prot · GP0977 · 2002-03-06 00:00:00 — Man harmätt i alla möjliga bilmodeller, och det var innan S80med sina höga strålningsvärden fanns med i bilden.Man sitter liksom i en bur och samlar in denhär strålningen, det elektromagnetiska fältet.Man säger även i betänkandet att man inte gåröver gränsvärdet, men det gör man, för vi har ettgränsvärde på 41 millivolt per meter i fältstyrka. Häruppvisades värden på 100 millivolt per meter. Omman tänker sig för kanske man sätter upp en antennutanpå bilen, och då för man ut en hel del av strål-ningen och får ner styrkan väldigt betydligt. Det harjag föreslagit bl.a. i min motion.Jag vill säga att jag ofta har tyckt att vi här befin-ner oss i ett gigantiskt experiment, precis som i enmikrovågsugn. Vi får ju väldigt mycket strålning frånradio- och , de digitala sändningarna osv.Vi kan titta på vad detta innebär . Nå-gonting påverkas vi människor av.Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till re-servationerna 1, 2 och 6 i betänkandet.Anf. 181 ():Fru talman! Det är i stort sett bara vihade ungefär samma motioner att behandla här ikammaren. Vi behandlade ett betänkande om just dehär frågorna . Det gör att jag inte villuppta tiden mer än nödvändigt, för då diskuterade viigenom det väldigt ordentligt.I utskottets beredning av ärendet har vi också haftStatens strålskyddsinspektion hos oss för en redovis-ning, och vi har ställt de frågor som motionärerna harhaft. Vi i majoriteten tycker att vi har fått fullgodasvar och att vi i varje fall kan yrka avslagpå motionerna.När man läser motionerna skulle man ibland kun-na få uppfattningen att detta är en ny fråga och att dendärför är så osäker. Men det är det är faktiskt ingenny fråga. Strålning har man forskat om rätt så länge.Den internationella , varsrekommendationer ligger till grund för lagar ochföreskrifter om strålning världen över, bildades iStockholm , och fick sin förstastrålskyddslag . har all användningav strålkällor i landet varit föremål för tillsyn av ensärskild strålskyddsmyndighet som 1965 fick namnetStatens strålskyddsinstitut. Det är inget nytt utan vihar jobbat med det här under väldigt lång tid.Jag vill också säga att vi har redovisat - det redo-gjorde jag för i förra debatten - de miljömål som vihar lagt fast i . Där har också strålningentagits upp. Bland både miljömål och delmål redovisarvi vad vi vill från sida.Budgeten har regeringen förstärkt med 0,6 miljo-ner för myndighetens miljöansvar och 6 miljonerkronor för arbete med åtgärder som syftar till attuppnå miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö. Med dettavill jag alltså ha sagt att vi tror att detta är någontingsom man ska satsa på, och vi satsar på det för attkunna följa frågan ordentligt.Till sist vill jag också säga att forskningspolitikennumera behandlas i intervall . När vi år 2000antog förslaget till forskning och redovisade förnyel-sen tog vi bland de åtta prioriterade forskningsområ-dena med miljö och hållbar utveckling. Där återfinnsforskning om strålning såväl inom avsnittet folkhälsasom inom miljöforskningen. Så det är inte ett bort-glömt område på något sätt.Sedan vill jag fullfölja en tankegång som BarbroFeltzing hade om varningar på cigarettpaket. Jaghåller med om att man kan göra så. Men den diskus-sion vi har fått om t.ex. snus visar också risken meddetta. Man ställer väldiga krav på att det ska kunnabevisas att det är på det här sättet. Om man ställersamma krav som man har för cigaretter på just mo-biltelefoner och liknande skulle de med all sannolik-het icke få några varningstexter, med den kunskapsom vi har . Därför kanske det exemp-let haltar. Det leder säkert inte till det som BarbroFeltzing har tänkt sig.När det gäller trådlösa telefoner har man för yr-kesarbetare en faktor 10, alltså tio gånger högre änriskgränsen, och för allmänheten har man satt dendelen till faktor 50, alltså risk i förhållande till detgränsvärde man har satt. För basstationerna har mansatt en faktor 100 för att klara den här biten. När mansätter de här faktorerna utgår man enligt den rapportvi fick i utskottet från särskilt utsatta grupper sombarn och andra som kan vara speciellt känsliga.Med de utgångspunkterna och med de redovis-ningar som utskottet har fått vill jag yrka bifall tillutskottets förslag.Anf. 182 () re-plik:Fru talman! När började medatt säga att den här forskningen har funnits väldigtlänge, , vill jag påpeka att det faktiskt rörsig enbart om radioaktiv strålning. Jag var nästananställd under SSI när jag jobbade. Men jag vet attforskningen på elektromagnetiska fält började . Visst är det gammalt, men mobiltele-foner är så att säga ett nytt påfund. Att forskningenhar funnits länge hos SSI är riktigt, men bara när detgäller radioaktiv strålning. Det är viktigt att vi skiljermellan radioaktiv strålning och elektromagnetiskstrålning. Det är stor skillnad mellan dem.När det gäller miljömålen vet jag att det har skri-vits in att det ska finnas forskning om elektromagne-tisk strålning också. Men det är tyvärr en bortglömdfråga, för forskarna får inga anslag. Bl.a. vid Chal-mers har man länge bedrivit forskning just på elekt-romagnetiska fält i stadsmiljö. Man har också bedrivitväldigt viktig forskning på radiotekniker. Vissa småforskningsprojekt har man velat slutföra men det harman inte fått. Det har inte rört sig om mycket pengar,men man får inga anslag för detta. Det är ansträngt.Det var 17 anställda forskare som skrev en ansökanom att få forskning till detta område. Lite bortglömtär det tyvärr, det gäller sänkning av gränsvärden tog jagupp att andra länder har så mycket lägre gränsvärden.Jag var i och pratade bl.a. med Ericsson.Man sade just att det var väldigt stor skillnad. I Sve-rige tillåter man per kvadratmetermedan man i och bara tillåter 24.Det var ett problem för dem, så att säga.Jag vill fråga vad man kan göra för att sänka vär-dena och vad man kan göra för forskningen.Anf. 183 () re-plik:Fru talman! Jag vill ta upp forskningen först.Riksdagen har lagt fast att vi till myndigheten ger enförstärkning med 0,6 miljoner för miljöansvaret och 6miljoner kronor för arbete med åtgärder som syftartill att uppnå miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö.Riksdagen har ju tillfört pengar för att man ska kunnajobba med de frågorna. Där har och BarbroFeltzing samma uppfattning. Det behövs resurser pådet här området.När man tar exempel från andra länder finns alltidrisken att man väljer ut de länder som har lägre vär-den. Men det finns också länder på motsatt sida avskalan. ligger väl, om jag har förstått det rätt,i mitten. Det vi har tittat närmare på i utskottet ärfaktorbeskrivningarna och om det har funnits en risk.Det var ingen snäll utfrågning i utskottet. Det vartuffa frågor där vi tyckte att vi kunde få beskrivningarsom ledde till att vi gjorde det här ställningstagandet.I och med det vill jag inte ha sagt att det inte kandyka upp någonting som ändå gör att vi kommer attkunna ändra oss . Därför har vi också gettpengar för att kunna få veta det.Anf. 184 () re-plik:Fru talman! Jag högaktar fördetta. Jag vet att tänker mycket påde här frågorna. Det tror jag säkert. Ändå vill jagförsöka få fram det som jag tycker är viktigt. Att mantillfört pengar var ju bra.Men i betänkandet står det om de internationellariktlinjer som ICNIRP har tagit fram och som vi gårefter. Man har säkerhetsmarginaler mellan faktor 10för yrkesverksamma och faktor 50 för allmänheten.Det står att det innebär ett skydd mot alla identifiera-de faror med radiofrekventa fält och energier. Jagtycker att det är lite farligt att man säger att det inne-bär ett skydd. Det kan aldrig ett gränsvärde vara. Manvet inte vad som kan hända. Man har ett gränsvärdeatt följa och försöka komma under. Jag tycker att dethär är lite farligt, och jag vill höra vad säger om det.Jag vill också fråga en annan sak. Det var det jagtog upp i mitt anförande, varför man i intekan tillåta sig att med försiktighetsprincipen i åtankegöra så som har gjort och i alla fall försökamed en rekommendation. Människor är oroliga nu.Jag var bl.a. i där man ska sätta upp enmobiltelefonmast på en skola. Folk är oroliga. Visserligen är strålningen från basstatio-nerna inte alls lika hög som från mobiltelefonerna,men från basstationerna kan man aldrig fly. Med en mobiltelefon väljer man självatt sätta strålningskällan till örat. Med utgångspunkt iförsiktighetsprincipen kanske man kunde gå ut ochgöra någon liten rekommendation från regeringenssida.Anf. 185 () re-plik:Fru talman! tar upp just ordetskydd. Med det ska man väl alltid vara försiktig. Mankan aldrig vara hundraprocentigt säker på vad det är.Det är klart att man kan ha ett annat språkbruk i dendelen.När det sedan gäller att människor är oroligatycker jag att det är ett svårt problem för oss politiker.Var ska vi bidra till att folk blir oroliga och var ska vistilla deras oro? Alldeles säker kan man aldrig vara.Vi är ju lekmän. Vi drar slutsatser av de uppgifter vifår av experterna. Det är det som är vårt uppdrag. Detär svårt att ibland förklara för medborgarna att det ärjust den rollen vi har. De försöker ibland nästan gesken av att det är vi som är experterna och ska kunnatala om för dem hur det är. Jag tror att det är en svårbalansgång man som förtroendevald har att inte skapamer oro än vad som är nödvändigt i olika delar. Män-niskor blir också dåliga av att gå och vara oroliga.Det där är en svår balansgång.Sedan tog upp en annan del somjag tror att man behöver forska mycket om. Det gällerde multieffekter som uppstår, dvs. att det hela kom-mer från olika håll. Detta gäller inte bara i det härsammanhanget utan på en rad områden på just miljö-sidan, där man behöver ha större kunskaper om justmultieffekterna.Anf. 186 ():Fru talman! Människan har alltid utsatts för strål-ning - från rymden, solen, marken och naturligt ra-dioaktiva ämnen i sin egen kropp.Samtidigt har vi själva skapat vissa nya strål-ningskällor. är de till nytta, som vid energipro-duktion och inom medicinsk användning. ärstrålningen en oönskad biprodukt som man vill mi-nimera.Strålning är något som skrämmer en del männi-skor. Strålning är ibland osynlig och ljudlös. Den kanskapa effekter som man ibland inte kan se, såsomcancer. När man är rädd spelar inga fakta någon roll.Tyvärr hänger sig vissa åt att spela på människorsrädsla - antingen man vill sälja lösnummer av sinkvällstidning eller vinna politiska poäng.I debatten kring mobiltelefoner och de basstatio-ner och antenner som krävs för att mobilnäten skafungerar låter det ibland som om nästan ingen forsk-ning pågår eller att forskningen i historien har varitalltför knapp. Det är inte sant. Det har bedrivitsforskning om detta i flera decennier.Det pågår ett omfattande internationellt och natio-nellt arbete för att kartlägga de eventuella hälsoriskersom finns i samband med användning av t.ex. mobil-telefoner. Den oro som finns bland allmänheten tas pådet allvar som krävs, enligt min mening.Omfattande forskningsprogram ligger till grundför de beslut som fattas kring de här frågorna här iSveriges riksdag och på internationella arenor somEU. Det internationella expertorganet ICNIRP ochvärldshälsoorganisationen sammanställerforskningsstudier och ger ut riktlinjer och rekommen-dationer. Riktlinjerna har sedan antagits av EU ochsvenska , , som därefterhar utarbetat nationella rekommendationer.Som jag har sagt så vilar de beslut som vi fattarhär i på en solid grund av forskning. Ex-empelvis kan jag nämna en mycket stor dansk under-sökning av cancerrisker vid användande avmobiltelefoner. undersöktes425 000 användare och 3 391 cancerfall i Danmark.Den studien visade ingen ökad risk i förhållande tillanvändningstid, ålder eller typ av telefon. Tillsam-mans med denna studie finns mängder av andra studi-er som visar på att mobiltelefoner och korrekt place-rade bassstationer inte utgör någon hälsorisk.Fru talman! vill jag medge att det finnsen del studier som visar på andra resultat. Men de ärfortfarande så pass få att de ännu inte kan anses ändrauppfattningen. Man kan som och Väns-terpartiet i en ohelig allians med välja attlyfta fram enstaka forskningsrapporter. Men vilketsamhälle skulle vi få om den lagstiftande församling-en skulle byta hållning varje gång någon forskare ladefram en rapport som stred mot den gängse uppfatt-ningen? Tänk om vi skulle slå in med försiktighets-principen så fort vi misstänker något! Vi i måste trots allt balansera mellan risk ochnytta i viktiga samhällsfrågor.Senast vi behandlade frågor om denna s.k. ickejoniserande strålning var i samband med behandling-en av betänkandet om svenska miljömål och delmåletsäker strålmiljö. Där uttryckte enligt minmening en väl balanserad hållning. Man skriver såhär: "Riskerna med elektromagnetiska fält skall kon-tinuerligt kartläggas och nödvändiga åtgärder skallvidtas i takt med att sådana eventuella risker identifie-ras." Den meningen samt de skrivningar som finns idetta betänkande som visar på en väl avvägd hållningmellan de risker som kan finnas och de hårda krav påforskningsunderlag, gränsvärden och provtagningarsom vi ställer räcker för mig här . Jag kan ståbakom detta betänkande och sova rätt gott om natten.Jag yrkar bifall till majoritetens förslag och avslagpå motionerna.Anf. 187 () re-plik:Fru talman! måste skilja på äpplenoch päron. Betänkandet heter Icke joniserande strål-ning, m.m. Men inledde med att prataom joniserande strålning, eller hur? Han pratade omnyttig strålning från radioaktiv strålning. Det är intedetsamma som det vi pratar om här , utan vipratar om elektromagnetisk strålning. Det är en heltannan typ, som också har andra verkningar.När det gäller ICNIRP så har jag pratat en delmed WHO. WHO har gått ut och klassat magnetfältsom möjligen cancerframkallande. Det var det sistasom gjordes . Det föranledde forskarna attbe att få öka sin forskning. Jag tror inte att forskning-en är tillräcklig på det här området. Det betydermycket att man har enats om att detta är möjligencancerframkallande i de internationella klassningarna.Det är samma klassningar där DDT, bly och fleragiftiga färgämnen finns. Man vill alltså försöka ökaforskningen om detta för att se vad som händer.Visst kan man sova gott om natten. Jag tror inteatt vi skrämmer människor med att gå ut och prata omdetta, men man får ju naturligtvis göra det på olikasätt. Jag har berättat att också jag självfallet har mo-biltelefon. Jag vill bara fråga vad me-nar med att vi skräms.Jag undrar också vad han säger om detta medforskningen när WHO har sagt att magnetfälten ärmöjligen cancerframkallande.Anf. 188 () replik:Fru talman! Trots att missuppfat-tade mitt inlägg i debatten så tror jag att den oro somfinns för den s.k. icke joniserande strålningen är un-gefär samma typ av oro som finns för all typ av strål-ning. Ofta ser eller hör man inte strålningen, men denfinns där och man tror att den kan leda till saker somfår vissa konsekvenser. Och visst - viss strålningleder till negativa effekter för människor, t.ex. cancer.Jag talade snarare om målandet av bilden av denrädsla som kan finnas och som ibland är befogad istrålningsfrågor. Jag tycker att den rädslan är ganskalika oavsett om den gäller icke joniserande strålningoch annan strålning.När det gäller WHO:s synpunkter kring elektro-magnetiska fält så har vi också här i hante-rat de frågorna. Det gjordes långt innan jag kom in iriksdagen; jag kom in 1998. Men visst har man appli-cerat försiktighetsprincipen när det gäller vissa elekt-romagnetiska fält, t.ex. från elledningar. Det är ingetnytt för riksdagen.Mitt anförande handlade om den riskbedömningsom finns i samband med mobiltelefoner och dentillfredsställelse som jag ändå känner med det svens-ka systemet när det gäller uppföljningen av detta.Anf. 189 () re-plik:Fru talman! Jag vill också att för-klarar det som gjordes i . Man tog uppgifterfrån 425 000 mobiltelefonanvändare, men man hadebara tittat på listor som fanns över vilka som ägdemobiltelefonerna. Man visste inte ett dugg om hurlänge de hade pratat eller hur mycket telefonerna varanvända - man visste ingenting om detta. Man hadeinte heller sett till det som jag tog upp i mitt anföran-de. En sådan här strålning påverkar ju . Det kunde man inte se här. Några av använ-darna på de här listorna hade kanske bara använt sintelefon i någon månad eller så. Jag undrar om LarsLindbland verkligen tycker att detta är relevant forsk-ning.Anf. 190 () replik:Fru talman! Jag tror att det är väldigt farligt när vii riksdag står här och värderar forskning. Jagtror att det är andra som ska bedöma forskning ochgöra utvärderingar av den.Jag nämner här en rapport som hänvisar till. Jag är nog redo att sägaatt SSI bättre än kan bedöma vadsom är väldokumenterad forskning.Anf. 191 () re-plik:Fru talman! Jag blev väldigt betänksam när jaghörde redovisa sin syn på forskning. Såsom han beskrev den är den rätt lika det jag själv harsagt om forskning. Men sedan tänkte jag mig tillbakaen och halv timme när vi diskuterade klimatproposi-tionen. Då gällde inte alls de här reglerna för forsk-ning. säger : Tänk om man skullebyta åsikt varje gång man fick avvikande mening frånen forskare.I den föregående debatten gällde det att försökafram varje forskare som var avvikande. Måste maninte ha ett likadant förhållningssätt till forskningoavsett vilket ämne man är inne på? Eller är det så följer aktieägarna? Om det är bra för aktieägarnahar man rätt att anpassa sin syn på forskningen. Menom man tittar på människorna måste man väl ändå hasamma utgångspunkt när man diskuterar olika frågor,?Anf. 192 () replik:Fru talman! är det lite grann så att IngemarJosefsson lyssnar till mina anföranden som fan läserBibeln. I detta anförande försökte jag också hålla enbalanserad syn. Jag sade att huvudfåran i forskningensäger att det inte finns någon hälsorisk i sambandmed användande av mobiltelefoner enligt de reglersom vi har satt upp. sade jag att det finnsenskilda rapporter som säger något annat.När vi diskuterade klimatproposi-tionen började jag med att hänvisa till IPCC:s rap-porter som är underlag för regeringens arbete. Jagsade också att det finns ett antal forskare som hävdarandra saker.Jag tycker att det är viktigt att vi förmedlar enbalanserad bild till medborgarna. Vi ska vara öppnaoch ärliga och säga att när det gäller mobiltelefoneroch klimatutvecklingen är vi inte tvärsäkra. Det finnsen viss tveksamhet. Vi lyssnar på andra som intesäger det som vi vill höra. Det tror jag är en extremtviktig hållning i de här frågorna.Anf. 193 () re-plik:Fru talman! Om man jämför dessa inlägg skulleman kunna säga att talar med kluventunga. Jag uppmanar alla som lyssnar att läsa de tvåinläggen i protokollet. Då kommer man att få se attdet jag säger är rätt.Anf. 194 () replik:Fru talman! Jag kan bara dra den slutsats attIngemar och har lyss-nat väldigt olika på mitt anförande. sade i debatten att hon kanske inte håller medmig men tyckte att jag hade en någorlunda nyanseradhållning till de olika linjerna. väl-jer att säga att jag inte har det, men det kanske liggerpolitik i det från Socialdemokraternas sida.Anf. 195 ():Fru talman! Då handlar det om icke joniserandestrålning igen. Som sades debatterade vi det senastför med liknande innehåll. Som vanligthar rett ut begreppen åt oss. Det ärockså viktigt att hålla reda på att det är icke jonise-rande strålning så att vi inte blandar ihop det medjoniserande strålning.Det vi vet är att vi vet för lite. Vi vill veta mer,men vi vet inte så mycket som vi vill.Men något som vi säkert vet är att en mobiltelefonökar sin effekt vid dålig kontakt. Vid ökad effekt ökarmikrovågsstrålningen från telefonen. För att få en brakontakt behöver man ett bra nät med , och detär ju det som skapar problem. En del människor upp-lever besvär av strålmiljön och behöver undvikastrålningskällor och magnetfält. Det svåra är att gealla tillgång till vårt samhälle. Det är klart att mankan kapsla in ledningar och skärma av fält. Det bordevi kanske sätta i system i samhället. Men en del kaninte leva i den miljön ändå. Då blir frågan hur viordnar det. Ska vi ha någon nytta av mobiltelefoninmåste vi ha våra master.Vi hörde om nyttan med mobiltelefonin. Jag troratt det är många som har trygghet av den. Väl användär den till nytta.Den största försiktighetsåtgärden beträffande mo-biltelefonin som jag kan se är att vi talar så lite sommöjligt i telefonen. Det ligger mycket i reservationer-na till det här betänkandet som man kan skriva underpå. Men vi tycker också att betänkandet är väl avvägt.Det framhåller att vi vet lite. Vi måste forska mer,och vi kommer noggrant att följa forskningen.Vi har också kontakt med människor som får pro-blem av olika slag, särskilt med dem som känner avdetta med elektricitet och elektromagnetiska fält.Det som inte alls är klarlagt är vad som händer närmikrovågor korsar varandra och andra elektromagne-tiska fält och om det interfererar med vävnadernassvaga små strömmar. Det finns alltså mycket forsk-ning på grundnivå kvar att göra. Vi kommer att följafrågan väl. Det finns många frågor, men vårt samhällehar elektricitet. Vi vill inte vara utan elektriciteten.Det går inte. Vi har mobiltelefoner. Vi kan fortfaran-de välja om vi vill använda dem, men ska de fungeramåste vi ha ett nät med . Där har vi problemet.Vi får alltså följa forskningen, se de svar som forsk-ningen ger och vidta de åtgärder som kan behövasallteftersom. Vi yrkar alltså bifall till förslaget i be-tänkandet.Anf. 196 ():Fru talman! Det här betänkandet behandlar ickejoniserande strålning, som många har sagt. Jag hararbetat ganska mycket med människor som lider avelöverkänslighet. Det finns nog ungefär 200 000människor som man tror gör det. Mörkertalet kanvara ganska stort i . De har problem medmycket som har med elektricitet och sådant att göra.Men de har också problem med mobiltelefoner. Dekänner av sändarna.Jag tycker att man borde använda försiktighets-principen här. Vi har haft många miljöproblem underde där vetenskapen och det för-härskande etablissemanget har sagt att det inte varnågra problem. De som har försökt att bevisa det harslagits från underläge och till slut fått etablissemangetatt ändra sig. Vi kan ta sådana saker som DDT, asbestoch PCB som exempel. Vi skulle kunna räkna uppmånga fler ämnen. Till slut har man fått ändra sig.Jag tycker att vi borde ta lärdom av det och an-vända oss av försiktighetsprincipen. Det handlar omdet som står i reservationerna, t.ex. gränsvärden ochmärkning. Sedan tycker jag egentligen att det bordefinnas kriterier för var man ska placera de här mas-terna så att de inte kommer för nära människor, t.ex.där barn vistas. Det behandlas inte i reservationerna,men jag har haft interpellationsdebatter om det tidiga-re. Jag tycker egentligen att det borde vara så.Vi har ingen motion som handlar om de här frå-gorna den här gången. Därför har vi inte varit med påreservationerna, vilket jag kan beklaga. Jag står bak-om reservation nr 1, reservation nr 3 och reservationnr 5. Jag kommer inte att yrka bifall eller begäravotering där av tidsskäl, men jag tycker att det ärväldigt viktigt att vi går oerhört försiktigt fram. Viska veta att det finns ett oerhört starkt ekonomisktintresse i detta. Det är självklart. Vi tycker alla att detär bra med mobiltelefoner. De är väldigt praktiskaoch till stor nytta för människor. Jag är inte emotmobiltelefoni. Jag tycker bara att vi ska försöka attutveckla tekniken så att den innebär så små risker förmänniskor som möjligt, annars kan vi hamna i ensituation som vi inte klarar av över huvud taget.Fru talman! Med det vill jag yrka bifall till de härmotionerna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattade under 10 §. )9 § Trädgårdsnäring, m.m.Föredrogsmiljö- och jordbruksutskottets betänkande2001/02:MJU17Trädgårdsnäring, m.m.Anf. 197 ():Fru talman!