prot · GP09121 · 2002-06-10 00:00:00 — Bara sålänge vi har och kan mobilisera ett starkt medborger-ligt stöd kan vi driva den samhällsomställning som enhållbar utveckling kräver.Så till frågan om kollektiva nyttigheter. I Johan-nesburgprocessen driver frågan om kollektivaglobala nyttigheter, och det är ingen slump. Densvenska välfärdsmodellen, som socialdemokratin harbyggt upp, bygger påinsikten om att en framgångsrik och hållbar ekono-misk utveckling kräver investeringar i kollektivanyttigheter som kunskap, hälsa, social trygghet ochmiljö.Förebyggande och långsiktiga satsningar på män-niskor och miljö skapar förutsättningar för både ökadvälfärd och en hög tillväxt.I dag finns motsvarande utmaningar på global ni-vå. Den ekonomiska globaliseringen med dess väx-ande marknader främjar effektivisering och konkur-rens, men den kan inte, som så riktigtpåpekade, garantera att det görs tillräckliga investe-ringar i de kollektiva nyttigheterna. Det krävs ocksåpolitiska insatser på den globala nivån med satsningarpå kunskap, hälsa, social trygghet och miljö.En satsning på kollektiva nyttigheter som strategii det globala arbetet för en hållbar utveckling ärmycket viktigt. Det är en framkomlig strategi inteminst för att den ger oss möjlighet att påvisa att enhållbar utveckling är förenlig med ekonomiska fram-steg. Detta är mycket viktigt i vår dialog med defattiga länderna.Mycket stora framsteg har gjorts under senare årnär det gäller näringslivets engagemang i hållbarhets-frågorna. Det handlar om certifiering, miljölednings-system, miljömärkning osv. Vi ser stora möjlighetertill ytterligare framsteg. Det är en mycket viktig del ivår strategi.Det är viktigt att vi ser hållbarhet som en processoch ett förhållningssätt. Det framförs ibland, som häri dag, önskemål om att hållbar utveckling ska ges enmer exakt definition, t.ex. genom att hållbarhet defi-nieras som en bibehållen stock av realkapital, somMaria Wetterstrand nämnde, humankapital, miljö-och naturkapital.Det är, enligt min mening, en typ av definitionsom kan ha sin plats i nationalräkenskapssamman-hang. Det är ganska naturligt att Finansdepartementetoch diskuterar i dessa termer. bredare hållbarhetsstrategi däremot tycker jagdefinitionen är mindre fruktbar.För det första kan vi inte reducera hållbarhet fråga om storleken på en kapitalstock i kvantitativatermer. Många års forskning har lärt oss att fenomensom välstånd, välfärd och hållbar utveckling måstemätas och utvärderas i flera dimensioner. Vi kan inteobjektivt värdera t.ex. hälsa och biologisk mångfaldså att de kan jämföras med varandra. Hållbar utveck-ling handlar i grunden om ett förhållningssätt, attbeakta långsiktiga perspektiv och att se framåt vidvarje beslut. Hållbar utveckling är en process medmånga och starka kvalitativa inslag.För det andra får vi inte heller ha en för rigid defi-nition av hur ambitionsnivån ska sättas för den håll-bara utvecklingen och i olika regioner.Utmaningarna skiftar . Låt mig ge ett exem-pel.I dag genomgår stora delar av världen, bl.a. Ost-och dramatiska demografiska förändringar.En snabbt växande ung befolkning skapar stark eko-nomisk tillväxt, stora sociala spänningar och en om-fattande miljöexploatering. Inte minst hotas den bio-logiska mångfalden av nyodlingsprojekt, skogsexplo-atering, urbanisering och andra projekt som hör sam-man med intensiv familjebildning, migration och enökad potential för ekonomisk tillväxt.Utmaningar av denna typ kräver pragmatiska ochsituationsanpassade strategier. Framför allt krävsoffensiva förebyggande insatser och ett ökat interna-tionellt samarbete. Inkomstprognoser för visaratt vi inom en generation kan ha samma inkomstnivåi de flesta som vi har i industriländer-na . Det är en gigantisk utmaning. Hur ska vihantera detta? Jag tror att t.ex. ett ökat samarbete iform av miljöexport, som var innepå, är en väldigt viktig del i en sådan strategi.Jag vill också kommentera frågor om rättvist ut-rymme, om fördelning och om att överordna miljöntillväxten och marknaden.Jag instämmer helt i beskrivningarna av de glo-bala orättvisorna, fattigdomen och behoven av attåtgärda dem. tror jag att det är viktigt att viinte fastnar i en diskussion om rättvist utrymme ochknapphet som knyter an till klassisk ekonomisk teori.Det är viktigt att vi i högre grad försöker se möjlig-heterna att skapa välstånd och att vi försöker se bådemiljöpolitik och annan hållbarhetspolitik som enproduktiv politik. Vi kan stärka den ekologiska bär-kraften, och vi kan stärka människor genom en för-bättrad folkhälsa t.ex. Det är viktigt att ha den pro-duktiva positiva ansatsen, både nationellt och inter-nationellt. I detta ligger också den betydelse som jagtillmäter frågan om kollektiva nyttigheter.Jag vill avslutningsvis säga att hållbar utvecklingär det övergripande målet för regeringens politik, ochatt det berör alla politikområden såsom det framgårav denna strategi. ska gå i spetsen för om-ställningen till ett hållbart samhälle. Den nationellastrategi som vi nu tar med oss till är etttungt bidrag i detta arbete.Vi arbetar hårt på det nationella planet men ocksåinternationellt. är ett av de länder i världensom i internationella forum starkast driver miljö- ochhållbarhetsfrågorna. Det tror jag alla som följt sådanaförhandlingar kan vittna om.Just nu går nog mångas tankar till Johannesburg.Vi har talat om Johannesburgsmötet . Vi vet hurviktigt det är att mötet blir en framgång. Vi vet ocksåatt det har varit svåra förberedande förhandlingar.Miljöminister har just återvänt frånBali, där miljöministrarna har varit samlade till ettavslutande möte inför . Han kan säkertlämna direkt information därifrån när det gäller deproblem som finns i Johannesburgsförhandlingar-na men också om de framsteg som har gjorts.Många problem återstår att lösa. Det viktiga är attvi alla, på bästa sätt och med de resurser vi har, för-söker att bidra till arbetet för en hållbar samhällsut-veckling så att det blir framgångsrikt, inte bara i Sve-rige utan också globalt.Anf. 60 () re-plik:Fru talman! Jag har inte invändningar mot någotsom statsrådet tog upp. Däremot hade jag hoppats fåen del klarlägganden kring utmaningar och problemsom vi står inför. Jag har flera frågeställningar, menska begränsa mig till en.Regeringen har inte varit särskilt tydlig i fråga omenergipolitiken . Jag skulle vilja vetavad statsrådet har för besked att ge i dagnär det gäller omställningen av energisystemet.Anf. 61 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag har inte annat att säga än det somstår i propositionen som vi lade . Vi har nuinlett en strategi för hur vi ska avveckla kärnkraften.Det ska, som känner till, ske genomförhandlingar. Det har funnits en diskussion det kommer att ta. sadesenast att han tror att det tar , men om det gårfortare är ingen gladare än han.I övrigt driver vi den politik som vi har lagt fast ipropositionen, bl.a. med satsningar på vindkraftenmed speciella satsningar och pilotprojekt när detgäller att utveckla en storskalig teknik för vindkraft.Det finns ingenting som har kommit till efter energi-propositionen.Anf. 62 () re-plik:Fru talman! Det är viktigt med satsningen på al-ternativ som vinden, men även i solen finns det potential. Det är uppenbart.Det är inte oviktigt vilken målsättning man har föravvecklingen. Man säger att det torde ta . Dettorde då gå lite långsammare att få fram alternativenän om man sätter upp en högre målsättning. Därförhar den typen av ställningstaganden rätt stor betydel-se.Anf. 63 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag tycker inte att vi ska fastna i denhär diskussionen. Vad vi nu gör är att vi går in i ettförhandlingsarbete där vi tillsammans med kärn-kraftsbolagen ska se på hur avvecklingen ska gå till.Då tycker jag att det är viktigt att vi fortsätter dendiskussion som nu inleder så att vifår en bättre bild av hur detta kommer att ske.Jag anser att det väsentliga är att vi avvecklarkärnkraften, att vi har ett program för att göra detta.Det är inte alltid möjligt att med exakta årtal säga närdet ska vara klart. Vi går in för avveckling av denandra reaktorn i . Jag tycker alltså att rege-ringens linje här är tydlig och klar, och den står i klarmotsättning till den linje som vill drivaoch som han talade för i sitt första inlägg. Vi anser attkärnkraften ska bort.Anf. 64 () re-plik:Fru talman! Jag vill ställa en fråga till om definitionen av hållbar utveckling: Hurkan man ha en viss definition av hållbar utvecklingsom tillämpas i nationalräkenskaper och en annan,något luddig, som man använder i andra samman-hang? Som jag ser det är just detta själva problemet:Finansdepartementets och Näringsdepartementetsfrågor friställs från arbetet för en hållbar utveckling,trots att den verksamhet som de bedriver inom dessaområden har en oerhört stor påverkan på arbetet föratt nå en hållbar utveckling. Den definition som dehar fastslagit, och som menar vara tillämplig i nationalräkenskapssammanhang,har ju rimligen också påverkan på hur de anser attpolitiken inom deras områden ska bedrivas.Anf. 65 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag tror att man får inse att det finnsolika definitioner i olika sammanhang. Finansdepar-tementet är mycket starkt involverat i arbetet för enhållbar utveckling, vilket kan se iHållbara , t.ex. när det gäller att utveckla enmiljörelaterad energibeskattning.Jag tycker precis som att detär ett stort problem med den typ av definitioner somofta finns inom nationalekonomin. De utgår nämligenfrån det som både och jag harpåpekat är ett problem, nämligen idén om att man kanjämföra och värdera olika saker. Egentligen är dettainte möjligt. Det är ett grundläggande problem i na-tionalekonomisk teori som jag inte tror att vi löserhär. Men det är viktigt att vi är medvetna om det ochde begränsningar det kan medföra.Anf. 66 () re-plik:Fru talman! Jag vet inte om det svaret gav såmycket klarhet i vad som egentligen är definitionenpå hållbar utveckling. Det kanske inte heller går attutreda i ett replikskifte.Jag vill därför ställa en annan fråga, som handlarom vattenresurser. Vatten är en kollektiv nyttighetsom är helt nödvändig för människans överlevnad.Frågan om vattenresurser är också en säkerhetsfråga,eftersom de kan utgöra en konflikthärd i många sam-manhang där resurserna är knappa. Jag vill frågaministern om hon anser att detta problem ska lösasgenom privatisering. Ska vi överlämna makten övervärldens vattenresurser till transnationella företagmed kortsiktiga ekonomiska vinstintressen?Anf. 67 Statsrådet ()replik:Fru talman! Min uppfattning när det gäller vattenär att det är en kollektiv resurs. I har vi haftkommunala vattenverk. Vi har just startat en utred-ning där vi tydligt markerat att vi anser att t.ex. av-loppshantering också ska vara en offentlig angelä-genhet. Min uppfattning är alltså att det är ett stortproblem om vattenresurserna privatiseras.Däremot är det en annan fråga hur man strategisktska driva detta i internationella förhandlingar. Detkan vara mer problematiskt.Anf. 68 () replik:Fru talman! Jag vill börja med att kommentera detLena sade angående det jag sade omrättvist miljöutrymme. Jag tycker att det är anmärk-ningsvärt att ett statsråd på sägeratt vi inte ska prata om knapphet. Faktum är att vibara har en planet. Faktum är att det finns begräns-ningar för hur mycket koldioxid vi kan släppa ut, ochvi ligger långt över dem. Faktum är att det bara finnsen viss areal skog och en viss areal jordbruksmarksom vi kan nyttja. Faktum är att vi har en nettoimportav jordbruksprodukter från en skuggareal i andraländer, vilket gör att vi berövar andra människormöjligheten till utveckling och möjligheten att för-sörja sig själva och sina familjer. Faktum är att miljö-frågan till stor del handlar om hur vi ska fördela deknappa resurserna på ett rättvist och hållbart sätt.Orsaken till att jag begärde replik var egentligenatt jag ville ställa en fråga. Som jag tog upp mitt anfö-rande handlar utmaningen om hållbar utveckling tillstor del om hur vi ska skapa fungerande internatio-nella överenskommelser för att sätta ekologiska ochsociala gränser för ekonomisk avreglering och globa-lisering. Det är rätt uppenbart att vi inte har sådanaöverenskommelser eller ett sådant fungerande regel-verk i dag.Jag ser det självklart som oacceptabelt att tran-snationella företag genom strukturanpassningspro-gram och handelsavregleringar ges alltfler rättighetersamtidigt som de avkrävs få eller inga skyldigheter.FN:s och även regeringens svar på detta verkar varaatt prata om frivillighet, t.ex. FN:s program GlobalCompact. Men frivillighet kommer knappast att lösade problem som vi har på det här området. Jag ser detdefinitivt som nödvändigt att återuppta internationellaförhandlingar om bindande regler för transnationellaföretag. Dessa förhandlingar släpptes inför ochborde mycket väl kunna återupptas . Åtminstoneborde det kunna vara den linjeatt driva dessa frågor.Anf. 69 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag tror att det i båda de här frågornagäller att kunna vara lite mer nyanserad, att man kantala om två saker. Det är självklart att vi har enknapphet i en mening när det gäller jordens resurser,att vi har enorma fördelningsfrågor och att vi i vår delav världen inte kan konsumera den stora andel avvärldens resurser som vi gör . Men det är ocksåviktigt att se att det ligger en fara i att alltid alltförstarkt betona knapphetsperspektivet. Det var minpoäng. Vi måste också se att det faktiskt finns möj-ligheter att skapa mer resurser.Det gäller inte minst om vi ser på hållbarhet i bredmening, t.ex. när det gäller folkhälsa. Vi har envärld där miljontals, ja, miljarder människor har olikatyper av sjukdomar som sätter ned deras arbetsförmå-ga osv. Vi har områden i världen där jorden eroderaroch skogen förstörs därför att man inte har tillräckligtmed arbetskraft och resurser för att tillvarata naturre-surserna på ett bra sätt. Hushållningsperspektivethandlar alltså också om att vi alla kan skapa mer avden jord vi har om vi hanterar den på ett bra sätt. Dethar vi många exempel på i historien, och det tyckerjag är viktigt att komma ihåg.Precis som ser jag enorma pro-blem med strukturanpassningsprogrammen. De är ettstort misslyckande. Det är mot bakgrund av detta somjag tycker att diskussionen om global public goods nuär så viktig. Den är ett erkännande av bristerna i attbara bygga på marknadsekonomins konkurrensmeka-nismer. Även här tycker jag dock att Global Com-pacts initiativ inte behöver ses som någonting somutesluter andra initiativ. Vi måste också bygga på denfrivillighet som finns.Anf. 70 () replik:Fru talman! Utifrån svar trorjag att vi kan enas om att rättvis fördelning inte barakan bidra till möjligheter att bättre hushålla med denaturresurser vi har utan också är absolut nödvändigtför att vi ska lyckas med det.Jag fick inget riktigt svar på min fråga om inter-nationella förhandlingar om bindande regler för tran-snationella företag. Global Compact är ett slags fri-villigt åtagande där transnationella företag kan gå inoch säga att de ska uppföra sig väl, men det finns ingasanktionssystem för hur man ska hantera när de integör det. Vi kan ser flera exempel på att företag försö-ker putsa sina fasader. Vi kan ta exemplet med iNigeria, som det var mycket stor uppståndelse kringför . är det tyst, men situationenär precis densamma i som då.Ska vi komma till rätta med det här problemet kanvi inte prata om frivillighet. Transnationella företagkommer att använda frivillighet för att putsa sinafasader, inte för att verkligen göra någonting åt degrundläggande problemen.Anf. 71 Statsrådet ()replik:Fru talman! När det gäller bindande regler förtransnationella företag kan jag inte svara på hur vijust nu driver den frågan. Jag tycker att det är enviktig fråga. Jag tycker att den behövs. Men jag troratt en orsak till att de transnationella företagen harkunnat agera med en sådan hänsynslöshet är den storatilltro man haft till att det är just detta som ska skaparikedomen. Därmed har man gett dem ett väldigt stortutrymme att agera.Vad som krävs är starkare politiska motmedel- globalt i form av en internationell global miljöför-valtning, något som vi driver hårt men har svårt attuppnå, men också på den nationella nivån. Vi måstetydligare visa och driva internationellt att det är andrainsatser än att släppa kapitalet fritt som skapar väl-stånd. Det tycker jag är viktigt.Jag slutar där. Jag hade någon poäng till som jagglömde bort.Anf. 72 ():Fru talman! Jag vill gå ned till den lokala verklig-heten, från de stora vyerna vi har diskuterat här ,som är nog så viktiga naturligtvis, till den enskildalilla människan, ned till sjön, det rena vattnet som vipratat om, den giftfria miljön som vi tycker är såviktig och bort till sjön , den sjö somCarina menade hade någonting med att svä-va i det blå att göra. Men här är vi nere bland männi-skor på markplanet som verkligen mår illa av denlivsmiljö som har drabbat dem.Idyllen i , i , sjönMolnbyggen, med några små jordbruk, med en litensommarstugeförening och med en lägergård där barnoch ungdomar har fått bada, ha det trevligtoch skönt och lärt sig att leva för en bra framtid ochatt tänka på miljön. Här dör fisken. Här mår fiskendåligt. Här är den missbildad. Och här har man sedanmitten av 90-talet drabbats av det man vet har medden deponi att göra som ligger en bit ovanför påsluttningen. Här har lakvatten hamnat i sjön.Naturligtvis har och , som har varit inkopplat på detta, vidtagitåtgärder och gjort ett bra jobb, naturligtvis har mandet.I betänkandet behandlas en flerpartimotion somberör den här frågan, och vi har avgett ett särskiltyttrande som vill peka på vad man måste göra förframtiden för att också på markplanet, inte bara i destora visionerna, ta itu med saker på ett aktivt ochmedvetet sätt. har gjort en utred-ning, man har tagit fram en rapport och man har haften utfrågning kring detta. Där sägs mycket riktigt detsom vi också säger i motionen att de resultat som vihar nått är till för att användas för liknande bekym-mer med gamla deponier som sannolikt finns i vårtland, nya också för den delen.Man har inte kommit fram slutgiltigt till vad detberor på att fisken i den här sjön mår dåligt. Man harlagt ned väldigt mycket pengar för att nå ett resultat.Man har kommit fram till något preliminärt, somutskottet säger. Det ska föras ut som ett material attanvända vid liknande situationer i landet. Men det visaknar och det människor som bor kring den här sjönsaknar, de vars hus har förlorat i värde, människor pålägergården som inte kan använda gården som manav tradition har gjort är ett slutligt resultat. Man bordeinte få bara ett preliminärt resultat.Min uppmaning till både statsrådet och miljöminister är att verkli-gen ta Molnbyggen till hjärtat på något sätt och seden som ett exempel på hur man kan använda denkunskap som har kommit fram till det som har medliknande situationer i landet att göra . Härhar lagts ned väldigt mycket pengar. Här borde satsa ytterligare resurser för att kommafram inte bara till något preliminärt utan till någotslutligt tillsammans med somredan har vidtagit ett antal åtgärder men som ocksåmåste fortsätta att täcka över den gamla deponin ochsedan också naturligtvis den nya som finns här ochhitta nya möjligheter för framtiden. Där behövs detalltså forskningspengar.Det här vill jag att ni tar till hjärtat så att det verk-ligen inte lämnas som det är utan att de här möjlig-heterna används, att ni tar kontakt med och säger att den kunskap vi här har nått måstevi gå vidare med. Människor som lever vid den härsjön och som är beroende av den enormt fina ochvackra miljö som finns här måste få känna trygghet.Det är alltså ett särskilt yttrande som inte är oväsent-ligt utan naturligtvis viktigt.Anf. 73 () replik:Fru talman! Jag vill först poängtera att det jagmenade med att sväva i det blå naturligtvis inte bygg-de på det här projektet och det man jobbar lokalt medjust vid sjön när man tittar på de 60 reservationerna,många från borgerligheten, kan man se att det är ettoch ett borgerligt parti. Hållbar utveckling har ettekologiskt, ett socialt och ett ekonomiskt perspektiv,då funderar man ju lite över att de borgerliga inte harkunnat skriva ihop sig i något mer än en reservationoch ett särskilt yttrande. Det är alltså bara två partier ireservationen och två i det särskilda yttrandet. Detverkar inte finnas någon borgerlig enighet när detgäller miljöfrågorna.Jag ville alltså inte klanka på det här projektetutan mer på den oeniga borgerligheten.Anf. 74 () replik:Fru talman! Jag tackar för det, är ett typiskt exempel på den sociala situationenför människor, för miljön. Det har med ekonomin attgöra, självklart har det med ekonomi att göra, bådenär det gäller framtiden och de resurser som är ned-lagda, att man tar till vara dem på bästa möjliga sätt.Det har självklart också med ekologin att göra, attnere på markplanet verkligen ta människors oro påallvar och dessutom hjälpas åt. Tillsammans kanNaturvårdsverket, , utskottet,och naturligtvis kommunen lugna männi-skor genom att säga: Vi ska minsann gå på djupetmed den här frågan och få fram vad det kan bero på.Det vimlar av kemiska och organiska substanser i vårmiljö som inte är klarlagda . Varför inte göra enliten satsning och säga: Här har vi pilotprojektet. Härhar vi lagt ned medel. Här borde vi driva på för att nåett resultat som inte bara är lite preliminärt utan ocksåkan ge trygghet för de människor sombor kring den här sjön och har lagt ned sina resurserhär. Konferensgården som ligger där kanske är entrygghet för framtiden.Den här tiden brukar folk bada. Jag har sett dethär i Siljan. Man har badat i i ,man har badat ända uppe i . Men närman nu har gjort en lakvattensrening som man lederbort till reningsverket i är läget att man iÖsterviken ser delvis samma bekymmer medfisken som man såg i Molnbyggen. är inte avsett för lakvatten från deponier.Då kan man få liknande problem i områden runtom-kring Molnbyggen, vilket kan vara ettallvarligt exempel på.Anf. 75 () re-plik:Fru talman! Jag vill uttrycka min sympati förprojektet vid sjön och även försökabredda diskussionen lite grann eftersom problemetmed förorenad mark som läcker kemikalier ut i vårasjöar och vattendrag är ett mycket större problem änbara kring just den här sjön, som möjligen skullekunna vara ett försöksprojekt som man kan användasig av.Miljöpartiet har här en reservation, nr 8, somhandlar om just hur man kan hantera förorenad mark.Vi påpekar först och främst att förorenade massor ärett stort miljöproblem genom att det finns en mängdgifter som är lagrade i jorden, men också att ett braalternativ för att ta hand om det här är att använda sigav mobil reningsteknik. Man åker alltså till platsen.Man behöver inte ta upp jorden, förflytta den, renaden och flytta den tillbaka igen utan man kan användasig av mobil reningsteknik.I de här frågorna finns det dock vissa problem,och det är just att tillståndsgivningen för att rena jordpå plats är väldigt krånglig . Vi menar i vår re-servation att man bör skapa förutsättningar för attkunna ge tillfälliga tillstånd till att rena förorenad jordpå plats.Jag skulle vilja fråga ordföranden i utskottet vadhan anser om detta krav.Anf. 76 () replik:Fru talman! Tack, , det låternaturligtvis riktigt bra. Vi måste ha ögonen öppna ochvår fantasi öppen för alla tänkbara möjligheter att lösadet här problemet. En mobil teknik för det anser jagsjälvklart kan vara nödvändig i många sammanhang,kanske den enda vettiga.I det här fallet handlar det väldigt mycket om attta vara på det lakvatten som kanske har runnit i årti-onden och förorenat den här sjön. Vart man då lederlakvattnet är också intressant att fundera över. Manleder det till ett reningsverk som inte är till för att taemot lakvatten. Då är det klart att man kan befara deten del gör i , en del av Siljan, att problemetär spritt ned till .