prot · GP0960 · 2002-01-30 00:00:00 — Främst är det platser på anstalter somsaknas. Dagens situation med fullbelagda fängelseroch häkten rimmar illa med en bra kriminalvård, enkriminalvård som har förutsättningar att bedriva enmeningsfull vård mot missbruk och erbjuda de intag-na nödvändig rehabilitering och utbildning.Kriminalvården måste få bygga nytt. I sitt budge-tunderlag inför årets budget begärde Kriminalvårds-styrelsen att få börja planera en ny anläggning. Dettakan inte vara okänt för någon av oss i justitieutskottet,och allra minst för som själv, till-sammans med bl.a. mig, sitter i Kriminalvårdsstyrel-sens styrelse.Enligt behövs det 400 nya platser för attkomma ned till en rimlig beläggningsnivå. Vi mode-rater ställer oss bakom utökningen av antalet platserinom kriminalvården. Förutom behovet av ytterligareplatser finns det fortfarande en rad äldre fängelsersom är i behov av att moderniseras eller bytas ut. Dekanske inte är från medeltiden, för att travestera en avjustitieutskottets ledamöter, men väl från 1800-talet.Med dagens beläggningsnivå är det mycket svårtatt bedriva en vettig kriminalvård och hållaen hög säkerhetsnivå. har jag faktiskt snuddatvid tanke att när ni socialdemokrater inte har resurserså att kriminalvården kan fylla strafftiden med inne-håll, påverkansprogram och missbrukarvård, eller dåplatsbristen blir akut, blir ofta reaktionen att ni försö-ker minska eller hitta på någon ny på-följd.Det vore bra både för dem som arbetar i kriminal-vården och för dem som är intagna om i sitt anförande kunde besvara följande frågor:Vilka åtgärder är och att vidta för att komma till rätta med den alltsvårare beläggningssituationen? Och så en berättigadföljdfråga: Är det möjligen så att ni planerar nyaförslag som ska möjliggöra att ännu fler av de fängel-sedömda kan friges innan ens två tredjedelar avstrafftiden är avtjänad?Fru talman! Jag ska nu kommentera några av vårareservationer och särskilda yttranden. Den gällandekriminalvårdslagen är . Det låter kanske inteså ålderstiget för oss här, som har kommit en bit upp iåren, men lagen har på nacken och ärpräglad av en annan tid, då brottsligheten var av etthelt annat slag än dagens brottslighet. Vi anser att detär dags att skriva en helt ny kriminalvårdslag medandra utgångspunkter än dem som gällde i nådens år1974.Vidare anser vi att regeringen ska utreda möjlig-heten till farmakologisk behandling av vålds- ochsexualbrottsdömda. Frågan är naturligtvis inte lätt, detär jag den förste att erkänna.Men de barn som riskerar att utsättas för dessabrott måste faktiskt sättas först. friges oftastäven de som dömts för sexualbrott mot barn efter atttvå tredjedelar av straffet har avtjänats. Jag tycker attett minimikrav för att dessa brottslingar ska bli fri-givna redan efter att två tredjedelar av straffet haravtjänats borde vara att den dömde frivilligt under-kastar sig farmakologisk behandling för att minskaden felaktigt riktade sexualdriften.I en annan reservation behandlar vi kostnadernaför utvisningsdömdas hemresor. Vi anser att det ärstötande att kriminalvården inte har befogenhet attsätta undan pengar till hemresan av de pengar somden dömde tjänar ihop i fängelset. Ut-skottsmajoriteten konstaterar i betänkandet att det ärmöjligt att använda de medel som den intagne erhål-ler . Utskottet skriver emellertid:"Detta förutsätter att den intagne samtycker till det. "Fru talman! Detta är nog ett av de mest passivakonstateranden som jag har läst i ett betänkande här iriksdagen. Det är väl i alla fall så att om viljan finnshar vi här i möjlighet att ändra de bestäm-melser som finns? Det är väl trots allt därför som ettantal människor ute i olika län har valt oss till dennaposition? Att bara passivt konstatera att det är pådetta vis och att den enskilde måste ge sitt medgivan-de är för mig stötande.Därför vill jag naturligtvis skicka med en sistafråga i detta anförande till . Varför villYilmaz Kerimo och Socialdemokraterna inte ändradagens bestämmelser så att det blir möjligt att sättaundan av de pengar som den dömde tjänar in underfängelsetiden, pengar som sedan ska användas till denutvisningsdömdes hemresa?Fru talman! Avslutningsvis: I ett av våra särskildayttranden tar vi upp möjligheten att se på alternativadriftsformer då det gäller kriminalvården. Det kangälla att hela eller delar av verksamheten kan skötasav någon annan. Arbetsdriften är ett exempel på verk-samhet som med fördel kan skötas av någon utomstå-ende entreprenör. Det är naturligtvis också möjlighetatt lägga ut hela verksamheten på entreprenad.Jag har själv haft möjlighet att se detta i bl.a.Skottland. Här skilde man på driften och myndighets-utövningen, vilket jag tycker är nödvändigt och bra.Ett privat bolag hade byggt anstalten och hade avtalom att sköta den dagliga driften under ett visst antalår. All myndighetsutövning, t.ex. att bevilja elleravslå permissionsansökningar, sköttes av kriminal-vården. Detta är alltså en myndighetsutövning ochkan inte läggas ut på entreprenad. Inte ens vi somgillar entreprenader anser att detta ska läggas ut påentreprenad. Den dagliga driften sköttes av personalanställd av entreprenören. Detta är en mycket intres-sant och bra uppdelning. Det blir tydligt. De somsköter den dagliga driften har inte med vare sig be-straffning eller belöning att göra. Permissioner, isole-ringar och restriktioner sköts av myndighetens repre-sentant. I dagens läge är det ofta på det sättet i fängel-ser att man först är kontaktman och ska hjälpa denintagne. Och i nästa roll, när man sätter på sig nästakeps, mössa eller uniform, ska man avslå eller beviljapermissioner. Jag tycker att det finns en liten poäng iatt ha detta uppdelat. Det hade man gjort i ,och det tycker jag är bra, och jag skäms inte för detankarna.Anf. 78 ():Fru talman! När våra barn var små hade min manoch jag en gång ett meningsutbyte om hur fostranskulle ske. Jag vet att vi höjde våra röster lite grann.Då sade ett av våra barn: Mamma och pappa grälainte! Jag vet att jag tyckte att jag väldigt klokt sade:Nej, vi grälar inte, vi diskuterar. Sedan gick det baranågra dagar så hamnade våra barn i ett riktigt barn-slagsmål. Jag skyndade mig fram och sade: Slåss intebarn! Då svarade en av ungarna: Nej, vi slåss inte, vibara diskuterar.När man läser kan man se attordet diskutera betyder utbyta meningar om. När manslår upp ordet debattera så får man ungefär sammatolkning, nämligen dryfta, överlägga och ha menings-utbyten om.Jag vet inte hur våra väljare - om det finns någrasom följer våra debatter, finns bara två på läkta-ren, och några kanske läser protokollet - uppfattarvåra meningsutbyten eller överläggningar. Om det ärnågot ämne som jag skulle vilja understryka vikten avatt vi för en diskussion om i denna debatt så är det hurvi på ett bättre sätt ska kunna tillvarata kriminalvår-dens möjligheter och förbättra den tid som våra döm-da finns på anstalt.Fru talman! Det finns många motioner och yrkan-den som jag skulle vilja stanna vid i denna behand-ling av motioner från allmänna motionstiden. Jag skakoncentrera mig på några av de yrkanden som vikristdemokrater har gjort. Jag yrkar bifall till reserva-tion 4 under punkt 3, och vi står även bakom våraövriga reservationer.Det är angeläget att förändra situationen inomkriminalvården. De nedskärningar som har gjortsunder har drastiskt försämrat verk-samheten, vilket också har lett till sämre rehabilite-ringsmöjligheter, sämre resultat och därmed ocksåalltfler återfall.Jag brukar säga att våra anstalter liknar själlösaförvaringsboxar utan adekvat vård. Och jag tyckerfaktiskt det. Vi kristdemokrater vill vara med ochförsöka förändra detta. Därför har vi i vårt budgetal-ternativ anslagit 337 miljoner utöver regeringen tillkriminalvården.Vi som deltog i delegationsresan till ochLitauen fick se hur man där renoverade sina fängelseroch hur man jobbade intensivt med att starta utbild-ning av dem som arbetade på anstalterna med moti-vationsprogram osv. Detta gjorde man trots att manhade oerhört bristande resurser. Och visst borde väl vii kunna göra mycket mer?Regeringen beskriver i regeringsförklaringen vil-ka mål man har med den svenska kriminalvården.Man skriver:"Kriminalvårdens insatser för att förebygga åter-fall i grov brottslighet och drogmissbruk ska öka. "Men som vanligt ligger de vackra skrivningarnaganska långt från verkligheten, tycker jag. Ett exem-pel är de individuella handlingsplaner som en av vårareservationer handlar om. Detta har vi kristdemokra-ter påpekat . Vi har också hävdat att i de fallsom det har funnits handlingsplaner har de varit dåligtunderbyggda och inte följts upp. redogör ut-skottsmajoriteten i betänkandet för BRÅ:s rapport,där man konstaterar att inte ens hälften av fallen somingick i undersökningen innehöll en planering sommotsvarade kraven. Ändå skriver majoriteten i textenatt "önskemålen om behandlingsplaner får anses varatillgodosedda med de regler som finns på området",och så avstyrker man yrkandena. Detta tycker jag ärofattbart. Kan kommentera det ?Det tycker jag skulle vara intressant att höra.Jag fick ett brev från en långtidsdömd. Han hadesuttit av fyra av och ännu inte fått någon indi-viduell handlingsplan. Varför är dessa individuellahandlingsplaner så viktiga? Jo, därför att de är detenda sättet att motivera den intagne att förändra sittliv, att man sätter upp mål på förändringar i den döm-des liv och en planering för hur tiden fram till frigi-vandet ska se ut och hur den ska användas på ett op-timalt sätt för att man ska få till stånd en positiv ut-veckling för den dömde.Jag citerar igen från regeringsförklaringen:"Kriminalvårdens insatser för att förebygga åter-fall i grov brottslighet och drogmissbruk ska öka. "Men då måste det ju tillföras mer resurser till kri-minalvården. I budgetpropositionen beskrev rege-ringen sin och målsättningarför verksamheten. Man skriver:"Kriminalvård i anstalt ska utformas så att dendels främjar den intagnes anpassning i samhället, delsmotverkar skadliga följder av frihetsberövandet.Verksamheten i anstalt ska från början inriktas på attförbereda den intagne för frigivningen. "Jag vill fråga : Anser Socialdemo-kraterna att man lever upp till kriminalvårdens inrikt-ning och målformulering, speciellt när det gäller attde intagna inte har några handlingsplaner?Vi som deltog i kriminalvårdskonferensen i Öre-bro - det gjorde också - fick en god insikt ivad man kunde åstadkomma om man bara hade resur-ser för att genomföra program. Vi kunde också se hurangeläget det var att den rehabiliteringsinsats somgjordes var noggrann, genomtänkt och fick ta till-räckligt för att resultaten inte rent av skullebli de motsatta utan för att de skulle leda till en posi-tiv utveckling hos den dömde.Det handlar väldigt mycket om att identifierariskgrupper . Därför har vi i en annan reserva-tion krävt att kriminalvården ska få resurser till attutveckla sin förmåga att mäta resultaten av sin verk-samhet. Det finns också behov av mer forskning. Viyrkar i vår motion att regeringen ska ge Kriminal-vårdsstyrelsen i uppdrag att ta fram nya metoder föratt mäta resultaten av verksamheten.Majoriteten skriver i texten att man delar uppfatt-ningen i vår motion att programmens effekter behö-ver klarläggas. Vidare säger man: "Det är därförglädjande att en av grundbultarna i de nya nationellaprogrammen är att det ska gå att utvärdera effekter-na." Ja, det är väl det minsta man skulle vilja kräva avprogramverksamheten att det ska gå att utvärdera omden över huvud taget har lett till någonting. Det skabli intressant att följa den här verksamheten. Men jagtycker faktiskt att majoritetstexten är svag på det härområdet.Sexuella övergrepp på barn vet vi alla är ett ämnesom innehåller väldigt många och svåra övervägan-den. Det viktigaste är självklart att barnens ställninguppmärksammas särskilt. Men då det gäller förövarenhar drivit frågan att me-dicinsk behandling, precis som var inne på, ikombination med terapi skulle användas mer frekventi kriminalvården.Den behandling som finns på våra anstalterför sexualbrottsdömda är bristfällig. Detta medgerockså majoriteten i sin text. är det så mångasom av de sexualbrottsdömda som inte placeraspå någon anstalt där man har program för dem ellersom över huvud taget kommer i kontakt med någonprogramverksamhet som berör sexualbrottet. Dess-utom är dokumentationen helt bristfällig både påindividnivå och programnivå och måste förbättras omeffektutvärderingar ska kunna göras i framtiden.Detta enligt Kriminalvårdens forskningsstudie Attpåverka och påverkas.Har man läst den här rapporten inser man hur litenbit vi har kommit då det gäller behandlingen av sexu-albrottsdömda. Majoriteten citerar också rapporten itexten och skriver att bedömningen är "att den veten-skapliga underbyggnaden, anpassningen till målgrup-pen och genomförandet av program för sexualbrotts-dömda i fängelse inte är tillfredsställande". Nej,det är precis det vi skriver om i vår motion och villförändra.Formerna för prioritering av klienter till behand-ling och dokumentationen av såväl programmensinnehåll som genomförda insatser på individnivå ärbristfälliga. Ändå konstaterar utskottet sammanfatt-ningsvis att verkställighetsinnehållet för de aktuellagärningsmännen undergår en positiv utveckling. Låterinte det rätt motsägelsefullt?Vi kan bara konstatera att insatserna för att be-handla sexualbrottsdömda inte är vad de borde vara,och det vill vi kristdemokrater förändra. Det finnsockså med i vår motion.Till sist, fru talman, vet vi att regeringen lovadeett antal förbättringar inom kriminalvården inför2001. Det skulle bli bättre innehåll i programverk-samheten, 100 nya anstaltsplatser, 30 nya häktesplat-ser, utökad programverksamhet med ett hundratalplatser, personalutbildning, mindre och säkrare av-delningar, etc. Löftena fortsätter utan att man förinnevarande år utökat resurserna till kriminalvården.Samtidigt får vi samfällda rapporter från anställda,intagna, m.fl. om att det är en mycket bekymmersamsituation ute på våra anstalter. Programverksamhetenhar försämrats, ansökningar om att få starta motiva-tionsavdelningar har avslagits och personalresurserhar skurits ned.Då vill jag fråga , som sitter i Kri-minalvårdsstyrelsen och har en oerhört kraftfull möj-lighet att med denna insyn och denna förmåga tillmajoritetsställning kunna påverka och förändra kri-minalvården: Vilka åtgärder avser regeringen att vidtaför att förbättra situationen i kriminalvården när mannu inte har avsatt några resurser som det går att prataom?Jag säger inte att våra resurser är tillräckliga hel-ler, men jag inser att vi kommer att få stora problemframöver i i vår kriminalvård om vi inte ge-nast börjar åtgärda och förändra situationen från detutgångsläge som den har . Den kan inte bli såmycket sämre, men den kan ändå bli sämre, och dåfår vi bara ännu fler återfall. Vi måste motverka attmänniskor på nytt återfaller i kriminalitet. Situationenmed de droger som finns på anstalterna får vi ta upp ien annan debatt. Det är bara en sak som gör att män-niskor inte rehabiliteras. Det vore tacksamt och braom på ett klart och tydligt sätt kunde klargöraregeringens hållning i denna fråga.Anf. 79 ():Fru talman! "har tillbringat avsitt liv i fängelse, nu senast för mord. Om några dagarsläpps han ut. Men risken är stor att han snart är till-baka bakom murarna. Det fång-vård har präglats av hopplöshet och känslan av attingenting fungerar.Hur länge är vi beredda att acceptera att krimi-nella återvänder till samhället lika farliga eller farli-gare än när de burades in? "Detta är ett citat från sen höst ur Dagens Nyheter.Situationen inom svensk kriminalvård är synnerli-gen ansträngd. Platssituationen är mycket besvärande.Överbeläggningen skapar bekymmer. De ständigaförflyttningarna för att få pusslet att gå ihop kräverinte bara ökade transportkostnader, de rycker undankontinuiteten i pågående rehabiliteringsprogram,undervisning osv.Det är ständigt ny personal att skapa relationer till.Det är svårigheter att kunna avgränsa grupper för attkunna minska t.ex. narkotikan på anstalterna.De som finns på slutna anstalter är intagnasom är dömda till längre straff. De som är dömda tilllättare straff är till större delen placerade i frivården.Detta i sin tur har ökat trycket på frivården som inte,trots den ökade arbetsbördan, fått extra resurser.BRÅ kom ut med en rapport där det står att sexmånader efter frigivning från fängelse har de villkor-ligt frigivna i stor utsträckning en lika dålig socialsituation som när de frigavs. Hälften av de villkorligtfrigivna dömdes eller misstänktes för ett nytt brottinom efter frigivningen.Alltfler förs ut på öppna anstalter, trots att de somär intagna är brottslingar som är dömda för grovabrott. Frågan man kan ställa sig är hur rättssäkerhetenpåverkas av detta.Kriminalvården är utsatt för stora fortsatta bespa-ringar. Dessa besparingar sätter påtagliga spår i verk-samheten.Återfallsprocenten är fortfarande mycket hög.Denna måste vända. Det är en viktig del i det brotts-förebyggande arbetet.Min fråga till majoritetsföreträdaren är om mantycker att situationen är hållbar i den svenska krimi-nalvården och om man inom den svenska kriminal-vården bedriver ett brottsförebyggande arbete på ettoptimalt sätt. Jag tycker att bilden ser mycket dysterut.Fru talman! Rehabiliteringen är otroligt viktig föratt kunna komma tillbaka i samhället. Rehabilitering-en styrs av program som är fruktansvärt manu-alstyrda från centralt håll. Det finns inget utrymmeför initiativ underifrån. Detta i sin tur leder till frust-ration och i sin tur till att arbetsmiljön blir sämre. Detgäller att skapa en bättre arbetsmiljö, att ta vara påpersonalens kompetens och initiativförmåga.Centerpartiet anser att det är viktigt att användamer resurser i verkligheten än vad som sker påden centrala staben.Centerpartiet förespråkar också införandet av ettbonussystem, där de som följer de olika programmenoch reglerna som finns på de olika anstalterna kanpåräkna fördelar. De som missköter sig får förmåner-na indragna. Vi såg exempel på detta när utskottetbesökte kriminalvården i Kanada.I en reservation tar vi upp frågan om att gär-ningsmän som misshandlar kvinnor måste få en ade-kvat behandling och rehabilitering för att förhindraåterfall i brott. Detta har tidigare nämnts här. Det ären otroligt viktig fråga för att öka rättssäkerheten isamhället.Vi har diskuterat frågan om individuella behand-lingsplaner för att få en anpassad rehabilitering ochen utslussning i samhället i samverkan med kommu-nerna för att förhindra återfall i kriminalitet. Jag und-rar om majoriteten är beredd att göra detta möjligt.Det är just detta som gör att det går att minska åter-fallsprocenten. Att komma ut i samhället utan bostad,utan en trygg hand att hålla i när det gungar somvärst, gör det inte lätt att stå stadigt. Detta är en otro-ligt viktig fråga att jobba med när det gäller rehabili-tering. Jag hoppas verkligen att de individuella be-handlingsplanerna inte bara blir någon papperspro-dukt utan blir genomförda i verkligheten.Jag har lyft upp från sida önskemålom särskilda program för spelmissbrukare. Det finnsett stort behov av detta. Spelberoendet har spritt sigmed en väldig fart på våra anstalter och har fått storakonsekvenser. Är man satt i skuld är man också utsattför hot. Det är mycket bekymmersamt. Problemenmed spelmissbruk kräver särskilda behandlingsmeto-der. Det är viktigt att de finns med i rehabiliteringen.Kvinnor i kriminalvården behöver särskilt upp-märksammas. Deras behov är annorlunda än män-nens. Tyvärr ser vi alltfler kvinnliga intagna i krimi-nalvården. De har ett helt annat behov av vård- ochbehandlingsmetoder. Det är viktigt att vi lyfter uppdenna fråga. Jag vill även lyfta fram situationen inomfrivården. Det är många kvinnor som får lättare straffoch befinner sig i frivården. Deras situation i frivår-den behöver särskilt beaktas.En sak som oroar mig, och som jag har sett på ettantal anstalter, är att vissa bitar måste tas bort pågrund av besparingar. Då har svenska för invandrarestrukits bort. Vi har talat om hur viktigtdet är att de som kommer till lär sig svenska.Här finns verkligen en möjlighet som det gäller att tatill vara. Detta bör tas med i rehabiliteringen.En annan del är den psykiatriska vården på våraanstalter. Vi vet alla att det finns ett enormt behov avpsykiatrisk vård. Eftersom behovet är så stort är detviktigt att det dagliga inslaget inom kriminalvårdenrymmer psykiatrisk vård.Vi i anser att det behövs en krimi-nalvård som står för rehabilitering, en social återan-passning i samhället. Detta i sin tur minskar återfallenoch har en stor brottsförebyggande verkan.Fru talman! Jag står naturligtvis bakom alla vårareservationer och särskilda yttranden. För tids vin-nande yrkar jag bifall till reservation 2.Anf. 80 (mp):Fru talman! Att minska återfallen i brottslighet ärnaturligtvis den viktigaste uppgiften för kriminalvår-den. Uppgiften kräver fortgående förändringar. Nuva-rande arbete är inte tillräckligt. Jag kan hålla medföregående talare om att individuella handlingsplanerär basen i arbetet. Men jag gör inte exakt sammaanalys. Det är inte endast pengar utan också kunskapoch en annan inriktning på verksamheten som krävs.Detta arbete pågår, men det är inte klart. Mer resurserbehövs.Frigivningsförberedelser ska inte bara ske vidslutet av verkställighetstiden, utan de ska enligt minåsikt börja redan vid intagningen på häktet och sedanfortgå på anstalten så att en beredskap finns när det ärdags att lämna anstalten.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 5och 17.Reservation 5 handlar just om frigivningssituatio-nen. Arbetet sviktar redan vid intagningen på häktet.Det är många - speciellt förstagångsdömda - som ärhäktade med restriktioner. Den är oerhörtgrundläggande för hur man ska klara tillvaron närman kommer ut från fängelset. med hår-da restriktioner i häktet är den intagne begränsad i attkunna sköta räkningar och andra ansvarsåtaganden.Det blir totalt stopp i den dagliga tillvaron. Dettaresulterar i att den häktade får betalningssvårighetersom går vidare till kronofogdemyndigheten. När mansedan kommer ut finns en anmärkning, och alla vethur svårt det är att få en bostad osv. med en sådananmärkning. Redan där borde det underlättas för denintagne att kunna sköta sina räkningar. Om det blir ettlångt fängelsestraff måste den intagne kunna avvecklasin bostad på ett riktigt sätt.Det som saknas är mer utbildad anstaltsper-sonal. Det är vad jag menar med resurser. De som skaupprätta behandlingsplaner måste enligt min åsikt hastor och djup kunskap och vara högskoleutbildade.Sverige har inte utvecklat sitt system på detta områdei jämförelse med t.ex. som utskottet har be-sökt.Det fanns då kriminalvården hade överskotti sin budget och pengar t.o.m. fördes från rättsväsen-det i stället för att man utvecklade de metoder somdet finns internationella förebilder av.Det finns också ingrodda rutiner, och de är väldigtsvåra att få bukt med.Det behövs alltså kvalificerade insatser från olikayrkesgrupper, som borde verka i fängelserna.Jag är också ledsen för att inte olika anstalter fårutvecklas på sitt sätt. Jag nämner , som hadevissa privilegier men också kunde utveckla metodersom inte var lika för alla. Men detta fick inte fortsättadärför att det fanns en avundsjuka i systemet. Jag ärväldigt ledsen för att man inte kan tillgodose dettaoch låta de olika blommor blomma som kan blomma.Visst måste vi kunna ha olika inriktningar, och visstmåste anstalterna kunna göra bedömningar, kunnasärskilja intagna och jobba för det som de tror på. Pådet viset kan vi få en utveckling. Men det blev stopp:Alla skulle vara lika, och alla skulle göra på sammasätt.Det är svårt att styra detta från politikerhåll. Detär ju myndigheten, , som av-gör detta.På den här punkten har vi en reservation. Jag vetatt det pågår ett arbete. Det har också kommit enBRÅ-rapport, Från anstalt till livet i frihet - införmuck, där man tar upp alla dessa problemställningar.Det ska ske en utvärdering av vad som görs.