prot · GP09119 · 2002-06-04 00:00:00 — Det kan inte vara riktigt att Försvar-smakten lägger pengar på och ägnar tid åt att stödjakrigsmaterielindustrins exportansträngningar. Skatte-betalarna subventionerar redan den här sektorn i enutsträckning som saknar motstycke i svenskt närings-liv.Försvarsmaktens medverkan i krigsmaterielex-portansträngningar står också i direkt motsats till vadregeringen skriver om att upprätthålla respekten förde mänskliga rättigheterna.Hur gör man när man beväpnar diktaturer somsystematiskt kränker de mänskliga rättigheterna? Detvore långt bättre om regeringen lät en överdimensio-nerad vapenindustri ta konsekvenserna av en krym-pande marknad och tillät en nödvändig avveckling.Mot bakgrund av förre överbefälhavarens bedöm-ning av behovet om 60-80 JAS-plan är det inte rim-ligt att fullfölja köpen av 200 plan. Och mot bakgrundav den gynnsamma säkerhetspolitiska utvecklingenkan det heller inte vara rimligt att köpa ett stort antalJAS-plan utöver behovet för att ha som tillväxtbered-skap. Det måste bli billigare för skattebetalarna attavbeställa materiel som inte längre behövs.Anf. 144 ():Herr talman! I betänkande FöU11 Materielför-sörjning och forskning behandlas sex motioner samtförslag från revisorer i ämnet och rege-ringens bedömningar i proposition 2001/02:10 somrör materielförsörjning och forskning.De beslut som vi fatta-de här i kammaren om en ominriktning och förnyelseav hela försvaret har följts upp med ett antal utred-ningar och rapporter om materielförsörjningen ochforskningen - senast i och med ,vars betänkande överlämnades i april i år.Utskottet anser att regeringen nu har ett bra un-derlag för att fullfölja utarbetandet av en strategi förförsvarets materielförsörjning och forskning ochförutsätter att ges möjlighet att ta ställningtill den övergripande strategin för försvarets materiel-försörjning och forskning.När det gäller den försvarsindustriella utveckling-en delar utskottet regeringens syn att det är viktigt attbehålla indusrikompetens för en säker materielför-sörjning.Herr talman! Som en följd av den strategi som ut-arbetas kan den analytiska kompetensen i regeringenbehöva förändras. Utskottet anser att det ankommerpå regeringen att göra dessa förändringar - alltså interiksdagen. Samma åsikt har utskottet när det gällerförändringar i de finansiella reglerna för att åstad-komma en större flexibilitet.Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandetoch avslag på reservationerna.Herr talman! Jag vill på min partigrupps vägnartacka de fem ledamöter i utskottet som inte kandide-rar för omval. Jag vill tacka dem för ett fint kamrat-skap i utskottsarbetet. Inte minst gäller det HenrikLanderholm som på ett utmärkt sätt har skött sittordförandeskap i utskottet. Jag vill önska dem alla alltväl i livet utanför riksdagen.Slutligen vill jag också tacka kanslipersonalen förett mycket bra jobb - alltidlika kunnigt och lika engagerat.Anf. 145 ():Herr talman! Det blir ett kort anförande där jaginledningsvis yrkar bifall till reservationnr 3 - som en motvikt till reservation nr 2 - där vi villpåtala vikten av svensk försvarsindustri som betydermycket för den inhemska militära utvecklingen avden sidan och för civil verksamhet som kommer ut urden svenska försvarsindustrin. Men först och främstär vår reservation en påtalan angående samverkan,samordning, mellan svenska industrier, nordiskaindustrier och försvarsindustrierna i . Kanskeframför allt trycker vi på att inte får glömmavikten av den transatlantiska länken.Med dessa få ord tackar också jag för den pågåen-de sessionens debatter i försvarsutskottet och yrkar,som sagt, bifall till reservation nr 3.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Vissa utrikeshandelspolitiska frågorFöredrogsnäringsutskottets betänkande 2001/02:NU15Vissa utrikeshandelspolitiska frågor (prop.2001/02:131).Anf. 146 PER ():Herr talman! betänkande nr 15innehåller inte några stora förändringar i förhållandetill tidigare ställningstaganden, utan i huvudsak är detfråga om en upprepning av tidigare ståndpunkter.I grunden handlar betänkandet om frågan om han-deln eller biståndet är den viktigaste punkten för attutveckla många av . I våra reservationerhävdar vi att handeln, inte biståndet i sig, är det somhar utvecklat en stor del av u-världen och även Sveri-ge i historisk tid.Den svenska historien går i grunden tillbaka till1870-talet då frihandeln kom till . Det var dåsom vår ekonomiska utveckling tog fart. Vi fick enmycket stark ekonomisk tillväxt under perioden1870-1930. Det handlade om frihandeln som en avde starkt bidragande orsakerna. Men det handladeockså om betydande investeringar i fråga om kapitaloch kunskap, huvudsakligen från den anglosaxiskavärlden.Den svenska historien hade inte blivit denna suc-cess story om de starka handelsnationerna vid dennatidpunkt hade tillämpat stränga sociala klausuler ellermiljöklausuler. I och med att den svenska ekonominvar dålig - vi gick från en situation då varmycket fattigt - var förhållandena inom industrin ochexportnäringen ganska besvärliga.Med detta vill jag ha sagt att det inte är så att manmed sociala klausuler eller miljöklausuler i den inter-nationella handeln kan skapa bra förhållanden inomrespektive land. Det handlar om att skapa bra han-delsregler. Vi försöker hjälpa varje land att förbättrade sociala förhållandena för de anställda inom nä-ringslivet, som vi stärker miljön.Detta kan inte ske genom att WTO eller andra or-ganisationer ställer hårda krav på länderna. Det måstevara ett samspel mellan de rika länderna och de fatti-ga länderna. Det får aldrig vara så att de rika ländernapåtvingar de fattiga länderna sina regelverk och sinsyn på andra länders samhällssystem eller på demo-krati. I stället måste det vara en växelverkan. Detmåste finnas ett starkt behov inom varje land av attändra utvecklingen.Vi ska självfallet hjälpa utvecklingsländerna mednågon form av teknikbestånd, så att de kan kommamed i den internationella handeln och delta i WTO-samarbetet. Många delar i det samarbetet är tekniskaoch svåra, och det fordrar juridisk och ekonomiskexpertis. Där har vi ett biståndsansvar.Däremot kan vi inte acceptera att ska varapådrivande när det gäller att ställa sociala krav ochmiljökrav i strid med egen uppfattning.Vi kan självklart tänka oss ett samarbete med för att stärka deras position.Vi fruktar att det är tydliga fackliga protektionis-tiska krav som gör att man vill driva arbetet meddessa klausuler. Effekten blir protektionism, och detär ett hot mot utveckling. Vi finner ocksåatt det framför allt är som kritiserar dennatyp av klausuler.För att återgå till den svenska historien kan jagsäga att utvecklingen inte hadevarit så enastående om vi hade drabbats av sammasociala klausuler och samma miljöklausuler som nu drabbas av. Det hade varit en mycket merutdragen process. Det hade tagit förSverige att gå från att vara ett av fattigasteländer till att bli ett av världens rikaste.Vi har i en annan reservation en del kritik när detgäller regeringens syn på arbetet med WTO och utri-keshandelsfrågorna. Jag säger inte att vi har diamet-ralt motsatta åsikter, för så är det inte. Det handlarsnarast om nyansskillnader. Vi tycker att EU medregeringens goda minne och till följd av för svagkritik driver en alltför jordbruksprotektionistisk poli-tik och en alltför protektionistisk linje när det gällertekoindustrin, som definitivt hämmar många utveckling. Möjligheterna till ekonomiskutveckling och standardutveckling i dessa länderförsämras därmed.Den protektionism inom jordbruket och tekoin-dustrin som finns inom EU innebär med andra ord försvagar världshandeln och försvårar de fattigaländernas utveckling. Konsumenterna i västvärldenfår svårare att köpa billiga och bra varor.De reservationer som vi har påtecknat i detta be-tänkande står vi självfallet bakom. Vi betonar gärnaatt det inte finns några fundamentala åsiktsskillnaderutan att det handlar om nyansskillnader närdet gäller synen på hur vi ska tackla krav på socialaklausuler och miljöklausuler, t.ex., som man från i-världen försöker pressa på u-världen.Vi ser det som en samarbetsfråga. Vi ska hjälpadessa länder med sociala rättigheter och med att ställakrav på näringslivet och vad gäller miljön. Vi ska gebistånd till lämpliga delar.Vi ska inte sitta på våra höga hästar eller inta vadsom kan uppfattas som någon form av nykolonialinställning. En del uppfattar industriländer-nas agerande på det viset.Herr talman! Med det anförda ber jag att få yrkabifall till reservation nr 1, som jag kommer att yrkapå rösträkning för. Vi står självfallet bakom också deövriga reservationer i betänkandet som vi har påteck-nat.Anf. 147 ():Herr talman! Handel mellan människor,folkgrupper och olika länder har pågått i tusentals år.Denna handel har bidragit och bidrar till ökat välståndinom en rad områden. Handel och kommunikationmellan folken och världsdelarna har också ökat kun-skapen om olika kulturer och livsvillkor och olikaländers förutsättningar. Detta är bra och värdefullt.Men den världsomspännande handeln är inte en-bart av godo. Den vållar också stora problem inom enrad områden. Den har exempelvis skapat klyftormellan i- och när det gäller ekonomisktvälstånd och social välfärd.Inte minst inom miljöområdet har ökad tillväxt,ökad konsumtion och ökad handel mellan framför allti-länderna skapat ofantliga miljöproblem som hotarhela det ekologiska systemet.Den internationella parlamentariska unionen, IPU,har antagit en resolution inom området globalisering,multilaterala institutioner och internationella han-delsavtal. IPU noterar den ökande betydelsen av in-ternationell handel och dess direkta inflytande påutveckling och välfärd i alla nationer. Man uttryckeroro för att det nuvarande handelssystemet skulle varapartiskt till förmån för de utvecklade länderna och föratt det skapar problem för många u-länder.Därför understryker IPU behovet av att parla-menten och parlamentarikerna ser globaliseringensfördelar och att den kommer också till del,så att människorna i dessa länder uppnår större socialtoch ekonomiskt välstånd. Enligt IPU bör parlamentenhar en mer aktiv roll inom den internationella han-delns område.Mot denna bakgrund uppmanas det internationellasamfundet och särskilt WTO att skapa ett mer demo-kratiskt, rättvist, transparent och icke-diskriminerandemultilateralt handelssystem. Frihandelsprincipen ärviktig särskilt i . Men de måste få en reellmöjlighet att bli delaktiga och påverka besluten.WTO kommer att ta ett större ansvar för hållbarutveckling, men det måste resultera i konkreta åtgär-der. Ekologiska intressen borde viktas lika högt somekonomiska.De finns klara behov av att förbättra i en mer demokratisk, jämställd och rättvisriktning. Det finns behov av att öka och fördjupasamarbetet med andra organisationer, som ochmiljö- och konsumentorganisationer.Inom jordbruksområdet bör det ske många refor-meringar inte minst av de gällande jordbruksstöden.Områden inom jordbruket som bör förstärkas är livs-medelssäkerheten, djurskyddet, kvinnors möjlighet attäga och kontrollera jordbruksproduktionen ochlandsbygdsutvecklingen, för att ta några exempel.Även arbetsrätten bör förstärkas. Likaså bör man rådabot på en situation med snedvriden konkurrens ge-nom låga löner, barnarbete och usel arbetsmiljö.Herr talman! Avslutningsvis vill jag lyfta framoch yrka bifall till reservation 7 i betänkandet.År 1977 tillsatte och Internationellanaturvårdsunionen en världskommission om dammar- WCD. har lagt fram ett för-slag till normer för hur dammbyggen ska planeras,beslutas, genomföras och förverkligas.Enligt vår mening är dessa riktlinjer värda att taspå allvar. Det är inte en fråga enbart för attvara föregångsland inom miljöområdet. Vänsterparti-et anser att bör anta WCD:s riktlinjer.På detta sätt skulle göra en stor insats ivärlden genom exemplets goda makt inför andrabiståndsmyndigheter, exportkreditorgan och dammfö-retag. Även och de regionala utveck-lingsbankerna bör påverkas.Med stöd från miljöorganisationer över hela värl-den finns det anledning att uppmana Världsbankenoch exportkreditmyndigheter att hålla inne allt eko-nomiskt stöd till nya dammprojekt innan WCD:sriktlinjer har antagits av dessa institutioner. Dennämnda motionen bör således bifallas av riksdagen.Anf. 148 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation nr 1. Vi kristdemokrater står förstås bak-om alla de reservationer som har vår partibeteckning,men för att vi ska vinna tid nöjer jag mig med detta.I tidningen , som ges ut av SvensktNäringsliv, kunde man i det senaste numret läsa enartikel som hade rubriken . här artikeln återges en beskrivning av författarenLasse , som bl.a. besökte efter entidigare resa. beskrev han en oerhördmisär i landet, och säger han bl.a.: Jag blev enormtförvånad över de oerhörda förändringarna till detbättre som skett i levnadsvillkoren för de fattiga män-niskorna som vi nu återvände till.Han ger flera exempel. Bl.a. handlar det om enkastlös familj som tidigare levt i stor fattigdom. Ge-nom fotografier visas skillnaden mellan nu och då.Marken i gränderna är stensatt. Det finns avlopp.Husen är av riktigt tegel. Författaren beskriver hurfamiljen har fått höjd levnadsstandard på flera andrasätt. De har el. De äter och klär sig bättre, och de harTV.Det barnarbete i glashyttor som be-skrev vid skiftet mellan 60-tal och 70-tal hade nuförsvunnit. Arbetsmiljön i glashyttorna hade genom-gått en radikal förbättring. Han pekade också på för-bättringar i mångmiljonstaden , där det för ettkvartssekel sedan fanns mellan en halv och en miljonuteliggare. finns det, enligt samme upp-skattning, inte fler uteliggare än i , vilketkanske är illa nog.Utvecklingen i har gjort att medellivsläng-den har ökat från till63 år och att andelen fattiga i befolkningen har halve-rats. Det här är naturligtvis en fantastisk och oerhörtglädjande utveckling.De mekanismer som ligger bakom de väldiga höj-ningarna av levnadsstandarden i bl.a. menockså i anser vara- den gröna revolutionen, som har lett till en bättreavkastning på grödorna- institutionella förändringar - saknar dockfortfarande det viktigaste, en demokratisering- en ekonomisk tillväxt, som är en av de viktigastemotorerna och som drivs av internationell handelpå ett helt annat sätt än för några decennier sedan.Det här visar att saker och ting förändras. Det somkunde upplevas som omöjligt är i dagverklighet på många håll. Det finns möjligheter attförändra, och väldigt mycket förändras till det bästa.Demokrati och marknadsekonomi är vägen tillekonomisk utveckling. En förutsättning för en funge-rande marknadsekonomi är att vi har ett aktivt han-delsutbyte inom länder men också mellan länder.Bistånd är bra. Bistånd behövs, men de verkliga eko-nomiska lyften kommer som en följd av arbetsfördel-ning och handel.Det betänkande som vi behandlar handlarom utrikeshandel, och det finns en betydande enighetmellan partier, möjligen med något un-dantag. Hela utskottet är överens om handelsutbytetsvälsignelsebringande effekter och en bred majoritetom att WTO är nyckeln i det här sammanhanget. Detär genom WTO som vi kan åstadkomma viktiga för-ändringar som kan höja människors levnadsstandard.Vi är också överens om att behöverförbättras. Allt det här är bra för , vårt egetland, och också för den rika delen av världen, men detär kanske ändå mest angeläget för att man ska åstad-komma bättre villkor för de människor som bor i deallra fattigaste länderna i världen.På några punkter har vi kristdemokrater, trots allt,tillsammans med andra partier, och Mode-raterna och i något fall också , sett oss föran-låtna att reservera oss. Det handlar om WTO-frågor.Det handlar om EU och utrikeshandelspolitiken samtom handel och miljö.Gemensamt för alla de här reservationerna är attvi vill trycka på ytterligare för att ska ta sittansvar och fungera som en aktiv pådrivare i frihan-delssammanhang. Det gör vi av det enkla skälet attdet är den snabbaste och mest effektiva vägen för attåstadkomma den utveckling som är nödvändig för attlyfta upp de allra fattigaste till en bättre levnadsstan-dard. Men reservationerna innehåller också resone-mang om ett förstärkt stöd till i olika av-seenden för att åstadkomma jämlika villkor.Vi betonar också vikten av ytterligare insatser föratt riva tullmurar och insatser för att få bort det ex-portstöd som den rika världen ger till sina jordbruk,som ju naturligtvis motverkar möjligheteratt exportera varor och produkter som de skulle kunnaexportera. Jag vet att det här är en oerhört grannlagamen likafullt angelägen uppgift som inomramen för EU-samarbetet också bör verka för.Jag ber med detta, herr talman, att få yrka bifalltill reservation nr 1.Anf. 149 ():Herr talman! I denna sena men vackra sommar-kväll ska jag fatta mig mycket kort och börja med attkonstatera att vi har en stor samstämmighet i utrikes-handelspolitiska frågor i näringsutskottet.Ett enhälligt utskott har också ställt sig bakom in-riktningen att frihandel är en stark välståndsskapandekraft såväl för de utvecklade länderna som för värl-dens fattigaste länder.Självklart ska även EU:s handelspolitik främjarättvis handel och hållbar utveckling. Även på deområden där EU har varit tillmötesgående har resul-taten varit alltför blygsamma. Fattiga länder går misteom på grund av handels-barriärer från de rika ländernas sida - det påpekar vi ivår reservation.Utskottet uttryckte en stor till-fredsställelse över att beslutsprocessen inom EU hadelett fram till resultatet att de fattigaste länderna kom-mer att få fullständig tullfrihet när det gäller EU-länderna. Liksom då vill jag nu betona att det upp-nådda resultatet endast bör ses som ett etappmål,vilket bör följas av ytterligare liberaliseringar avvärldshandeln.En fri handel är en motor för tillväxt i alla ländermen innebär särskilt för de fattiga länderna en möj-lighet att förbättra sin position.Jag vill starkt framhålla det angelägna i ett bättretillträde till EU:s och andra i-länders marknader fört.ex. jordbruksvaror och teko från alla , intebara från de minst utvecklade länderna. Enbart enliberalisering av handeln är dock inte en lösning. Ettav problemen är att fattiga länder inte haft möjlighetatt mobilisera investeringar, varken inhemska ellerutländska, trots en liberalisering. Ojämlikhet i denglobala ekonomin är en underliggande orsak.Under det s.k. Dohamötet var frågan om huruvidaett åtagande skulle göras för att avskaffa ex-portsubventionerna på jordbruksområdet för svår förEU. Det kan man bara beklaga, och från Centerparti-ets sida vill vi betona att i-ländernas exportstöd tilljordbruksprodukter utgör ett allvarligt hindermot möjligheter att exportera på världs-marknaden. Vi anser att med stor kraft bördriva att i-länderna avskaffar sådana exportstöd ifortsättningen, och vi menar att EU:s ställning ivärldshandeln bör användas offensivt, t.ex. som sti-mulans i syfte att skapa en bättre miljö generellt sett.En övergripande målsättning bör därför vara att infö-ra någon form av grönt tullsystem, dvs. generösaretullbestämmelser för exportörer som uppfyller vissafastställda miljökrav.Med det anförda yrkar jag bifall till reservationnr 4.Anf. 150 ():Herr talman! Jag står bakom våra reservationermen yrkar bifall bara till reservation 6.I och med att en förhandlingsrunda nu kommer tillstånd finns det anledning att på allvar försöka rätta tillde problem som har konstaterats inom WTO-systemets ram. Den kritik mot WTO som har förtsfram såväl från frivilligorganisationer som från ut-vecklingsländernas regeringar bör leda fram till att ettförändringsarbete inleds.Kritiken gäller bl.a. avsaknad av politiska, etiskaoch sociala mål för WTO, bristande öppenhet ochavsaknad av reellt inflytande för utvecklingsländerna.Jag anser att det finns många tecken på att ländersom genomgår en snabb liberalisering också har fåttökade inkomstskillnader, en ohållbar användning avnaturresurserna och tilltagande miljöförstöring. Ävenom WTO har höjd levnadsstandard, full sysselsätt-ning och ökad produktion i samklang med naturensom viktiga mål finns det inte tillräckligt medinstrument för att nå dessa mål.Enligt min mening är det en viktig uppgift förSverige att arbeta för att dessa mål kan uppnås så attFN:s stadga för mänskliga rättigheter genomsyrarhandels- och investeringsfrågor inom WTO. Det börvara en prioriterad uppgift för att arbeta föratt arbetsformerna inte diskriminerar vissa länder ochför att öppenheten inom WTO ökar.Herr talman! Problemet att vissa länder kan försö-ka vinna konkurrensfördelar genom att ha en obefint-lig eller dålig lagstiftning för miljöskydd och arbe-tarskydd har uppmärksammats. Inte minst kan svagastatsbildningar och demokratier släppa fram ett bru-talt utnyttjande av människor och miljö. Barnarbete,extremt låga löner, förbud mot facklig organiseringm.m. är inte ovanliga företeelser.Jag anser därför att det finns mycket starka skälatt införa sociala och miljömässiga minimikrav iWTO-systemet. Regelverket måste utformas frånutgångspunkten att det är en självklar rättighet attskydda miljö och hälsa och att det inte får uppfattassom handelshinder.Jag menar vidare att miljökostnader måste vara endel av handeln. Regeringen måste arbeta för gemen-samma internationella miljöåtgärder, exempelvis iform av en gemensam miniminivå för beskattning avkoldioxidutsläpp. Det bör slås fast att miljötänkandetinte får vara ett andrahandsintresse. Tvärtom måstevårt utnyttjande av naturresurser underställas vad somär ekologiskt hållbart.Enligt vår mening är riktlinjerna enligt för dammar värda att tas på allvar.Detta är inte enbart en svensk fråga, men börvara ett föregångsland på miljöområdet. Vi anser attSverige bör anta denna kommissions riktlinjer. Dettabör komma till uttryck genom Sidas, och den svenska industrins verksamhet.Även och de regionala utvecklingsban-kerna bör påverkas.Med stöd från miljöorganisationer över hela värl-den finns det anledning att uppmana Världsbankenoch exportkreditmyndigheterna att hålla inne med alltekonomiskt stöd till nya dammprojekt innan kommis-sionens riktlinjer antagits av dessa institutioner.Anf. 151 ():Herr talman! har en lång tradition av attvärna frihandelns principer och bekämpa protektio-nistiska inslag. För ett litet land som vårt med stortutrikeshandelsberoende har detta varit och kommeratt vara en oerhört viktig förutsättning för vårt väl-stånd. Frihandeln är också en avgörande driftkraft förden globala ekonomiska utvecklingen, inte minst itredje världen.Alla konsumenter, både enskilda och företag,gynnas av de positiva effekterna av lägre priser, stör-re utbud av varor och tjänster samt bättre kvalitet.Utrikesdepartementet i har räknat ut att enhalvering av dagens handelshinder skulle innebäraglobala välfärdsvinster på sammanlagt 400 miljarderUS dollar . Det är lika mycket som om helaKanada skulle läggas till världsekonomin.Frihandeln innebär också en snabb spridning avinformation, vilket kan bidra till en omvandling avslutna samhällen till samhällen öppna för omvärlden.Det räcker givetvis inte att göra världen rikare.Den måste också bli mer rättvis. Obalanserna mellanrika och fattiga måste rättas till. Precis som vi social-demokrater vill ha ett rättvist vill vi ha enrättvis och jämlik värld.För att råda bot på obalanserna mellan fattiga ochrika måste de fattiga få mest. Via biståndspolitikenoch en successivt förändrad handelspolitik inom EUverkar för en ökad tillväxt och en långsiktigthållbar utveckling i u-länderna.Sverige har också sedan inträdet i EU arbetat fören avreglering av EU:s tullar och andra handelshin-der. Den svenska ambitionen är att EU ska kommafram till en långsiktig och övergripande handelspoli-tik med en målsättning som innebär global tullfrihetför industrivaror i de mest utvecklade länderna inomen tioårsperiod. Tyvärr råder det delade meningar omdetta inom EU. Det är inte heller EU:s gemensammalinje.De avslutande förhandlingarna i hade bättreförutsättningar än de som var i . Ett av proble-men i var att klyftan mellan i- och u-länderinte kunde överbryggas.