en växande offentlig sektor? Hela nettotillskottetav sysselsättningen har tillkommit itjänstesektorn.Vice statsministern tog också upp klassamhället,inte helt oförhappandes. Jag skulle vilja höra hur honser på den här nya sektorn som har vuxit. Man beräk-nar att tillhör den svarta ser-vicesektorn, och den växer. Det innebär att det finnsen hel del anställda som i själva verket tillhör enC-klass, som står utanför all lagstiftning som vi har . Hur ser vice statsministern på detta?Anf. 72 Vice statsminister () replik:Fru talman! När det gäller hur vi ska få pengar tillden kommunala sektorn ser jag det framför allt på tvåsätt. För det första ska vi driva en politik som tar nedarbetslösheten och skapar arbete för fler människor.Så har skett , och det betyder attkommuner och landsting har fått in väsentligt mycketmer skatt. Det gör att man den vägen kan både an-ställa fler och förhoppningsvis höja lönerna.För det andra har staten, , väldigt sys-tematiskt och planenligt ökat statsbidragen till kom-muner och landsting, för att man också den vägen skafå större möjlighet att både anställa fler och höjalönerna.Anf. 73 () replik:Fru talman! Det var ett svar. Det är fortfarande såatt det är den offentliga sektorn som har stått för dentillväxten. Så som jag förstår det är den ju redanskattefinansierad.Vice statsministern svarade inte på min andra frå-ga, om den så kallade svarta servicesektorn. Vi haröver huvud taget inte grepp om vare sig hur mångadet är eller hur mycket pengar som är i omsättning,men det finns ett antal som står totalt utanför denreglerade arbetsmarknaden . Kan det bero på attvi som individer har ett behov av de här s.k. hushålls-nära tjänsterna? Eller är det bara så att det är enstruktur som vi som människor inte passar in i?Anf. 74 Vice statsminister () replik:Fru talman! För att ytterligare ge en kommentartill den första frågan, ser jag inget fel i att den offent-liga sektorn växer och att den är skattefinansierad.Det är någonting som vi vill betala gemensamt därföratt vi tycker att det är så väsentligt och vi vill att detska kunna fördelas till alla efter behov.När det gäller den andra frågan, om den svartasektorn, är jag den första att beklaga att vi har ensvart sektor. Men vi kan också titta i andra länder, därdet är lägre skatter. Där har man en större svart sek-tor. Jag tror kanske inte att sambandet är så entydigtmellan låg skatt och vit eller svart sektor.Integrationspolitik och demokratifrågorAnf. 75 ():Fru talman! Tiotusentals människor i le-ver under helt andra omständigheter än vad som voremöjligt. Socialt och ekonomiskt utanförstående,maktlöshet, arbetslöshet och bidragsberoende ärverklighet för många familjer.För ideella organisationer och för enskilda har dehär problemen varit uppenbara . Men såefter decennier, när utanförskapet växt, vaknar stats-ministern och menar att integrationsfrågan nu måstevara en av de viktigaste den kommande perioden. Detär så dags då.Den socialdemokratiska integrationspolitiken fun-gerar inte. Den har prövats . En av grun-derna har varit att betrakta samhället ovanifrån, be-stående av ett antal kollektiv i vilka människor hargemensamma problem och behov. En annan har varitviljan att ta människor omhand, styra deras liv ochlägga till rätta deras situation, vilket har resulterat i attmänniskor har förlorat makt och möjlighet att påver-ka sina egna liv.Socialdemokraterna försöker nu lösa det här medsärskilda myndigheter och särskilda lösningar, vilketär helt fel väg. Redan synen på problemet etnisk seg-regation är på flera sätt fel. Det är motsägelsefullt attjust de områden som har störst etnisk mångfald avregeringen ses som de mest etniskt segregerade ilandet. Allt bygger på att man betraktar invandraresom en enhetlig grupp som måste tas omhand påsamma sätt.Så länge människor befinner sig utanför Sverigeförstår de flesta att en kurdisk politiker från norraIrak, en läkare från och en bonde från Soma-lia har helt olika individuella förutsättningar i livet.Men så fort de stiger över landets gränser börjar re-geringen betrakta dem som en enda grupp, som harmer gemensamt än särskiljande. Då blir de till in-vandrare, som ska särredovisas av myndigheter ocheventuellt också särbehandlas positivt.Segregation behöver i sig inte vara negativ, omden är självvald. Om äldre människor till exempelsöker sig till ett finsktalande äldreboende är det barabra för dem och för alla. Men utanförskap och ofri-villig segregation är destruktivt, när man inte kangöra någonting åt sin situation.Förutsättningen för att kunna bryta det här är attse att segregation är mer en social situation än enurprungsfråga. Människors ursprung varken kan ellervill vi ändra, men folks sociala situation kan och skavi kunna påverka.Den som vill minska segregationen måste därförse att han utgår mer från kunskapsbrist än från bo-stadsområde, mer från bristande möjligheter tilllärande än från hudfärg, mer från bristande makt överden egna situationen än från etniskt ursprung och merfrån bristen på stöd och stimulans i skolan än frånklassbakgrund.Variablerna som styr utanförskap i vårt samhälleär gemensamma för alla oavsett bakgrund: arbetslös-het, liten eller ingen egen inkomst, bidragsberoende,ekonomiska fastlåsningseffekter, bristande kunska-per, maktlöshet och isolering.Härutöver finns också faktorer som bristandespråkkunskaper och etnisk diskriminering, som höjertrösklarna just för invandrade svenskars delaktighet.Det är dock alldeles fel, som man ofta verkar tro idebatten, att utländskt ursprung automatiskt ger utan-förskap. Den allra största delen av dem som regering-en statistiskt betraktar som invandrare är totalt integ-rerade i det svenska samhället. De har jobb, vänneroch familj och ses möjligen inte ens av sig själva ellerav andra över huvud taget som invandrare. Bakgrun-den är för dem inte alltid relevant.Men tusentals infödda svenskar befinner sig isamma utanförskap som många invandrade, i sammabostadsområden och av samma orsaker. Orsakerna ärgenerella, även om de särskilt tydligt har drabbatinvandrade svenskar, dels därför att man som nyan-länd varit extra beroende av att välfärdssystemenfungerat, och det har de inte gjort, dels därför att densvenska arbetsmarknadens stelhet och reglering alltiddrabbar nya hårdast och dels för att många människorskolats in i passivitet av ett långsamt och kollektivis-tiskt mottagningssystem. Resultaten är i många delarförskräckande.Nästan fyra av tio elever med utländsk bakgrundsaknar fullständiga betyg i nian. Bara hälften av debarn som flyttar till efter det att de har får fullständiga betyg i nian. Färre människorfödda utomlands har en inkomst, och snittet är lägreför invandrare än för infödda svenskar.För två år sedan var arbetslösheten fyra gångerhögre bland utlandsfödda än bland infödda medbor-gare, detta trots sfi, integrationsverk, storstadssats-ningar och integrationsministrar. I själva verket ärhela tanken att en särskild integrationspolitik, somregeringen vill, kan bryta den ofrivilliga segregatio-nen helt felaktig. Det visar bara att de vanliga politis-ka systemen inte fungerar tillräckligt bra.Det vi behöver är en bättre generell politik för attbryta kunskapsbrist, nyfattigdom, arbetslöshet,maktlöshet och utanförskap. Vi behöver en skola medkunskapsrätt för alla, en modernare arbetsmarknad,en starkare politik för tillväxt och nya jobb, sänktaskatter för låginkomsttagare och en politik som krä-ver att alla ses och betraktas som individer.Grunden för att samhället ska hålla ihop är attsamma krav ställs på och möjligheter ges till alla. Vihar alla ansvar för att försörja oss, ta ansvar för osssjälva och våra närstående, för demokratin och dessgrundläggande värden, för att respektera lagar ochandra människors lika värde och rättigheter. Ett sam-hälle blir som de värden man premierar.Identitet och självkänsla hänger för många ihopmed arbete, att kunna försörja sig och sin familj. Mennär vi förvandlar människor till utestängda klienterförlorar de också möjligheten att vara förebilder förunga. När vuxna med aldrig så god utbildning fastnari arbetslöshet och låglönejobb förlorar skolan sinlockelse på ungdomar. Låt barnen se att skolan ärviktig, så kommer intresset för att lära att öka! Låt deunga se att det lönar sig att arbeta, så kommer fler attsträva framåt! Låt ingen stängas ute, så kommer färreatt välja att stå utanför!Anf. 76 () replik:Fru talman! Låt mig inledningsvis nämna att omSten Tolgfors politik blev verklighet skulle 230 mil-joner kronor mindre kunna användas för läxläsnings-projekt, tillväxtåtgärder, svenskundervisning och enmängd andra saker som är resultatet av stor-stadssatsningen. 230 miljoner skulle i stället, förmo-dar jag, gå till sänkt förmögenhetsskatt för de gruppersom egentligen företräder.Men min fråga är en annan. Jag undrar hur StenTolgfors egentligen vill ta itu med den verkliga seg-regation som finns, nämligen den som råder i de vitaöverklassområdena runtom våra stora städer och istorstadsområdenas innerstäder. Det är på ,i och som de grupper finns som är allra mest segregerade från vanligt folk. Minfråga är: Är beredd att göra någontingåt dessas makt och privilegier, att bryta segregationendär den är som mest omfattande?Anf. 77 () replik:Fru talman! och jag skiljer oss full-ständigt åt när det gäller tron på att det är särlösningarsom löser problemen. När man besöker skolor i mil-jonprogramsområden får man mycket tydliga signa-ler, inte minst från lärare, att det vi har störst problemmed är barn till uppgivna föräldrar, till arbetslösa, tillbidragsberoende, till utanförstående föräldrar somsjälva har låg eller ingen utbildning och som inte harmöjlighet att kunna stötta sina barn i att lära sig ellerens förstår varför det är viktigt att lära sig.Det pekar för mig på att skolan förmodligen är detallra mest avgörande verktyget för att vi ska kunnabryta segregationen, därför att den i mångt och myck-et är så kunskapsbaserad. Får du aldrig kunskap nogatt kunna ta första steget i arbetsmarknadens trappafår du heller aldrig möjlighet att ta de andra stegen.Du blir kvar i samhällets källare. Det är problemet.Och där hjälper inte den typ av satsningar som KalleLarsson förordar. Det hjälper i stället med en gene-rellt bättre skola, en individualiserad finansiering somtill exempel ger varje barn möjlighet till stöd efterbehov, en förbättrad språkundervisning och en långrad av denna typ av satsningar. Men det ligger i stäl-let inom ramen för de generella systemen, inte KalleLarssons särlösningar som pekar ut i stället för attinkludera.Anf. 78 () replik:Fru talman! missförstår medvetetvår politik. Vi säger inte alls att särlösningar är lös-ningen. Men det är inte fel att satsa extra resurser därbehoven är som störst.När säger att skolan är viktigast föratt bryta segregationen rimmar det mycket illa medatt man här i har haft möjlighetenatt genomföra detta och i stället har genomfört enskol- och utbildningspolitik som har ökat segregatio-nen klassmässigt, etniskt och könsmässigt, som hargjort att innerstadsskolorna i är merfulla än tidigare av barn med svenskt ursprung, medföräldrar med höga inkomster och faktiskt ocksåtjejer.Men har chansen. Han borde taden. Svara på min fråga! Vad vill göraåt segregationen i de mest segregerade områdena.Anf. 79 () replik:Fru talman! Jag missförstod inte alls . Jag lyssnade tvärtom på det han sade och svaradepå det han sade. Han talade om särlösning och 230miljoner i storstadspengar, ingenting annat. Det vardet jag bemötte.Vi vill ha en skolpolitik där vi ger extra anslag perbarn efter barnets behov, inte som ihop hela områden och säga: Dessa är segre-gerade, dessa är utanför. Där ska man stärka skolanmed mer pengar generellt. Vem vet vart de pengarnatar vägen?Barn ska också kunna välja skola. Ingen har rättatt som använda barn som integra-tionspolitiska verktyg. Man ska gå i en dålig skolaoavsett om man vill det eller inte. Man ska inte fåsöka sig därifrån. Det ger resultat: i utanförstående, ibristande språkkunskaper och i sämre förutsättningarför det övriga livet.Anf. 80 () replik:Fru talman! Jag håller med om atten självvald etnisk segregation ibland kan vara bra,men det som vi har sett i är en annan självvald, klassmässig segrega-tion, där moderatpolitik har lett till att man till under-pris har sålt ut våra gemensamma hyresrätter i inner-staden till dem som har råd att köpa, vilket har lett självvald segregation där de rika väljer att fjärmasig från vanligt folk. Jag skulle vilja veta hur StenTolgfors ser på den typen av självvald segregation.Anf. 81 () replik:Fru talman! Först kan jag upplysa samtliga före-gående talare om att vi inte befinner oss i Stockholmsstadshus utan i riksdag. Jag och ni andrasvarar för en politik som gäller hela landet. Själv ärjag från . Mycket av mitt tänkande kring denhär frågan utgår också från hur det ser ut i ochfrån de upplevelser man får i övriga landet. Segrega-tion är inte bara ett storstadsproblem, som man inbil-lade sig i valdebatten.Självvald segregation är någonting helt annat. Du kan inte påverka din egensituation med eget arbete, med insatser, genom attutveckla dig och ta dig vidare. Du är utestängd frånkontakter. Det är förnedrande. Den självvalda kanvara baserad på väldigt många olika saker. Det kanvara ålder. En del svenskar väljer att flytta ifrån sinahus till tidiga seniorboenden. Det kan vara språk.Man väljer till exempel Finska skolan om man vill haen tvåspråkig undervisning. Det kan vara barn somhar vissa behov, som på i , en skolaför barn med funktionshinder, blinda och multihandi-kappade. Det kan handla om intressen och profile-ring. Det handlar verkligen inte bara om att alternati-vet är antingen etnisk eller klassmässig segregation.Problemet för mig kan jag säga är inte generelltatt människor i har det för bra. Det som upp-rör mig är när människor i har det för dåligt.Det vill jag gärna diskutera med ochandra i den här kammaren.Anf. 82 () replik:Fru talman! Det är inte konstigt att man använderStockholm som exempel när Stockholmsmoderaternapå central nivå använder staden som skyltfönster ochnär vi har sett vad en moderat politik har gett i formav segregation. Vi kan ta bostadsmarknaden somenda exempel. Man skänker i praktiken inte men mansäljer bostäder till underpris till dem som har råd,vilket blir en investering med tanke på hur övrigbyggpolitik från sida har sett ut. Manväljer att låta människor segregera sig från vanligtfolk. Lägenheterna är sålda. Vi kan aldrig komma in iinnerstaden igen om vi vill bo i hyresrätt.Det är en politik som jag är glad inte har plats iStockholm längre.Anf. 83 () replik:Fru talman! har knappast domineratsav olika invandrargrupper innan en liten andel avallmännyttans lägenheter har omvandlats till bostads-rätter. Det är en fullständigt bisarr verklighetsuppfatt-ning som här presenterar: Innan någrafå procent lägenheter omvandlades till bostadsrätterfanns tydligen inga problem, och sedan uppstår tydli-gen segregationen i och med att den borgerliga majo-riteten säljer av en liten procent till bostadsrätter.Precis som jag sade i mitt inledningsanförande ärdet uppenbart en tramsig världsbeskrivning. Jag job-bade i Röda korset i mitten och slutet av 80-talet.Segregationen var redan då ett av de största proble-men som den organisationen jobbade med, men riks-dagen vaknar . ser uppenbarligeninte att den är ett större problem än bostadsrätter påÖstermalm.Anf. 84 () replik:Fru talman! Mycket av det sägerom integrationspolitik kan jag hålla med om. Jag sågatt det tyvärr inte var någon ytterligare moderat an-mäld till denna debatt, och därför tänkte jag passa påatt ställa en fråga om flyktingpolitik.Under många år drevs svensk flykting-politik i en järnaxel mellan och Social-demokraterna. Till slut blev den inhu-mana flyktingpolitik vi såg i för mycket ävenför . Det öppnades en ganska spännandepolitisk karta där Socialdemokraterna stod isolerade.Nu när det händer mycket i skullejag vilja fråga om kommer att fortsättaatt driva den liberala flyktingpolitik som man hargjort de senaste åren.Anf. 85 () replik:Fru talman! konstaterar själv attdetta är en helt annan debatt. Detta är tänkt att vara enintegrationspolitisk debatt.Jag vet att är suppleant i socialför-säkringsutskottet. Eftersom jag själv sitter där kan jagförsäkra honom om att han på första parkett kommeratt få möjlighet att se hur vi moderater kommer attagera i flyktingpolitiken framöver i takt med att detläggs fram förslag till från regeringen. Vivet att det är ett antal propositioner på gång, bådenågra som behandlas och några som är aviseradeför framtiden.Anf. 86 () replik:Fru talman! Till , vad jaghar förstått, kammarkansliet även lagt Flyktingpolitik.Det är därför jag är här och har ställt frågan.Det gläder mig. Det finns ett mycket stort behovav en bred majoritet från till Modera-terna i frågor som berör flyktingpolitik, och på de härområdena har vi kunnat driva Socialdemokraternaframför oss.Anf. 87 () replik:Fru talman! Jag har inga ytterligare kommentarertill detta. får med största intresse följadet arbete vi kommer att göra i socialförsäkringsut-skottet. Jag välkomnar honom att ta debatterna medoss i kammaren när frågorna kommer upp till diskus-sion.Anf. 88 ()replik:Fru talman! talar om barn som in-vandrat och där skolan inte har kun-nat tillgodose dessa barn fullgoda kunskaper för attklara fortsatt utbildning. Men han säger ingenting omvad vill göra.Jag skulle vilja höra vad anser omatt kunna ha ämnesundervisning på modersmåletparallellt med svenskan. Modersmålet är viktigt intebara för den egna självbilden utan även vid inlärandetav ett nytt språk, t.ex. svenska.Anf. 89 () replik:Fru talman! Jag är mycket positiv till den formenav undervisning. Jag är positiv till värdskolor, det villsäga skolor som är särskilt bra på ett visst språk elleren viss pedagogik och som kan hjälpa till där andraskolor inte riktigt har den kunskap som behövs. Jag ärgenerellt för att testa möjligheten med tvåspråkigaskolor - något som lagen har varit stängd för.Över huvud taget tycker jag att förslagen skakomma från pedagogerna och skolan till oss politiker.Jag har svårt att se att de allra flesta goda förslagenspontant uppstår i , och sedan ska vi lärapedagogerna hur man undervisar barn i språk ellersamhälle.Det förslag jag har hört ta upphar också kommit från lärare som har i sin yrkesverk-samhet att undervisa invandrarbarn i skolan. Därförtror jag att det är ett konstruktivt förslag.Anf. 90 ()replik:Fru talman! Problemet när man talar med de bor-gerliga representanterna är att ansvaret ska ligganågon annanstans. Anser inte att vi harett ansvar för att dessa barn ska kunna ha denna möj-lighet, oavsett vilken skola de går i, i stället för attligga på frivillig basis?Anf. 91 () replik:Fru talman! Om den föregående talaren läser vårmotion kommer hon där att finna resonemang ombl.a. detta men också en rad andra förslag för att stär-ka skolan för barn med invandrarbakgrund.Visst är det till viss del en riksdagsfråga. ha nationell finansiering av skolan. Därmed ärdet en riksdagsfråga. Det handlar till stor del omlagstiftningsfrågor, det vill säga vad skolan är tillåteneller inte tillåten att göra. Därmed är det också enriksdagsfråga.Vi lär inte pedagoger pedagogik utan de lär osspedagogik. Sedan får vi utifrån detta försöka konstru-era ett bra politiskt förslag.Anf. 92 ():Fru talman! Det råder inget tvivel om att Sverigebrottas med mycket stora integrationsproblem. Ofri-villig bostadssegregation, utslagning från arbets-marknaden och utanförskap är en mycket plågsamverklighet för alldeles för många svenskar - inföddaeller invandrare, särskilt för många invandradesvenskar och speciellt för dem som kommer frånländer utanför Europa.Sociala och ekonomiska problem samt etniskaskillnader skapar en mycket explosiv kombination.Det är kanske det allvarligaste problemet vi har iSverige. Det är ett mycket sprängfyllt utanförskapsom har uppstått. Vi har all anledning, alla partier,hela , att vara mycket bekymrade.Fru talman! Det vi ser har en mycket långhistoria bakom sig. Den pekar på att det finns viktigastrukturella problem bakom det utanförskap som haruppstått. Det finns allvarliga systemfel som förklarardet som har inträffat. AMS generaldirektör påpekade inför arbetsmarknadsutskottet itisdags att efter har vi lämnat varjehögkonjunktur med fler människor i utanförskap änvid föregående högkonjunktur. Det är utomordentligtallvarligt. Dessutom vet vi att utanförskapet sedanmitten av 70-talet har gällt fler och fler invandradesvenskar. Deras situation har successivtförsämrats. Detta blev särskilt påtagligt kris. Vi kan konstatera att lågkonjunkturen ibörjan av 90-talet drabbade dubbelt så hårt de invand-rade svenskarna än de infödda svenskarna. När hög-konjunkturen kulminerade i mitten av kundeman konstatera att invandrade svenskar hade förloratvad gäller sysselsättningsgraden i jäm-förelse med läget . För hela befolkningen vardet . Dubbelt så mycket för de invandradesvenskarna.Det här gäller inte bara invandrargrupper utan dethär är ännu tydligare när man tittar på situationen i såkallade segregerade förorter. i en sysselsättningsgrad på ungefär 66 %.År 2000 hade den gått ned till - från tvåav tre som arbetade till en av tre som arbetade. Det ären fullständig katastrof.Det här är verkligen ett misslyckande utan like isvensk politisk historia, inte minst efter en mycketlång högkonjunktur. Vi slutar högkonjunkturen medett sådant utanförskap.Men det här är inte allt. Sedan mitten av år 2001har den svenska arbetsmarknaden stagnerat. Vi harfaktiskt sett att sysselsättningsgraden börjar succes-sivt att minska. Vi kan återigen konstatera att mar-drömmen börjar för de invandrade svenskarna.På ett år har sysselsättningsgraden bland utländs-ka medborgare bosatta i minskat med 10 %.För hela befolkningen är det . För utländs-ka medborgare bosatta i är det 20 gånger merpå .