prot · GQ0940 · 2002-12-19 00:00:00 — Men också det fåtal skattebetalare som be-rörs har rätt till rättvisa och att slippa bli beskattadeför vinster de inte har haft.Oppositionspartierna har föreslagit - i vetskap omatt har utvecklat en utsökt för-måga att arbeta långsamt med denna typ av frågorsom berör enskilda människor - att skatteutskottetskulle komplettera lagen för att också de som genomkontantbegränsningsregeln nu inte omfattas av lag-stiftningen skulle få ökad rättvisa.Detta har skatteutskottets majoritet funnit attskatteutskottet inte kan klara av, och vi får finna oss iatt bli behandlade på det sättet. Det är bara att kon-statera att den rättvisa som var tänkt är begränsad tillsin karaktär.Fru talman! Jag har ändå uppfattat att i menat vad han har sagt. Om han gördet kan han omöjligen vara nöjd med skatteutskottetsskrivning att det inte bidde någonting alls. Det biddeen önskan om en analys.Det är viktigt hur man röstar. Vi såg det i går. Itvå voteringar kunde vi notera att det var reservatio-ner som vann i kammaren. Det var ett annat parti sombeslutade sig för att inte vara fullt så följsamt somman ibland kan föreställa sig. Det är bra för demo-kratin.I den reservation som föreligger tillfredsställspå ett bättre sätt de önskemål som har stått bakom än i den majoritetsskrivning somnu finns. Oppositionen, de fyra samverkande partier-na i den här frågan, har alltså delvis yrkat bifall tillherr motion.Jag tror inte att Per har ändrat åsikt.Jag tror faktiskt att han bara har ändrat votum. Jagtror att det är stolarna borta i Finansdepartementetsom är orsaken.Anf. 5 PER ():Fru talman! Låt mig börja med att yrka bifall tillvår reservation under punkt 2. I övrigt står vi bakombetänkandet.Som vi har hört handlar det om pomperipossas-katten. Naturligtvis är det många i kammaren och iSverige som hade hoppats att vi inte skulle behövauppleva pomperipossaskatten igen. Vi vet att meddetta menas beskattning och att det harsin upprinnelse i upptäckt år 1976att hon med sociala avgifter, inkomstskatt och förmö-genhetsskatt etcetera betalade i skatt på sininkomst eller sin vinst.Många har hoppats att politiker skulle hadragit lärdom av erfarenheter och sett till attnågot sådant aldrig mer skulle kunna inträffa. Kanske har, ur den aspekten, alltför mångasocialdemokratiska politiker bytts ut sedan år 1976.Som vi har hört och som vi vet har under de se-naste åren ett antal företagare å det förfärligaste be-skattats med långt av vinsten. När manblickar tillbaka på vad som hände år 1999-2000 vardet inte helt ovanligt att regeringsledamöter uppträd-de tillsammans med samma företagare som drab-bas på det här sättet.Detta har stått klart för alla under flera års tid.Trots det har regeringen hårdnackat vägrat att göranågot åt det. Alla här vet att oppositionen, även medVänstern, har fått tvinga regeringen framför sig ochbaxat ärendet fram i skatteutskottet och i riksdagen.Först efter en sådan kamp har regeringen vikit sig.Fru talman! Det är egentligen självklart och pin-samt att behöva säga att man inte kan regera ett landpå det sättet, och det borde regeringen veta. Opposi-tionen får tvinga regeringen att inte beskatta medbor-gare och deras vinst på över 100 %.Visst borde det har räckt att man hade uppmärk-sammat regeringen på missförhållandena när de upp-stod. Det borde ha räckt för att regeringen skulle hareagerat och regerat. Men förbluffande nog ville rege-ringen behålla pomperipossabeskattningen i Sverige.I vår fyrpartimotion har vi likt Per Rosengrenidentifierat en rad fall där företagare beskattats tillöver utöver det som rätteligen åtgärdas ibetänkandet.Visst borde det vara naturligt för regeringspartietoch dess stödpartier att anta en utvidgning som gälleralla. Men tvärtom så väljer nu Socialdemokraternaoch stödpartierna med Per i spetsen attskjuta på ett sådant beslut. Uppenbarligen anser manatt statsfinanserna går före. För att understryka dettaproducerade en promemoriaunder skatteutskottets behandling av motionerna ochärendet som uppgav att våra förslag skulle kosta såmycket som mellan 900 miljoner och 6,6 miljarderkronor.Men, fru talman, promemorian visar tydligt - allt-för tydligt - hur regeringen egentligen ser på sittansvar. Först och främst så finns det inget som tyderpå att det lägsta av de två belopp som nämnts ensskulle vara i närheten av den verkliga kostnaden. Såhar jag, fru talman, uppfattad att också Per Rosengrenhar uttalat sig i massmedierna. Den är säkert betydligtlägre. Men om det nu vore så att mellan 900 miljoneroch borde ha betalats in ellerredan har betalats in i så kallad pomperipossaskatt såär ju det snarare oerhört allvarligt i sig. Jag tror knap-past att regeringspartiet och stödpartierna egentligentror mer på den här promemorian än vad vi gör. Ochdå kan man börja spekulera. Vill regeringen ha någotatt skylla på för att slippa gå den borgerliga opposi-tionen till mötes? Eller vill man kanske till och medskrämma Vänstern för att ha ett budgetargument, ettstarkt argument, för att Vänstern ska lägga sig?Bortsett från det så borde det inte gå att skylla påstatsfinanser när man talar om att människor ska"slippa" beskattas med . Här har vi etttydligt exempel på regeringens, och också riks-dagsmajoritetens, amoraliska sätt att se på frågan. Närjag säger amoralisk så menar jag att det egentligeninte finns någon moral. Jo, därför att maninte frågar vad som är rätt i sig, utan man ger anting-en sken av - eller så är det faktiskt så - att enbart sepå de statsfinansiella effekterna. Det kan ju låta an-svarsfullt, men om man bara ser på konsekvenser ochinte på vad som är rätt i sig så är inte det moral.Skulle man kalla det för någon form av moral så ärdet konsekvensetik, och utilitarism i riksdag.Vi har tidigare hört om de grundläggande skatte-rättsliga principerna om skatt efter bärkraft och likvi-ditetsprincipen. Detta är skatterättsliga principer, ochdet är etiska principer. Det är alltså inte skatterätt,men det är skatterättsliga principer som ska liggabakom och styra skatterätten. Det är etik inom skatte-rättens område, och när man inte följer detta så är detinte längre etik. Verkligheten avmoraliseras.Man måste ändå säga att ett litet, svagt hopp ingesav betänkandet. Betänkandet har ju kommit fram,ärendet har behandlats och det ska bli en lagstiftningsom rättar till en hel del. Det talas också om en upp-följning, fru talman. Utskottet skriver att man förut-sätter att regeringen särskilt uppmärksammar de frå-gor som motionerna har väckt. Regeringen ska åter-komma med en konsekvensanalys av förslagen imotionerna. Frågan blir då hur länge regeringen ochriksdagsmajoriteten med stödpartier avser låta dennaskamfläck i svensk skattepolitik få finnas kvar. Detgår inte att som ministern komma med en axelryck-ning och kommentarer om att de pomperipossabe-skattade borde ha känt till detta, att de får skylla sigsjälva, att det är så marknadsekonomin fungerar ochså vidare.Socialdemokraterna, har en tung bevisbörda på sina axlar när detgäller att förklara dels varför människor har fått be-skattas så här, dels varför en del fortfarande ska fåbeskattas med över 100 %.Som vi har hört har regeringens stödpartiVänsterpartiet låtit berömma sig i massmedierna föratt man bekämpar till exempel pomperipossabeskatt-ningen. Per har framställtssom hjälte. Jag missunnar honom inte det, för jag troratt han har gjort en hjältemodig insats i ett sällskapsom inte är det bästa. Det goda sällskapet i det härfallet, en borgerlig enighet, finns faktiskt. Det är klartatt det inte har samma nyhetsvärde, men dag efterdag, och så harvi väntat på och . Jag villbara säga att det inte går att jonglera med så diamet-ralt olika åsikter i medierna och i kamma-re. Är Per för eller emot - vän eller fiendetill pomperipossabeskattningen? Det kan han visa genom hur han och hans parti röstar.Anf. 6 ():Fru talman! Jag börjar med att yrka bifall till re-servationen under punkt 2.Skattepolitiken hör till de starkaste påverkans-faktorerna när det gäller hur en ekonomi fungerar.Det har vi hävdat länge, och det bekräftas nu också avP-O Edins skattebasutredning.För en modern välfärdsstat med behov av ett rela-tivt högt skatteuttag är det därför av stor vikt att manutformar skattesystemen så att de befrämjar arbete,företagande och tillväxt. För att främja företagande,och göra så att även små företag ska ges villkor så attde kan växa, har givetvis nivån på skatterna betydel-se. Men för små företag är det framför allt viktigt attreglerna är enkla och lätta och förstå.Fru talman! Det ärende vi debatterar och skabesluta om gäller utvidgning av reglernaom framskjuten beskattning vid vissa andelsbytenmed mera. Det grundar sig i de regler som styr hurfåmansföretag beskattas - de så kallade 3:12-reglerna. Så här inför jul ska man ju visa välvilja,men inte med den största välvilja i världen kan manpåstå att 3:12-reglerna är enkla. Därmed hindrar detillväxt i små företag.Enkelt uttryckt kan man säga att 3:12-reglernahandlar om hur de som äger ett fåmansföretag skabeskattas. Det gäller vad som ska beskattas som in-komst av tjänst och vad som ska beskattas som in-komst av kapital. Dessa regler griper även in vidbeskattning av andelsbyten. Reglerna är utformade påett sådant olyckligt sätt att man ibland tvingas betalaskatt även om man har fått en förlust. Orsaken kanvara att en fåmansföretagare kanske har sålt sitt före-tag och fått betalt i aktier i det köpande företaget.Sedan kan han eller hon ha haft försäljningsförbud föraktierna , och så kanske det företagsom köpte går i konkurs . Det inträffademånga sådana händelser under den stora IT-boomensuppgång och nedgång. Därför är det bra att vi i dagkan debattera och fatta beslut om att undanröja devärsta effekterna i de så kallade pomperipossafallen.Fru talman! Det är inte regeringens eget påhitt attlägga fram en sådan här proposition som gör att vikan debattera detta i . Det är en majoritet iskatteutskottet som har drivit regeringen framför sig.Tyvärr undanröjer man inte alla pomperipossaef-fekter. Om man fått betalt i andra värdepapper änaktier eller delvis fått betalt i kontanter som överskri-der av det nominella värdet av de aktier manockså har fått får man inte någon hjälp av regeringensförslag. Man har därmed inte haft rätt till uppskovenligt de gamla reglerna, och då kan man inte få rätttill en retroaktiv tillämpning av de regler vi beslutarom nu.Precis som Per tycker vi fyra borgerli-ga partier att pomperipossaeffekterna även för deandelsbyten som skett med andra värdepapper änakter eller delvis i kontanter borde undanröjas. Bådevi och Per har väckt motioner om det.Skillnaden är att vi också har fullföljt vår motion ibetänkandet. Vi tänker rösta för vår motion och delvisför Per motion.För mig handlar det delvis om grundläggandeprinciper i skattesystemet. Man ska inte beskatta luft.Man kan inte beskatta en förlust. Men det handlarockså om grundläggande principer för hur man bedri-ver politik. Om jag säger någonting gäller detockså . Om jag väcker en motion i riksdagenbetyder det någonting. Jag vill yrka bifall till minmotion och fortsätta att driva den. Det tycker jag ärgrundläggande principer för att det ska vara roligt atthålla på med politik. Därför tycker jag att det är litesynd att och Per inte följerupp sin motion utan tänker rösta ned den i dag.Avslutningsvis vill jag ställa mig bakom regering-ens första steg men också yrka bifall till reservationenunder punkt 2 så att vi tar steget fullt ut och undan-röjer alla pomperipossaeffekter.Anf. 7 ():Herr talman! Först vill jag göra några kommenta-rer till det som redan har sagts.Anne-Marie ansåg att vi skulle fatta vikti-ga beslut i kammaren . I motsats till Anne-MariePålsson anser jag att kammare fattar vikti-ga beslut varje dag.Min andra kommentar gäller att beklagade att det var så få företrädare för detstatsbärande partiet närvarande. Det kanske säger endel om självbild vad gäller detegna partiet att hon utnämner Socialdemokraterna tilldet statsbärande partiet. Men jag förstår att inte räknar , , , , PelleSvensson eller mig. Vi är faktiskt företrädare för detparti som kallar det statsbärande,alltså Socialdemokraterna. I all ödmjukhet, , är våra respektive mandat precis likamycket värda som mandat.Låt mig, herr talman, ge några kommentarer till.Jag tycker att och Anne-MariePålsson ska gå och fika eller något så att ni kansnacka om några saker tillsammans. tycker att 1 miljard är felräkningspengar.Gunnar säger att 283 miljoner är väldigtmycket pengar. Ni kan väl försöka resonera om det,eftersom ni har en gemensam reservation. Det blir litelättare att veta vad ni menar då.Därefter, herr talman, ska jag gå över till det jaghade tänkt säga.I våras beslutade - inte, , med majoritet utan på förslag av ett enigt skat-teutskott - att ge regeringen i uppdrag att återkommamed ett lagförslag med retroaktiv verkan som skulleeliminera de effekter som uppstår i vissa förlustsitua-tioner vid andelsbyten. Ett enigt skatteutskott pekadepå att det var bristande samspel mellan skattereglernavid andelsbyten å ena sidan och de regler som gällerför beskattning av kvalificerade andelar å den andra.Det är det sistnämnda som brukar kallas 3:12-reglerna.Nu har fått en proposition som inne-håller exakt det som begärde . satt inte i då, men Centerpartiethade en företrädare i skatteutskottet och ett antalföreträdare i kammaren som begärde precis detta. Detfinns som alla vet inga avvikande meningar vad gällerpropositionens förslag. Därför borde vi i skatteut-skottet ha kunnat göra vad vi brukar kalla en kortskrivning, och sedan kunde ärendet ha varit ettklubbärende, som det heter med vårt konstiga sätt attuttrycka oss.Men, som man brukar säga, aptiten växer medanman äter. Under beredningsarbetet i utskottet har detkommit fram nya krav motionsvägen. Naturligtvis harutskottet också på olika sätt blivit uppmärksammat påvissa saker. brukar detta kallas lobbying. Läggmärke till att jag inte alls menar något illa med det. Visocialdemokrater är beredda att lyssna på alla. Vi gördock själva våra bedömningar, i det här fallet i densocialdemokratiska gruppen i skatteutskottet och i vårriksdagsgrupp.Jag ska återkomma till de krav som framförts mo-tionsvägen, men vill jag ta upp något an-nat.Under de senaste 120-125 åren har ochSveriges ekonomi drabbats av fyra stora fallissemang.Det första var , ungefär 1880-1890. Då var det järnvägsobligationerna som luftengick ur. Det andra var senare, nämligenbörskraschen . Sedan tog det 60 årinnan fastighetskrisen slog till i början av 90-talet.Som tur var blev det aldrig den förödande bankkrissom den kunde ha lett till. Men sedan tog det bara tioår, och då hade vi IT-bubblan.Frågan är: Varför lär vi oss aldrig? Även om viinte som för över erfarenheterna från ge-neration till generation muntligt borde vi väl kunnaläsa och dra slutsatser. Är det en trend att sådana härfallissemang nu ska komma ? Jag vetinte, men spåren förskräcker.Skälet till att jag talar om detta i det här samman-hanget är helt enkelt att det var IT-bubblan som leddetill det som vi nu diskuterar.Innan jag fortsätter vill jag säga till Anne-MariePålsson att , socialdemokrat i skat-teutskottet, också sitter i kammaren. Jag tror därmed iall ödmjukhet att vi är ungefär dubbelt så många härsom Moderaterna.Den 28 mars 2000 besökte skatteutskottet två IT-företag och ett så kallat riskkapitalföretag här iStockholm. Alla låg runt Stureplan. På ett av företa-gen, som förresten då hade ett börsvärde på 40 mil-jarder, frågade vi: Vad är det ni egentligen gör? Sva-ren var något svävande. Det var ord som kuvös, cell-bildning, webbplatser och hemsidor. När vi tittade ossomkring såg vi att där satt många huvudsakligen ungamän och kvinnor, säkert mycket kvalificerade, en delmed kepsen bakfram och Coca-Cola-burken på dator-bordet. De gjorde säkert ett jättebra jobb, men vi fickaldrig reda på vad de gjorde. Det var inga bra svar.Sedan gick det ungefär en månad, och sedansprack bubblan. Det räckte inte att vara "på nätet"som så många trodde och en del väldigt framgångs-rikt drev i medierna och på annat sätt.Jag tror att det var en kombination av framtidstrooch masshysteri. Kanske den fruktade millenniebug-gen spelade roll. Men dessutom var det naturligtvis såatt en del tjänade oerhört mycket pengar på att prataupp kurserna på olika sätt.Ett exempel på ett sådant enskilt fall är invest-mentbolaget . Man sålde för . Reavinsten var 1,1miljarder. Så var det. En del sålde inte . Och endel sålde på annat sätt än kunde göra. Det varden gamla vanliga visan, småspararna kom in för sentoch gick ut , kanske beroende på att experter-na - ja, ni vet de där experterna som alltid råder oss -rådde småspararna att ha is i magen.Vi ska komma ihåg att de förslag vi nu diskuterarinte syftar till att rädda småspararnas surt förvärvadeslantar. De är borta. Det är någon annan som hartjänat på dem. Ärendet handlar i huvudsak om demsom är verksamma i branschen. Inte desto mindreföreslår skatteutskottet enhälligt att de här föränd-ringarna ska göras.Det jag sorterade in under rubriken mycket vill hamer finns i reservationen i betänkandet. De borgerligavill i huvudsak ha två saker. Den kontantbegräns-ningsregel på som finns vill man slopa. Dess-utom vill man att konvertibla skuldebrev och teck-ningsoptioner som man har fått som ersättning skajämställas med aktier.Vi är principiellt avvisande till slopandet av kon-tantbegränsningsregeln av några skäl. Men det kanhända att man måste göra någonting. Skälen är heltenkelt att vi tycker att de argument som dåvarandestatsrådet hade 1992, nämligen att vederlaget vid byteav aktier och andelar förutom nyemitterade aktierborde utgöras av kontanter motsvarande högst ,är rimliga. Så sade föredragande statsrå-det. Och, Per , det var en proposition, alltsåett regeringsbeslut, på tal om etik. Bakom dennaproposition, som jag läste ur, stod Per Landgrensnuvarande partiordförande.Vårt andra skäl till att vi är tveksamma till slo-pandet av kontantbegränsningsregeln är att vi efter-strävar gemensamma regler inom EU, inte alltid ge-mensamma nivåer men gemensamma regler. råkardet vara så att 12 av de 15 länderna helt klart har enkontantbegränsningsregel på . Det hävdadeockså dåvarande föredragande statsrådet, och vi tyck-er faktiskt att det är rimligt. Vi kan ha olika skatteni-våer, men strävan ska vara att man ska ha sammaregler. Annars blir det osund konkurrens av det skäletmellan olika länder inom EU. Det är vårt andra skäl.Skälet till att vi är tveksamma till konvertiblaskuldebrev och teckningsoptioner är att det är så svårtatt prissätta dem. Man vet egentligen inte vad de ärvärda. Detta argument har jag faktiskt också lånatmed instämmande från dåvarande föredragande stats-råd.Dessutom tycker vi inte att man får vara så slarvigsom reservanterna är när det gäller beräkningen avsina förslag. De påstår i varje fall i den motion som ärunderlag för reservationen att kostnaderna närmast ärförsumbara. Det är klart att om man som Anne-MariePålsson tycker att 1 miljard är felräkningspengarkanske de är försumbara. Men jag har noterat attKristdemokraternas riksdagskansli har räknat pådetta, och de har kommit fram till ungefär 260 miljo-ner. Det kan hända att det ska göras, Per ,men vi måste veta vad vi gör. Vi måste veta vad detkostar.Dessutom tycker jag, Per , att det är di-rekt oförskämt att anklaga oväldiga tjänstemän påFinansdepartementet för att de medvetet räknar fel föratt tillfredsställa den majoritet som finns i skatteut-skottet eller vad det kan vara. Det är direkt oförskämt.Jag skulle uppskatta om Per i varje fallförsöker modifiera det.Mycket kan sägas om de här beräkningarna, menförsumbara är de i varje fall inte, åtminstone inteenligt min mening. Såvitt jag förstår inte heller enligtGunnar mening.Icke desto mindre är fusionsdirektivet - det direk-tiv som man alltid hänvisar till - föremål för översyninom EU. Det är självklart att regeringen medverkar idet arbetet. Utskottet förutsätter dessutom att rege-ringen särskilt uppmärksammar de rättsutslag somgetts i de här sammanhangen. De är inte så hemsktenkla att tyda, för de är i vissa avseenden motsägelse-fulla. Vi från majoriteten kommer noga att följa ar-betet inom ramen för det samarbete - lägg märke tillsamarbete - som Socialdemokraterna, har.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till ut-skottets förslag och avslag på den reservation somfinns i detta betänkande.Anf. 8 PER () replik:Herr talman! Jag har inte sagt att tjänstemännenpå har räknat fel. Jag kom mednågra spekulationer när man presenterade siffrorna.De säger själva att man inte kan räkna på detta. Det äruppskattningar som man gör. Om man inte kan räknaoch syssla med absoluta tal blir det heller inte felräk-ningar, möjligtvis feluppskattningar. Men det får på senare.Oavsett vem som tyckte vad 1992 vill jag, herrtalman, fråga skatteutskottets ordförande om han stårbakom de skatterättsliga principer som ändå finns,alltså de etiska principer som ligger bakom skatterät-ten, till exempel skatt efter bärkraft och likviditets-principen. Är detta skatterättsliga principer som herrKjörnsberg står bakom? Det går att svara ganskaenkelt på det.Anf. 9 () replik:Herr talman! Jag förutsätter att talmannen accep-terar att jag svarar på mitt sätt och inte på det av PerLandgren begärda sättet.När den situationen förelåg som var upphov tilldetta hade säljarna faktiskt två alternativ. De kundeha sagt: Vi vill ha mer betalt kontant och mindre iaktier, konvertibler, teckningsoptioner eller vad detkunde vara. Då skulle man ha använt de pengarna föratt betala den skatt som affären ledde till. Det kanskehade bidragit till att IT-bubblan inte hade blivit riktigtså stor. Jag tror att det här sättet bidrog till att blåsaupp bubblan. Man hade faktiskt valet, Per Landgren.Av skäl som i vissa avseenden är mycket goda fårvi gå in i efterhand och rätta till det här. Men, PerLandgren, det är inte småspararna som har förloratmiljard efter miljard. Det är inte deras problem virättar till. Det gäller dem som var på marknaden, desom hade möjligheten att välja. De fick troligenmycket, mycket mer betalt därför att de inte tog ut såmycket i kontanter utan tog det i form av aktier i detuppköpande företaget. Det var nog skälet.Man måste faktiskt bära med sig att det valetfanns vid det aktuella tillfället. Men jag förstår att denhysteri som fanns i denna del av marknaden bidrogtill att det blev så här. Det kanske inte var så hemsktenkelt. I backspegeln är det lätt för mig och andra attpeka på att valet fanns. Icke desto mindre, objektivtfanns det.Anf. 10 PER () replik:Herr talman! Ja, det var en hysteri som delar avregeringen själv drogs med i och solade sig i glansenav. Man kan också säga att den här hysterin kanskelett till att det inte har hänt så mycket för småföreta-garna vad gäller och sådanaåtgärder.Men lägg märke till, herr talman, att den fråga jagställde var om ordföranden i skatteutskottet står bak-om fundamentala skatterättsliga principer om skattefter bärkraft och likviditetsprincipen. Jag säger na-turligtvis inte att måste svara ja ellernej, även om det går att göra det. Det var det jag badom. Jag kan ställa om frågan om han står bakom dettaoch få en sådan här kaskad, dimridå eller vad man skakalla det.Man kan också fråga om menaratt nuvarande lagförslag täcker in alla anställda, alltsåsmåsparare i viss mening, och företagare som utsattsför pomperipossa. Är han nöjd med det nu liggandelagförslaget? Det är enkla frågor. Självklart svararArne Kjörnsberg hur han vill. Det hör både riksdagenoch de som sitter vid TV-apparaterna. Det kommeräven ut till allmänheten. Det är inte speciellt svårafrågor.Anf. 11 () replik:Herr talman! Jag är nöjd med propositionen, PerLandgren. Det är tydligen Per också efter-som det är ett enigt utskott som står bakom proposi-tionen. Det är inte alls svårt för mig att säga att jag ärnöjd med den. Men lägg märke till att vi har skrivit ibetänkandet - skälen är noga motiverade - att viförutsätter och utgår från att regeringen kommer attfölja frågorna, och så pekar vi på varför.