prot · GP0980 · 2002-03-12 00:00:00 — I sak finns detalltså mycket goda skäl för att de har mer tid att ar-beta. lever vi inte i ett laglöst tillstånd.Däremot lever vi i ett rättssamhälle. Det innebäratt man inte får använda bestraffningsåtgärder på ettsätt som vi aldrig skulle acceptera i övriga samhället,t.ex. i kollektiv form.Anf. 13 ():Fru talman! Jag håller naturligtvis med ThomasÖstros om det negativa med kollektiva bestraffningar.Frågan är om skolan har rätt att säga att en elevmåste stanna kvar på grund av att han eller hon harogiltig frånvaro. Det är ingen kollektiv bestraffning,utan det är helt enkelt ett beslut om att eleven ska taigen tiden med hjälp av lärare. Detta har jag inteblivit klok på om skolan har rätt att göra när jag harläst yttrande om olika skolors agerande.Exemplet med pengar till skolkande elever för attfå dem att över huvud taget komma till skolan var enav de saker som faktiskt inspirerade mig till den härinterpellationen. Jag tänkte att om det är så oklart vadman kan göra för att komma till rätta med elever sombryter mot skolans regler att man måste ta till en sådesperat åtgärd är det väldigt, väldigt tråkigt, oavsettvad det är för politisk majoritet i kommunen. San-ningen är att oavsett om det handlar om skolk ellerom någonting annat, känner fortfarande inte de somarbetar i skolan att de har tillräckligt stöd från politi-ker och från myndigheter.Just diskuterar vi skolk, en annan dag dis-kuterar vi mobbning. När skolor försöker att upprätt-hålla de grundläggande gemensamma reglerna upp-står det alltid, som vi har märkt, en diskussion omhuruvida skolan verkligen har rätt att göra det enaeller det andra.I avvaktan på en elevvårdskonferens stänger enskola tillfälligt av en elev som misshandlat kamrater,och då får skolan kritik för det. En annan skola be-stämmer som sagt att skolkande elever ska sitta kvaren timme och får kritik för det. En tredje skola anseratt en elev som regelbundet förstör lektionerna bordegå några månader i kommunens resursskola men fårinte besluta om det mot elevens vilja.Jag tror att alla förlorar på att skolan har så småmöjligheter att agera i plötsligt uppkomna situationeroch vid mer djupliggande problem. De vanliga ele-verna utan större problem förlorar på det, men inteminst de elever som har problem förlorar verkligen pådet.Frågan är då, oavsett arbete, ivilken riktning nu vill gå. Jag harställt två frågor i min interpellation. Den första fråganär: Vill stärka skolans befogenheter?Den andra är: Anser han att det behövs mer klarhet ihur man ska tolka nuvarande lagstiftning?Jag uppfattar att han inte vill yttra sig om huruvi-da han anser att skolan behöver större befogenhetereller inte, utan det ska, som sagt, Skollagskommittényttra sig om . Men för dem som tycker attskolan är en viktig valfråga hade det naturligtvis varitbra att få en aning om vad ministern tycker redan nu.När det gäller den andra frågan om att klarläggahur dagens regler egentligen ska tolkas får vi helleringet besked. Det hade ändå varit enklare för ThomasÖstros att ge direktiv till någon form av utredning föratt klarlägga hur dagens regler ska tolkas. Det haderätat ut ett stort antal frågetecken ute i skolorna, fördet är inte roligt för lärare och rektorer att hela tidengå på slak lina och behöva vara rädda för kritik när deförsöker arbeta mot skolk, mobbning och våld.Anf. 14 PER ():Fru talman! Låt mig instämma i mycket av detsom säger om att man måste ge kommu-nerna större möjligheter att pröva olika metoder, ochdå tror jag på både förebyggande metoder och rimligastraff. I det sammanhanget vill jag säga att kollektivbestraffning ställer jag mig absolut inte bakom. Detman inte tillåter när det gäller vuxna ska man absolutinte tillåta när det gäller elever i skolan.Jag vill ta upp något som jag tror är en missupp-fattning, nämligen att det skulle vara ett borgerligtförslag att elever ska ha betalt för att de inte ska skol-ka. Såvitt jag vet är det ett tjänstemannaförslag somännu inte har någon politisk förankring. Det är åt-minstone den uppgift som jag har fått. Låt mig i denfrågan också säga att det skulle ge en oerhört felaktigsignal till alla som kan vara minst lika skoltrötta somde som skolkar om de upplever att de som skolkarmycket helt plötsligt får betalt för att vara i skolan,medan de som bara skolkar lite och de som inte skol-kar alls inte får betalt.Det här är en tokig idé. Jag hoppas att den intekommer längre än från skrivbordet till papperskor-gen.Anf. 15 Utbildningsminister ():Fru talman! Att förebygga och förhindra skolk ären väldigt viktig uppgift för skolan. Framför allt me-nar jag att vi från sida ska visa respekt förprofessionen, läraryrket, när det gäller arbetet med attbåde förebygga och förhindra skolk.Det är ingen tvekan om att det också finns sank-tionsmetoder för skolorna att använda sig av. Jagmenar att det är tydligt skrivet att man får göra det.Det behöver det inte råda någon tvekan om.Men det är väl alldeles klart, och jag tror inte attUlf egentligen tycker något annat, att omman går in på en väg som innebär disciplinära påfölj-der för enskilda elever, måste man också vara bereddpå att en sådan maktutövning måste granskas. Vimåste ha myndigheter som är mycket aktiva i att setill att rättssäkerheten upprätthålls.Jag blir orolig när jag lyssnar på , kan-ske inte alltid när jag lyssnar på men påandra framträdande företrädare i den folkpartistiskaskoldebatten, som lägger en sådan tyngdpunkt vidstraffet som pedagogisk metod att de alldeles glöm-mer bort rättssäkerheten. Vill man lägga ytterligaretyngdpunkt vid straff i skolan, måste man inse att dåmåste man lägga väldigt mycket tyngdpunkt också pårättssäkerheten i skolan.Ibland får jag intrycket att är intresse-rat av att på det här viset sakta men säkert föra in ettslags domstolsväsende i skolan. Jag är inte säker påatt det är rätt väg att gå för att skapa en miljö i skolansom befrämjar lusten att läsa och lusten att skaffa sigkunskaper.Jag menar att det är väldigt viktigt med ordningoch reda i skolan, att man på varje skola skapar re-gelverk som är tydliga både för elever och för föräld-rar och att man gärna involverar elever och föräldrar iatt skapa dessa normer och regler i skolan.Jag menar att man också i de yttersta fallen måsteha möjlighet att ta till disciplinära åtgärder. Men omUlf talar om riktning så vill jag inte bidra riktning som för in mer av strafftänkande i skolan.Jag tror inte att det är rätt väg att gå. Däremot finnsdet möjlighet till disciplinära åtgärder . Vi kantitta på vad har sagt de gånger då de harkritiserat användningen av kvarsittning - som i sig ären tillåten åtgärd. Det är t.ex. i de fall där kommunenhar haft kvarsittning med inslag av kollektiva lös-ningar. Där har gått in och sagt att det härinte är förenligt med författningen. Den osäkerhetenska inte behöva finnas kvar ute i skolan, alltsåom att kollektiva bestraffningar inte är tillåtna.Då blir nervöst och tycker att - herre-gud, här har man inte befogenheter att bestraffa somman vill. Jag tycker att det är sunt och bra att de påSkolverket är beredda att i alla de fall där de gör entillsyn också peka på när elevens rättssäkerhet ställsåt sidan.Det är riktigt att både möjligheten till kvarsittning,reglerad i förordningen, och också vitesföreläggningav föräldrar finns. Men menar att vitesfö-reläggning ska bli en väldigt vanlig metod? Ellermenar att indragna studiebidrag ska bli envanlig metod? Är det ett sätt att stötta familjer somkanske också har en del ekonomiska bekymmer? Jagär inte säker på att det är den bästa vägen att gå.Det bör finnas disciplinära åtgärder som man fåranvända. Dessa finns reglerade i våra förordningar.Vi ser över detta i och undersökerom det behöver göras skärpningar. Det får inte rådanågon tvekan om att använder man sig av dessa åt-gärder måste också elever och föräldrar känna att detfinns en grundläggande rättssäkerhet och en myndig-het som är beredd att upprätthålla den.Anf. 16 ():Fru talman! Det finns många orsaker till att eleverskolkar. Det allra viktigaste, det är vi väl alla över-rens om, är att skolan ska vara så trygg, rolig ochinspirerande att eleverna verkligen vill vara med pålektionerna. Men som jag har sagt i andrasammanhang behövs det också någon form av kon-sekvenser om man inte följer gemensamma regler.Att ställa krav är att bry sig om och engagera sig, ochunga människor vill att vuxna engagerar sig. Att inteställa krav är att vara likgiltig.Sedan är det en helt annan sak att vi naturligtvisockså är överens om att skolans myndighetsutövningska kunna granskas och enskilda fall överprövas. Menvi har ju haft en jättediskussion i de senasteåren där skolor mycket kraftigt har kritiserats så fortde har försökt vidta åtgärder.Jag var på besök vid en grundskola i så sentsom . I den kommunen hade man byggtupp en resursskola för elever som av olika anledning-ar behövde en annorlunda undervisningsmiljö. Dethandlade bl.a. om elever som skolkar, och som därförförrycker hela det gemensamma arbetet. Det handladeockså om några som gjort sig skyldiga till mobbning.Målet med den här resursskolan var att man såsmåningom skulle komma tillbaka till den vanligaskolan. Den fungerade också ganska bra. Men härkommer vi i den situationen att om eleven motsättersig detta, och föräldrarna kanske totalt struntar i hurdet går för eleven i skolan, kan inte skolan helt enkeltfatta ett beslut trots att en massa andra elever blirlidande. Jag anser att skolan ska kunna fatta sådanabeslut även om de besluten naturligtvis alltid skakunna granskas.Det är ju klart att om föräldrarna inte alls bryr sigom hur det går för barnet i skolan och kanske självalever i missbruk och kriminalitet står vi inför en soci-al situation som kräver många olika insatser. Det kaninte bara skolan klara av. Men skolan måste ändå idet enskilda fallet kunna vidta åtgärder - både för attskydda alla andra elever och för att hjälpa den elevsom har problem.Det är här jag fortfarande efterlyser ett tydligtbudskap från utbildningsministern, från Skolverketoch från andra ansvariga politiker för att arbetet motskolk, mobbning och våld ska bli framgångsrikt. Jagtycker inte att det kommer något sådant tydligt bud-skap.Anf. 17 Utbildningsminister ():Fru talman! Disciplinära åtgärder ska inte barakunna granskas. De måste också kunna överprövas.Det är väldigt viktigt. Jag tror att ni i Folkpartietmåste ta en rejäl genomgång av vilken politik ni nuvill införa i skolan. Förstår ni inte att man ocksåmåste se till elevens rättssäkerhet? Så mycket tyngdfår man inte lägga på bestraffningsvägen att man serdet som ett bekymmer om myndigheterna kontrolleraratt det sker enligt det regelverk som riksdag och rege-ring har satt upp. Detta regelverk ska ta hänsyn till attdet finns fall där man måste tillgripa disciplinäraåtgärder såsom kvarsittning eller i enstaka fall vites-föreläggande men också till att det, om man användersig av dessa metoder, måste ske i enlighet medgrundläggande rättsprinciper.Här blir jag lite orolig över den väg som Folkpar-tiet nu har tagit. De strävar efter att på ett lite popu-listiskt vis visa på några enkla verktyg men bryr siginte tillräckligt mycket om enskilda elevers och för-äldrars rättssäkerhet. Jag menar att kampen mot skolkär en väldigt viktig uppgift för skola och för föräldrar.Naturligtvis ligger det också väldigt mycket i elevensegenintresse. Det ska ske genom förebyggande arbetemen också, i de fall där det krävs, genom att manvidtar disciplinära åtgärder. Jag vill inte ställa upp påden väg som ett flertal gånger har målatupp, där bestraffning blir det huvudsakliga pedago-giska verktyget i skolan. Jag tror att det vore mycketolyckligt.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2001/02:282 omsvampangrepp på tallskogAnf. 18 Statsrådet ():Fru talman! Med anledning av omfattande an-grepp av svampen gremmeniella på tallskog i främstsödra och har följande tre frågor till mig:· Vilka åtgärder kommer att vidtas för att stödjaenskilda skogsägare som drabbas ekonomiskt avgremmeniellaangreppen?· Kommer att erhålla ekonomiskamedel för extraordinära åtgärder som behövs föratt bekämpa en befarad gremmeniellaepidemi?· Vad avser jag att göra för att säkra befintlig forsk-ning och därutöver intensifiera forskningen omsvampangreppen i skogen?Kenneth efterlyser stöd till drabbadeskogsägare, bl.a. genom ersättning för kostnader föråterbeskogning. Jag fick samma fråga av KennethJohansson . Jag påminde redan då om attmerparten av statsbidragen till skogsbruket, inklusivebidragen vid omfattande insektsskador på skog, av-skaffades genom skogspolitiska beslut. Be-slutet var ett led i den ökade frihet för företagandesom genomfördes genom minskade regleringar,sänkta skatter och slopade avgifter.1993 års skogspolitiska beslut följs regelbundetupp, och i samband avvisa-de förslag om införande av en form avekonomiskt stöd vid omfattande skador på skog. Densenaste utvärderingen av skogspolitikens effekter,som presenterades av ,är ute på remiss, och regeringen avseratt återkomma till med eventuella förslagtill åtgärder i början på nästa mandatperiod. Mennågon utvidgning av det statliga ekonomiska stödettill skogsbruket planeras inte.Stöd till skogsägarna kan bestå av flera delar så-som information om skadeutvecklingen och råd omhur man ska agera. Sådan information och hjälp kanfås från både och Sverigeslantbruksuniversitet.Det finns också en möjlighet för skogsägarna attteckna en skogsförsäkring som delvis kan omfattasådana skador som vi nu ser.Kenneth andra fråga var om Skogssty-relsen kommer att få ekonomiska medel för extraor-dinära åtgärder som behövs för att bekämpa en befa-rad gremmeniellaepidemi. Som jag nämnde tidigarekommer regeringen att återkomma till ibörjan av nästa mandatperiod med anledning av densenaste skogspolitiska utvärderingen. Vi kommer dåatt lämna förslag på eventuella åtgärder. Samtidigtkommer vi att redovisa vilka medel vi anser attSkogsstyrelsen bör ha.Den tredje frågan gällde vad jag avser att göra föratt säkra och intensifiera forskningen om svampan-grepp i skogen. anser att Sverigeslantbruksuniversitet behöver ytterligare resurser fördetta. Ledande gremmeniellaforskare riskerar annarsuppsägning. Jag delar naturligtvis uppfattningen attdet är angeläget att den skogliga forskningen får till-räckliga resurser.Större gremmeniellaangrepp är något som åter-kommer med jämna mellanrum. Därför är det nöd-vändigt att denna forskning kan bedrivas långsiktigt.Som statsråd kan jag inte styra hur ska fördela sina resurser. Det ärfrågor som måste hanteras av Lantbruksuniversitetetsstyrelse och fakultetsledning. Men jag vet att Lant-bruksuniversitetet avdelade extraresurser för att klargöra gremmeniellaangreppensomfattning och för att informera skogsägare om an-greppens orsaker och följder.Anf. 19 ():Fru talman! har tallskogen drab-bats av svampen gremmeniella. I har svam-pen fått fäste från till . Ett annat områdesom har drabbats är norra delen av kommun.Stora ytor kan behöva avverkas . Forskarevarnar för att detta bara är början. Svampangreppenriskerar att leda till stora ekonomiska förluster förenskilda skogsägare.Jag har helt riktigt tidigare frågat statsrådet om regeringen är beredd att hjälpa de drabbadegenom ersättning för återbeskogning. , liksom vidförra tillfället, hänvisar statsrådet till avregleringenoch marknaden, som ska sköta detta. Information kanmöjligen samhället bistå med. Sedan hänvisas tillskogsförsäkringen.Jag tycker uppriktigt sagt att det här är att hanterade drabbade privata skogsägarna, som riskerar attförlora , med kyla och bristan-de insikt om problemets omfattning. Det är, tyckerjag, rimligt att staten hjälper till med kostnaden för attsätta ny skog. Det finns ju inga försäkringar somgäller för skog , dvs. över brösthöjd.Avreglering av marknaden brukar anföras när detpassar. Jag vill erinra om att det fortfarande finns enreglering, enligt skogsvårdslagen 5 § punkt 1, omskyldighet att anlägga ny skog "om markens vir-kesproducerande förmåga efter avverkning eller pågrund av skada på skogen inte tas till vara på ettgodtagbart sätt".Ministerns argument mot de drabbade skogsägar-na tycker jag är hårda och dessutom tunna. Min följd-fråga är om inte statsrådet och regeringen har någon-ting utöver information att ge enskilda drabbadeskogsägare som besked.Jag framhöll också i min interpellation att Skogs-styrelsen bör ha medel för extraordinära insatser somkartläggningsarbete, rådgivning och anvisning för attpå kort och lång sikt bekämpa gremmeniellahotet.Regeringen återkommer med svaret nästa mandatpe-riod. Har resurser att klara sina upp-gifter då? är min fråga till ministern.Beträffande skogsforskningen svarar inte minis-tern på annat sätt än i allmänna ordalag. Efter vad jaghar erfarit och läst är ledande gremmeniellaforskarepå väg att sägas upp. Min fråga är då: Är det verkli-gen på detta sätt ministern anser att vi ska bedrivalångsiktig forskning när det gäller det här området?Anf. 20 Statsrådet ():Fru talman! Det lät väldigt negativt när KennethJohansson sade att det var bara information som sta-ten kan bistå med via politiker och via den skogssty-relse och de skogsvårdsorganisationer som finns. Detär naturligtvis inte sant. Men information om angrep-pen - kunskap om hur angreppen sprider sig, varriskerna för att angreppen ska få fäste är som störstoch vad vi kan göra för att minska de riskerna - är enviktig utgångspunkt i vårt arbete för att minska denhär typen av angrepp och för att kunna möta desvängningar som finns i naturen. Det är kopplat tillväderlek och mycket annat, som vi vet påverkar justsvampangreppen.Vi bistår med kunskap, information, åtgärder somär effektiva och självklart hela den skogsvårdsorgani-sation som finns på plats runtom i vårt land och somhar en hög kunskap och en god insikt både om vadenskilda skogsägare råkar ut för och om vad de kan fåhjälp med. Det kan gälla både svampangrepp ochandra frågor. Vi har en stor myndighet till vårt förfo-gande som har en otroligt hög servicenivå när detgäller att informera och att samarbeta med enskildaskogsägare.Det är inte sant att det skulle vara bara en liten delsom staten kan bidra med. Men ändå har det varjegång riktlinjerna för skogspolitiken har utvärderatshär i rått bred politisk enighet om att vi inteska tillbaka till den tid av regleringar och statsstödsom rådde . Mot bakgrund av de frågor jagfår här i och utanför har jag ing-en anledning att tro att något politiskt parti har ändratuppfattning i den frågan.Utan att gå tillbaka till av mer regleringaroch statsstöd, men ändå utan att på något sätt neglige-ra de problem och de angrepp som vi ser, har jagnaturligtvis för avsikt att agera i den här frågan på etttrovärdigt sätt.När vi nu utvärderar skogspolitiken och tittar påde problem som själv har pekat på -de oroväckande tecken man ser och som handlar omåterväxten och röjningen i vissa områden - ska vinaturligtvis se på den oro som finns med anledning avsvampangreppen.När vi summerar vilka starkare verktyg vi vill attSkogsstyrelsen och våra skogsvårdsorganisationer skaha och vilka ytterligare uppdrag vi ska lägga på dem,måste vi naturligtvis ställa detta i proportion till hurmycket pengar vi är beredda att ge som förvaltnings-anslag till . Där har vi nu en dialog,och jag är beredd att fortsätta den. Men jag börjar intemed att se på vilka resurser ska ha,utan jag börjar i andra änden och ser på vad utvärde-ringen har lärt oss. Jag tittar på vilka ambitioner viska ha med skogspolitiken och hur bred uppslutningfinns det om att fortsätta på vår nuvarande väg avfrivillighet och information och om att inte gå tillbakatillbaka till tvång och regleringar, som vi hade tidiga-re. Där är jag optimist.Anf. 21 ():Fru talman! Information är helt klart nödvändig.Jag har inget att erinra om när det gäller det. Men deträcker inte. Det krävs mycket andra åtgärder.Den skogsbonde som förlorar hundratusentalskronor kan få hur mycket information som helst utanatt det täcker den förlust som han har gjort. Informa-tionen kan vara ett bidrag till att öka kunskapen omhur man ska hantera situationen, men det täcker inteförlusten.Jag tycker fortfarande att statsrådet inte riktigtverkar inse omfattningen och allvaret i det somgremmeniellan är på väg att ställa till med.Som sagt, marknaden är avreglerad i vissa avse-enden, men att följa skogsvårdslagen innebär ändå ettingrepp i marknaden.Jag läste i en tidskrift om en skogsbonde somhette och bor utanför . Han sade:Plötsligt försvann min pensionsförsäkring. Han hadefått 100 av sina angripna av skadesvam-pen. Så ser det ut på många håll.Jag vill nämna några exempel från min hembygdpå hur det kan slå. 15-20-årig skog, fem till sju meterhög, innehåller inget gagnvirke utan blir uteslutandeflisved. Kostnaderna för det här bestån-det har varit omfattande. Det rör sig om markbered-ning, plantor, sättning, röjning, fällning, samman-forsling av det skadade virket, utforsling av flisveden,markberedning för ny skog samt plantor och sättning.Det innebär en kostnad om per hektar, 20års förlorad tillväxt och tappad känsla och framtidstrosamt sned åldersfördelning. Det är exempel på effek-ter. Förlusten blir för enskogsägare som äger t.ex. , varav fem hektardrabbas.Information, säger ministern. Ersättning för åter-beskogning är ett komplement och en viktig åtgärd,säger jag.Jag fick ingen kommentar till detta med försäk-ringen. Jag vill påstå att för de allra flesta är det ickemöjligt att utnyttja den.När det gäller resurser till hållerjag med om att man först ska se till behovet. Menenligt de signaler som jag har fått saknar man redan inuläget resurser för att kunna vidta de åtgärder somkrävs.Jag läste i tidningen att ledande gremmeni-ellaforskare är varslade från och att de kankomma att sägas upp. I rådande läge är detta ofatt-bart. Ministern pratar om långsiktighet, och det skaställas mot att ledande forskare på detta område är påväg att sägas upp. Jag tycker att mannästan får ta sig för pannan.Anf. 22 Statsrådet ():Fru talman! Det hjälper inte om tar sig för pannan. Vi har ändå den principen attett statsråd inte kan gå in och agera när det gällerbeslut som har fattats av Lantbruksuniversitetetsstyrelse. Jag kan tycka att det är ett dåligt beslut elleratt man skulle ha fattat ett annat beslut, men jag harstor respekt för den demokratiska process som harvarit inför styrelsens beslut och för de befogenhetersom vi har gett styrelsen. Det är klart att vi måste gestyrelsen utrymme att agera utifrån detta.Om är orolig över de gene-rella prioriteringarna för det arbete som sker på uni-versitetet vill jag rekommendera framställa en interpellation till ansvarigt statsråd,till och jag har inga delade me-ningar om att forskning och utbildning är viktigt,vilket också pekar på i sin rapport.Man pekar också på ett annat problem som finns , nämligen att mycket av den forskning som skerär uppbunden . Det har därföribland uppstått problem när det gäller att agera påkort sikt.Det var ju ett stort tallmätarangrepp i Hökensåsför sedan, och då var det svårt att få hjälp avforskar- och utbildningsvärlden eftersom man varknuten till långvariga projekt och hade långvarigaåtaganden. Det är alldeles för få forskare som harmöjlighet att agera snabbt när det inträffar ett svam-pangrepp. Låt oss också diskutera vad vi kan göragemensamt både för att säkra långsiktigheten och föratt kunna agera väldigt snabbt och kortsiktigt.De försäkringsfrågor som fram är ett stort och generellt problem. Detfinns inga försäkringar för någon företagare eller förnågon enskild person som täcker en förlorad vinst. mån som man kan utnyttja en försäkring vid t.ex.svampangrepp täcker den bara den skada som haruppkommit vid det tillfället.Jag är också medveten om att det kan vara svårtatt få hjälp genom försäkringar. Det finns dock enmöjlighet, men en försäkring kan aldrig täcka enframtida vinst.