prot · GQ096 · 2002-10-15 00:00:00 — De vill ibland gärna liksom låta påskina attvi därmed går terroristernas ärenden och att vi inte tarkampen mot terrorismen på tillräckligt stort allvar.Därför tycker jag att det är extra viktigt att vi somverkligen slåss för mänskliga rättigheter och rättssäker-het håller de här gränserna tydliga och fak-tiskt kämpar för de organisationer som med fredligamedel deltar i politiska förhandlingar och som repre-senterar en politisk opposition och inte de som gör sigskyldiga till terroristhandlingar.Det finns alla möjligheter för fredsförhandlingarna iFilippinerna att fortsätta. Den organisation som harutpekats som en terroristorganisation och där beslut harfattats om att det är en terroristorganisation, en av deislamiska organisationerna i , fortsätter manförhandlingarna med. De har sagt att de accepterar ettstillestånd när det gäller de väpnade attackerna. Det blirpå samma sätt om det skulle bli så att andra organisa-tioner omfattas av terroriststämpel - accepterar de baravapenstillestånd kommer fredsförhandlingarna att fort-sätta. För oss som ett land som verkligen arbetar förmänskliga rättigheter och rättssäkerhet tycker jag att detär viktigt att inte försvara dem som begår politiskamord, de organisationer som står långt bort ifrån våraegna värderingar om hur den politiska kampen skaföras.Anf. 7 ():Herr talman! Det är oerhört viktigt att man lyfterupp de här sakerna till debatt. Jag tycker inte att det ärså väldigt enkelt och klart att säga att de här organisa-tionerna ska man ta avstånd från och de här är manberedd att skydda. Jag tycker inte att gränsdragningenalltid är fullt så enkel. Med tanke på den blivandefredsprocessen och att den samlingsorganisation somsitter i förhandlingspanelen själv uttrycker en stark oroöver att fredsprocessen i och med detta kommer att taslut tycker jag att det är oerhört viktigt att ta deras oropå allvar.Där kommer man i ett dilemma när ska man delta ien fredsprocess. T.ex. , som är ganska aktivtinblandat i en fredsprocess, hamnar i en situation att desom man egentligen ska samarbeta med är organisatio-ner som är terroriststämplade i andra sammanhang. Detfinns listor, frysning av medel osv. Där tycker jag hamnar i samma svårighet: Vad innebär det omman terroriststämplar någon som man fortfarande skaha förhandlingar med? Det är där jag tycker att manhamnar i en ganska knepig och svår situation.Men jag hoppas, herr talman, att den svenska rege-ringen fortsätter att driva frågan om mänskliga rättig-heter och rättssäkerhet i dessa svåra situationer. Jaghoppas också att utrikesminister har rätt iatt fredsprocessen inte kommer att påverkas av eventu-ella beslut inom EU som jag i och för sig hoppas kom-mer att innebära att man i det här läget inte terrorist-stämplar organisationerna. Och om man skulle göra dethoppas jag att fredsförhandlingarna fortsätter och att detfilippinska folket får en möjlighet till fred.Anf. 8 Utrikesminister ():Herr talman! Vi kommer att fortsätta att arbeta föratt garantera rättssäkerheten och de mänskliga rättighe-terna. Vi kommer också att fortsätta att arbeta för att vifår se en fredlig utgång när det gäller . Menjag tror att det är viktigt att vi ställer tryck också på dehär organisationerna så att de inte tror att de kan fort-sätta med fredsförhandlingar och användamilitära våldsaktioner. De får faktiskt omvandlas till ettpolitiskt parti och arbeta i enlighet med konstitutionen.Det tror jag är det viktigaste för en fredlig utgång förFilippinerna.Överläggningen var härmed avslutad.27 § Svar på interpellationerna 2002/03:4 och 7om kvinnornas situation i IranAnf. 9 Utrikesminister ():Herr talman! och frågat vilka åtgärder jag är beredd att vidta för attintensifiera arbetet med att stödja en demokratisk ut-veckling i , vilka åtgärder jag är beredd att vidta föratt stödja och förbättra kvinnors situation i samtom jag är beredd att verka för att en resolution, somfördömer den iranska regimens kränkningar av mänsk-liga rättigheter, tas fram i . Jagväljer att besvara dessa frågor i ett och samma svar.Jag delar och att situationen beträffande respekten för demänskliga rättigheterna i är djupt otillfredsställan-de. Trots att är part till flera av FN:s centrala kon-ventioner om de mänskliga rättigheterna bryter mankontinuerligt mot dessa. Det gäller inte minst frågorsom dödsstraff, försvinnanden, straffrihet för politisktbetingade brott, likhet inför lagen och, som interpel-lanterna nämner, även kvinnors och barns rättigheter.Det är också därför frågor som rör demokrati, mänskli-ga rättigheter, inklusive yttrandefrihet och kvinnors,barns och minoriteters rättigheter är centrala ämnen iSveriges och EU:s samtal med företrädare för deniranska regeringen. När jag besökte i slutet av apriltog jag därför upp dessa frågor vid samtliga möten.Sveriges och EU:s ståndpunkt är att dialog är bättreän isolering för att kunna påverka situationen i . Skavi ha möjlighet att påverka andra länder och få dem attarbeta för demokrati och respekt för mänskliga rättig-heter måste vi också tala med dem. Det är också detbudskap vi får från förespråkare för mänskliga rättig-heter som är verksamma i Iran.Sedan 1997 har EU en s.k. allomfattande dialogmed företrädare för den iranska regeringen. Dialogensyftar bl.a. till att påverka i frågor som rör demo-krati och mänskliga rättigheter. Vi avser att fortsättadenna dialog, dels därför att den skapar många kontakt-ytor och därigenom större möjligheter för EU att stödjade krafter i som verkar för en demokratisk utveck-ling, dels därför att den ger kunskap om utvecklingen ilandet. Därutöver planerar EU att inleda en särskilddialog om mänskliga rättigheter med . Inom ramenför denna dialog är diskriminering av kvinnor en prio-riterad fråga.Vi följer med intresse de reformer på olika sam-hällsområden som president försöker genom-föra. Såväl parlamentsvalen 2000 som presidentvalet2001 blev tydliga framgångar för reformkrafterna, vil-ket gav en tydlig signal om det iranska folkets stöd förfortsatta reformer. Detta är positivt. En stor del av stö-det för president och reformkrafterna harkommit från kvinnliga väljare.Den 17 juni beslöt Allmänna rådet att ge mandat att inleda förhandlingar med Iranom ett avtal om handel och samarbete. Genom ett så-dant avtal vill vi visa vårt stöd för det iranska folketsreformvilja och aktivt hjälpa de krafter som verkar fören demokratisk utveckling. I samband med beslutet omatt inleda förhandlingar beslutade man även om attknyta förhandlingarna till den politiska dialogen och enöverenskommelse om terrorismbekämpning. Inomsamtliga dessa områden ställer vi tydliga krav på paral-lella framsteg. Det ger en stark signal om stöd till dekrafter i som vill se en förändring. Förhandlingarnaom avtalet väntas inledas i oktober.Vi uppmanar att ratificera och tilläm-pa FN:s konvention om eliminering av all sorts diskri-minering mot kvinnor. Vid mitt besök i i årgavs kvinnornas situation särskild uppmärksamhet. Jagfick tillfälle att tala med många kvinnor, däriblandframträdande parlamentariker och opinionsbildare. Jaguttryckte vårt stöd för kvinnors rättigheter i det iranskasamhället och tog med ledande politiker upp några avde fall där rättigheterna allvarligt kränks.FN:s särskilde rapportör om våld emot kvinnor pla-nerar att besöka . Vi välkom-nar detta och räknar med att besöket genomförs. Viförutsätter att samarbetar konstruktivt med densärskilde rapportören.EU har under en rad år lagt fram en resolution omde mänskliga rättigheterna i , såväl i som i FN:s kommission för de mänskligarättigheterna. I årets resolution i kommissionen förmänskliga rättigheter uttryckte EU särskild oro överbegränsningar av pressfriheten, arresteringar av parla-mentariker, återupptagande av offentliga spöstraff ochutdömandet av dödsstraff, inklusive steningsdomar.Tyvärr förlorade EU omröstningen med en endaröst. Detta innebar bl.a. att mandatet för FN:s särskilderapportör inte förlängdes.Sverige och EU fortsätter aktivt att arbeta för ökadrespekt för de mänskliga rättigheterna i . Sverigeförordar starkt att EU ska lägga fram en resolution vidFN:s generalförsamling . Inom EU-kretsen råderdock olika uppfattningar om detta. Vi hoppas att pro-cessen inom EU leder fram till beslutet att en resolutionska läggas fram.Anf. 10 ():Herr talman! Jag ber att få tacka utrikesministern försvaret.Vi är överens om att respekten för de mänskliga rät-tigheterna i är djupt otillfredsställande. Det är väldet lindrigaste man kan säga i fallet . Grova kränk-ningar pågår kontinuerligt, det förekommer dödsstraffoch försvinnanden. Politiker måste godkännas av denreligiösa makten om de ska ställa upp i val till parla-ment och också bli godkända av landets religiösa led-ning.Reformivrare tystas ned av det iranska rättsväsen-det. Kvinnorna har en särskilt svår situation, och det ärden som vi vill peka på med våra interpellationer här.Det finns anledning att lyfta fram frågan och sätta ljuspå den för att försöka att åstadkomma en förändring.I svaret fokuseras mycket på vad EU och FN kangöra. Men även vi som land har naturligtvis möjligheteratt agera. Det är bra att utrikesministern vid det besöksom det hänvisas till i svaret har tagit upp dessa mino-riteters ställning och rättigheter. Det kom tyvärr inte tillallmänhetens kännedom vad som avhandlades vid be-söket, och därför är det bra att det nu kommer fram isvaret.Jag vill livligt ställa mig bakom den uppmaning omratificering och tillämpning av FN:s konvention omeliminering av alla sorters diskriminering mot kvinnor.Den bör få ett så brett stöd som möjligt. Vi får inteförtröttas i vår fortsatta kamp för en förändring till detbättre.Vi är också ense om att en dialog är den bästa vä-gen. Det är viktigt att det kontinuerligt och med kraftförs en sådan på alla plan.I svaret säger utrikesministern att EU planerar attinleda en särskild dialog med om mänskliga rättig-heter. Det borde EU ha gjort för länge sedan. Inomdenna dialog är diskriminering av kvinnor en priorite-rad fråga, och det är bra. Frågan är i vilken mån vi frånsvensk sida som enskilt EU-land och andra EU-länderkan göra för att förstärka den dialogen.Vi följer med intresse de reformer på olika sam-hällsområden som president försöker att ge-nomföra, säger utrikesministern i svaret. Möjligen finnsdet en motsägelse där. Jag uppfattar inte att det är någrareformer på gång i . Situationen är otillfredsställan-de. Jag menar att vi ännu inte kan se några förbättring-ar. Det är angeläget att vi får veta från vilket utgångslä-ge som vi ska gå vidare. På den punkten kan jag inte seatt det pågår någonting. Därför är dessa åtgärder än merviktiga.Allmänna rådets mandat till attinleda förhandlingar med om handel och samarbetemåste också, som jag ser det, omges med tydliga kravpå motprestation av demokratisk natur så att processenverkligen kommer till stånd. Det får inte bli ett utbytesom stärker, gynnar eller ger legitimitet åt den sittanderegimens handlande, för i så fall hamnar vi ju snett.Tydliga krav på parallella framsteg ställs, sägs det isvaret. Jag vill avsluta med att fråga utrikesministernvilka garantier det finns för att det verkligen ska bli enstart på processen och en förbättring av situationen iIran.Anf. 11 ():Herr talman! Tack, utrikesministern, för svaret påmin interpellation.Situationen i har förvärrats på ett drastiskt sättden . Tyvärr finns det några länder i EUsom inte är beredda att ge sitt stöd för en sådan resolu-tion som utrikesministern talar om, och jag har uppfat-tat att det gäller , och . Därförär det särskilt angeläget att mycket aktivt driverdenna fråga.Skarpa resolutioner från både EU och FN skulle vi-sa att länder kraftfullt tar avstånd från de brottmot mänskliga rättigheter som den iranska regimendagligen gör sig skyldig till. Det är av största vikt attutrikesministern och agerar aktivt försådana resolutioner. Om detta är utrikesminister och jaghelt överens. Men i ett annat avseende är jag inte över-ens.Man har från europeisk och svensk sida under desenaste åren försökt att föra fram den nuvarande presi-denten i , , som en reformvänlig personmed mål att införa demokrati i . Är detta inte enmyt?Khatami var Khomeinis propaganda-minister för Islamic Guidance. Han hade under Kho-meinis tid en nyckelroll inom förtryckarapparaten ochlär personligen ha varit ansvarig för massavrättningarav 30 000 politiska fångar under inte mindre än tvåmånader 1988. Förhoppningar om att en sådan personskulle vilja införa demokrati i och reformera denfundamentalistiska syn som styr landet förefaller naivt.Khatami har varit president , och enligtalla oberoende människorättsorganisationer har inganämnvärda förbättringar skett. På de flesta punkter harsituationen i stället förvärrats. och hans kabi-nett har gång på gång visat stöd för steningar av kvin-nor, senast i form att ett uttalande från rådgi-vare i kvinnofrågor, , som i ett uttalande ijuli sade att steningarna är nödvändiga för att skyddafamiljens normer och att de som blir stenade till dödsförtjänar straffet. Detta kan man läsa om i en artikel iFinancial Times som publicerades i juli.Under tid som president har 25 fall avsteningar förekommit, varav två ägde rum för cirka treveckor sedan, alltså , i västra gång var det en man och en kvinna som stenadestill döds efter att ha suttit av ett långt straff.Kan verkligen sägas föra en folkstödd re-formprocess? Det bör då påpekas att över 800 personerkandiderade till presidentvalet, men det var endast femav dem som godkändes av de styrande, dvs. de som intevar alltför kritiska mot regimen och som gav sitt stödtill präststyret. De reformlagar som parlamentet harantagit har tillbakavisats av Väktarnasråd. Som en följd av detta kan nämnas att flickor fortfa-rande kan giftas bort , och inte vid 14års ålder som det iranska parlamentet krävt.Den s.k. kritiska dialogen med vår tids religiösafascism har inte gett resultat under de senaste fem åren.Bevis på detta är bl.a. de fem offentliga avrättningarsom ägde rum , dagen innan en EU-delegation anlände. Dessa män fick inte ens användasig av en försvarsadvokat.Det är därför dags att föra en skarpare politik motden iranska regimen. och resten av den demo-kratiska världen måste kraftfullt markera att vi inte kanacceptera det omänskliga förtryck som är det iranskafolkets vardag.Anf. 12 SERMIN ÖZÜRKÜT (v):Herr talman! Jag skulle kort vilja säga några ord omVänsterpartiets ställningstagande i frågan.Vi instämmer i utrikesministerns uttalande om attden politiska situationen i är en kamp mellan kon-servativa och reformvänliga.Vi vill sätta fokus på reformvänliga krafters uttalan-den om stening av kvinnor i , senast i form av ettuttalande från den iranske premiärministerns rådgivare ikvinnofrågor, . Hon har sagt att steningar-na var nödvändiga för att skydda familjens normer ochatt de som blev stenade till döds förtjänade straffet.Uttalandet från premiärministerns rådgivare är etttypiskt exempel på att den patriarkala strukturen, dvs.könsmaktsordningen, är djupt förankrad i . Detmaktmönstret genomsyrar förhållandet mellan könen påalla områden, såväl i familjen som i statsapparater och ide politiska församlingarna.Vi vill understryka vikten av att inte göra det grovavåldet mot kvinnor i till ett kulturellt eller ett reli-giöst betingat våld. är ett typiskt exempel på patri-arkatets djupa förankring i religiös fundamentalism,särskilt i dess statsbärande form.En sak förenar de religioner som är dominerande ivärlden, och det är motståndet mot kvinnors lika rättig-heter. Kvinnoförtrycket är religionernas gemensammabas, och där stöder de varandra.Vi som lever i världens mest jämlika land borde förafram frågan om en skarp resolution i om detta. Vi vet att detta ärende diskuteradesden mellan EU:s medlemsstater, men bordla-des till utrikesministermötet den 21 oktober.Vi har även fått information om att de flesta euro-peiska länder, däribland , stöder framförandet aven resolution för att fördöma den iranska regimen förbrott mot grundläggande mänskliga rättigheter. Där villjag säga att kvinnors rättigheter är också mänskligarättigheter. Därför anser vi att det är särskilt angelägetatt aktivt driver denna fråga.Anf. 13 ():Herr talman! Först vill jag tacka ochHelena för att de har ställt den här interpella-tionen och för det svar som har givits.Mitt deltagande i den här debatten är också ett stödtill de iranska kvinnorna. I svaret nämner ministerndetta med stening. Denna avskyvärda handling harfaktiskt stöd, som det har framkommit här, av Khatamioch hans kabinett.Jag håller också med om att det ärviktigt att en dialog förs. Men har detpågått en dialog, och det har inte framkommit någotnämnvärt utanför om vad den här dialogen egentli-gen har givit.Helena nämnde frågan om åldern på flickor vid gif-termål. Man kan säga att det också är pedofili enligt lag,alltså att flickor får giftas bort, vilket är myck-et allvarligt och som jag tycker att utrikesministern skalyfta fram, och det mycket skarpt.Jag har en fråga när det gäller förhandlingar om av-talen med . Det ska inledas förhandlingar nu i okto-ber. Min fråga till utrikesministern är: Hur ingår etiskauppförandekoder, och ställs det krav under de här för-handlingarna på mänskliga rättigheter?Jag vill också ställa en andra fråga. Utrikesministernsäger i sitt svar att man förutsätter att samarbetarkonstruktivt med den särskilde rapportören. Vad grun-dar utrikesministern den förutsättningen på, eftersomutrikesministern själv säger i svaret att kontinuer-ligt bryter mot mänskliga rättigheter?Anf. 14 Utrikesminister ():Herr talman! Först kan jag instämma i beskrivning-en av de problem som med flera gör.Det vi ser i är en kraftmätning och en stridmellan reformkrafter och konservativa. Sedan kan mani och för sig fråga hur reformvänliga reformkrafterna är.Även om man t.ex. kan ifrågasätta en del i presidentKhatamis bakgrund, kan vi se att han hör till demsom vill se reformer i . Men polariseringen är juväldigt tydlig. 80 av 290 i det iranska parlamentet äråtalade. Överför de siffrorna till svenska ! 80av 290 står alltså under åtal i dag.När jag var träffade jag talmannen i det iranskaparlamentet. Han hade - och jag hoppas att den svenskatalmannen inte behöver upprepa något sådant - tagit utalla reformvänner i strejk från parlamentet när manförsökte att ta de åtalade och också fängsla de förståtalade. Då gick parlamentarikerna i strejk till dess attde slapp fängelsestraffet. Det säger en del om de oer-hörda spänningarna och polariseringen.Finns det då några reformer som diskuteras? Ja, detfinns flera reformer som är under diskussion men sominte kan genomföras på grund av , de kon-servativas starka kraft . De diskuteras bland re-formvännerna i parlamentet och har presidentens stöd.Dit hör t.ex. att höja den absurda giftermålsåldern nioår. Dit hör också att minska roll, så attVäktarrådet t.ex. inte ska vara tvunget att godkännaparlamentariker och politiker, som naturligtvis är ettstort hinder för att få reformprocessen att fortsätta. Dithör även att stärka rättssäkerheten. Men allt det här äralltså sådant som i stor utsträckning blockeras av i dag.Sedan vill jag också säga när det gäller den oerhörtbrutala och barbariska situationen med stening att deförsäkringar vi fick när vi var där var att det inteskulle förekomma någon mer stening och att detta hadeupphört. Vi har därför varit noga med att försöka fåbekräftelse på det som vi har hört efter april. Vi harfortfarande inte fått bekräftat att det har skett steningar,men det innebär naturligtvis inte att det inte kan ha skettändå utan att vår ambassad eller vi har lyckats få infor-mation och bekräftelse på det. Men det som man varväldigt tydlig med då och det som man har varit väldigttydlig med senare är att regeringen fördömer detta ochatt regeringen är fullständigt emot detta. Därför var detuttalande som sprids av premiärministerns rådgivarefullständigt obegripligt också för mig. Det är självklartnågot som vi måste fortsätta att på alla sätt bekämpa.Agne frågade också vad ett enskilt landkan göra, vad kan göra. Vi följde upp det bila-terala besök som vi gjorde i , där vi tog upp alla dehär frågorna och hade en ordentlig diskussion om dem,med att sedan ha ett seminarium i ett par måna-der senare om kvinnors roll och rättigheter i Mellanös-tern och inte minst i . Där deltog bl.a. två iranskakvinnliga advokater som tillhör dem som arbetar förmänskliga rättigheter och kvinnors rättigheter i har också startat utbildningar föratt iranska representanter ska kunna få utbildning imänskliga rättigheter. Sedan gäller det naturligtvis föross att fortsätta att arbeta med andra EU-länder för attpå alla sätt garantera kvinnors rättigheter i den fortsattadiskussionen med Iran.Anf. 15 ():Herr talman! Det är en bred enighet i debatten omatt det här inte är tillfredsställande. Det är klart att detfinns reformister också i , men det är naturligtvisnyanser i förhållande till vad vi kan se i vårt land. Vadvi kan göra som enskilt land är att ta upp de här frågor-na av och till, föra debatt kring dem och föra upp dem iljuset. Det är viktigt att göra det.Jag fick inte något svar på vad utrikesministern troratt vi i fortsättningen kan få för garantier för och verk-ligt tydliga tecken på att reformprocessen kommer igång i landet. Det gäller t.ex. FN:s särskilda rapportörom våld mot kvinnor som planerar att göra ett besök inovember. Det är bara att hoppas att det kan ske och attIran då medverkar konstruktivt. Men frågan är medvilken tyngd som FN-rapportörerna kan agera när detidigare har fått den här resolutionen nedröstad i gene-ralförsamlingen. Även här är frågan på vilket sätt visom land kan ge stöd och underlätta rapportörens arbe-te.Om jag har fattat det rätt ska EU nu arbeta på tvåsätt mot , dels i dialog, dels genom att lägga framresolutionsförslaget i . Och jagstöder det livligt och fullt. Men det är då viktigt attdialogen institutionaliseras, att den är målinriktad, attdet är identifierbara kort- och långsiktiga krav somställs och att diskriminering av kvinnor och kvinnornassituation är med i prioriteringen i det sammanhanget.Det är också viktigt att dialogen ges bredd och leder tillkonkreta resultat som är synliga och påtagliga. Vilkagarantier har vi för det, och vad gör vi från svensk sidaför att få det dithän?När det gäller resolutionsförslaget vill jag livligt till-styrka att det kommer till stånd och att det kommer attfå en majoritet i generalförsamlingen den här gången.Vad gör utrikesministern för bedömning i det samman-hanget?Anf. 16 ():Herr talman! Jag vill fråga utrikesministern om honträffade den här iranska kvinnoministern sitt besök. Utrikesministern har tidigare talat om atthon hade kontakter med olika kvinnliga politiker, ochviktiga kvinnor i över huvud taget. I så fall tyckerjag att det skulle vara intressant att höra om den härkvinnoministern framförde liknande synpunkter. Detvar tydligen helt obekant för utrikesministern att honhyste de här synpunkterna.Det är ju tråkigt att väljer en kvinnlig mi-nister som sin rådgivare, han har kanske inte så mångakvinnliga ministrar, som har en så tråkig, fundamenta-listisk inställning i de här frågorna.Det var min ena fråga. Sedan vill jag också frågahur utrikesministern ser på möjligheter attpåverka de här motvilliga länderna till att vara med påEU:s och FN:s resolutioner. Och vad är deras argumentför att inte ställa upp på resolutionerna? Tror de inte attdet är förskräckligt för i första hand kvinnor i ?Man ska komma ihåg att även män stenas och hängs -även om majoriteten är kvinnor. Man gör det på mycketlösa boliner. Jag har hört att det räcker att en kvinnat.ex. går på en fest som hennes man eller pappa integillar eller att hon dricker alkohol vid något tillfälle.Det är tydligen mycket godtyckligt när man kan dömastill de här steningarna.Jag undrar också varför , som ändå är pre-sident, inte kan stoppa steningarna. Är han så otroligtmaktlös? Är Väktarnas råd så vansinnigt starka att hanbara är en papperspresident, en marionett? Det har ändåinträffat 25 fall av stening .