prot · GQ0916 · 2002-11-13 00:00:00 — Självtycker jag kanske inte att Per är en riktigexpert på i varje fall social liberalism.Vad jag sade, och som Per kanske gickförbi med tystnad, var att den här lagstiftningen vis-serligen antogs efter världskrigets hemska erfarenhe-ter men att den, tyvärr, fortfarande behövs. Det är inteså att det öppna samhället och det öppna samtalet gör att vi till exempel kan oskadliggöra en närra-diostation som och dag efter dagspyr ut antisemitisk propaganda. Vi kan skriva de-battartiklar i dagstidningarna men de som lyssnade påden här närradiostationen blev hetsade mot judar. Enannan närradiostation skulle kunna sätta i gång atthetsa mot en annan grupp. Det kan vi inte hejda.Tvärtom är det så att de tekniska möjligheterna attbedriva hets mot folkgrupp, som naturligtvis ocksåleder till att man skapar en större risk för våld motmänniskor som tillhör den folkgruppen, ärmycket större än de var när den här lagen antogs.Därför behövs den tyvärr.Jag håller med om att det är beklagligt att vi be-höver inskränka yttrandefriheten. Men alternativet, attbara försöka möta sådana här hetsande radiostationereller publikationer med argument, är enligt min me-ning tyvärr för svagt. har vi varit ganska enseom att en lagstiftning som förbjuder hets mot folk-grupp är ett acceptabelt ingrepp i yttrandefriheten. Jagtycker att det är synd att inte längre delarden gemensamma ståndpunkten.Det är därför som jag vill vädja till dem som i dagär tveksamma att inte rösta för den moderata reserva-tionen. Men naturligtvis har jag inte - som PerUnckel sade - sagt att man inte får rösta för den.Riksdagsmän får ju rösta för vilka reservationer somhelst, självklart även på moderata reservationer. Menjag anser att man ska vara medveten om att man dåfaktiskt instämmer i en kritik mot den här lagstift-ningen, som ju är väldigt viktig när det gäller attskydda utsatta grupper . De är utsatta , PerUnckel!Anf. 96 PER () replik:Fru talman! För klarhets vinnande vill jag säga attmoderaterna inte yrkar på att den nuvarande lagstift-ningen ska tas bort. Däremot för vi ett öppet samtalom behovet av den och motsätter oss att den vidgas -en viktig distinktion här.Får jag sedan kommentera en enda sak och geGabriel alldeles rätt. En avveckling av dennuvarande lagstiftningen innebär att man inte kanoskadliggöra radiostationer - det är en alldeles kor-rekt beskrivning.Men själva idén i det liberala meningsutbytet äratt man inte ska oskadliggöra - man ska bemöta. Närmoderater söker sin väg fram gäller det att hitta destarka argument varigenom vi kan säga: Må de sändasin smörja men den får inte fotfäste. Det är liberalenssätt att bemöta det. Andra kan säga: Stäng stationen!Det ligger en distinktion i detta som inte bara är teo-retisk-praktisk utan som också har en djupt filosofiskinnebörd.Jag är ty följande beredd att möjligen accepteramer smörja i etern men gäller det att skärpaden intellektuella agitationen för att säkerställa attmänniskor inte går på den.Anf. 97 () replik:Fru talman! Det är naturligtvis så att man får sän-da mycket smörja i etern, och man får skriva mycketsmörja i tidningarna. Det tycker jag också att man skafå, så ingrepp av det aktuella slaget ska vara undan-tag.Det beklagliga är att de som lyssnar på till exem-pel den antisemitiska närradiostationen inte är så lättaatt nå med artiklar i och DagensNyheter eller med en närradiostation som har en an-nan inriktning. De tekniska möjligheterna att faktisktbedriva hets mot folkgrupp och att driva fram starkaspänningar, våld och övergrepp har alltså ökat, - inteminskat. Därför är den här lagstiftningen möjligenmer nödvändig än den har varit.Nu säger att hans reservation inte in-nebär att man ska upphäva lagen om hets mot folk-grupp. Nej, men vad ni säger i reservationen - ochsom man naturligtvis instämmer i om man röstar förreservationen - är att lagstiftning om hets mot grup-per ska ersättas med en lagstiftning som tar sikte påbrott som begås mot enskilda individer. Det innebärfaktiskt att en sådan här närradiostation skulle få hållapå.Som sagt: Även om vi i de forum som vi har till-gång till debatterar så att vi blir blå tillåts i så fall atthets bedrivs mot folkgrupper, något som kan leda tillvåld och övergrepp. Sådant tar bort mycket av trygg-heten hos dem som tillhör de här minoritetsgrupper-na, såsom judar, muslimer, homosexuella eller vilkengrupp det nu är.Självklart ska vi kunna diskutera hur den här lag-stiftningen på bästa sätt ska utformas men det är ändåså att den som röstar för den moderata reservationentar ställning för att vi inte ska ha en lagstiftning omhets mot folkgrupp utan att det ska vara en lagstift-ning som enbart tar sikte på sådant som riktar sig motenskilda individer. Det är ingen konst för till exempelen sådan här närradiostation att anpassa sig så att manklarar den lagstiftningen.Anf. 98 PER () replik:Fru talman! sade själv för enstund sedan att han är den främste experten på uttol-kandet av socialliberalismen. I så fall får jag väl ut-nämna mig till den främste uttolkaren av den mode-rata reservationen - med samma typ av argumente-ring, som innebär att man säger nej till nuvarandeförslag om förändringen av yttrande- och tryckfri-hetslagstiftningen.Gabriel ger sig in på ett sluttande plan.Det är egentligen det här sluttande planet som helamin diskussion här i kammaren handlar om -inte egentligen det konkreta utan farorna för vad somhänder när man börjar åka kana.Gabriel sätt att argumentera - att dettekniskt är så svårt att komma åt de här att man behö-ver lagstiftningen - är, , ett mycketfarligt sätt att resonera. Med den typen av argumentrutschar man nämligen på kanan.Redan i mitt huvudanförande sade jag att i varjeenskilt fall när ingrepp i yttrande- och tryckfrihetslag-stiftningen kommer i fråga är normalt väldigt lätt attförsvara. Det är väldigt lätt att med den argumente-ring som många här i kammaren vältaligt har förtfram säga att vi behöver skydd för de homosexuella.Den roll som jag har tagit på mig är att säga: Seupp! Se upp för vad som händer när alla de vällovligasmå förändringarna läggs till varandra, för det är dåsom den stora faran för yttrande- och tryckfrihetenfaktiskt uppenbarar sig.Anf. 99 () replik:Fru talman! Det är säkert så att på det grundläg-gande filosofiska planet kan hela kammaren varaöverens om att vi helst skulle vilja se att den här lag-stiftningen inte behövdes. På det grundläggande filo-sofiska planet hälsar vi det givetvis som önskvärt attde här grupperna - de här hatets ideologer som, ty-värr, finns där ute - inte hade funnits, inte hade lyck-ats få fotfäste med det man för fram.Problemet är att vi inte är där nu - vi är inte ensnära. De dåd som jag i mitt anförande pekade påläggs som bevis på detta.Den moderata viljan att slå vakt om yttrande- ochtryckfriheten ter sig lite naiv när man faktiskt raseraren frihet för väldigt många människor, friheten attkänna sig trygg i att kunna älska vem man vill, frihe-ten att känna sig trygg och inte bli förföljd eller terro-riserad, friheten att kunna leva ett värdigt liv. Hets-lagstiftningen är till för att slå undan benen för demsom försöker kränka denna frihet.Jag vill fråga Per om han inte någonstanskan se att vi befinner oss i en situation där detdemokratiska samhället tyvärr har misslyckats medatt genom argumentation slå undan benen för demsom terroriserar. Det är därför det till skydd för deutsatta grupperna behövs en lagstiftning så att vi kankomma i fatt och gå vidare för att sedan se till att fåbort de hotande grupperna och hatets ideologi. Kaninte se att den skenande våldsspiral vi ser ivåldet mot homosexuella, bisexuella och transperso-ner, också det väldigt förråande våldet, för hatbrottenär ofta mycket värre än andra brott som begås, kanvara ett bevis för att vi måste göra någonting? Då ärhetslagstiftningen åtminstone ett verktyg.Anf. 100 PER () replik:Fru talman! Nej, jag ger inte upp kampen medhjälp av det fria ordet så lätt.Får jag säga - och det är en kommentar till flerainlägg som har gjorts tidigare under diskussionen -att det inte råder någon tvekan om att domstolarnaska döma hårt och bestämt gentemot de brott sombegås och som har exemplifierats här i kammaren idag.Många har tagit just brotten som utgångspunkt fördet förskräckliga som sker. På denna punkt föreliggeringen som helst motsättning. Det är enligt min me-ning genom att handla med beslutsamhet gentemotden brottslighet som föds ur det vi nu diskuterar somjag tror att lagstiftaren kan göra sin främsta insats föratt baklänges motverka den typ av attityder som vihär bekämpar. Det är det som ligger i den moderataståndpunkten att det är den individuella handlingen,brottet, som ska bekämpas.De som säger att vi ska lösa det här genomhetslagstiftningen tror jag möjligen till och med riske-rar att göra ont värre, om inte annat att göra sig skyl-diga till ett stort slag i luften.Jag håller alltså med om att detfinns mycken brottslighet som det finns anledning atthårt bekämpa. Men jag delar inte uppfattningen attlagstiftaren i första hand ska vända sitt strålkastarljusmot yttrandet utan bör göra det mot handlingen.Anf. 101 () re-plik:Fru talman! Vem har gett upp, Per ? Jagger inte upp kampen mot de högerextrema eller mothatets ideologer bara för att jag tycker att hetslagstift-ningen är en del av den kampen. Den är en del av detvi kan göra nu för att slå undan benen för dessa grup-per så att vi kan komma vidare och med kraft i vårargumentation mota de här idéerna så att de aldrig fårfotfäste.Jag ser inte det här som den enda lösningen, somPer påskiner i sitt inlägg. Det här är en del avnågot mycket större, en del av en kamp där många iden här kammaren har varit lite för svaga och där vimåste bli mer engagerade.Jag tror heller inte att det räcker med att bara gåpå det individuella utan jag tror att man också behö-ver gå på den kollektiva homofobi som finns. erkände tidigare i en diskussion vi hademed anledning av mitt anförande att de dåd som be-gås faktiskt har ett samband med den hets som be-drivs. Finns det inte då en poäng i att Per Unckelockså kan godkänna den åsikten, en poäng i att intebara slå mot brotten utan också mot grogrunden, slåmot hetsen både med lagstiftning och med andramedel?Anf. 102 PER () replik:Fru talman! Men, , jag har aldrigförnekat att det kan finnas ett samband mellan åsikts-bildningen, hetsen, å ena sidan och brotten å denandra. Det har jag aldrig förnekat.Det jag däremot har sagt är att lagstiftaren börvända sitt strålkastarljus mot handlingen medan vibekämpar attityden med det som är det liberala sam-hällets , nämligen åsiktsbildning. Det är härjag menar att ni som ropar på förbud har gettupp. Ni tror inte att vi är mäktiga att med åsiktsbild-ning klara den utmaning som vi står inför. Jag tror attvi kan det. Jag är beredd att gå ytterligare ett stegvidare och till och med hävda att jag är orolig för attvår opinionsbildning kommer att försvåras därför attlagstiftningen får träda i dess ställe.Åsiktsbildningen är en mer mödosam process. Detär strävsamt politiskt arbete för dem somtror på viktiga ideal. Lagstiftning är en typ av shortcut när man inte riktigt tror att man klarar detta. Menden är i grund och botten en kapitulation för den friaåsiktsbildningen. Man tror inte att man klarar av det.Det är där som och jag möjligenskiljer oss åt. Jag är övertygad om att det svenskasamhället klarar av att bekämpa den typ av företeelsersom den här riksdagsdebatten handlar om.Anf. 103 () replik:Fru talman! Per ger en intressant förkla-ring i sitt senaste inlägg, nämligen att lagstiftningenkommer till eftersom samhället i övrigt har misslyck-ats. Därför anser man att den enda åtgärden som finnsatt vidta är en lagstiftning av den här arten.Det jag tycker är intressant i det uttalandet är justvad man, om man ser tillbaka, kan finna att PerUnckel och Moderata samlingspartiet egentligen hardel i när det gäller den så kallade åsiktsbildningensom Per nu har pratat om. Under mina fyra århär i måste jag erkänna att det förvisso harfunnits en majoritet i kammare, men dethar också funnits två partier, nämligen Kristdemo-kraterna och , som i just den här åsikts-bildningen och i strävandena att förändra där det finnsfel i samhället inte har ingått i den.Även jag tycker att samhället har misslyckats ochatt det är därför vi behöver den här lagstiftningen.Men majoriteten av andra partier försöker också göranågonting för att komma till rätta med samhälletsmisslyckande. Vi ställer upp på en rad olika förslagför att inte fortsättningsvis särskilja och diskrimineratill exempel på grund av sexuell läggning. Det ärdärför Per inlägg blir väldigt intressant. NärPer pratar om åsiktsbildning och om samhäl-lets misslyckande undrar jag: Vari ligger Moderater-nas ansvar, och vad har gjort i den härkammaren för att hjälpa till så att inte samhället skamisslyckas så mycket som det har gjort i den härfrågan?Anf. 104 PER () replik:Fru talman! Jag är övertygad om att också mode-rater har skuld i de bekymmer som homosexuellamöter ute i samhället, precis som alla människor hardet. Jag vore den sista att hävda att moderater saknarskuld. Vad moderater däremot säger är att det inte ärgenom den typ av lagstiftning som vi nu diskuterarsom vi i så fall rättfärdigar vad vi har brustit.Det är att göra det "för enkelt" för sig.När jag sade att lagstiftning tas till som sista utvägmenade jag bokstavligen denna typ av lagstiftning.Den svenska traditionen känner inte att vi lagstiftarom människors åsikter. Vi lagstiftar för att skyddaindividuella ståndpunkter. Allt annat är undantag frånhuvudregeln. Det är på den grunden jag säger att denhär typen av ingrepp är en kapitulation, därför att vi iså fall bestämmer oss för att lagstifta bort ståndpunk-ter eller av dessa ståndpunkter följande beteenden,där enligt min mening i stället en annan handlings-linje hade varit mer tjänlig.Anf. 105 () replik:Fru talman! Frågan är för vem den här frågan ärför enkel och på vilket sätt den är för enkel. HadeModeraterna stått på samma sida som en majoritet avriksdagens partier i all annan strävan i det lagstift-ningsarbete som försiggår här i kammaren hade jaghaft full förståelse för det som Per pratar om,nämligen att den lagstiftning som vi ska anta äronödig och visar på ett misslyckande, men att ni mo-derater gör det och det i den här kammaren för attlyckas få bort detta misslyckande och i stället nåframgång i de här frågorna.Tyvärr har jag inte kunnat se en sådan strävan frånModerata samlingspartiets sida i kammaren. Allaandra partier som står bakom förslaget ser inteförslaget som det enda verktyget. Det finns en radolika frågor som bearbetas i parlamentariska kom-mittéer, i de olika partigrupperna, i den tvärpolitiskaHBT-gruppen i . Dessvärre finns det intenågon medlem från med, men det finnsmånga moderater som jobbar tillsammans med oss.Det är enbart som är helt utanfördet tvärpolitiska arbetet.Med all respekt för det Per säger i talar-stolen, hade jag haft en helt annan förståelse för mo-tivationen att det här är en lag som enbart är till för attfå bukt på samhällets misslyckande om Moderaternahade visat linjen och åsiktsbildningen i alla andrafrågor som gör oss till en framgångsrik stat i dessafrågor.Anf. 106 PER ():Fru talman! Det fanns ett litet inslag i det senasteinlägget som möjligen röjer var vi skiljer oss åt närdet gäller opinionsbildningen, nämligen det lilla till-lägget "i den här kammaren".Jag tror inte, i all uppriktighet, att det stora slagetom människors värderingar vinns här inne. Jag troratt det stora slaget om människors värderingar vinnsdär ute, där människors hjärtan och själar faktisktbefinner sig. Det är där samtalet måste finnas. Tyvärrär gränserna, väggarna, mellan det där ute och det härinne ibland lite för tjocka.Vi motsätter oss inte denna lagstiftning därför attvi anser den vara onödig. Det är fel argument. Vianser att den dels inskränker yttrandefriheten, delsmöjligen riskerar att göra det hårda arbetet där utemindre angeläget för oss alla. Onödigt är nog ett försvagt ord. Lagen kan till och med vara skadlig på tvåsätt: Å ena sidan gentemot respekten mot yttrande-och tryckfrihetslagstiftningen, men å andra sidangentemot oss övriga som har ett opinionsbildandearbete att göra där ute för att säkerställa att människorav annan läggning än möjligen lejonparten i dennakammare möter precis samma respekt som vi normaltbrukar kräva att bli bemötta med.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §. )9 § - ändringar i regeringsfor-men (vilande grundlagsbeslut)betänkande 2002/03:KU9Riksrevisionen - ändringar i regeringsformen (vilan-de grundlagsbeslut) (prop. 2001/02:73).Anf. 107 PER ():Fru talman! Jag ber om ursäkt för att jag är lite förflitig i talarstolen i ärende efter ärende!Jag har glädjen och äran att säga ett par ord omnågonting som inte har skilt denna kammare åt utanenar partierna över gränserna.Det beslut förhoppningsvis kommer attfatta med anledning av konstitutionsut-skottets förslag om en ny riksrevision är enligt minmening både glädjande och inte så lite historiskt. Dethandlar om att under upprätta en oberoenderiksrevisionsmyndighet som i sig sammanför de olikadelar som fram till nu har utförts av det statliga och vår egen institution båda dessa dagens institutioner är tanken attlåta en ny myndighet uppstå, som blir den tredje de-len av institutioner direkt knutna till riksdag.Sedan flera hundra år tillbaka har undersina vingars beskydd haft Justitieombudsmännen. Dehar blivit en världsunik företeelse. Är det något ordruntom i världen som de flesta har uppfattat alldelesoberoende av språk, hemmahörande från , ärdet begreppet ombudsman.Riksdagen har anledning att vara stolt över dentradition som Justitieombudsmännen har utvecklat ihägnet av hemmahörigheten under riksdagen.Riksbanken kom att tillföras huvud-ansvarsområde sedan. Men ävenom det finns stora olikheter mellan ochJustitieombudsmännen råder samma grundläggandeskäl, nämligen att det som ska stå oberoende av denexekutiva makten, av regeringsmakten, bäst härbärge-ras under riksdagen.Nu kommer den tredje delen, återigen med myck-et olikartat innehåll jämfört med riksbank och justi-tieombudsmän, men med det gemensamma med des-sa övriga två institutioner, nämligen ett djupt käntbehov av att verksamheten inom skakunna utövas med oväld och oberoende. Misstankeska aldrig kunna riktas mot det revisorerna gör för attgå någons eller någots ärenden.Det är en lång och mödosam process, fru talman,som ligger bakom det arbete som under dennamandatperiod ser dagens ljus i form av den andraläsningen av den nödvändiga grundlagsändringen.Det har varit ett arbete i riksdagskommittén och ettarbete i konstitutionsutskott, som frånförsta början vägletts av ambitionen att om vi skalyckas göra något verkligt, stort, viktigt och framåt-syftande av , ska alla parti-er känna sig delaktiga i det arbetet. Det är därför såglädjande att kunna säga att hela processen har kun-nat föras i hamn, om man nu får gå de sista lagstift-ningsärendena i förväg genom att tro attdetta kommer att lyckas hela vägen ut, att i enighetföreslå att inrätta den myndighet som nufinns på förslag.Fru talman! Jag ber att med dessa få ord yrka bi-fall till det har föreslagit i sittbetänkande. Till detta vill jag foga en önskan om attden nya kommer att få den bästa tänk-bara start.Anf. 108 ():Fru talman! från talarstolen när det är enutskottsrunda, som detta faktiskt är beträffande Riks-revisionen, är det de skilda uppfattningarna som skaaccentueras och föras till torgs för att markera våraolika inställningar. Jag kan göra det enkelt för mig isammanhanget genom att säga att jag egentligen kaninstämma i det Per har sagt. Men jag ska sägaytterligare några ord.Det här är en stor och viktig fråga som under långtid har diskuterats. Från socialdemokratisk sida tyckerjag att det är bra att vi efter en långoch krånglig process har kunnat samla alla partierkring en gemensam lösning för det som är och undermånga år har varit viktigt, nämligen den granskningav den offentliga verksamheten som ska ske. Det ärbra att vi har kunnat nå dit. Det är en funktion sominte mår väl av att ständigt och jämt ifrågasättas ochdiskuteras. Det är fråga om så pass viktiga och ange-lägna verksamheter.Det råder inget tvivel om att skärningspunkten harlegat mellan en tjänstemannagranskning och dengranskning som framför allt revisorer harutfört, där deras mandat har utgått från den politiskaaspekten. Det som vi nu har uppnått och som är före-slaget tillgodoser väl de olika intressena. Vi får engranskningsfunktion, en riksrevision, med tre riksre-visorer som självständigt och var för sig väljergranskningsområden och genomför granskningarna.Vi får en styrelse som väljs av , som ärmottagare av revisionsberättelser och gransknings-rapporter och som har möjligheter att och ska läggaförslag till på de punkter där man anser attdet är motiverat med förändringar av olika slag.Med det upplägg som det här förslaget nu hartycker jag att man på ett bra sätt har förenat de här,möjligen lite olika, intressena - kanske framför alltolika intressen, därför att vi har en lång tradition pådetta granskningsområde såsom det har varit organi-serat i den svenska statsförvaltningen.Jag vill med detta, fru talman, yrka bifall till för-slaget i betänkande.Anf. 109 ():Fru talman! Begreppet historiskt är ett slitet ut-tryck som används och otid. Ändå skulle jag viljabeteckna det beslut som om några timmarförhoppningsvis kommer att fatta som just historiskt.Inrättandet av en ny, oberoende riksrevision från den1 är en av de viktigaste konstitutionellareformer som har genomförts sedan den nuvarandegrundlagen infördes sedan.Sverige har tillhört de få länder ivärlden som inte har haft en revisionsmyndighet somhar haft ett självständigt förhållande till den eller deinstitutioner som den har varit satt att granska. Riketsfrämsta revisionsmyndighet, , harbåde politiskt och ekonomiskt varit beroende av rege-ringen, vars verksamhet den ytterst har haft att revi-dera. Verkets chef har tillsatts av regeringen, och dessekonomiska medel har tillkommit efter budgetpröv-ning hos regeringen.Den ordning vi har haft har varit till menför både effektiviteten och förtroendet för den statligarevisionen. Det är en principiellt viktig liberal fram-gång när den statliga revisionen nu får en annan ochtydligare konstitutionell reglering. Det är en utveck-ling som har arbetat intensivt för. Vi ärglada över att vi också över partigränserna har nått enöverenskommelse som garanterar den nya riksrevi-sionens oberoende ställning och fortbestånd.Inrättandet av sätter fokus på dendel av förvaltningspolitiken som handlar om gransk-ning och revision - en del som ofta får en undan-skymd plats i den politiska debatten. Politiken skavara framåtblickande, men politiker måste också ilika hög grad ägna sig åt att utvärdera de beslut somhar fattats. Har de genomförts som det var tänkt? Fickde de konsekvenser som lagstiftaren avsåg? Bedrivsverksamheten i effektiva former? Ytterst handlar detom respekt för demokratiska beslut och en god för-valtning av medborgarnas skattepengar.Riksdagens egen granskning blir inte mindre be-tydelsefull i och med att den nya myndigheten inrät-tas - tvärtom. De analyser och rapporter som tas framav kommer att utgöra viktiga underlagi eget uppföljningsarbete. Det är viktigt attdet utarbetas smidiga kanaler för hur olikautskott kan ta till sig de kunskaper som Riksrevisio-nen tar fram.Dagens beslut innebär en ändring av regerings-formen som banar väg för den nya riksrevisionen.Senare under året kommer att fatta beslutom andra ändringar i lagstiftningen som följer av atten ny myndighet av denna dignitet och karaktär in-rättas. kommer också att utse de förstainnehavarna av riksrevisorsämbetet. Folkpartietkommer under hela denna process, och efter det attmyndigheten har inrättats, att värna Riksrevisionenssjälvständighet och oberoende.