prot · GP0976 · 2002-03-05 00:00:00 — Men tillstårCarl-Erik Skårman att det går om man tänker nytt, omman är idérik, om man är en kunnig beställare.Jag ska ta ett annat exempel, och det är den täv-ling som ett antal SABO-företag i Stockholmsregio-nen har initierat. i Stockholmsre-gionen tror jag det är som ligger bakom. De har gåttut i tävlingsförfarande om en byggnation på 800-900lägenheter. Det är glädjande stort intresse för dentävlingen från olika företag i branschen. 36 tävlings-förslag kom in i den första urvalsprocessen, och tiohar tagits ut för att gå till avgörande. Då har man sattupp väldigt tuffa villkor kostnadsmässigt i den täv-lingen för den byggnationen. Så det går, Carl-ErikSkårman, och det är oerhört bra att vi nu är överensom det.Det är bra på det viset också att jag tycker mig seen förändring, även om jag delar om det oroväckande i kartellbildningarna.Jag tycker mig se en viss förändring i branschen närdet gäller att orientera sig mot hyresrättsproduktion.Det beror kanske inte på att man har ett sundare för-hållande i branschen, det beror mer på ekonomiskttänkande, att det inte finns så mycket avsättning förexklusiva bostadsrätter längre, utan det är hyresrättersom behövs för att marknaden ska fungera.Än en gång: Jag är glad över att vi nu tycks varaöverens om att det går att sänka byggkostnaderna ochatt vi kan öka bostadsproduktionen i och med det.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 2001/02:280 omhyressättningssystemet och EG-rättenAnf. 113 Statsrådet ():Fru talman! har ställt någrafrågor till mig om det svenska hyressättningssystem-ets förenlighet med EG-rätten.Inledningsvis noterar jag att gällande att tillämpningen av de svenska hyres-sättningsbestämmelserna torde avvika från EG-rätten.Carl-Erik Skårman har dock inte närmare angett ivilka avseenden som tillämpningen av de svenskabestämmelserna skulle avvika från EG-rätten ellervilka som de svenska bestämmelsernaskulle stå i strid med. Per uppgift - somCarl-Erik Skårman hänvisar till - om att EG-rättenskulle kräva "realistiska priser", "transparens" ochmöjlighet till "rättsprövning" kan endast anses stäm-ma för vissa områden. uppfattning att EG-rätten kräver "realistiska priser" och att detta innebäratt prisnivån måste ge utrymme för "rimlig vinst"synes exempelvis - såvitt framgår av bokKonkurrenslagstiftningen och bostadspolitik - endastgrunda sig på innehållet i ett direktiv om prissättningav vissa läkemedel. Det finns inte något avgörandefrån eller någon rättsakt från EG somuttryckligen slår fast att EG-rätten skulle kräva sam-ma sak även för bostadssektorn. Av bokframgår för övrigt att den allmänna uppfattningen äratt bostadsmarknaden faller utanför den gemensammamarknaden.Vad gäller den svenska lagstiftningen framgår avhyreslagen att, vid tvist om hyrans storlek, hyran skafastställas till skäligt belopp. Enligt hyreslagen ärhyran härvid inte att anse som skälig om den är på-tagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyntill bruksvärdet är likvärdiga. Vid prövningen skafrämst beaktas hyran för lägenheter i hus som ägs ochförvaltas av allmännyttiga bostadsföretag.Om det i en hyressättningstvist åberopas jämförel-se med en lägenhet vars hyra kan anses underprissatt,kan denna lägenhet uteslutas som jämförelseobjekt.Så skedde i det omtalade S:t Eriksmålet, där såvälHyresnämnden i som fann attde allmännyttiga lägenheter som det åberopades jäm-förelse med var underprissatta och därför inte skullebeaktas.Som nämnt har regeringen ipropositionen föreslagitatt hyressättningsbestämmelsen i hyreslagen skaändras. De grundläggande principerna för hur skälighyra ska bestämmas föreslås dock inte ändrade. Änd-ringen innebär endast att det slås fast dels att koope-rativa hyresrättsföreningar i hyreslagens mening inteska anses vara allmännyttiga bostadsföretag, dels attsamtliga kommunala bostadsföretag ska anses varaallmännyttiga bostadsföretag. De flesta kommunalabostadsföretag som härigenom blir att anses somallmännyttiga bostadsföretag har också tidigare varitdet. De har förlorat denna status endast på grund avatt de har amorterat äldre statliga lån eller ombildatsfrån stiftelse till aktiebolag.I samband med lagstiftningsarbetet har frågan ombestämmelsernas förenlighet med över-vägts. Vi har därvid gjort bedömningen att bestäm-melserna är förenliga med . Inte hellerLagrådet, som granskat lagändringen, har haft någrasynpunkter i detta avseende.Carl-Erik Skårman har också frågat mig om vilkaåtgärder jag avser att vidta för att belysa de problemsom orsakats av den bristande överensstämmelsenmellan EG-rätten och tillämpningen av den svenskahyreslagstiftningen samt vilka åtgärder jag kommeratt vidta för att harmonisera bestämmelserna på bo-stadsmarknaden med EG-rätten. För egen del anserjag att den svenska hyreslagstiftningen är förenligmed EG-rätten. Jag ser därför inte någon anledningatt vidta några särskilda åtgärder.Anf. 114 ():Fru talman! Jag vill gärna tacka för svaret på mininterpellation.Relationerna mellan propositionen om allmän-nyttan och behandlas, vill jag påpeka, på8,2 rader i propositionen och då som en del i en sam-manfattning av betänkande, s. 83 ipropositionen.Visst är vi alla lite ovana vid att vi ska tillämpaEU:s rättsregler i det svenska samhället. Det gäller även de högsta myndigheterna i vårtsamhälle.Statsrådet frågar sålunda vilka grunder jag har föratt ifrågasätta det svenska hyressättningssystemetsöverensstämmelse med EG-rätten. Svaret är councildirective 89/105/EEC artikel 5, artiklarna 2.2, 3.2 och6.5 samt gemensamma regler om konkurrens, be-skattning och tillämpning av skatteregler, avsnitt 2,statligt stöd, artikel 87.Bakgrunden är att det genom tidigare rättsfall harvisat sig att har tillämpat principersom grundar sig på realistiska priser, transparens ochmöjlighet till rättsprövning av konkurrensreglerna.Detta har skrivits in i ovan nämnda council directive.Efter att ha gått igenom hela ärendet i det s.k. S:tEriksmålet och hittat en lösning som inte drog in anger i sin dom: Utredningeni målet har emellertid fäst uppmärksamheten på möj-liga konflikter mellan EG-rätten och bruksvärdessys-temet. Utan att ta närmare ställning i denna fråga villhovrätten peka på det lämpliga i att frågan beaktasnär bruksvärdesreglerna görs till föremål för översyn.Någon möjlighet till den översynen låter sig integöras på 8,2 rader. På de raderna görs bara gällandeatt det inte finns några konflikter i sammanhanget.Lagrådet menar att de i propositionen föreslagnareglerna om klassificering av vissa företag som all-männyttiga inte behövs , eftersom dessaregler inte innehåller något reellt. Men om det skullekomma att innehålla exempelvis ekonomiska fördelaratt bli kommunalt allmännyttigt företag blir saken enannan.Några sådana privilegier föreslås inte att riksda-gen ska lagstifta om i den nu aktuella propositionen,vilket måhända förklarar varför inte Lagrådet harnågot att erinra beträffande den föreslagna lagtexten.Till Lagrådet har uppenbarligen antytts vid föredrag-ningen att det kan bli tal om särregler i framtidengenom ny lagstiftning för de kommunala bostadsfö-retagen. Det förvånar väl ingen om Lagrådet dåkommer att ha synpunkter på samordningen med EG-rätten.Till yttermera visso ger propositionen klara visio-ner om påtagliga privilegier som ska tilldelas dekommunala bostadsföretagen. I propositionens avsnitt4.6, s. 56 räknas upp ett antal tänkbara stöd och för-delar som ska ges till de kommunala bostadsföreta-gen: finansiella rekonstruktioner, konkurrenskraftigupplåning, direkta statliga bidrag till respektivekommun, t.o.m. direkta bidrag till kommunala bo-stadsföretag, statligt övertagande osv.I den tidigare nämnda artikel 87 angående statligtstöd i Gemensamma regler om konkurrens, beskatt-ning etc. står det: "Om inte annat föreskrivs i dettafördrag, är stöd som ges av medlemsstat eller medhjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, somsnedvrider eller att hotar att snedvrida konkurrensengenom att gynna vissa företag eller viss produktion,oförenligt med den gemensamma marknaden i denutsträckning det påverkar handeln mellan medlems-staterna. "Jag tycker mig höra ekot av en annan diskussion iöronen där regeringen just åberopat dessa bestämmel-ser. Det är ju de här principerna som åberopas i falletmed flyttning från till Portugal.Jag är intresserad av att höra hur statsrådet ser pådet.Anf. 115 Statsrådet ():Fru talman! Jag tyckte att jag uttryckte mig gans-ka klart i mitt svar, . Regeringenhar vid sina analyser i det här lagstiftningsärendetkommit fram till att lagstiftningen inte strider motEG:s regler. Det är grunden för vår uppfattning.Regeringskansliet deltar fortlöpande i lagstift-ningsarbetet inom EG. Vi följer också avgöranden. Vi har funnit att lagändring-en är förenlig med bl.a. om fri konkurrensoch icke-diskriminering.Jag konstaterade också i mitt svar att Lagrådetinte har haft några synpunkter i det här lagstiftningsä-rendet utifrån eventuella konflikter med EG-rätten.Moderaterna brukar ju sätta stor tilltro till Lagrådetsvärderingar i olika avseenden i andra sammanhang.Jag förstår inte varför just i det härärendet tycker annorlunda.Än en gång: Det är regeringens uppfattning attlagstiftningsärendet väl är förenligt med EG-rätten.Traditionellt sett har bostadssektorn betraktatssom en nationell fråga och inte som en fråga somligger inom gemenskapen. Det är en uppfattning somockså tar sig uttryck i att dessa frågor inte heller ärföremål för behandling i något ministerråd. Det finnsvisserligen ett informellt ministerråd som träffas ochutbyter erfarenheter, men det finns inget ministerrådsom handlägger bostadsfrågor. Det är nationella frå-gor som inte är föremål för gemenskapens intressen.Anf. 116 ():Fru talman! Nej, jag har förstått att Lagrådet intehar tagit ställning till frågan om förenligheten medEG-rätten beroende på att det inte har föreslagitsnågon lagtext som direkt berör den frågan, utan detstår i den s.k. brödtexten till lagförslaget, och det ärden som kan vara kontroversiell.Jag har också hört ganska upprörda yttranden frånregeringen när det gäller flyttning tillPortugal. Regeringen har då åberopat de principersom finns i artikel 87 om statligt stöd angående kon-kurrensförhållanden och liknande som jag lästeupp. Hur de bestämmelserna ska kunna förenas meden vision om företagsprivilegier för kommunala bo-stadsföretag, som anges i propositionen, vet jag inte.Förr i tiden var bostadsmarknaden en sluten na-tionell marknad som inte berördes av EU-regler somgrundades på internationell handel inom unionen.Men är förbi. Holländska, tyska, brittiska,danska fastighetsköpare blir allt vanligare på fastig-hetsmarknaden.Det kommer att bli en svår nöt för regeringen attknäcka när kravet på konkurrensneutralitet ställs påsin spets.Vore det inte bättre att inse att det inte är möjligtatt skapa en skyddad verkstad för de kommunalabostadsföretagen? Låt dem känna på den stärkandevind som konkurrensen utgör - som vi talade omtidigare - till fromma för alla de som hyr sin bostadav dessa bolag. Och dessutom: Kvar står hov-rätts uppmaning att göra en genomgång av svenskhyreslagstiftning för att se om den verkligen är fören-lig med EG-rätten.Anf. 117 Statsrådet ():Fru talman! Jag vet inte jag skulle sträcka mig sålångt att jag instämmer i uppfattningen att också bo-stadssektorn ska prövas utifrån de icke-diskrimingsprinciper som EG slog fast i ett direktivom prisreglering av läkemedel - just det som profes-sor Per hänger upp sin argumentation på.Jag betvivlar att det är riktigt, men även om jagskulle anta att vi skulle tillämpa samma regelverk påbostadssektorn och hyressättningssystemet skulle jagkomma fram till att vår lagstiftning stämmer överensmed bestämmelserna om realistiska priser, om attprisregleringen måste vara transparent, om rätt tillrättslig prövning. Det är dessa tre kriterier som harsatts upp i EG:s direktiv om prisreglering av läkeme-del.Skulle jag tillämpa samma förhållande på bo-stadssektorn kommer jag fram till att den svenskalagstiftningen stämmer överens med EG:s direktiv.Vi har gjort en noggrann analys av detta, och jagser ingen anledning att gå vidare. Den lagstiftningsom vi har förelagt stämmer också överensmed EG-rätten, enligt vår uppfattning.Anf. 118 ():Fru talman! Det är bara att beklaga att den ge-nomgång som ni har gjort inom departementet intefinns redovisad i propositionen. Där finns bara ettsammandrag på 8,2 rader om vad Allbo-kommitténtyckte om detta.Med tanke på den argumentation som regeringenför beträffande där man kraftigt hävdardessa grundläggande principer ska det bli mycketintressant att se hur bostadsav-delning kommer att klara ut dessa frågor och hurstatsrådet i fortsättningen kommer att hanteradet som förespeglas i denna proposition om framtidaföretagsprivilegier för kommunala bostadsföretag.Anf. 119 Statsrådet ():Fru talman! och jag, Modera-terna och Socialdemokraterna, har olika uppfattningarom ansvaret för de kommunala bostadsbolag som harhamnat i ekonomisk kris till följd av regionalpolitiskabekymmer.Jag ser det som väldigt betydelsefullt att staten tarett ansvar gentemot de kommuner som har hand omkommunala bostadsbolag som har hamnat i allvarligekonomisk kris. Stöder inte staten kommunerna i detläge som man har på flera håll i landet hamnar kom-munerna i en ekonomisk situation där de inte kansvara för den grundläggande kvaliteten inom vården,skolan och omsorgen.Jag beklagar att inte kan inse det. Jagkan försäkra att det finns moderata partikamrater idessa kommuner som tycker att det är bra att statengår in och tar ett ansvar så att kommunerna kan klarasina åtaganden inom centrala välfärdsområden. Menvi ju tillfälle att återkomma till den debatten undermorgondagen.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellation 2001/02:268 omplatsbristen inom kriminalvårdenAnf. 120 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkalångsiktiga åtgärder jag avser att vidta för att förbättrasituationen på fängelserna. syftar dåpå beläggningssituationen. Hon har även frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra per-sonalförsörjningen inom kriminalvården.Som jag har framhållit i flera sammanhang densenaste tiden känner också jag oro över beläggnings-situationen inom kriminalvården. Regeringen fram-höll redan i budgetpropositionen för vikten avatt kriminalvården kan möta kommande volymök-ningar. Kriminalvården fick då också ett stort resur-stillskott. Men volymökningarna har blivit större änman kunnat förutse. Det är min uppfattning att rege-ring och riksdag har ett ansvar för att ge kriminalvår-den förutsättningar att hantera problemen.Den svåra situationen som uppkommit på landetshäkten och anstalter hänger till stor del samman medett stort antal verkställighetsfall, dvs. fall där personermed en lagakraftvunnen dom sitter kvar i häkte iavvaktan på placering i anstalt. Detta i sin tur berorpå att det råder brist på framför allt slutna an-staltsplatser.Den enskilt mest verkningsfulla åtgärden för attförbättra situationen på kort sikt är att öppna nyaplatser inom häkte och anstalt. Kriminalvården ökadeunder antalet anstaltsplatser med drygt 130och antalet häktesplatser med 28. Ökningen hadevarit större om inte kriminalvården drabbatsav mögelangrepp som medförde att man tvingadesstänga ett antal platser. Fram t.o.m. planerasen ökning av antalet anstaltsplatser med ca 280. And-ra åtgärder som kriminalvården har vidtagit för attkomma till rätta med problemen är att ändra sin pla-cerarorganisation och slopa den gamla klassindel-ningen av anstalter.För att ytterligare förbättra möjligheterna att han-tera volymökningarna på anstalter och häkten harregeringen gett ett särskiltuppdrag i regleringsbrevet för . Bl.a. ska Kri-minalvårdsstyrelsen analysera orsakerna till den upp-komna situationen med ett stort antal verkställighets-fall och redovisa resultaten av de åtgärder som manhittills har vidtagit. Vidare ska styrelsen göra en be-dömning av om ytterligare åtgärder behöver vidtas,och i så fall vilka. Uppdraget ska redovisas den 1 juni2002.En av kriminalvårdens viktigaste uppgifter är attförebygga återfall i brott. Detta sker genom att tiden ianstalt inriktas på åtgärder som ökar de dömdas förut-sättningar att leva ett liv utan kriminalitet och droger.Jag tycker att kriminalvården har fångat det bra idevisen "Bättre ut". Det är emellertid viktigt att po-ängtera att kriminalvårdens insatser inte kan ses isole-rade utan måste utgöra en del i en större helhet. Detinnebär att de åtgärder som vidtas under verkställig-heten måste kunna fullföljas och följas upp av sam-hället även efter verkställigheten.En viktig del i det återfallsförebyggande arbetet ärden programverksamhet som bedrivs inom kriminal-vården. Den är ett sätt att försöka få de dömda attvilja ändra sin livssituation. Det är viktigt att debrotts- och missbruksrelaterade program som erbjudshåller en hög kvalitet, att de utförs med stor kompe-tens och att de svarar mot de dömdas behov. Krimi-nalvården håller nu på att införa nationella program.De är vetenskapligt prövade och utvärderas löpande.Det här är ett viktigt arbete som vi från Justitiedepar-tementets sida följer noga.Man måste komma ihåg att många av de dömdainte har fullföljt sin skolgång och att ännu fler saknarfast förankring på arbetsmarknaden. Det är därförviktigt att kriminalvården också kan erbjuda grund-läggande teoretisk och praktisk utbildning samt me-ningsfull arbetsträning.En annan viktig del i det återfallsförebyggandearbetet är narkotikabekämpningen. Här har regering-en inledningsvis satsat på åtgär-der inom kriminalvården. Målsättningen är bl.a. ska kunna identifiera alla narkotikamissbrukareoch erbjuda dem adekvat vård. De särskilt motiveradeska kunna erbjudas vistelse i en narkotikafri miljöunder verkställigheten av fängelsestraffet.Ett effektivt återfallsförebyggande arbete förut-sätter en kompetent och engagerad personal. Detta ärnågot som kriminalvården har. Men för att rekryteraoch behålla bra personal är det givetvis viktigt erbjuds möjligheter till nödvändig kompetensut-veckling. Fr.o.m. genomgår alla nyanställda inomkriminalvården en grundutbildning på tre terminer därstudier varvas med arbete. För redan anställda kom-mer vidareutbildningen att ske . Genomdenna kompetenshöjning kommer kriminalvårdenspersonal att vara ännu bättre för sina arbets-uppgifter.Kriminalvårdslagstiftningen är ett viktigt verktygsom personalen har att arbeta med. Inom Justitiede-partementet arbetar vi just nu med direktiv till enutredning som ska se över det regelverk som finns . Syftet är att skapa en ny modern kriminal-vårdslag som kan svara mot morgondagens krav påen humant och effektivt bedriven kriminalvård.Anf. 121 ():Fru talman! I denna sena timme vill jag tacka jus-titieministern för svaret. Det var långt och utförligt.Men jag tycker att det handlar om en önskesituationoch önskemål, för tittar man på hur det ser ut i verk-ligheten är det helt annorlunda.Justitieministern säger att han känner oro, och detär befogat med tanke på situationen på våra häktenoch anstalter. Detta med mögelangreppen är ju någotsom har inträffat och som har förvär-rat det hela ytterligare.Ministern nämner det stora resurstillskottet. Kri-minalvårdens resurstillskott var absolut nöd-vändigt för att betala de skulder som man hade år2000. Det var två magra år, både och ,för kriminalvården. Det har gett denna rekyleffekt, enrekyleffekt som resulterar i de många proble-men.Detta med platsbrist på både häkte och anstalt ochatt interner får avtjäna sina straff i häktet är inget nytt.Det har vi haft uppe till diskussion här vid ett flertaltillfällen.Till kriminalvården har det nu getts order om enbeläggning . Vi vet att den optimalasituationen är en beläggning med . Såvälsjukrum som utbildningsutrymmen och besöksrumfår tas i anspråk för att bereda plats. Det förekommeräven dubbelplacering i cellerna.Det har skett en reducering av personal. De senastanställda med den kanske största kompetensen harfått sluta.Man har haft svårigheter med rehabiliteringen.Det är en hög återfallsprocent, många omplaceringaroch transporter som kostar. Man har haft svårigheteratt gruppera när det har varit så många intagna. Miss-bruket har ökat. Man har också tagit i anspråk deöppna anstalterna. Hur beaktas säkerhetsperspektivethär? Det tycker jag är viktigt att ha med sig.Ministern tog upp orsakerna till det ökade behovetav platser och sade att ett uppdrag har getts till Kri-minalvårdsstyrelsen.Vi vet att många döms till andra påföljder änfängelse, så de upptar ju inga platser. Men det kanvara så att domstolarna dömer strängare enligt straff-skalan, och det kan vara en orsak till att man behövervara längre på anstalt. Om det beror på att vi har fåttfler poliser, flera anhållna, bättre utredningar somleder till dom är frågor som man kan ställa.Men vad händer i och med den stora ökningen avantalet poliser som blir framöver? Och hur ser plats-behovet ut ? Detta måste vi ha i beaktandeså att vi inte hamnar i samma situation framöver.Sedan vill jag ta upp arbetsmiljön för de anställda.Den är ohållbar. En god arbetsmiljö måste till för attunderlätta rekryteringen. Vi kan inte säga att arbets-miljön är god i dag.Anf. 122 ():Fru talman! Efter att ha läst ministerns svar sägerjag, precis som sade här innan, att detär fullt av önskemål om hur verkligheten borde vara.Men är inte verkligheten sådan. Dessa önskemål ärbara önskemål än så . Jag skulle också gärna seatt verkligheten vore så som ministern beskriver den isitt svar.Jag ska fortsätta med att citera en mening ur mi-nisterns svar. Det står så här, fru talman:"Det är min uppfattning att regering och riksdaghar ett ansvar för att ge kriminalvården förutsättning-ar att hantera problemen." Det kan tyckas lite pinsamtatt stå och märka ord här, men jag undrar: Vem skulleannars ha ansvaret? Ansvaret vill jag nog säga imångt och mycket är regeringens och denna kamma-res majoritet.Jag, mitt parti och mina kollegor från den borger-liga sidan har gång på gång drivit de här frågorna ochi debatter, frågor och interpellationer talat om hurdanverkligheten är. När det gäller Kriminalvårdsstyrelsenhar man gång på gång i sina budgetäskanden talat omhurdan verkligheten är, också i beskrivningarna somman lämnar av hur året har varit. Ingen kan alltsåkomma och säga: Vi visste inget.Nu går ut och säger att nu handlar det omöverbeläggningar på , att man ska ha 110 %beläggning. Det är självklart ingenting som är bra.Men om man måste göra detta räcker det ju inte attbara ragga upp väntrum, arrester och sjukrum attplacera internerna i.Om det ska vara verklighet att vi har en bra ochgod kriminalvård, måste det faktiskt finnas personal,och allra helst utbildad personal. Eller är det minis-terns tanke att den här personalen ska ta hand ocksåom dessa och förutsättas göra ett bra jobb?Tyvärr är det så att förhållandena inom kriminal-vården inte alls är bra. Som man bäddar får man lig-ga. De satsningar som ministern nämner var bara tillför att sanera efter att man hade kört verksamheten påkredit. Det kommer att bli ännu mer fråga om förva-ring.Och svårigheterna slutar inte med detta. Vi harhaft en del upplopp, och en del av dessa har kommittill för att man inte har haft möjlighet att flytta påinterner som man absolut skulle ha flyttat på. Det harinte ens med skohorn funnits ett hål att stoppa neddem i.Man transporterar fångar och häktade kors ochtvärs. Det är , jag tror att det var förministerns företrädare, så det ska inte ministern kläskott för, som jag i interpellationer och frågor taladeom att man från t.o.m. körde folk till Upp-sala. Då kanske i och för sig kostnaderna hamnar hospolisen, eller det kanske blir advokatkostnader i stäl-let när de ska fara kors och tvärs med transporterna.Detta är inte rimligt och riktigt.Det finns ett behov av 450 platser i kriminalvår-den. Jag tycker att ministern här skulle ge ettklart besked till och oss här ikammaren: Sätt i gång för fulla muggar att projekteraden nya anstalten! Den kan inte täcka hela behovet,men vi kan inte vänta tills .