prot · GQ0912 · 2002-11-06 00:00:00 — Några kommer att drabbas av hög arbetslöshet.Vad händer då i förlängningen när vi inte längre harmöjligheter att hantera detta? finns det inte encentralmakt i som kan hantera en sådan situ-ation. Då kommer kraven på att göra EU till en star-kare ekonomisk statsmakt och på att lägga över skat-temöjligheter till och EU. Då har vi lämnatifrån oss ännu mer av den ekonomiska demokratinoch de möjligheter att styra som vi fortfaran-de har kvar. Diskussioner bör föras det närmaste åretom var vi ska lägga makten. Ska den finnas kvar här iSverige? Eller ska vi överlämna den till andra länderoch till Brysseladministrationen?Partiledardebatten var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av förstevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 14.00 då den allmänpolitiska debatten skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.2 § Anmälan om uppteckningar vid sammanträdenAndre vice talmannen anmälde att uppteckningarfrån sammanträde fredagen den11 oktober inkommit.3 § Anmälan om inkommen faktapromemoriaom förslag från Europeiska kommissionenAndre vice talmannen anmälde att följande fak-tapromemoria om förslag från Europeiska kommis-sionen inkommit och överlämnats till utskott:2002/03:FPM19 Lägesrapport för GALILEO-programmet KOM(2002)518 till trafikutskottet4 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition2002/03:16 till skatteutskottetMotioner2002/03:Sf1 och Sf2 till socialförsäkringsutskottet2002/03:Ub1-Ub3 till utbildningsutskottet5 § Allmänpolitisk debattHälso- och sjukvård, socialfrågor och ohälsaAnf. 63 ():Fru talman! Jag vågar påstå att regeringen diskri-minerar äldre eftersom de åsidosätter äldres möjlighetatt välja vårdgivare. Friska, unga och raska kan näm-ligen bo var som helst och besöka tandläkare, sjuk-gymnaster och läkare snart sagt varsomhelst. Finnsdet några landsting som försöker försvåra eller för-hindra det kanske man kan flytta. Det finns exempelpå det. Annars kan man så klart betala vården ochomsorgen ur egen ficka eller köpa en privat hälsoför-säkring. Det vet vi att det är många som anser sigtvingade att göra. Det finns många gräddfiler förunga, raska och rika i detta socialdemokratiska Sveri-ge.Men vad finns det för möjligheter att göra sin rösthörd om man är äldre, sjuk och har låg pension? Detfinns nästan inga. Därför vågar jag påstå att regering-en och vänsterpartierna som finns i den här kamma-ren, och som åtskilliga gånger har röstat emot valfri-het för äldre, diskriminerar.Vad har jag då, fru talman, för bevis för det jagsäger? Jo ,i min hand har jag utvär-dering av den lag som skulle ge äldre rätt att flytta,§ 6h i socialtjänstlagen. Man har där tittat på de tu-sentals ansökningarna om att få flytta. Det handlarom äldre som vill byta vårdgivare här i landet mensom inte får, inte har fått och inte kan.I utvärdering har man tittat påalla de ansökningar som kom in . Man kon-staterar att det är hundratals som har fått avslag påsina önskemål och inte fått dem uppfyllda. Anled-ningarna är många, men bara det att någon ska bedö-ma mig och min längtan att byta vårdgivare är klartdiskriminerande, ännu mer när man sedan avslårdenna ansökan. Bedömningen hänger också sammanmed enskilda kommuners ekonomi. Jag ber att få läsaur den här utvärderingen. Där står det: "Vissa kom-muner har infört som en rutin att besöka samtligasökanden i deras hemkommuner oberoende av var debor i . För en kommun som erhållit ett stortantal ansökningar kan detta medföra stora kostnader.Å andra sidan kan dessa kostnader vägas upp omhembesöket innebär att den sökande tar tillbaka sinansökan om särskilt boende. "Fru talman! Det är inhumant, det är orättvist ochdet är inte jämlikt att på detta sätt hindra äldre somvill flytta. Låt mig, herr socialminister, för att visa pådagens inlåsta system när det gäller valfrihet för äld-re, göra en jämförelse. Jag har en tandläkare i enannan kommun. Jag undrar om socialminister tycker att det vore bättre att någon i minkommun såg mig i munnen för att se efter mina be-hov och sedan i stället hänvisade mig till en kommu-nalt anställd tandläkare för att där ge mig en ledig tid- om det blir någon tid över huvud taget. Och självförväntas jag bara vara tacksam.Det är så äldreomsorgen och valfriheten för äldrefungerar . Som äldre är jag satt under förmynda-re. Jag är satt under kommunpolitikernas och bi-ståndshandläggarnas hand och de lagar som vi stiftarhär i . Äldre har kommunarrest. Visst haräldre rätt att byta enligt den här lagen. Men den fun-gerar inte. Vad ska vi då göra för att lagen ska funge-ra, för att äldre ska kunna få flytta närmare barn ochbarnbarn eller till ett annat boende? Socialstyrelsenger lösningen på problemet, och det är också ett för-slag som vi moderater länge har haft.Fru talman! Köerna uppkommer i en kommundärför att pengarna inte följer med den äldres behovoch det val den äldre har gjort. Det är alltså en anled-ning till avslagen: att inte pengarna följer med. Sär-skilt märkligt är detta då samtidigtskriver att det här är ett nollsummespel sett ur natio-nell synpunkt. Antalet som flyttar in i en kommunoch antalet som vill flytta ut ur en kommun är det-samma. Det handlar alltså inte om något ekonomisktrisktagande att låta äldre få flytta över kommungrän-serna. Det handlar snarare om makt och ovilja från destyrande.Fru talman! Jag vill också ge ett exempel på hurdet kan se ut. Av en slump tittade jag efter i Social-styrelsens rapport beträffande kommunen Strängnäs.År 2000 har 17 äldre velat flytta till . FrånSträngnäs ville sex flytta. Antalet som ville kommatill var alltså netto nio personer. Låt osstänka oss att de här vill ha en plats i ett särskilt boen-de för . Nio gånger - bävamånde !Nu var det bara fem som kom, och jag kan förståsundra vart de övriga tolv tog vägen. blev det bara2 extra för , och det var nogSträngnäs kommun tacksamma för. Så kan det gå tillnär inte pengarna följer den enskilda. Låt oss då be-tänka att de personer som flyttade in i fak-tiskt flyttade från en annan kommun som slipperkostnaden. handlar det om 23 ansökningarsom skulle bedömas, och vad kostar inte bara det?Fru talman! Slutligen vill jag säga att det är dagsatt erkänna äldre och deras rättigheter. Det är dags attinföra valfrihet och mångfald också för äldre i helalandet och ett ekonomiskt styrsystem som gör dettamöjligt.Anf. 64 ():Fru talman! Den som har gjort en resa har alltidnågot att berätta. Kommer ni ihåg det ordspråket, somgrundar sig på 1700-tal men som Postenanvände i sin reklam? Förra veck-an gjorde vi, en grupp parlamentariker härifrån riks-dagen, en från varje parti, en resa som ledde oss bådetill paradiset och till helvetet. Vi reste till att tillsammans med en grupp tanzaniska parla-mentariker och arbeta med frågor som rörsexuell och reproduktiv hälsa. Vi arbetade framförallt med frågan om hiv och aids och unga människorsmöjligheter att skydda sig mot denna förtärande,fasansfulla sjukdom.Paradiset omgav oss i form av naturen,värmen, den mänskliga värmen och mötena medvarandra. Men det finns inget paradis utan en orm. Idetta fall, i , är det utan tvekan hiv- ochaidsproblematiken. Mer än två miljoner människor ärsmittade eller sjuka i denna sjukdom.När vi här i kammaren talar om hälso- ochsjukvård blir det lätt en fråga som bara rör oss härhemma. Därför tycker jag att det känns viktigt att vibreddar frågan och lyfter fram hälsa också ur ett glo-balt perspektiv.Hiv/aids är ett problem och en angelägenhet somrör alla, också oss här hemma i . Sidas nyapolicydokument, som presenterades för ett par veckorsedan, borde ännu mer ha lyft fram frågorna kringhiv/aids, och vi borde alla i vår kamp mot fattigdo-men fokusera detta område. Hiv/aids och fattigdomhör nära ihop. Jag vill gärna höra om socialministerndelar min uppfattning att bör ta ett ökat an-svar i biståndsverksamheten också på detta område.Men låt oss nu gå från tillbaka hem tillSverige.Vi har från denna talarstol hört hur sjuk-skrivningarna ökar månad för månad och sprängervarje budgetram. I län, som jag represente-rar, har sjukskrivningarna ökat på tre år.Kostnaderna för de långtidssjukskrivna i länhar ökat lavinartat. Något måste göras, och det ome-delbart. Sjukdom och långa sjukskrivningar måsteförebyggas, och människor ska kunna garanterashjälp i ett land som Sverige.Folkpartiet vill införa en rehabiliteringsgaranti.Det gick vi till val på. Vi lyfte fram det gång på gång.Denna rehabiliteringsgaranti innebär att den männi-ska som är sjukskriven ska få hjälpatt konsultera ännu en läkare, och tillsammans bedö-mer man behovet av rehabilitering eller vård. Som detser ut rinner 84 miljarder ut ur statskas-san till sjukpenning, sjukbidrag och förtidspensioner.Kostnaderna för enbart sjukskrivningar ökar varje dagmed omkring 25 miljoner kronor.Fler och fler människor i mår dåligt. Detvet jag också som präst. Mitt i välfärden växer ång-esten för att inte hinna, att inte räcka till och att inteleva upp till egna och andras förväntningar. Det ätsfler tabletter mot magsmärtor, diffus värk, huvudvärkoch sömnlöshet. Köerna till psykoterapi har aldrigvarit så långa som . Det är de stressrelaterade sjuk-domarna som ökar, med mycket långa sjukskrivning-ar som följd - sjukskrivningar som ofta inte leder tillvare sig behandling eller annan terapi. Och vårdköer-na växer, delvis på grund av att de som ska vårda,alltså landstingens sjukvårdspersonal, är sjuka i störreomfattning än personal hos vårdgivare i privat regi.Denna utveckling har varit synlig . Redan1999 skrev chef att det finnsall anledning till oro. Enligt min och Folkpartietsmening behöver ett handlingsprogram mot ohälsanomfatta en rad olika politikområden. Det beror inteminst på att de psykosociala diagnosernas ökningförklaras av missförhållanden i arbetslivet. Grundenfinns i en känsla av vanmakt hos den enskilde. Dethandlar om ekonomiska förbättringar för barnfamil-jerna. Det handlar om en ny arbetstidsreform, ommöjlighet till bättre och billigare hemtjänster och omen aktivare företagshälsovård. Det handlar också omen aktivare kulturpolitik, för kultur befrämjar hälsa pådjupet - hälsa och livsmening.Folkpartiet vill verka för färre långtidssjukskriv-ningar, och det omfattar åtgärder av skilda slag. Detär ett uttryck för vår bestämda vilja att förkortamånga människors långa lidande och minska statensskenande utgifter.Tack, fru talman. Det var skönt att få avlevereraett jungfrutal.(Applåder)Anf. 65 ():Fru talman! Det ärtrevligt att se som talman.I min profession inom sjukvården har jag underhela mitt liv mött väldigt många människor som på enminut eller kanske ännu har drabbats avsjukdom, olycka eller sorg som faktiskt har förändrathela livsperspektivet. Det är ofta det som är utgångs-punkten för mig när jag i debatterna talar om viktenav en god vård och omsorg för alla efter behov.I dag har många klivit ur sina bäddar i hopp omatt också få gå till sängs friska och utan någrastörre livsproblem. Ändå vet vi att många människorvarje dag drabbas av slag som inte kan gottgöras medekonomiska resurser. Enskilda människor drabbasplötsligt av något oväntat, och så blir människorna ien hel familj, ofta vänkrets och släkt, också drabbadeoch bestörta.I valtider är vi vana vid att det presenteras mångaopinionsmätningar där man undersöker människorsviktigaste frågor. I varenda opinionsundersökningåterkommer hälsa, vård och omsorg på första ellerandra plats också hos unga och friska. Det är intekonstigt att det är så, för vår hälsa och vårt liv ärvärda så mycket. Om vi inte har vårt liv eller om viblir allvarligt sjuka kan vi inte heller njuta av denmateriella välfärden. Ändå vet vi, så ock i den härkammaren, att de materiella frågorna oftast får detallra största utrymmet i debatten.Jag har från den här talarstolenställt frågan: Hur kan vi acceptera att det är årslångaköer när våra kroppar behöver repareras, medan vialdrig accepterar det när det är någon materiell prylsom ska repareras - det kan gälla datorn, bilen ellerTV-apparaten? Ändå är det så.Detta, fru talman, är ett tecken på att något hargått snett. Därför presenterade de borgerliga partiernaett förslag till vårdgaranti några månader före valet.Vi ville ge människor ett instrument för att de skagaranteras god vård. Sent omsider hakade också So-cialdemokraterna på förslaget om en vårdgaranti, ochdet är naturligtvis bra.Jag vill också påminna om att vi i vårt land alltidhar haft en modell med solidariskt finansierad sjuk-vård, det vill säga att vi betalar efter bärkraft. Såtycker vi att det ska vara också . Men vi måsteförändra situationen därför att många inte får godvård i tid.Vi behöver först och främst se till att det blir enökad tillväxt även i . Varför ska vi vara detfattigaste landet i om man ser till tillväxten?Varför har vi planerat in att vårdpersonal av alla ka-tegorier under ska syssla medadministration i stället för det de är utbildade för? Detvill vi ändra på.Vi måste förstå att vi behöver en mångfald äveninom vårdområdet, som kan öka kvaliteten och gemöjligheter för alternativa driftsformer. Det vill viskapa förutsättningar för. Vi måste ta bort de flask-halsar som finns i vården och som gör att människorinte får tillgång till vård när de faktiskt behöver den.En av de flaskhalsarna är bristen på vårdplatser.Antalet vårdplatser har under de gångna åtta soci-aldemokratiska regeringsåren faktiskt minskat med30 %. Det gör att till och med många planerade ope-rationer får ställas in, och patienten får åka hem medoförrättat ärende därför att det har kommit in förmånga akut sjuka.Vi måste se till att satsa på vårdpersonalen. Jagkan inte nog stryka under detta. Därför, kära vänner,hjälper det inte om vi skapar extra miljarder till vår-den om vi inte har utbildade människor som kanleverera den till sjuka människor.I dag fick jag en rapport om att antalet sjuksköter-skeplatser på inte kunde utökas somman hade tänkt på grund av bristande ekonomiskaresurser. Vi måste både långsiktigt och kortsiktigt setill att vi garanterar att det finns god vårdpersonal såatt alla människor kan få vård i rätt tid.Anf. 66 () replik:Fru talman! Det som jag skulle vilja fråga om ärlite specifikt. När man talar om vårdfrågor är detväldigt lätt att alltid nämna operationsköer och detgissel som det säkert innebär att stå där. Men minspecifika fråga i detta avseende är: Vad tänker mangöra åt sådana sjukdomar som kanske kräver mycketlång tid av vård men som kanske kräver specialinrik-tad vård några få gånger ? Jag tänker till ex-empel på epileptiker och epilepsisjuka där vården,inte minst i de landsting som harvarit med och tagit ansvar för, kraftigt har försämratsunder föregående mandatperiod. Jag tänker till exem-pel på att man inte får träffa en neurolog en gång omåret. Man får inte en neuropsykologisk undersökningnär man har fått en begynnande sjukdom. Jag tänkerockså på att man inte får möjlighet att rehabilitera sigför att faktiskt komma tillbaka till arbete utan i ställetkanske får en livslång förtidspension. Vad har Krist-demokraterna i det avseendet för vackra tankar merän möjligen de vackra ord som i detta anförande?Anf. 67 () re-plik:Fru talman! Jag vill faktiskt tacka för denna fråga.Det ger mig möjlighet att stryka under att vi i detdokument som de borgerliga partierna har tagit framinte specifikt nämner operationer, utan detta gälleralla behandlingar. Dessutom ska det prioriteringsbe-slut som fattade i fullenighet gälla, det vill säga att kroniskt sjuka finns iprioriteringsgrupp ett. Vi måste se till att detta verk-ställs och används ute i landstingen.När det gäller neurologerna kan jag som talesmanför frågorna säga att jag några månader före valetskickade ut ett meddelande om att det ska finnasminst en neurolog på varje sjukhus därför att jagtycker att det är en bristvara. Vi har också arbetat föratt få en långtidsplan för behovet av specialister.Jag håller därför med om att viverkligen behöver satsa på dessa specifika grupper,och oftast epileptiker som inte har möjlighet att varaså högljudda när de talar för sig.Anf. 68 () replik:Fru talman! Det är fortfarande så att väldigtmånga personer med epilepsi inte får denna vård. Jagär nyfiken på vad man mer konkret tänker göra. Detfinns fortfarande ett antal landsting som har ett styredär medverkar. Vad kommer mankonkret från riksdagsgrupp attgöra? Det vore intressant att veta.Anf. 69 () re-plik:Fru talman! Såvitt jag vet är det enda landstingsom i går fick borgerlig majoritet och en landstings-styrelseordförande som är kristdemokrat, nämligenAnders Andersson.När det gäller epilepsiteam har vi talat mycket omdet och uttalat oss för det i län. Men fråganom epilepsiteam är ingen fråga för , utan detär respektive landsting som ska organisera vården.Själv tror jag mycket på epilepsiteam. Jag tror att detär ett alldeles utmärkt sätt att ge epileptiker stöd ochvård och deras anhöriga stöd.Kristdemokraterna har i sitt budgetalternativ an-slagit för de kommande två årenför att garantera att alla ska få en god vård. Och därunderstryker jag igen att vi till villarbeta för prioriteringsbeslutet som fattades om attkroniskt sjuka ska finnas i grupp ett.Anf. 70 ():Fru talman! Det är inte ovanligt att vi i olikasammanhang får frågan: Vad önskar du dig av fram-tiden? Och det är inte heller ovanligt att många av osshar följande svar på frågan: att ha hälsan.Hälsa är betydelsefullt för alla människor. Trotsdet är folkhälsa på många sätt ett underskattat politi-kområde. Vi har en god generell folkhälsa i ,men hälsoklyftorna är stora och tenderar till och medatt öka. Den stressrelaterade ohälsan och utbrändhe-ten ökar och med den långtidssjukskrivningarna.Vad beror då ökningen av stressrelaterad sjuklig-het på, och hur kommer det sig att det är så mångakvinnor, och för all del en del enstaka män också,inom vård och omsorg som drabbats hårt av den nyaepidemin av sjukskrivningar? Det finns säkert fleraförklaringar till detta, men en viktig orsak är försäm-ringar i arbetsmiljön inom vård- och omsorgssektornunder 90-talet. Nedrustningen av den offentliga sek-torn och de höga kraven på personalen har bidragittill långtidssjukskrivningarna. Det är ett känt faktumatt besparingar och neddragningar av resurser i kom-bination med stress och oförändrat tungt arbete re-sulterar i ökad sjukfrånvaro. Vård- och omsorgssek-torn behöver mer resurser. Den offentliga sektorn harkrympts alldeles för mycket. Om vi skulle satsa likastor del av bruttonationalprodukten på vård, skola ochomsorg som vi gjorde skulle dessaverksamheter ha mer att röra sigmed.Fru talman! Ett av de allvarligaste problemeninom svensk hälso- och sjukvård är den växandepersonalbristen. Överallt saknas det sjuksköterskor,läkare och undersköterskor. Alltfler landsting hartvingats att anlita bemanningsföretag och stafettläka-re. Detta har i sin tur lett till brister i kvalitet gente-mot patienten och försämrad ekonomi för landsting-en. I stället behöver landstingen hållbara lösningar föratt lösa problemen med personalbristen.I finns det ett stort antal läkareoch sjuksköterskor som har en vårdutbildning mensom inte får arbeta inom sitt yrke för att de saknarsvensk legitimation. Att dessa människor har så svårtatt erhålla svensk legitimation beror på att de ländersom de kommer från ligger utanför EU. Utöver ut-bildningen i det egna landet har de ofta en lång yrke-serfarenhet med sig. Det hjälper inte. Den enda vägenatt erhålla en svensk legitimation verkar vara att förstgå en svensk sjuksköterskeutbildning.Vänsterpartiet har tidigare väckt frågan om detorimliga att ha olika krav beroende på om vederbö-rande kommer från ett land inom eller utanför EU.Fru talman! Det handlar inte om att sänka kravenför erhållandet av svensk legitimation eller att negli-gera olikheter i andra länders utbildningar. MenVänsterpartiet anser att nuvaranderegler är diskriminerande och att reglerna bör varajämlika vad gäller kraven på att få en svensk legiti-mation. Vi har inte råd att på detta sätt slösa medmänniskors kunnande och kompetens.Fru talman! anser att det behövsmer resurser för att hälso- och sjukvården ska kunnabehålla fortsatt hög kvalitet. Det handlar om tre vikti-ga p:n - pengar, personal och prioriteringar. Vi måsteha råd med vård som är till för alla. Allas rätt att vidbehov ha tillgång till en god hälso- och sjukvård är enav grundstenarna i den svenska välfärden. Priorite-ringar inom hälso- och sjukvården ska ske efter be-hov, inte efter utbud och efterfrågan.För oss i går prioriteringar av desvårast sjuka och tillförandet av mer resurser till vår-den före vårdgarantier. vill bevara ochutveckla den demokratiska och jämlika hälso- ochsjukvården.Anf. 71 () replik:Fru talman! pratar om en viktig del ivårt samhälle, nämligen personalen inom vård ochomsorg. Hon nämnde tre p: personal, pengar ochprioriteringar. När det gäller prioriteringar tror jag viär helt överens i denna kammare. Vi har antagit enlag som heter prioriteringsordningen. Den är vi heltöverens om.När det gäller personalen och sjukskrivningar kanjag påminna om att och Vårdförbundethar gjort en analys av hur personalen mår inom alter-nativa verksamheter jämfört med den offentliga.Personal, sjuksköterskor och undersköterskor medflera, som jobbar inom alternativa vård- och omsorgs-former mår bättre, är friskare och tjänar mer. Vad trorElina att vi kan dra för slutsatser av det?Anf. 72 () replik:Fru talman! De slutsatser som vi kan dra är att 90-talets nedskärningar inom den offentliga vården hardrabbat de anställda hårt. Samma antal personer skata hand om en åldrande befolkning. Det blir tyngreför personalen. Det finns förklaringar till att just per-sonalen inom den offentliga vården drabbas hårdareav sjukskrivningar. De har mer att göra.Anf. 73 () replik:Fru talman! Vi kommer säkert att kunna diskuteradetta mycket tillsammans, bland annat i socialutskot-tet. Jag tycker att vi i detta läge, när det fattas perso-nal och vi har en utkörd personalgrupp, måste ta tillvara alla lösningar. Vi får inte bortse från det faktumsom både och har kommitfram till, nämligen att personalen mår bättre inomalternativa vårdformer. Vi får dra lärdom av det.Elina var också inne på personal som intearbetar inom vården, som har flytt därifrån. Jag tyckerockså att det är väldigt viktigt att vi tar till oss det ochdiskuterar det. av sistaårsstudenterna påläkarutbildningen vill inte arbeta inom vården. Det ärkanske av sköterskorna som inte är verk-samma . Det är otroligt få av eleverna pågymnasiets vårdlinjer som går där för att arbeta inomvården.Jag tycker också att det är väldigt viktigt att vi tartill oss detta. Jag hoppas att vill se medöppna ögon och inte bara ser den offentliga sektornsom allenarådande framöver utan lyssnar till vadKommunal och har att säga.Anf. 74 () replik:Fru talman! Jag håller med om att det är ett be-kymmer att personalen flyr från vården. Det är myck-et bekymmersamt att ungdomar inte söker till vårdut-bildningar. Vi måste ändra attityderna. Jag låter somen papegoja när jag upprepar talet om 90-talets ned-skärningar, men det blev ju så att ungdomarna i slutetav 90-talet inte betraktade vårdyrkena som lönsammaframtidsyrken. Det får vi skörda . Det är brist påungdomar på vårdutbildningarna.Anf. 75 () re-plik:Fru talman! Vi är överens om att det behövspengar till vården. Tycker att de pengarsom regeringen avsätter med stöd av ochVänsterpartiet är tillräckliga för god vård?Min andra fråga handlar om vad vårdgarantinskulle kunna föra med sig för nackdelar om den ärbaserad på prioriteringar. Jag har inte riktigt förståttresonemanget. Om det finns en kroniskt sjuk männi-ska med reumatisk värk som behöver göra en opera-tion är det då till nackdel för vederbörande om mangaranterar en operation ? Det ärviktigt att reda ut detta. Jag kan inte se att det står ikonflikt med vartannat.Anf. 76 () replik:Fru talman! Jag börjar med pengarna. När Väns-terpartiet förhandlade fram budgeten tillsammansmed och Socialdemokraterna hade vistörre krav när det gäller pengar till vård- och om-sorgssektorn.