prot · GQ0929 · 2002-12-04 00:00:00 — Som parti tarman väl ändå vad människor säger i ett val till intäktför att det är ganska viktigt. Jag tror att innerst inne också tycker det när han rannsakarsig själv och funderar på de här delarna.Att envist köra enbart med ensidiga skattesänk-ningar såg man inte - det tycker jag mig ha fått entydlig signal från väljarna - som framtidens tänkbaraväg i de här delarna. Däremot är inte skattetrycket pånågot sätt oviktigt. pekar på precis detta.Men det är så lätt att förenkla skattediskussionen ochsäga: Den skatten tar vi bort. Den skatten sänker vi.Den skatten skadar.Samtidigt måste man i ett seriöst budgetarbetevidga diskussionen lite grann och se hur man kanhantera inkomster som eventuellt går förlorade ge-nom att skatter justeras - detta gentemot en budgetdär man så att säga lägger ut pengar. Det här måstetas i ett större sammanhang. Det går inte att bararycka loss detta.Vi såg med fasa vad som hände - jag har integlömt det och det har nog inte heller svenska folket istort gjort - när man ensidigt sänkte skatter underåren 1991-1994 och man inte får någon respons frånsamhället. Den tillväxtkick som ni nu talar mycketom i era reservationer uteblev ju. Sedan står man däregentligen "med brallorna nere". Man tappar en mas-sa intäkter och får stora budgetunderskott. Här har vi ett slags upprepning av vad somfaktiskt har hänt. Jag tycker att det finns lite grann attlära av den historia som inte ligger så långt tillbaka itiden.Anf. 25 () re-plik:Fru talman! Poängen i vad var att det fanns 20 reformmiljarder - det skulleinte tas från någon, utan det fanns ett utrymme. har just berättat vad den rödgrönamajoriteten har använt dessa pengar till - detta i ettläge där en socialdemokratin närstående utredarepåpekar att den höga balansnivån mellan hög ut-giftskvot och högt skatteuttag skapar stora problemnär det gäller att få in en del av de här skatterna, vil-ket för övrigt antydde är ettproblem.Jag är helt övertygad om att den diskussionenåterkommer. Det jublades över att en socialdemokratäntligen hade sett de här problemen. Dagen efter komalla artiklar där det stod att vad i stället villeflytta över skattetrycket på är sådant som det är heltomöjligt att ta ut den typen av skatter på. Javisst, så ärdet. Problemet är att det höga skatteuttaget kommeratt bli allt svårare i den öppna omvärldsekonomi somSverige befinner sig i.Kom ihåg att den balans som vi då talar om ochsom vi båda tycker är viktig väldigt mycket lutar motdet överskott som finns i pensionsinbetalningarna ochsom vi bara har till. Riksförsäkringsverkethar påpekat att inleds troligtvis enmycket lång fas av underskott i pensionsinbetalning-arna, vilket kommer att göra att det saldomål som vianvänder på en aggregerad offentlig nivå visar minus.Det faktum kommer alltså att blottläggas att statensfinanser inte har varit i balans, vilket också MatsOdell påpekade. Detta döljs alltså genom överskott ipensionsinbetalningarna, så den här balansen är inteså imponerande.Framför allt har vi problem om vi inte bätt-re rustar för att klara de åtaganden som skakomma . Då tycker jag att det är ett allvar-ligt problem att utgifts- och skattekvoter redan liggerså högt. Det känns inte stabilt för inför dentid som kommer.Anf. 26 () re-plik:Fru talman! Jämfört över tiden måste man väl än-då säga att situationen just nu - det gäller också underde år som varit - är ganska stabil när det gällersvensk ekonomi.Vi har ju också ett val, EMU-valet. Jagtror precis som att det kommer attskapa nya diskussioner och nya debatter. Vid en an-slutning, om svenska folket säger ja, kommer vi attmöta nya diskussioner om de offentliga finanserna.Hur man hanterar skattekvoter blir det kanske diskus-sioner om, liksom om hur vi hanterar de offentligafinanserna och balanskraven. Där är vi utlämnade i ettstörre perspektiv, i en större region, där vi kan bliansatta av konjunktursnedvridningar och hamna vidsidan av, kanske på det sätt som utpekats som ettproblem.Det här kommer att ligga till grund för en helt nydiskussion där vi hanterar allt detta. Men över tidensett och sett till vad som varit vill jag ändå - ocksådär tror jag att vi, , egentligen ärganska överens - peka på detta med en god ekono-misk hushållning. Man kan alltid diskutera skatteroch ha en diskussion om den saken. Det är jag inte pånågot sätt främmande för. Tiden förändrar ju. Det göratt också uttagen kan förändras. Det viktigaste är,tycker jag, att diskussionen är seriös, att eventuellajusteringar också hanteras på utgiftssidan så att maninte hamnar i de situationer som vi har ham-nat i - och även tidigare - med stora underskott som ger en negativ signalvad gäller hela samhällsbilden. Därmed hamnar manliksom i ett negativt ekorrhjul.Detta är oerhört viktigt när man diskuterar helaskattedelen. Men jag tror, som sagt, att vi har en dis-kussion framför oss kring hela EMU där det ställs nyafrågor och där det krävs nya beslut om den ekono-miska balansen och de delarna.Anf. 27 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja hålla fast vid fråganom både balansen och hanteringen av statsbudgeten.Sven-Erik talar om att se till att inkomsterräcker till utgifter. Jag vill då fråga: Är det korrekt attstatsbudgeten enligt ert förslagkommer att gå med underskott om 13 respektive 22miljarder? Är det också, som det står här, korrekt attstatsskulden kommer att öka i kronor räknat - det villsäga att vi kommer att låna till statsutgifterna? Detskulle vara bra om vi kunde få en bekräftelse på attdet som står i ert förslag också är ert förslag.Ni säger att det är er målsättning att hantera detuppkommande. Sedan kommer en liten redogörelseför budgetprognoserna . Först vardet sämre och sedan bättre. är det sämre igen ochså vidare. Sanningen är att det just nu inte finns nå-gon som har samma höga prognos för innevarande årsom regeringen har. Är det då inte en viktigare upp-gift för dem som fastslår riktlinjerna för den ekono-miska politiken och ert budgetförslag att se till att detbudgetförslaget har sådana marginaler att det inte ärså himla avgörande för statskassan - för utgifterna,för nivån på biståndet och för handikappades möjlig-heter att få personliga assistenter - att är precis på densista promillen i BNP-tillväxt som det avgörs?Vore det inte en viktigare uppgift för er att se tillatt ni har den marginalen att det egentligen inte spelarnågon roll ifall det är eller BosseRingholm som har rätt beträffande BNP-prognosen.Jag tycker att det skulle vara bra om vi kunde få be-sked i dessa frågor.Är det sant som det står i ert förslag, att det är un-derskott i statsfinanserna och att statsskulden kommeratt öka? Vore det inte viktigare att ha sådana margi-naler så att hanteringen inte ska behöva bli det som vivet att den nu kommer att bli, nämligen trista pani-kåtgärder?Anf. 28 () re-plik:Fru talman! Stora länder i inom EU-området dras med enorma bekymmer med sina of-fentliga finanser. , , ochItalien diskuterar just nu stora åtgärdspaket för hurman ska kunna hantera detta för att de inte ska få enreprimand i fråga om stabiliseringsdelen i hela EU-apparaten - de som har kunnat hantera dettaoch stått för stabiliteten av hela EU.Då ser man på som ett undantag från vadsom händer där. Vad vi diskuterar är ytterligare ettsteg. Men bara för att oppositionen ska ha någontingatt hacka på i denna budget utifrån det här perspekti-vet säger man att vi diskuterar andra premisser än vadvi har varit överens om när det gäller överskotten iden offentliga finanserna, vi diskuterar statsbudget.Det som står i betänkandet är naturligtvis sant. Ettviktigt mått - det vet också - är hurstatsskulden växer som en andel av BNP-tillväxten.Det måttet klarar man också, även om vi kan se enviss nedgång. Vi har ju haft överskottsår med över-skott på upp till 4 ½ % i de offentliga finanserna. Detreformutrymmet utnyttjades inte vid det tillfället. Detfanns ändå de som tyckte att man skulle ha kunnat talite mer därför att behoven finns alltid. Det gjordesdet inte vid det tillfället. Någonting man kan varatacksam för i denna del är att det hölls tillbaka då, dethar vi igen i denna del.Hur många prognoser har det inte kommit underhösten? Det är ingen som kan säga exakt. Just nu serprognoserna lite dystrare ut. sade man frånregeringen att de var lite mer positiva, men då fickregeringen kritik för att man såg det på det sättet.Man måste ha en linje i det här arbetet, det går inte attändra från dag till dag.Anf. 29 () replik:Fru talman! Det var just det som min fråga gälldeoch den poäng som jag ville få fram: Man kan intestämma av det dag för dag. Min fråga var: Anser inteSven-Erik att det ligger någonting i det jagsäger, att man borde ha sådana marginaler i sin bud-get att det kanske inte spelar så stor roll vilken avprognoserna som slår in. Det var precis det som varmin poäng. Man ska sluta att försöka vara allra bästpå att mäta en konjunktur, för det vet man ändå inteförrän efteråt, och då är det för sent.Min fråga är åter: Vore det inte bättre att ni kon-centrerade er på att se till att ha en sådan marginal attni inte behöver tokstampa på det internationella bi-ståndet, tokstampa på reglerna för assistans för funk-tionshindrade eller annat som vi sett exempel på att nihar fått ägna er åt när ni inte har varit tillräckligtduktiga i förväg. Det kan ingen vara, det begär jaginte att ni ska vara.Sedan, fru talman, till diskussionen om saldon hitoch dit. Det finns många mått och många mål. Menett av målen måste väl vara att vi ska ha ett välfunge-rande pensionssystem. Då är jag inte intresserad avom man kommer undan och får en skrapa från för att man har uppfyllt måttet vadgäller pensionssystemet. Det vi från den borgerligasidan är överens om - det var vi när viförst försökte bjuda in Socialdemokraterna - var attvad vi behöver är långsiktigt stabila och bra villkorför socialförsäkringarna, att vi ska göra detsammamed sjukförsäkringen och a-kassan som med pen-sionsreformen. har Socialdemokraterna varithelt avvisande till ett sådant reformarbete. Det tyckervi är tråkigt. Jag hoppas verkligen att de signalerSven-Erik nu kommer med ska vara kän-netecknande för hur Socialdemokraterna kommer attvilja se på det här framöver. Ni har avvisat det hittills.Låt mig också säga att om ni när sjuk-frånvaron låg som lägst hade velat gå in ett sådantarbete, hade vi kanske haft en betydligt bättre situa-tion . Ta det till intäkt, inte för att det är ,utan för att det verkligen är hög tid.Anf. 30 () re-plik:Fru talman! Jag tror inte att behövervara orolig för pensionssystemet. Det finns en goduppställning för att vi kommer att hålla fast vid pen-sionsuppgörelsen. Det tycker jag är en bra uppgörelsesom också ger en bra signal till svenska folket om attden allmänna pensionen finns det ett brett stöd för iSveriges riksdag.När det gäller den vidgade diskussionen, somockså var inne på, måste man ha klart försig att man inte löser alla problem med system medatt konstra med dem och lägga dem utanför statsbud-geten. Det finns fler sådana förslag - det brukarkomma från lite olika håll - om att lägga dem utanförstatsbudgeten så att man kan hantera dem på ett annatsätt. Men kronan är lika mycket värd ändå, och denekonomiska delen måste hanteras på samma sättoavsett var man lägger systemen. Det ut handen för, och jag tyckte att jag bemöttespå ett positivt sätt, var hur man ska diskutera deökande ohälsotalen.När nämner a-kassan vet hon likaväl som jag vad a-kassan har för ställning hos oss ochhur vi ser - det är en väldigt viktig del i hela arbetar-rörelsens förhållningssätt. A-kassorna växte fram frånideella föreningar och hanteras nu på ett effektivt sätt,skulle jag vilja hävda. Borgerliga partier påpekar oftahur viktigt det är med effektiviteten. A-kassorna hargenom A-kassornas en väldigt högeffektivitet. Då är det inte intressant, här är förstatli-gandet mer intressant, av ideologiska skäl, kan jagtänka mig. En sådan diskussion om a-kassorna sägerjag bestämt nej till. Däremot en vidgad diskussion ikammaren om hur man ser på ohälsotalen tycker jagär intressant. Det är jag öppen för.Anf. 31 () replik:Fru talman! talar om att So-cialdemokraterna har fått mandat för fortsatt välfärd.Det är naturligtvis upp till fria tolkningar vad valetinnebar. Men vi kan ändå konstatera att vi har enbudget som är underbalanserad. Jag vet att vi harkommunpolitiker här i landet som sitter och väntar påpengar från statsmakten för beslut som man har tagit.Finansieringsprincipen har alltså inte fungerat.Jag förväntade mig att hadetagit upp mina kommenterar om hushållens köpkraft.I budgetan talar man om en tänkt höjning av kom-mun- och landstingsskatten. Men den höjning som irealiteten har skett totalt i landet är högre.Som jag nämnde finns det i kommunersom har åtta gånger högre kommunalskattehöjning änvad som nämns i budgeten. Därutöver vet vi att tax-orna i stort sett på samtliga områden ute i kommuneroch landsting kommer att höjas. Det påverkar givetvisockså köpkraften. Det borde vara befogat en kom-mentar till detta. Dessutom gräver statsskulden pådrygt 1,1 miljarder med höga räntor ett stort hål istatsbudgeten. Vore det inte på sin plats att aktivtbörja avyttra en del av statens bolag, fastigheter ochliknande? Det om något vore väl i linje med det säger om en god ekonomisk hushåll-ning?Anf. 32 () re-plik:Fru talman! När det gäller försäljningar finns detfaktiskt med i budgeten, om jag inte minns fel, 15miljarder som berör vissa statliga försäljningar. Pro-blemet med de borgerliga reservationerna, som ocksåJörgen finns med på, är att det är ett be-tydligt högre belopp som man vill hämta in, 60 mil-jarder. Det är inte riktigt läge att sälja saker när vi serhur värdena på börsen har varit. Ska man avyttra skaman naturligtvis göra det i ett läge när man bedömeratt man kan få det bästa utfallet. Det läget är interiktigt nu.Därför tycker jag att mycket av finansieringenfrån borgerligt håll, som jag inte kommenterade tidi-gare, är lite undergrävd. Ska man få in dessa beloppmåste också volymerna i det som ska säljas bli såmycket större. En sådan hantering är ju också ettresursslöseri med det som skattebetalarna, svenskafolket, äger.Jörgen pekade på detta med helastatsskulden. Vid regeringsskiftet uppgick dentill 1 500 miljoner eller strax därunder. Det har ändåskett en ganska kraftig amortering. är den nere på1,1 miljarder. När det gäller andelen av BNP lever viväl upp till de mål som EU har angivit. Det finnsländer som har lägre och länder som har högre skuld-kvot än vad vi har. Jag tycker ändå att vi har tagit etthyggligt grepp om detta.Jag delar oro med tanke påskattehöjningarna. Det blir direkt problem för svens-ka folket om skattehöjningarna slår hårt. Många av deskattehöjningar som genomförs - framför allt avlandstingen - sker ju framför allt i före detta borger-ligt styrda landsting såsom i ochSkåneregionen. Och vad beror det på? Jo, obalanser-na har varit stora. Man har inte kunnat hantera sinbudget och sin ekonomi. Man har inte kunnat fatta denödvändiga besluten. För att komma till rätta meddessa problem ser nu tillkommande majoriteter enskattehöjning som ett led i det arbetet.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag delar i stort . Men när det gäller utförsäljning av före-tag vore det ändå på sin plats att ange viljeinriktning-en att man vill utöka försäljningen. I den borgerligareservationen talar vi om att försäljningen ska ske vidtidpunkter då det är mest lämpligt. Det borde ha fat-tats ett principbeslut om detta av kammaren.Sedan konstaterar jag också att tillstor del har bidragit till den sänkning av statsskuldensom har skett genom att delta i sane-ringsarbetet tillsammans med Socialdemokraterna.Anf. 34 () re-plik:Fru talman! Jag är mycket väl medveten om detsom avslutade med att säga. Vi harflera gånger sagt att det var ett bra samarbete somfungerade väl. kollega som då satt i finansutskottet var med i detarbetet och drog ett tungt lass.Om man betraktar det som en finansieringsdel ochska minska statsskulden måsteden lämpliga tidpunkten infalla om manska kunna tillgodogöra sig det som man räknar med isitt budgetalternativ. Det skulle innebära en starkvändning. Men det är bra att ni är optimistiska ochtror att det ska inträffa . Jag hoppas att nihar rätt. Men jag känner lite oro över vad den finansi-eringen skulle få för följder.Man kan ha olika syn på försäljning. Vissa sakerbehöver staten kanske inte vara ägare av. Men vi harsagt bestämt nej till det borgerliga alternativet sominnebär en stor utförsäljning för att finansiera skatte-sänkningar. I den framlagda budgeten handlar det ommera strategiska avyttringar.Till sist vill jag återkomma till detta med skatte-höjningar. Det är en viktig diskussion. Jag pekade påatt man i ska höja skattenrejält. vet ju hur det har sett ut iStockholms landsting. Det har varit omöjligt att sparasig ur detta. Varför gjorde man ingenting under denföregående mandatperioden? Man kan inte sitta medarmarna i kors, vilket den borgerliga majoritetengjorde, och skylla allt på skatteutjämningssystemet.Beslutet om skatteutjämningssystemet fattades juav riksdag, och ansvariga politiker har skyl-dighet att följa det beslutet vare sig de gillar det ellerinte. Det är detta som ligger till grund för den i sär-klass absolut högsta skattehöjningen i just nu.Anf. 35 ():Fru talman! Den rödgröna majoriteten, Socialde-mokraterna, och , stårbakom det rambetänkande som vi nu diskuterar. Jagvill börja med att instämma i av samarbetet och innehållet i politiken.Jag vill också instämma i det som om vikten av ett grönt folkhem.När det däremot gäller samarbetet med de borger-liga partierna om ohälsan har vi svårt att ställa ossbakom sådant som att man ska försämra ersättningeni sjukförsäkringssystemet, införa karensdagar och intehöja taken i sjukförsäkringssystemet.Den ekonomiska politiken måste inriktas på atthålla den svenska ekonomin fortsatt stark. Ordningoch reda i ekonomin ska vidmakthållas. Inflationen ärfortfarande låg. Sysselsättningen är förhållandevishög och arbetslösheten är låg. Överskotten i de sam-lade affärerna med utlandet är stort. De offentligafinanserna visar på överskott. Den offentliga brutto-skulden sjunker och den offentliga nettoskulden harvänts till en nettoförmögenhet.Sveriges tillväxt har överstigit ge-nomsnittet i EU och . Prognoserna pekarpå att tillväxt kom-mer att fortsätta att ligga något högre än tillväxtge-nomsnittet i dessa länder.I år blir exporten starkare än vad vi trodde i sam-band med vårpropositionen - en utveckling som intekommer att hålla i sig så starkt under prognosperio-den på grund av att den framtida efterfrågan på tele-produkter beräknas att bli relativt svag, vilket någotdrar ned den förväntade ökningen av exportinkoms-terna.Den svenska exportmarknaden har förbättratskraftigt mellan och första . Antalet sysselsatta har ökat med omkring320 000 personer och den öppna arbetslösheten harsjunkit till . Sysselsättningen har i stortsett varit oförändrad . Under första halvåreti år steg sysselsättningen med i genomsnitt 5 700personer jämfört med . Fram-för allt har sysselsättningen ökat inom näringslivetstjänstesektorer samt inom staten och primärkommu-nerna, vilket har motverkat en fallande sysselsättninginom industrin.Sysselsättningsgraden ligger på omkring78 % i . Vi behöver öka anta-let sysselsatta med omkring 100 000 personer för attuppnå sysselsättningsmålet . Väns-terpartiet gick till val på att sätta jobben främst, ochdärför är det en högt prioriterad fråga för oss att infriadetta vallöfte för att bland annat klara den generellavälfärden.Vi accepterar inte någon naturlig arbetslöshet på4 %. Vi måste gå vidare. För oss är det viktigt attkommunerna anställer fler för att klara de behov somfinns inom vården, skolan och omsorgen. Det behövsockså jobb inom näringslivet, men vi sätter inte det inågot motsatsförhållande till att vi vill satsa på kom-munerna.En fortsatt satsning på att öka sysselsättningenoch ytterligare minska arbetslösheten är en nyckel-uppgift för att en fortsatt positiv ekonomisk utveck-ling ska kunna vara möjlig. En sådan utvecklingmåste kombineras med satsningar på att minskaklyftorna i landet, få med och integrera invandrar-grupperna i arbetslivet och se till att hela Sverigeomfattas av en god och hållbar ekonomisk tillväxt.En central uppgift är kampen mot ohälsan. Vimåste få bukt med den stigande sjukfrånvaron ochförhindra att människor slås ut från arbetsmarknadengenom sjukdom och förtidspension. Ett brett spekt-rum av förslag till åtgärder har tagits fram i det såkallade elvapunktsprogrammet. Det är inte minstkvinnors arbetsplatser, arbetsmiljö, arbetsvillkor ochtotala hälsosituation som måste stå i fokus i det fort-satta arbetet.I detta sammanhang är motståndaretill att öka sjuklöneperioderna för den offentliga sek-torn. Vi vill inte urholka de generella välfärden. Vivill inte heller lägga mer bördor på kommuner ochlandsting som kämpar med att få sin bud-get att gå ihop.Jobben och den generella välfärden går före storaskattesänkningar, Välfärden måste byggas ut för attden ekonomiska tillväxten ska bli långsiktigt hållbaroch komma alla till del. 90-talets ekonomiska sane-ringspolitik innebar stora ekonomiska påfrestningarsom ytterst fick bäras av de människor som redanhade det ganska kärvt ekonomiskt och socialt. Det varde arbetslösa, de långtidssjuka, de stora barnfamiljer-na de ensamstående mammorna och de ekonomisktmest utsatta pensionärerna som fick bära de tyngstabördorna när det gällde att bekämpa krisen.Därför är det oerhört väsentligt att dessa grupperstår i fokus när vi sedan förra mandatperioden åter-uppbygger välfärdssystemet. Det är därför mycketviktigt att satsa på den generella välfärden och i linjemed det förbättra och åter bygga ut de offentligasocialförsäkringssystemen. Vi har under de senasteåret tagit viktiga beslut kring och förbättrat sjuk-,arbetslöshets-, föräldra- och arbetsskadeförsäkringar-na, och vi har fortsatt med det i den senaste budge-töverenskommelsen.Ett annat område som behöver fortsatta satsningaroch som också nedrustades är vården,skolan och omsorgen. Under den gångna mandatperi-oden och i nu föreliggande budgetproposition finnsstora satsningar på dessa vitala välfärdsområden.Nästan 13 miljarder till vården och 5 miljarder tillskolan är exempel på satsningar som är ägnade till attförstärka och återuppbygga verksamheterna. I Väns-terpartiet är vi särskilt glada för att resurserna tillkommunsektorn kunde öka med närmare 4,4 miljar-der på grund av förlängningen av sysselsätt-ningsstödet och 200-kronan.Fru talman! Borgerligheten har för-sökt utmåla som ett ekonomiskt misslyckan-de. Men faktum är att har Sverigestillväxt varit högre än genomsnittet i såväl OECDsom EU, som inflationen varit en av delägsta i industrivärlden. De borgerliga partierna påståratt halkat ned från fjärde till sjuttonde plats iOECD:s välfärdsliga. Men observera att bygger på köpkraftskorrigerade BNP-uppgifter per capita för västländerna, ett väldigt dåligtmått på ekonomisk framgång. En orsak till det är slår ut BNP på hela befolkningen, det vill sägaäven på personer som inte befinner sig i arbetsförålder. En delorsak till tillbakagång har varitatt vi har fått en större andel äldre tidigare än andravästländer. Länder med den sortens demografiskavariationer missgynnas av sätt att räkna. Ettlite mer rättvisande mått vore i stället att relatera BNPtill den arbetande befolkningen.Arbetarrörelsens ekonomiska råd har i en rapportvisat att om BNP mäts per invånare i åldrarna 15-64hamnar i stället på åttonde plats.OECD-måtten är mycket bristfälliga mått på eko-nomiskt välstånd. BNP är långt ifrån ett bra sätt attmäta levnadsstandard på. Att dessutom köpkraftskor-rigera BNP blir trubbigt, osäkert och ganska god-tyckligt. Till och med medger att jämförelser-na mellan de olika länderna är klart begränsade.De borgerliga partierna anser att de höga offentli-ga utgifterna gör att är mer känsligt för kon-junktursvängningar. Att en relativt stor del av eko-nomin består av stabila statsutgifter gör att Sverigesekonomi är mindre känslig för lågkonjunkturer anservi.