prot · GP0990 · 2002-04-04 00:00:00 — Därför vill jag verkligen uppmana mina par-tikolleger och alla övriga i kammaren att påskyndadetta arbete. Det gäller alltså arbetstillfällen, menockså oerhörda svårigheter för många människor sområkar på den problematik som vi möter i en annarsövergripande positiv Öresundsintegration.Anf. 56 ():Fru talman! Nog är det underligt att vi är så piggapå att tala om vikten av att ha ett ungdomsperspektiv,och så diskuterar vi en demokratiproposition och såsaknar vi idéer om hur vi ska ta vara på ungdomarsengagemang. Nog är det underligt att somvi talar om värdet av att ta till vara äldres erfarenheteroch kunskaper så har vi inga idéer om hur det ska ske.Fru talman! Nog är det underligt att dagen efterdet att statsministern sagt sig vara positiv till att ut-veckla personvalsystemet så diskuterar vi en proposi-tion i vilken den ambitionen inte alls är uttryckt.Och nog är det underligt att vi har en särskild de-mokratiminister, men när vi diskuterar riksdagsåretsviktigaste demokratifrågor - särskilt propositionenom demokrati för det nya seklet - då finns inte demo-kratiministern på plats.I propositionen tas fyra mål upp. De målen ut-trycker ett nuläge. Dessutombrister propositionen allvarligt när det gäller beskriv-ningen av problemen, och det är när det kommer tillpropositionens mer konkreta förslag som det blirriktigt illavarslande och bristerna i nytänkande fram-står ännu tydligare.Jag vill, fru talman, påstå att det kanske mest trö-ga och mest förändringsobenägna i vårt samhälle är det politiska systemet och de politiska partier-na. Jag har inte hört ett enda ord från talarstolen ombekymmer kring hur vi arbetar i de politiska partier-na. Hur ska vi förändra arbetet? Partierna jobbarprecis som de alltid har gjort. Man organiserar sig pådet sätt som man alltid har gjort. Det finns inga idéerom hur vi ska förnya oss.Intresset för partipolitik är lågt. Det är beklagligt,eftersom den representativa demokrati som vi harbygger på partier och partipolitik. Men det låga in-tresset är förståeligt. Medborgaren möts ju mestadelsav politikens detaljfrågor som dessutom är lösrycktaur ett större sammanhang. Så är det också med demo-kratipropositionen. Den innehåller utbud och erbju-danden till medborgarna. Den faller in i gamla hjul-spår och efterlyser fler politiker att stänga in i sam-manträdesrummen.Det finns ett allmänt intresse för samhällsfrågor,men den politiska apparat som fattar besluten - densom har makten - förmår inte fånga upp intresset. Ärdet då konstigt att följden blir likgiltighet, utanför-skap, maktlöshet och ibland t.o.m. ren vanmakt?Jag menar att det är mycket som de politiska par-tierna och vi politiker kunde göra bättre för att väckaintresse och skapa delaktighet, för att motarbetamaktlöshet och för att återge människorna maktenöver sin egen vardag.Politikens uppgift är att skapa förutsättningar.Men propositionen lyckas inte med det. Politikernsroll måste förändras från att vara representant försystemet till att vara medborgarnas ombud. Det är imötet och i dialogen som förståelsen och respektenskapas. Det hjälper inte med nya institutioner och flerpolitiker om vi stänger in politikerna i sammanträdes-rummen på det sätt som vi gör . Det är ute blandmedborgarna vi måste finnas.Personvalet stimulerar ju kontakterna mellan väl-jarna och de valda. Valsystemet ska förändras så attväljarna ges den fullständiga makten inte bara när detgäller val av parti utan också när det gäller val avperson.En annan viktig åtgärd är införandet av skildavaldagar för kommun- och riksdagsval. På det sättetökar man utrymmet för debatt och insyn i de lokalaoch regionala frågorna. Genom ett större inslag avpersonval skulle intresset för valen öka och väljarnasmakt bli större.Fru talman! Hos unga människor finns det ett en-gagemang i och kunskap om samhällsfrågor som ärstörre . Jag märker det när jag besökerskolor. Jag har mött det påtagligt i de mycket positivakontakterna här i . Då tänker jag i förstahand på det demokratiprojekt bland ungdomar som istor utsträckning är förlagt hit till i regi avPeace . nämnde detta i förbigående, men hon sade intenågonting om hur vi tar vara på det här engagemang-et. Vi vet att det här projektet har satt positiva spår.Vi vet att engagemanget och intresset för samhälls-frågor, politiska frågor och för politiskt arbete harökat hos de här ungdomarna, men då måste vi väl tavara på detta.Det finns en motion som föreslår att man skastödja organisationer av det här slaget. Den vill manavslå.Fru talman! Jag yrkar bifall till motion K69 underpunkt 48.Anf. 57 () replik:Fru talman! undrar hur man tartill vara ett engagemang som har skapats bland ung-domar av bl.a. Peace . Det måste väl bl.a. varaHarald och min uppgift. Vi inom de poli-tiska partierna måste se till att ha så intressanta sam-mankomster och vara så tillmötesgående själva att dehär människorna, unga eller ej, kommer till oss ochfinner intresse i att vara hos oss och medverka i enpolitisk process. Eller svär sig ochFolkpartiet alldeles fria från att engagera människor?Anf. 58 ()replik:Fru talman! Jag har stått och talat mig väldigtvarm för att utveckla de här kontakterna. Därför för-står jag inte att frågan över huvud taget ställs.Vi vet att efter mötet mellan de här ungdomarnaoch oss politiker här i har ungdomarna fåtten annan syn på oss politiker och på politiken - enmer positiv syn. Vilka slutsatser drar vi av det? Ja, enär självklar. Vi behöver fler möten, dialoger och di-rektkontakter mellan oss valda ombud och medbor-garna. Det är där nyckeln ligger, påstår jag. Men dåmåste vi föra en diskussion och en debatt om hur viåstadkommer detta. Hela den här debatten har handlatom väldigt många andra saker. Det är det här som ärgrunden. Hur gör vi det möjligt att träffa dessa ung-domar och andra medborgare så att vi förändrar synenpå politik? Det är först därefter som vi kan lockamänniskor till ett politiskt arbete och ett partipolitisktarbete.Anf. 59 () replik:Fru talman! I mitt anförande och som svar på defrågor som ställdes i replikskiftet efteråt pratade jagockså varmt för de saker som pratarom. Det gäller just öppenheten, dialogen och var-dagsdiskussionen mellan väljare och valda och mel-lan människor i stort.I det här sammanhanget vill jag säga att det fak-tiskt finns departementspengar för sådana projekt. Jagsade också att man måste stötta projekt liknande detsom Peace och uppamma det intresse som finnsgenom att ha val osv. Det här är oerhörtviktigt. Pengar finns på departementet i projektet demokrati. Det är visserligen projektpengar, mendet är vad som finns för att stötta och vidmakthållagoda som vill arbeta med viktiga demokratifrå-gor.Anf. 60 ()replik:Fru talman! Det är utmärkt. Jag läser i betänkan-det att man föreslår att avslå motion K69.Nu tänds ju ett hopp här. Jag tar det som ett löfte omatt Socialdemokraterna kommer att biträda och följaupp den här motionen.Anf. 61 ():Fru talman! Det är två saker jag vill ta upp, en därjag är lite besviken och kritisk och en där jag villutdela beröm.Den första handlar om regionfrågan och demo-kratin. Jag är medveten om att det inte är så längesedan vi hade en ingående debatt om den frågan. Medmånga skruvningar lyckades man övertyga en majo-ritet i om att åtminstone låta försöken iVästra och få fortsätta. Men vi iFolkpartiet vill ju komma betydligt längre. får viägna tid åt att förbereda oss i stället för attredan nu kunna dra i gång fler regioner i Sverige.I håller vi på att bilda ett kommunalför-bund bestående av och alla kommunerna.Förbundet ska i princip ta över alla uppgifter lands-tinget har utom sjukvården. Dessutom ska det ta överuppgifter från . Det hadevarit mycket bättre att få utvidga det till att ta överfler uppgifter från också, nämligen deuppgifter som inte är tillsyns- och myndighetsupp-gifter.Med ett direktvalt regionfullmäktige hade detockså varit betydligt lättare att förklara vitsen med ensådan organisation för invånarna. blir det enhalvmesyr. Vi kommer att ha ett landsting, ett kom-munalförbund på regional nivå och en länsstyrelsemed både planerande uppgifter och de arbetsområdenjag nämnde tidigare. kommer bl.a.fördela de få regionala kronor får. I ställetborde vi ha ett samlat grepp om detta inom en direkt-vald regionorganisation.Fru talman! Jag förstår att det kommer reaktionerfrån allmänheten i form av insändare m.m. Man troratt det här nya kommunalförbundet egentligen bara ärtill för att ge ännu fler politiker uppdrag. Men jag haren stark förhoppning om att det här kommunalför-bundet är en tillfällig lösning , att vi år2006 har ett direktval till ett regionfullmäktige ochdärmed kan lägga ned och attandra områden i som är intresserade av enliknande utveckling också får möjlighet till det.Låt mig så gå över till berömmet. En av mina för-sta motioner i handlade om ungdomspoli-tik. I den motionen skrev jag om att när ungdomaraktiverar sig i partipolitiken är det inte ovanligt att defaktiskt får både kommunala uppdrag och landstings-uppdrag. Men det är inte heller ovanligt att ungdomarflyttar från orten för att studera vid t.ex. högskolor.Nuvarande mantalsskrivningsregler reglerar att de dåska skriva sig på studieorten om de hyr rum ellerlägenhet där. Genom den regeln faller möjligheten fördem att behålla det kommunala uppdraget. Möjlig-heten att få ett nytt uppdrag på studieorten är synner-ligen liten, för att inte säga i det närmaste obefintlig,eftersom man kommer . Detmedför att man rätt ofta slutar med det politiska ar-betet.Jag tyckte att det borde finnas möjlighet att rådabot på dessa förhållanden genom att införa någonform av undantagsregler, antingen från mantalsskriv-ningskravet eller från kravet att vara skriven i kom-munen för att få inneha kommunala uppdrag.Jag avslutade motionen med att alla möjlighetermåste prövas för att vi ska få behålla våra ungdomar ipolitiskt arbete.Det blev avslag på förslaget, och jag återkom i enenskild motion med samma innebörd.Det blev nytt avslag.Jag har sedan haft frågan uppe i debatter.Nu läser jag till min stora glädje att det ges möj-lighet i kommunallagens 4 kap. 8§ för fullmäktige attbesluta att en förtroendevald som valts av fullmäktigefår ha kvar sina uppdrag under återstoden av mandat-tiden.Det kommer att underlätta för oss att rekryteraungdomar till uppdrag. Jag tror att ett antal av deavhopp som har skett under innevarande mandatperi-od inte hade skett om den här möjligheten hade fun-nits . Men det är ju bättre sent än aldrig, ochjag uppskattar regeringens proposition i den här delenAnf. 62 ():Fru talman! och inledde den här långa och bitvis mycketspännande debatten med ett intressant replikskifte omdemokratins beståndsdelar, t.ex. marknadens betydel-se och politikens betydelse.Jag vill delta i den debatten. Jag vill också delgekammaren några synpunkter om insynsfrågan förfriskolor.Nils menade att marknadseko-nomin är den helt avgörande beståndsdelen för de-mokratin.Jag skulle vilja definiera det så här: Marknads-ekonomin etablerades och utvecklades långt innan detenskilda ägandet definierades i juridisk mening ochlångt innan begrepp som kapitalism, socialism ochliberalism myntades. Marknadsekonomin etableradeslångt innan demokratin etablerades.Människors behov av att byta värderade varor ochtjänster är en grundförutsättning för civilisationensutveckling. Det har krävt en marknadsplats vilken isig kräver regler, annars kollapsar den. Vem ska sättareglerna?I vårt demokratiska samhälle ska de demokratisktvalda representanterna sätta reglerna för marknadenoch gränserna för den. I en annan mening kan mark-naden själv reglera sina förhållanden. Det har dengjort tidigare.Detta är viktigt. Marknaden har sin betydelse, po-litiken har sin betydelse.Mats litet mer problematiserade spän-ningsförhållande mellan den politiska sfären å enasidan och det civila samhället å den andra, protesterarjag en smula mot. Enligt definitionskulle det civila samhället bara bestå av ägande ochägodelar, t.ex. skjortor.Jag protesterar skarpt mot det sista. Det civilasamhället består förvisso av egendom och ägodelarsom brukas och förvaltas av enskilda och samfällda.Men det civila samhället består också av en stor li-vaktig sektor som bygger på medborgarskap, med-lemskap, grannskap, vänskap, gemensamhet. Allt detär för mig grundbulten i det demokratiska samhälletill vilket man ska förhålla sig och inta position och urvilket man kan ha ideal.Jag tycker att det är väsentligt att få ett förtyd-ligande från när det gäller detta. Detär väl inte så att den nya anda som svepte fram påSundsvallskongressen för någon vecka sedan hargjort att till och med definierar sinsocialism som att den politiska sfärens ideal även skaomfatta hela det civila samhället och att det barahandlar om ägande?Min socialism är mycket kritisk i sin hållning tillstaten, dvs. Men den tror starkt på ettstarkt civilt samhälle. Där finns plats för marknad ochfria aktörer också.Därför säger jag ja till friskolor, men i ett starktoffentligt samhälle. Då ska friskolorna ha sammainsynsregler, samma transparens och samma rättssä-kerhet som de allmänna skolorna.Kerstin har så rätt i sittreplikskifte med Per . Varför är det fel att med-borgarna ska ha samma rätt till insyn och rättstrygg-het i de enskilt drivna skolorna som i den allmänna?Anf. 63 () replik:Fru talman! hinner man inte såmycket, men låt mig ändå med instämmande citera urpropositionen:Enligt regeringens uppfattning bör demokratinalltid vara överordnad marknaden. Människors med-borgerliga rättigheter och möjligheter till delaktighetoch inflytande på demokratins grunder får aldrigbegränsas av marknadens intressen.Vi instämmer, och vi kommer att återkomma tilldet citatet vid behov.Jag instämmer till allra största delen i beskrivning av förhållandet mellan ägande,civilt samhälle osv. Jag tror inte att vi är långt ifrånvarandra på den punkten.Vad jag polemiserade mot var den borgerliga upp-fattningen att ägande av stora företag med samhälle-lig betydelse kan betraktas på samma sätt som ägan-det av sådana privata ägodelar som en skjorta.Det kan det inte. Andra regler måste gälla församhällelig verksamhet såsom företagsamheten.Anf. 64 () replik:Fru talman! I det första momentet delar jag natur-ligtvis helt regeringens förhållningssätt. Demokratinoch politiken står över både juridiken och andra reg-ler. Så har vi valt att organisera vårt samhälle.Men jag blev mycket bekymrad när i sin inledning målade ut det som att det å enasidan var den politiska sfären å andra sidan ägandet idet civila samhället.I det civila samhället finns ju en lång rad andraviktiga aktiviteter som inte definierades av MatsEinarsson.Nu tar tillbaka detta. Det är ensorts revisionskritik. Det är bra. Då kan väl en del avtongångarna från Sundsvallskongressen - som jagföljde på avstånd med intresse - ändå läggas tillhandlingarna. Jag tror inte att det blir särskilt aktuelltför att inta vissa av de hållningar somSundsvallskongressen gav utslag för.Jag förstår däremot mycket väl att stor företag-samhet och samhälleligt betydelsefull produktionmåste ha alldeles särskild demokratisk kontroll, kan-ske t.o.m. insyn av samma slag som vi pratar om närdet gäller friskolor, därför att det har så stor betydelseför hela vår nation.Det är väl en del av bristen på insyn och bristen påinflytande som vi nu ser effekten av när man flyttarjobb från till andra delar av utannågon som helst föregående demokratisk process. Jagförstår mycket väl att man ska ha en diskussion omdetta.Det civila samhällets viktigaste beståndsdelar ärmänniskan själv, familjen, den civila gemenskapen,föreningslivet, folk i rörelse och allt det som betydermest för svensk demokrati, och inte ägandet ochägodelar.Anf. 65 () replik:Fru talman! bör nog avstå frånatt säga något bestämt om vad som sades och beslu-tades på . Han bör i alla fallinte göra det utifrån tidningsreferat.Jag polemiserade mot den borgerliga världsbildensom gjorde denna uppdelning mellan å ena sidan enoffentlig sfär å andra sidan en privat. Jag menar attdet är en förenkling som man använder retoriskt. Manmåste se att det finns dels det som det civila dels det som vi kan sammanfatta somproduktion och ekonomi. Där kan man inte tillämpade regler som man tillämpar hemma vid matbordet.Jag vidhåller dock att ägandet är väsentligt. Det ären central punkt i varje demokratidiskussion. Demokrati handlar om makt. Man kan inteprata om demokrati och demokratins problem ochsamtidigt undvika att tala om ägandet.Anf. 66 () replik:Fru talman! Jag förstår nu bättre vad egentligen polemiserade mot i sin inledning. Detvar mot den borgerliga världsbilden. Men gjorde det på ett sådant sätt att han svartvit-målade antingen det ena eller det andra. Det var detsom lockade mig till talarstolen och ett replikskifte.Visst är ägandet en mycket central del av vår till-varo, och ägandet ger makt. Men makten och dessverkningar begränsas alltid av lagar, regler och över-enskommelser, och det är den avvägningen som denhär diskussionen till viss del handlar om. Vad slagsbeslut kan den politiska kammaren och politiskaförsamlingar fatta? Vilken verkansräckvidd har de?Var går gränsen för att den politiska församlingensmakt överflyglar det civila samhällets livaktighet?Det är i det spänningsfältet som jag vill delta i diskus-sionen.Jag är en varm anhängare av ett starkt civilt sam-hälle och förvisso även av en stark företagsamhet.Men det starka civila samhället är viktigare för de-mokratin än någonting annat. Det är t.o.m. viktigareän de politiska församlingarna. Har man inte ett före-ningsliv, folkrörelser och livaktiga medborgare fårman en försvagad demokrati och sannolikt också ensämre marknad för företagen.Det var detta som var min utgångspunkt, en tredjeståndpunkt mellan och var härmed avslutad. (Beslut fattades under XX §. )7 § En nationell handlingsplan för de mänskli-ga rättigheterna, m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande 2001/02:KU15En nationell handlingsplan för de mänskliga rättig-heterna, m.m. (skr. 2001/02:83).Anf. 67 ():Fru talman! Regeringens skrivelse En nationellhandlingsplan för de mänskliga rättigheterna, m.m.visar hur arbetet med mänskliga rättigheter kanfrämjas genom informations- och utbildningsinsatserinom administrationen osv. Bättre information ochmera utbildning om de mänskliga rättigheterna trorjag ingen i kammaren motsätter sig. I vissa avseendenfinns det ändå anledning att vara kritisk mot skrivel-sen.Först och främst kunde analysen av begreppetmänskliga rättigheter ha varit utförligare. I skrivelsennämns bara att det finns olika sorters rättigheter menatt alla är lika viktiga. Yttrandefriheten är alltså enligtskrivelsen inte viktigare än exempelvis rätten tillskälig levnadsstandard. Men som vi ser det skiljer sigändå de fri- och rättigheter som nämns i regerings-formens 2 kap. från de sociala rättigheterna, bl.a.genom att de är utkrävbara i domstol. Såväl EU somEuropakonventionen bygger på denna egentligenindividualistiska västerländska grundsyn.Det är vidare uppenbart att de olika rättigheternakan komma i konflikt med varandra, något som vi settåtskilliga exempel på . Religionsfri-heten, eller snarare konsekvenser av religionsfriheten,kan exempelvis komma i konflikt med åsikten attkvinnor inte ska särbehandlas osv. Här hade manönskat mera av analys än den lilla antyden som finnspå s. 105 i skrivelsen.Ytterligare en brist är att en starkare ställning förde mänskliga rättigheterna i lag inte föreslås i dennahandlingsplan. Som det nu är råder det en viss diskre-pans mellan de rättigheter som skyddas i regerings-formens 2 kap. och dem som skyddas i Europakon-ventionen, i och med att inte harställning som grundlag.Ett sätt att komma till rätta med denna oklarhetkunde vara att upphöja tillgrundlag. En annan möjlighet vore att utvidga detskydd mot rättighetskränkande lagstiftning som ges i2 kap. 12 § regeringsformen, alltså det lagrum somger en minoritet möjligheten att fördröja genomfö-randet av en rättighetskränkande lagstiftning.Grundlagens skydd bör vara lika starkt oavsettvilka fri- och rättigheter det gäller. De tre allmännabegränsningsgrunderna i 2 kap. 12 § regeringsformenskulle därigenom bli tillämpliga även vid begräns-ningar av t.ex. äganderätten - ett tema som här åter-kommer.Den föreskrift som finns i 2 kap. 23 § regerings-formen om att lag eller annan föreskrift inte får med-delas i strid med åtagande på grund av Eue-ropakonventionen är bara en formell hänvisning ochger inte något materiellt skydd som är likvärdigt medde grundlagsskyddade fri- och rättigheterna.Ja, man kan naturligtvis diskutera hur mycket avdet här som kunde ha behandlats i en skrivelse avdetta slag, men nog hade det varit rimligt att fråganom de brister vad avser lagstiftningen om mänskligarättigheter som finns hade berörts mera i skrivelsen.Låt mig också kort beröra de reservationer därModeraterna finns med. Det råder borgerlig enighetbeträffande reservationerna 20, 22 och 23 om negativföreningsfrihet, äganderätten och näringsfriheten ochnästan lika stor enighet om att upplysningen om na-tionalsocialismens brott mot mänskligheten bordeföljas upp av en information om kommunismensbrott, något som berörs i reservation 19.Beträffande det sistnämnda är det viktigt att fram-hålla den likhet som finns mellan dessa totalitäraideologier i den kollektivistiska samhällsanalysen,målet att utplåna vissa grupper och förespråkandet aven allomfattande statsmakt. Följderna av ideologiernablev i bägge fallen fruktansvärda med deportationeroch förintelseläger. Eftersom kunskaperna om kom-munismens brott är så begränsade vore det rimligtmed en särskild och riktad informationsinsats. Sedanbör förstås också skolans ordinarie undervisningfungera bättre än i dag.Den negativa föreningsfriheten, eller rättare sagtbristen på sådan, illustreras väl av det välkända falletmed på , som var föremålför en utförlig granskning i KU sedan.Den negativa föreningsfriheten är visserligen regleradi regeringsformen, men det borde av grundlagen ock-så tydligt framgå att den enskilde kan ingå exempel-vis icke kollektivsavtalsbundna arbetsrättsavtal.Äganderätten är viktig inte bara rent filosofisktoch principiellt utan också av andra skäl. Forskaresom har gjort banbrytande studieröver vilka faktorer som får länder att lyfta sig ur fat-tigdomen. I exempelvis Institutionerna, tillväxten ochvälståndet menar han att enskild äganderätt, patent-rätt, aktiebolag och rättstrygghet var avgörande förutvecklingen i västvärlden. Vetenskap och utvecklingkunde riktas mot teknisk utveckling utan att en poli-tisk elit tog frukterna i beslag. Det är alltså viktigt attäven s.k. immateriella rättigheter skyddas.I , som också den har be-rörts , menade företrädarna för Vänster-partiet och att man inte i varje läge kanfördöma "den skadegörelse som riktar sig mot ting"eftersom det ibland kan vara motiverat att "värna etthögre värde än äganderätten". Stenkastarna ochfönsterkrossarna i ska väl inte tillerkännasnågra större filosofiska insikter, men nog har de haftgrumliga källor att ösa ur.I den gemensamma borgerliga reservationen omett bättre skydd för näringsfriheten krävs utifrån bl.a.Göteborgshändelserna ett tydligare och mera adekvatskydd i lagstiftningen för äganderätten. Där framhållsockså att det ligger en rättsosäkerhet i den ovisshetsom finns om framtida beskattning, intrång och kon-fiskation.Att den sittande författningsutredningen inte komfram till något förslag om förändring av regerings-formen 2 kap. 18 § om äganderätten får väl närmastanses bra, eftersom den föreslagna förändringen gicki fel riktning. Det som skulle behövas är i stället etttydligare försvar för äganderätten i regeringsformen.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 1.Anf. 68 ():Fru talman! De mänskliga rättigheternas historiaär mycket lång. Tankarna bakom dem har sitt ur-sprung i de gamla grekiska stoikernas försvar förindividuella människor och även i den ursprungligakristendomen. De aktualiserades sedermera underupplysningstiden och kom därefter på pränt i direktaskrifter i de revolutionsrörelser som riktade sig mott.ex.