prot · GP09104 · 2002-05-13 00:00:00 — Ändå hade vi haft en samlad och bra miljölag-stiftning. Det är felaktigheterna i och problemen medden nya lagen som vi vill att man ska rätta till. Att haen lagstiftning som skapar problem för miljöarbetetgör att vi inte får något förtroende för miljöarbetetbland de människor som har nytta av miljöarbetet istort.Jag tror att jag och miljöministern skulle kunnaenas om behovet av en hel del förändringar på denhär punkten. Se på det exempel som jag pekade på,nämligen förändring av en permanentbostad så att detblir vad som kallas boende på lantgård! Det leder intetill någon miljöfördärvning på lantgården utan det ärbara fråga om att man hyr ut till olika personer i stäl-let för till en permanent boende familj. Det är faktisktinte en miljöfråga utan en administrativ fråga. Jagmenar att vi inte ska ha en miljöbalk som skaparavarter som människor förstår inte har något medmiljön att göra utan bara är en fråga om byråkrati.Jag hoppas att vi kan enas om detta. Vem som skaha ansvaret för miljöfrågorna efter valet blir en senarefråga, som någon sade i en tidigare diskussion härmed . 35 Miljöminister ():Fru talman! Det är ett faktum att jag inte från nå-gon av er har fått annat än mycket allmänna formule-ringar om hur duktiga är på miljöpolitik,något som väldigt många människor betvivlar. Jaghar inte fått ett enda ord av förståelse för att vi behö-ver tuffa krav i miljöpolitiken och för att det iblandfaktiskt krävs avvägningar som också leder till litebesvärliga ställningstaganden, t.ex. av det här slaget.Jag tycker att detta för att Moderaternaegentligen inte är så pigga på miljöpolitik. Det varganska tandlösa förslag som den borgerliga regering-en en gång lade fram, och vi var sedan tvungna attskärpa dem.Jag kommer att arbeta för att vi ska få förändring-ar, och de ska naturligtvis komma så snabbt sommöjligt. Det har jag redan sagt . Dessut-om blir de naturligtvis också kloka. Alla förslag somjag lägger fram är kloka. Man kan utan vidare utgåfrån att så blir fallet.Det finns som sagt självfallet inte någon som helstambition att försvåra för företagsamheten. Här gällerdet att hitta en bra balans mellan å ena sidan de kravsom ställs i våra ambitioner att förbättra miljön, åandra sidan det faktum att det måste innebära attprivatpersoner och företagare får ta på sig lite upp-gifter i det arbete som är reglerat på det här sättet.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2001/02:495 omnaturvården i statens skogarAnf. 36 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig omjag avser verka för att göra det olagligt att avverkagammelskogarna och garantera ekonomisk ersättningtill markägarna samt skjuta till medel för detta. Vida-re frågar om jag kommer att verkaför att regler och riktlinjer ändras så att avverkningarav gammelskog upphör i statens egen skog.Jag vill inledningsvis säga att jag delar den synsom framför om behovet av skyddför skogar med höga naturvärden. Det finns tyvärrinte så mycket gammelskog, dvs. skog av urskogska-raktär, kvar, och det som fortfarande finns kvar måstebevaras.Skydd av skogar med höga naturvärden är en högtprioriterad fråga för mig. Jag kommer därför att fort-sätta att noggrant följa utvecklingen och är beredd attöverväga ytterligare åtgärder, om de åtgärder som jaghär redogör för inte visar sig tillräckliga. Jag ser ock-så fram emot den debatt som jag förväntar mig medanledning av betänkande ochsom kanske ger nya idéer om just hur staten skaskydda och bruka allas vår skog.Jag avser att ge i uppdrag attsnarast se över vilka marker som finns i statens ägooch som har så stora naturvärden att de bör ha ettformellt skydd i form av naturreservat. Dessutomkommer jag att föreslå att regeringen beslutar om attuppdra åt att i samverkan med re-spektive statlig skogsägare göra en naturvärdesin-ventering av all statlig mark. Ambitionen bör vara attavverkningar eller större skogsvårdsåtgärder somplaneras på statlig mark föregås av inventeringen.Genom bl.a. dessa åtgärder hoppas jag att staten skabli ett föredöme för andra skogsägare när det gälleratt bevara skyddsvärd skog.Statens anslag för att inrätta naturreservat har,som är klart medveten om, höjtskraftigt . räknar jag medatt det i statsbudgeten avsätts närmare 1 500 miljonerkronor för bevarande av biologisk mångfald. En be-tydande del av de medlen kommer att gå till att beva-ra skog med höga naturvärden. Brist på medel bördärför inte utgöra ett hinder för att skydda skogarmed höga naturvärden. Statliga skogsägare bör dess-utom vara ett föredöme när det gäller ett natur- ochkulturvårdsanpassat skogsbruk. Jag utgår därför frånatt statliga skogsägare kommer att frivilligt avsättaskogar med höga naturvärden från skogsproduktion.Jag vill i detta sammanhang gärna påpeka att detfrivilliga skyddet av skogar arealmässigt är likastort som arealen formellt skyddad skog.Kvarvarande skogar av urskogskaraktär som inteär skyddade som naturreservat finns främst i fjällnäraområden i på mark som ägs av staten,främst då eller . Jagavser att uppdra åt i samverkan medskogsvårdsorganisationerna att ge alla urskogar sominte redan är skyddade ett varaktigt skydd.Det statligt helägda presenterade nyli-gen sin miljöpolicy. Bl.a. slår man fast att minst 20 %av den produktiva skogsmarken ska användas förnaturhänsyn och naturskydd. Det är glädjande, ochdet har också fått en hel del lovord, inte minst avmiljöorganisationer. I övriga delar av landet och iprivat ägo finns endast mindre områden av urskogs-karaktär. Dessa mindre områden klassas som nyckel-biotoper och bör skyddas inom ramen för skogs-vårdslagen eller med stöd av biotopskydd eller natur-vårdsavtal. Dessa instrument för skydd hanteras avSkogsvårdsorganisationen.Anf. 37 ():Fru talman! Tack för svaret, miljöministern.Jag fick inte reda på att jag skulle ta hand om denhär interpellationen förrän för mindre än en halvtim-me sedan, så jag har inte hunnit ta fram allt det jagskulle angripa miljöministern om. Det här kanske bliren ganska fridfull debatt.Ambitionerna låter verkligen glädjande. I så fallkommer en förändring att ske gentemot den politiksom har förts tidigare. Vi har hört många klagomåläven på hur de statliga skogsbolagen har farit frammed gammal, fin skog. Naturvårdsorganisationernaundersökte avverkningsanmälningarfrån , och man fann att en mycket stor delav dem handlade om väldigt värdefull skog som ab-solut inte borde avverkas. Det finns många sådanaexempel. Det har känts väldigt oroande.Europa är den världsdel som har minst gammel-skog kvar i förhållande till vad som har fun-nits. I finns kvar av det som växtehär en gång. Ändå är det land i somhar mest av den varan. Det ger oss ett väldigt stortansvar för att bevara det som finns. Därför är den härfrågan så viktig.Jag är naturligtvis jätteglad om miljöministern nugör en omsvängning i den statliga skogspolitiken såatt man verkligen bevarar de gammelskogar somfinns. Det är ett vansinne att hugga ut dem och sedanbörja fundera på vad man ska spara. Man har ju vär-defull skog som bara står och väntar på att slippa blinedhuggen.Som miljöministern kanske förstår blev många avoss som läser oroade av ettuttalande av i den tidningen. : "Vi har ingen ambition att avsätta ytterligaremark i reservat." Jag förstår nu att det är ett uttalandesom inte kan gälla för det framtida skogsbruket istatens skogar, men jag skulle ändå vilja höra ettförtydligande på den punkten. Det uttalandet haroroat många. I det sammanhanget sade Dockeredmånga saker som var väldigt oroande. Men de nyasignaler som vi nu har fått är klart glädjande.Anf. 38 Miljöminister ():Fru talman! beskriver det somen omsvängning som har skett. Jag skulle snararevilja beskriva det som att vi nu aviserar en fortsattskärpning av natur- och skogspolitiken. Den innebärökade ambitioner, tydligare målsättningar, tydligarearbete för de statliga skogarna och - vilket vi har ettgemensamt ansvar för - betydligt förstärkta ekono-miska resurser för att skydda skogar i naturreservatoch på annat sätt. Det är en skärpning, och jag hoppasatt vi kan fortsätta att fullfölja den. Jag ser gärna att vikan göra det så att det blir mer accepterat än det harvarit att staten faktiskt ska vara ett föredöme när detgäller skogsvården i Sverige.Jag kan naturligtvis inte recensera ett intervjuut-talande av . Jagtror inte att någon av oss som har blivit utsatt förintervjuer skulle vilja att vi bedömdes utifrån någralösryckta citat ur en intervju.Det viktiga för mig är att nu har lagtfast en miljöpolitik som är väldigt ambitiös. Det finnsi och för sig ett antal frågetecken som väl så små-ningom kommer att rätas ut. Men jag ser det som enpositiv signal om att också skärper sittansvar för de skogar som man har. Förhoppningsviskommer debatten om att geidéer och uppslag till fortsatta förbättringar av denstatliga skogsvårdspolitiken.Sverige är det land i som har mest urskog,trots att vi har gjort oss av med så mycket av vårursprungliga urskog. Det är klart att detta ger oss ettsärskilt ansvar, inte minst när vi vill påverka denglobala skogssituationen och den globala skogsut-vecklingen. Då är det oerhört viktigt att vi tar handom de få urskogar som vi har i vårt land och somfinns i . Det är väldigt enkelt att försöka georder till länder som har kvar mycket urskog, men omman gör det utan att själv ta sitt ansvar blir det ganskaihåligt.Anf. 39 ():Fru talman! Jag skulle vilja fråga miljöministernhur uppdraget till konkret ska ga-rantera att det verkligen inte blir fler skogar av ur-skogskaraktär som avverkas. Hur ska detta ske? Ärdet ett uppdrag som är av utredningskaraktär ochkommer att pågå , eller är det av snabbare typ- att staten kommer att gå in och köpa dessa skogar?Jag har också lite funderingar kring något sominte riktigt rör reservat. Jag känner till en del just numycket aktuella exempel i på att man harplanerat att avverka skogar som befolkningen i områ-det är oerhört mån om att få behålla. Det är derasrekreationsområden. Man använder dem väldigtmycket. Dessutom har man planerat ekologisk turism,ekoturism, och man tänkte bygga upp en ny närings-gren med dessa skogar som bas. Det har skett demon-strationer och försök till påverkan, men harresultatet varit väldigt dåligt. Det verkar som om dehär skogarna kommer att huggas ned. Finns det en nypolitik också på det här området? Ska man ta hänsyntill det mångbruk som väldigt många önskar sig iframtidens skogar?Det här gäller också skogar där man har sett ochhört tjäderspel som också har avverkningsanmälts.Man litar inte på dem som faktiskt har sett och hörtdetta, utan man fortsätter med avverkningsplanerna.Dessa frågor skulle jag gärna vilja ha svar på.Anf. 40 Miljöminister ():Fru talman! Jag tror att det är svårt att ge ett kort-fattat svar på den sista frågan. Det finns ju olika åt-gärder och möjligheter i den miljöpolitiska verktygs-lådan som man bör kunna använda i de här samman-hangen. Det är klart att en del av de här problemenmåste lösas genom ekonomiska tillskott t.ex. frånkommunen eller från andra som tänker utnyttja sko-garna. Vi får vara försiktiga så att vi inte skapar före-ställningen att all skog är gratis och att det bara attreservera den och föra undan den till annan bruks-form.Skogsbruket är i en oerhört viktig del avekonomin. Vi får se till att vi använder våra miljöpo-litiska verktyg och de pengar vi har lyckats skrapaihop på ett bra, begåvat och klokt sätt. En del av sva-ret på den sista frågan är det som vi har fört fram iden naturvårdsskrivelse som vi har lämnat till riksda-gen, nämligen att vi ska försöka att förstärka det soci-ala innehållet i naturvårdspolitiken. Där ska ocksåmänniskors möjligheter till närhet till viktiga natur-områden få spela en något större roll än . Dentypen av ändamål är lite grann av det som IngegerdSaarinen är ute efter i den andra frågan.När det gäller den första frågan, hur detta ska ske,är det ett lite okonventionellt grepp som vi har tagitmed detta uppdrag. Det innebär också att jag tänkerge myndigheten och skogsorganisationen ett utrymmeför att fundera på vad som är den bästa och smartastelösningen. Jag har gett dem en politisk riktlinje, näm-ligen att vi ska spara den lilla urskog som vi har kvar.När man sedan ska genomföra denna riktlinje påregeringens uppdrag får man fundera på de bästamöjliga sätten. Sedan får vi se om jag kommer att hanågra synpunkter på detta.Anf. 41 ():Fru talman! Dessa nya signaler är trevliga, och vifår kanske tillfälle att i en senare debatt se hur det gåroch vad vi tycker om varandra . Mentidigare har problemen varit jättestora.Jag har miljöministerns egen tidning här, Miljö-aktuellt, där berättar om problemen,både att de statliga skogsbolagen bryter mot miljö-certifieringsreglerna och att de går hårt åt miljön i denfjällnära skogen. Och situationen är likadan i andradelar av landet. Så snart den ideella naturvården äraktiv hittar man övertramp. Detta är situationen somden är och har varit, och vi hoppas på en stark föränd-ring.Anf. 42 Miljöminister ():Fru talman! Jag instämmer i det som säger om behovet av den ideella naturvården.Det är klart att den är jätteviktig som en sakkunnigoch erfaren påtryckare, inte bara på skogsbolag utanockså på oss politiker.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 2001/02:496 ominternationellt klimatarbeteAnf. 43 Miljöminister ():Fru talman! Jag hade den stora glädjen och äranatt gratulera när hon jungfrutala-de här i i en debatt som jag deltog i. Och nuhar jag den stora äran att få gratulera till att hablivit upphöjd till språkrör. Det känns väldigt trevligtför en enkel minister att få föra en interpellationsde-batt med ett språkrör.Sedan hoppas jag att genom denna upphö-jelse inte blir en allmän partiledargeneralist utan atthon verkligen fortsätter att jobba med miljö- ochnaturfrågorna och att vi i bästa fall kan fortsätta ett,som jag tycker, bra samarbete.Maria Wetterstrand har frågat mig om jag är be-redd att verka för en internationell miniminivå förkoldioxidskatt, om jag är beredd att försöka föra inklimathänsyn i internationella handelsavtal och omjag är beredd att ta upp en diskussion om att införahandelsavgifter eller tullar mot länder som ställt sigutanför Kyotosamarbetet. Vidare har frågat mig om jag avser arbeta för att åstad-komma ett dokument om mänskliga skyldigheter påmiljöområdet som komplement till de mänskligarättigheterna.Jag uppfattar ett starkt stöd för Kyotoprotokolletoch en kritik av beslut att inte ratificera detta iMaria Wetterstrands fråga. Jag delar hennes åsikter idetta avseende. Alla industrialiserade länder måstegemensamt ta ledningen i klimatarbetet och minskautsläppen av växthusgaser. Förutom att detta slagitsfast i klimatkonventionen, vilken även godkänt,så är det en förutsättning för att kunna överty-ga utvecklingsländerna om att de också måste görakvantitativa åtaganden om att begränsa utsläppen avväxthusgaser. Detta är i sig en nyckel till framgång ikampen mot klimatförändringarna.Jag har tyvärr inte särskilt stora förhoppningar omatt den nuvarande administrationen i kommeratt ändra sin inställning till Kyotoprotokollet. Vimåste dock i samband med implementeringen avKyotoprotokollet vara uppmärksamma på eventuellakonkurrensfördelar som kan uppnå och funderapå eventuella motåtgärder. Min bedömning är att det inte skulle vara möjligt att få stöd för tullar ellerhandelsavgifter och att detta i stället sannolikt skullemotverka syftet att få stöd för en aktiv klimatpolitik iUSA. Vi behöver däremot fortsätta att trycka på föratt få att vidta åtgärder motsvarande dem vividtar i . Den klimat- och energipolitik somhar lagts fram av administrationen i räcker inte i det avseendet utan ärhelt otillräcklig för att matcha de åtaganden som USAskulle ha gjort enligt Kyotoprotokollet. Den högnivå-dialog mellan och som beslutades under detsvenska ordförandeskapet och som inletts kan bliett viktigt instrument i detta avseende, liksom natur-ligtvis fortsatta kontakter med allmänhet, NGO:er ochpolitiker i av det slag som vi också ägnade ossåt under det svenska ordförandeskapet.Regeringen har verkat för en politik därfrihandel och globala miljöhänsyn är ömsesidigtstödjande och har identifierat globaliseringen som enav de frågor som måste göras mer hållbara. Fråganom handel och miljö ingår som en självklar del i dettaarbete. Jag har därför redan tagit initiativ för att kun-na ta upp frågan om hur vi bättre kan integrera miljö-hänsynen i internationella handelsavtal vid världs-toppmötet i att etablera ett antal "mänskliga skyldighe-ter" i en deklaration är intressant. Riodeklarationeninnebär ju i sig vissa åtaganden som kan jämställasmed "mänskliga skyldigheter" inom miljöområdet,och en av våra viktigaste uppgifter vid världstopp-mötet i blir naturligtvis att se hur vi kangå vidare i detta arbete. Jag vill i detta sammanhangockså påminna om våra strävanden att stärka "demänskliga rättigheterna" inom miljöområdet genombl.a. Det handlar om att ge män-niskor tillgång till relevant information, om att möj-liggöra deltagande i beslutsprocesser och att skapaförutsättningar för rättslig överprövning, dvs. skapamöjligheter för den enskilde att överklaga beslut medmiljöeffekter.En internationell miniminivå för koldioxidskattskulle naturligtvis vara ett mycket kraftfullt och ef-fektivt styrmedel. Jag har fört fram idén vid ett flertaltillfällen i internationella sammanhang. Inom EUpågår ett arbete för att få fram en sam-manhållen ram för energibeskattning. I det ursprung-liga förslaget föreslogs även en koldi-oxidskatt. har förslaget reviderats fleragånger, och ett intensivt arbete med direktivet harbedrivits, inte minst under de svenska och belgiskaordförandeskapen. Trots detta och trots uppmaningarfrån , nu senast i i mars2002, har någon enighet om direktivet inte kunnatnås. I det energiskatteförslag som för närvarandediskuteras saknas i princip inslag av klimat- ochmiljöstyrning.Detta visar på betydande svårigheter att nå fram-gång när det gäller miniminivåer för koldioxidskatteller energiskatt t.o.m. inom ramen för det väl ut-vecklade samarbetet inom EU. Det ger också en tyd-lig fingervisning om vilka svårigheter att nå framgångvi står inför med liknande mål på global nivå.I stället talar mycket för att vi internationellt fårbygga vidare på marknadsbaserade lösningar av typenKyotoprotokollets flexibla mekanismer. Kopplademed skärpta åtaganden om utsläppsminskningar kandessa mekanismer utgöra bra komplement till andrastyrmedel som t.ex. koldioxidskatt.Anf. 44 ():Fru talman! Tack ministern för svaret. Jag har inteför avsikt att bli en partiledargeneralist. Jag tänkernaturligtvis i stället bli expert på precis alla politiskaområden. Det är min ambition. Miljöfrågorna liggermig så varmt om hjärtat att jag så gott jag kan kom-mer att hålla mig väl informerad om vad som händer.Miljöministern och jag har ju diskuterat klimat-frågan och koldioxidutsläppen ganska många gångertidigare här i kammaren, och vi vet att vi inte är rik-tigt överens om det svenska ansvaret och behovet avåtgärder. tänkte vi från sida ta uppinternationella klimatfrågor för att vidga denna de-batt. Av någon anledning är det också ofta lättare attbli överens om internationella åtgärder, särskilt såda-na där det är lätt att skylla svårigheter att genomföradem i praktiken på andra länders ovilja. Internatio-nellt arbete handlar ganska mycket om prioriteringar.Och jag är glad över att miljöministern åtminstone isvaret låter som att han vill prioritera just klimatfrå-gan i det internationella miljöarbetet. Särskilt intres-sant måste jag säga att det låter när miljöministernsäger att han funderar på att åka till och liera sigmed vissa andra politiker än för attförsöka skapa något slags allians och trycka på admi-nistrationen i i klimatfrågan. Det finns ett antalgröna politiker runtomkring i det landet som säkertgärna kan ge lite tips om hur man göra det på ett brasätt.Samtidigt är det intressant att se hur lätt det ändåtycks vara i internationella sammanhang att kommaöverens i frågor som gynnar företag ekonomiskt,medan det ofta är oerhört svårt att komma överens ifrågor som gynnar mänsklighetens överlevnad. Jagkan inte låta bli att fundera på om det inte ganskamycket handlar om prioriteringar från de inblandadeländernas sida.Vi i den gröna rörelsen har t.ex. krävt att avtal och annat som finns därska underställas om miljö och mänsk-liga rättigheter. Vidare bör man försöka få fram eninternationellt bindande konvention som tvingar stor-företag att ta socialt och miljömässigt ansvar.Ministern säger i sitt svar att han har "tagit initia-tiv för att kunna ta upp frågan om hur vi bättre kanintegrera miljöhänsynen i internationella handelsavtalvid världstoppmötet i ". Jag skulle viljaatt ministern utvecklade hur det här ska gå till. Inne-bär formuleringen att frågan kommer att tas upp påvärldstoppmötet i , eller betyder det intedet? Och är det så att man från regeringens sida verk-ligen inser att miljöfrågor och sociala frågor måsteöverställas avtal som handlar om frihandel och om attgynna företagen ekonomiskt, så att de här kravenverkligen slår igenom? Eller menar man att de kanfungera sida vid sida och att det inte finns några mot-sättningar däremellan?Jag börjar så här.Anf. 45 Miljöminister ():Fru talman! Det gläder mig att har förstått att jag är ganska aktiv internatio-nellt i klimatarbetet. Är det någon underlåtenhetssyndsom jag inte bekänner mig till efter mina sommiljöminister, så är det just detta. Där har förövrigt haft en väldigt hög profil. EU har kunnat delsutveckla en styrka, dels utveckla enighet och varitden klart drivande kraften i världen för att skapa enmöjlighet att få Kyotoprotokollet att träda i kraft.Detta ägde rum inte minst under det svenska EU-ordförandeskapet. Det var ju då som av Kyotoförhandlingarna. Det var också dåsom alla vi europeiska miljöministrar i togbeslutet att vi ska utmana den amerikanska inställ-ningen och göra allt vi kan för att få till stånd ettfungerande Kyotoprotokoll, även utan med-verkan.Det var med detta i grunden som jag reste jordenrunt för att kontakta och diskutera frågan med olikagrupper - inklusive politiker och Vita huset i -men också med de ledande länderna i världen i övrigt.Det gäller då , eftersom då var ordförande-land i G 77-gruppen, som ett oerhört inflytelse-rikt land i G 77 och, naturligtvis, och Japan.Ryssland och är ju de som i praktiken avgör omKyotoprotokollet kan träda i kraft.Många, inte minst från miljöorganisationerna, harsagt till mig att det var det här ganska kraftfulla ochresoluta arbetet som gjorde det möjligt att få en över-enskommelse i som senare kompletterades iMarrakech . Om man så vill kan man sägaatt det går en rät linje från miljöministermötet i Kiru-na och det avslutande Kyotoprotokollsmötet i Marra-kech.Naturligtvis är det mycket mer som måste göras.Några av de idéer som finns i tycker jag än så länge är orealistiska.Jag säger inte detta som något negativt, för jag bestämda uppfattningen att vi måste börja disku-tera även sådant som i dagens klimat kan te sig orea-listiskt för att åtminstone ha en mental beredskapinför framtiden. Vi är väl alla överens om att klimat-politiken kommer att kräva så mycket merav oss än det vi tagit på oss i ansvar i ett kortare per-spektiv.I frågan om handelsregler och miljöregler är välden allmänna uppfattningen nu - en uppfattning somjag delar - att handelsregler och ekonomiska regler ärmycket kraftfullare och starkare än miljöreglerna. Dethar lett till att det partiella mål som vi nu har är attåtminstone göra dem jämställda. Man brukar användauttrycket att göra dem ömsesidigt stödjande och, omman så vill, integrera dem i varandra. Det skulle in-nebära en förstärkning av miljökonventionernas roll ivärlden, som jag inför villkomplettera med en förstärkning av de globala miljö-organisationerna - s.k. global governance, dvs.