prot · GP09101 · 2002-04-24 00:00:00 — Ökad tillväxt i näringslivet är i sin tur engrund för att vi faktiskt ska få pengar till bra utbild-ning och bra välfärd.Jag har tidigare yrkat bifall och gör det åter till re-servation 2 under punkt 15.Anf. 100 ():Fru talman! Som det sagts här är det härbetänkandet en ganska god blandning av många olikasaker. Jag tänker göra så att jag först kortfattat gårigenom grunden, var vi står, och sedan går jag in påett par konkreta yrkanden som vi har diskuterat.Om vi ska komma till rätta med den sociala ochden geografiska snedrekryteringen måste vi satsa påhögskolorna runtom i landet. Vi måste också satsa påen bättre distansutbildning. Utbildningen ska ju for-mas efter studenterna och deras önskemål, inte efternågra gamla uppbyggda system där vi har sagt att såhär ska det se ut för all evighet framöver. Det måstetill ett annat tänkande. Det är studenten och studen-tens utbildning som ska vara i centrum, inte systemet.Därför tycker jag i grunden att det är väldigt braatt vi har byggt ut högskolor runtom i landet, att vihar fått så många fler utbildningsplatser. Centerpartietvar också med och såg till att det här blev verklighet.Men det vi påpekade och som är oerhörtviktigt är att kvantitet och kvalitet går hand i hand.Satsar vi på fler utbildningsplatser måste resurserfölja med. Det måste också finnas en bra kvalitet förde studenter som väljer att inträda i den höga utbild-ningen. Det har inte gjort det. Kvalitet och kvantitethar inte gått hand i hand.Nu kan vi se resultatet av regeringens politik.Trots att vi är många som har påpekatatt vi måste se till att det finns mer resurser till dehögre utbildningarna, universiteten och högskolorna,så att man kan anställa lärare och det blir en bra ar-betsmiljö för studenterna för att de ska kunna tillgo-dogöra sig kunskaperna och gå stärkt ut i arbetslivet,har det tyvärr inte fungerat. Som sagt kan vi nu seresultatet.Per var inne på granskning.Där kan man se tydligt i konkreta siffror att lärar-bristen är total och förskräcklig. Studenterna får intechans eller ens möjlighet till lärarledd undervisningpå de olika lärosätena. Det är inte kvalitet i den högreutbildningen. Någonting måste görs. Man kan intesom utbildningsministern i stort sett bara rycka påaxlarna och säga: Ja, men vi har ju satsat under desenaste åren, och ser vi resultatet. Okej, vi gårvidare.Men han kommer inte med några konkreta åtgär-der.Det viktiga är nu att han som den högsta ansvarigaför den högre utbildningen i tar till sig av dehär siffrorna och ropen på de olika lärosätena ochsäga: Visst, vi ska i samråd försöka komma till rättamed det här och föra fram en strategi så att vi får flerlärare på de olika lärosätena och att studenterna fårkvalitet i sin utbildning. Någonting annat är oaccep-tabelt.Fru talman! Den sociala snedrekryteringen har vitalat om i kammaren. Det är en oerhörtviktig fråga. Vi kan se att den i stort sett ser likadanut som den gjorde för årtionden sedan. Det är ungefärsamma grupper som söker sig till den högre utbild-ningen. Vi vet också efter olika undersökningar, bl.a.SFS undersökning, att det för studenten är ett stortsteg att gå till den högre utbildningen om man intehar en bakgrund där det har varit väldigt naturligt.SFS undersökning visar att det är två olika saker somär avgörande. Framför allt är det ekonomin och studi-emedlen. Man ser att man framöverkommer att skuldsätta sig stort. Det andra är trygg-hetssystemet. Hur kan jag som student känna migtrygg i högskolan, i den högre utbildningen?Vi i har lagt fram konkreta förslagom detta. Det ena är ett helt nytt och finansierat stu-diemedelssystem för att vi ska sänka skuldbördan förstudenterna, för att jag som student ska kunna läsatre, fyra eller inom den högre utbildningen ochkänna att jag inte har skuldsatt mig över öronen förresten av livet. Jag får möjligheten att lära mig, läsatill det jag vill. Jag uppnår ett mål i mitt liv och fårmöjligheten till det, oavsett min bakgrund och oavsetthur mycket pengar jag har i plånboken eller på bank-boken.Tyvärr har vi inte fått ett som jag ser det bra ochnytt studiemedelssystem, utan man försöker bättra pålite grann i det gamla systemet. Ska vi minska densociala snedrekryteringen måste någonting görasframför allt vad gäller studiemedelssystemet.Trygghetssystemet är ett svåröverskådligt lapp-system. Vi har diskuterat detta i de borgerliga partier-na och sagt att en studiesocial utredning vore väldigtbra. Tänk om vi kunde se till att studenten kunde bliett mer enhetligt begrepp och att vi får en trygghet.Efter mycket påtryckningar från oss sade regeringen ialla fall att man tillsätter en studiesocial utredning.Sedan har vi inte hört så mycket mer av det. Jagskulle vilja fråga Socialdemokraternas representant vad det är som har hänt. Var det bara så att nisade ja till oss därför att vi skrek alldeles för mycketoch alldeles för högt? Eller gör ni det för att ni villvänta till efter valet? Hur har ni tänkt? Kommer dethär i gång? Det är trots allt studenternas trygghet somska stå i fokus.Fru talman! Högskolorna bedriver i flera fallmyndighetsutövning i förhållande till studenterna.Det kan vara examen, man ska bevilja studieuppehåll,man ska ha rätt att fullfölja utbildningen och tillgodo-räkna sig poäng och många andra saker. De lokalaregelverk som högskolorna har måste ses över så attdet inte blir en omärklig praxis där man har olikaregelsystem vid de olika lärosätena, vilket blir väldigtsvåröverskådligt för studenterna. Det blir en otrygg-het i systemet.Vi har sagt att det ska ses över så att det blir meren likställning och man får en enklare överblick.Därför vill vi göra en förändring i högskoleförord-ningen för att garantera en bättre säkerhet för studen-terna kring det här.Det råder inte heller någon gemensam syn från destatliga myndigheternas sida vad gäller att vara stu-dent i . I vissa fall är man student i tio måna-der, i andra fall . Det är väldigt svårtnär det inte finns någon enhetlig syn från de statligaoch kommunala myndigheternas sida. Det blir enotrygghet även här. Beslut som berör samma gruppmänniskor och som inte samordnas skapar ett ojäm-likt och i förlängningen diskriminerande system.Även här bör man göra en översyn för att få fram ettenhetligt studerandebegrepp i lagar och förordningar.Slutligen, fru talman, vill jag säga att Centerparti-et vill att kårobligatoriet ska avskaffas. Jag yrkarbifall till reservation 3 under punkt 5.Anf. 101 ():Fru talman! Det finns ett antal tydliga skiljelinjer ihögskolepolitiken. Från liberalt håll har vi sagt att vivill stänga utbildningsfabriken och i stället öppna denfria . har vi talat om attsläppa studenter och forskare fria, minska den statligastyrningen och utgå från helt andra grundvärderingari politiken för den högre utbildningen.Egentligen borde högskoledebatten oftare börjamed att man ställer sig frågan: Varför finns överhuvud taget universitet och högskolor och varför ärde viktiga? Ett svar som kan ligga nära till hands äratt högskolan är till för samhället, att den ska tjänastaten. Ett annat svar är att den ska tillgodose nä-ringslivets behov. Men jag är övertygad om att detfinns ett enklare och betydligt bättre svar: Universitetoch högskolor är helt enkelt till för dem som ägnarsig åt högskolans huvuduppgift, att söka kunskap.Studenterna, forskarna och lärarna måste sättas icentrum när vi diskuterar framtiden för Sverigesutbildning. Det är från enskilda människors kun-skapssökande som kraften i högskolans utvecklingkommer, inte från politiska planritningar eller frånkortsiktiga uppfattningar om vad som är nyttigt.Om människor genom tiderna bara hade fått stu-dera eller forska kring det som makthavarna ansågvara nyttigt, hade kunskapsutvecklingen sett heltannorlunda ut än . I själva verket är det somkarakteriserar kulturer med framsteg inom forskningoch utbildning just detta att universiteten haft ensjälvständig ställning och inte varit styrda.Folkpartiets högskolepolitik utgår från tre grund-läggande begrepp: kunskap har ett värde i sig, frihe-ten är omistlig i utbildning och forskning, kvalitetenär det som avgör en utbildnings värde, oavsett om dethandlar om klassiska språk eller stamcellsforskning.Utifrån dessa utgångspunkter har vi i Folkpartieten rad reformförslag som på många sätt skulle inne-bära en revolution i högskolevärlden.Vi föreslår att studenterna ska styra utbudet av ut-bildning. Genom en studentpeng ska resurser föras tillutbildningar och högskolor som studenterna söker sigtill. När det gäller forskningen ska mycket mer avbesluten om forskningsobjekt fattas av forskarnasjälva. Och när det gäller styrningen ska politikerhålla sig borta från ledningen av enskilda högskoloroch forskningsråd.I dagens utskottsbetänkande berörs endast en litendel av högskolefrågorna, beroende på vilka motionersom behandlas här. En fråga som dock berörs här ärfrågan om hur studenten ska få mera makt över sinastudier. Vi från föreslår att ett student-kontrakt ska upprättas på alla högskolor och institu-tioner. De kan se olika ut, men det ska vara tydligtvad en student kan förvänta sig i fråga om handled-ning, utbildade lärare, undervisningstimmar, möjlig-het att ifrågasätta sina betyg och få sin uppsats be-dömd av en utomstående lärare.Dagens information till studenterna lämnar myck-et övrigt att önska. I senaste gransk-ning nämns också att studenterna vanligtvis endast fårett slags reklam för olika högskolor. De får väldigtlite information om faktauppgifter som kan ligga tillgrund för vilken högskola de ska välja.Till området studentmakt hör naturligtvis ocksådet föråldrade kårobligatoriet. Det är märkligt attriksdagen fortfarande accepterar ett system som byg-ger på tvånget att tillhöra en organisation. Rättighetenatt välja att vara med eller att stå utanför ska gällaäven för studenter. En hel del av de uppgifter somkåren har skulle kunna övertas av högskolangenom att organisera organ för studentinflytande.Förhoppningsvis skulle frivilliga studentkårer lockafler aktiva studenter än dagens, då endast en försvin-nande liten del röstar i kårvalen.Fru talman! I min hemstad pågår just nu enväldigt het debatt om professorstillsättningen i histo-ria. Utan att här på något sätt ta ställning i den aktu-ella sak- eller personfrågan kan jag säga att den dis-kussionen aktualiserar frågan om hur professorer skatillsättas. För mig och för är det självklartatt professorer ska tillsättas på vetenskapliga meriter,inte på grund av politiska eller andra värderingar. Omman plockar bort de vetenskapliga bedömarna frånbeslutsprocessen, öppnar man för allehanda svävandeoch otydliga värderingar vid tillsättningar av tjänster.Jag vill som sagt inte värdera argumenten i det härenskilda fallet, men själva debatten som har uppståttvisar på en svaghet i systemet. har ju rege-ringen avskaffat de ämnessakkunnigas rösträtt vidtjänstetillsättningar. Det innebär just en risk för attvärderingar styr vid tillsättningar. kan manalltså tillsätta en tjänst helt emot de sakkunniga somkommit fram till ett annat förslag på grundval av rentvetenskapliga meriter. Det här är ett exempel avmånga på det som jag menar har minskat högskolansoch forskningens frihet i . Naturligtvis skaprofessorer och forskare föreslås av nämnder där detfinns ämnessakkunniga som är med och röstar. Dåslipper vi också spekulationer om bakomliggandemotiv för det ena eller det andra beslutet.Fru talman! senaste granskning,som kom , är en väldigt nedslående läsning.Tyvärr visar granskningen att det som bl.a. vi i Folk-partiet varnat har blivit verklighet.Mycket av det som debatten mellan oss i Folkpartietoch regeringen handlar om aktualiseras nu i gransk-ningen.Granskningen visar att undervisningen blivit li-dande av de minskade resurserna till högskolansundervisning och grundutbildning. Undervisnings-grupperna har blivit större och större, och de forskar-utbildade lärarna räcker inte till. Takten i utbyggna-den av högskolorna har varit alldeles för hög i för-hållande till de resurser och den lärarpersonal somfinns. Alldeles för många högskolor försöker vara brapå allting, säger man vid . Högskolor-na försöker få in så många studenter som möjligt tilllägsta möjliga pris, är en annan slutsats.För några år sedan blev jag kritiserad här av Soci-aldemokraterna för att jag föreslog en lägre utbygg-nadstakt för att i stället lägga mer pengar på kvalite-ten i undervisningen. visar det sig att tre fjärde-delar av högskolorna inte lyckats ta emot så mångastudenter som de planerat för.Jag är övertygad om att det nu mer än någonsin ärdags att börja tala om kvaliteten i den undervisningsom studenterna får. Över hälften av högskolornaslärare är inte doktorer, och grupperna blirsom sagt större och större. Därför måste prislappenper student skrivas upp, och därför måste fler männi-skor gå vidare till forskning.I tidigare inlämnade budgetmotionhar vi föreslagit att pengarna till studenternas utbild-ning ska ökas med . Vi har ocksåföreslagit en plan för att successivt skriva upp pri-slappen till nivåer som påminner om nivån för åtta . Vi föreslår också en ökning på närmare 2miljarder till forskning och fors-karutbildning. Dessa budgetförstärkningar har riksda-gen tyvärr redan avslagit och de är inte aktuella förbeslut i dag.I dag har vi i stället en folkpartimotion om att rivaupp den misslyckade doktorandreformen, som justbidrar till att vi får för få forskare i . Fyraårs-spärren för doktorandutbildning måste mjukas upp,och kravet att man ska ha färdig finansiering för fyraår måste tas bort. Särskilt bland humanister och sam-hällsvetare finns det många som vill forska samtidigtsom de arbetar deltid. Därför borde regeringen inseatt vi måste ha ett system som inte stänger ute männi-skor som brinner för forskning. Jag undrar ocksåvarför , som ju en gång röstade mot denhär reformen, inte ville vara med och diskutera enmer flexibel doktorandutbildning.Fru talman! Jag menar att den socialdemokratiskahögskoleideologi som präglat politiken på många sätt har väldigt mycket gemensamtmed den politik som med begreppet U 68 som sym-bol gav upphov till en inflammerad högskoledebattför . Det är just en nyttofixerad politiksom präglas av plantänkande. Det är utbildningsfab-rikens ideal.Nu, när tre fjärdedelar av högskolorna inte nårupp till sina utbildningsmål, accepterar regeringen tillsist och alldeles för sent en liten del av Folkpartietsförslag när det gäller fördelning av platser osv. Menjag hör ingen ideologisk motivering till att regeringennu tillåter högskolorna en viss omfördelning av plat-ser, utan det här verkar bara ske av nödtvång.Alla motioner som vill öka studenternas,forskarnas och lärarnas fria kunskapssökande bliravslagna utan utförlig motivering. Det gäller folkpar-timotioner och det gäller andra borgerliga motioner.Jag efterlyser därför fortfarande en ny kurs som sätterstudenten i centrum och utgår från hans eller hennesintressen och önskningar. I utbildningsfabriken är detsiffror och politiska planmål som räknas, men i denfria akademin finns det plats för fritt kunskapssökan-de.Jag nöjer mig avslutningsvis, fru talman, med attyrka bifall till reservation 4 under punkt5.Anf. 102 ():Fru talman! har en större övergripan-de motion som behandlas i betänkandet. Den beskri-ver vår syn på högre utbildning och forskning. Jaghåller med Per om att detta inte är rätta tillfälletatt ta upp den diskussionen. En del av den berör juekonomiska frågor, och det skulle bli lite för omfat-tande om vi skulle ta politiken i så stora drag . Jagväljer i stället att hänvisa till betänkandet, som har enrätt bra sammanfattning av detta, eller till motionen,Ub456, för dem som är särskilt intresserade.Jag ska ta upp en del frågor som andra partier harfört fram och där det föreligger särskilda yrkanden.Först kan man notera att många av de frågor somhar dykt upp sammanhänger med den kraftiga ut-byggnaden av universitet och högskolor i Sverigeunder det . Vi har bara under desenaste fem åren fått 100 000 nya grundutbildnings-platser utöver dem som fanns tidigare. Detta är natur-ligtvis välkommet i tider av hög arbetslöshet. Mångahar tagit upp frågor som tyder på att förberedelsernaför utbyggnaden skulle ha kunnat göras bättre. Jagtror att det är berättigad kritik, men antagligen var detbättre att bygga ut när arbetslösheten var så hög. Detär en god politik att satsa på utbildning i tider av högarbetslöshet. Sedan får man i efterhand göra det somman egentligen hade velat se gjort i förhand.Den förändring som sker nu innebär att en mycketstor del av svenska ungdomar och vuxna får tillgångtill högre studier. Däremot är det naturligtvis inte såatt de får tillgång till den typ av utbildning som vihade vid de gamla universiteten, utan det är någon-ting nytt som de får tillgång till. De nya högskolornaoch universiteten utvecklar nu den högre utbildningenså att den ska passa de nya skaror av studenter somkommer och samhällets behov av utbildning. Dettaska naturligtvis inte ske från centralt håll, utan precissom det görs , dvs. ute på högskolor och universi-tet. Där arbetar man med detta.Styrmedlen som man har ligger i själva organisa-tionen. Från har vi föreslagit några saker.Först och främst fick vi ju nya typer av styrelser föruniversitet och högskolor, med förhoppningen att denya styrelserna skulle bli betydligt mer kraftfulla ände gamla var när det gäller förändringsarbete. och högskolor har detta fungerat,och de nya styrelserna har tagit krafttag och gör för-ändringar. På andra har det visat sig att styrelsernakanske inte riktigt blev det vi förväntade oss. Mendetta är under utveckling.En annan viktig bit är att eleverna, studenterna utepå högskolor och universitet, måste få en betydligtstörre möjlighet att aktivt påverka denna utveckling.Vi har från sida i samverkan med rege-ringen fått fram ett förslag som har antagitoch som stipulerar ett ökat inflytande för studenterna.Det åligger styrelserna att aktivt arbeta för att stu-denterna ska få möjligheter att utöva denna aktivitetoch påverka planering, undervisning och kurser, kur-sers innehåll osv.Sofia tog upp ett stort problem - snedre-krytering. Det kan förstås vara ett steg i rätt riktningnär man ökar antagningen till högskolorna, och dethar också visat sig att snedrekryteringen har blivitnågot mindre allvarlig. Det har blivit lite bättre siff-ror, men den är fortfarande ett problem. Man kanobservera att det satsas och arbetas pådetta, och har också här i samverkan medregeringen kunnat bidra till och vara med om att fåfram olika åtgärder som syftar till att lösa detta pro-blem, som vi har brottats med i många årtionden meninte kommit till rätta med. Det senaste exemplet ärrekryteringsbidraget om 120 miljoner, som går ut föratt man aktivt ska arbeta med en rekrytering både tillhögskolor och gymnasier för att få in nya grupper iden högre utbildningen.Ute på universiteten finns det en mängd intres-santa åtgärder. Jag skulle vilja nämna uni-versitets försök med det s.k. , där mangår ut och ger institutionerna i uppdrag att komma inmed förslag till besparingar om när det gällergrundutbildning och forskning. Sedan lämnar man införslagen och redovisar dem. ska man läm-na ett förslag på hur man vill nysatsa för motsvarandepengar och göra nya saker. Detta är naturligtvis ettsätt att uppifrån stimulera en förändring i en struktursom tidigare av tradition har varit mycket trög. Jagtycker att det är ett bra exempel eftersom det överlå-ter till dem som är ute på institutionerna att kommamed de konkreta förslagen, men själva takten kanman bestämma uppifrån. Det hela ser naturligtvisolika ut beroende på om man är på en nystartad hög-skola eller på ett gammalt universitet.Det pågår alltså saker, och det kommeratt ta tid. Vi är lite försiktiga med att ingripa för ivrigtfrån centralt håll. har relativt få förslagpå saker som och regeringen ska beslutaom i detalj när det gäller hur detta ska gå till.Kvalitetsgranskningen är naturligtvis oerhört vik-tig i ett sådant här förändringsskede, och det har ock-så satsats på den. har fått mycketkonkreta uppgifter, som är beslutade om här i riksda-gen, om en kvalitetsgranskning som redan harbörjat och som många åberopar med tillfredsställelse.De borgerliga partierna använder sig naturligtvis avdetta i oppositionssyfte och visar på att man har hittatfall där kvaliteten är dålig. Men det är ju precis därförvi har kvalitetsgranskning! Det här är bara ett teckenpå att den fungerar. Det är alldeles utmärkt. rekommendation är också sådan att den gåratt följa så att vi får en bättre kvalitet. Jag gläds na-turligtvis inte över att det är dålig kvalitet på sinaställen, men kvalitetsgranskningen är oerhört viktig,och det är viktigt att den fungerar, vilket den ser ut attgöra. Det är trösterikt.Det behövs mer pengar, säger man från oppositio-nen. Det kan vi väl alla hålla med om. Det har satsatsstora pengar och resurser på den ökade grundutbild-ningen, men per studerandeplats har det väl varit enliten minskning - även om den inte är så häftig som26 %, som man har sagt om minskningen per bidragtill studerandeplats. Detta bör naturligtvis höjas såfort ekonomin tillåter. Det är viktigt.Det finns ekonomiska problem på många ställen.Jag skulle vilja säga att det är minst lika allvarligt närdet gäller forskarutbildningen, om inte allvarligare.Detta är en kärnfråga. Får vi inte i gång forskarut-bildningen ännu mer, och i raskare takt utbildar flerforskare så är systemet inte möjligt att utveckla. Vihar en brist på lärare som har egen forskarutbildningute på högskolor och universitet. Det betyder t.ex. atthela idén om forskningsanknytning inte går att ge-nomföra om vi inte får fler lärare som har forskarut-bildning. Detta är alltså en viktig del, och här behövsdet också ytterligare resurser. Vi har föreslagit detfrån , och regeringen har också en ut-byggnadsplan för ytterligare platser i forskarutbild-ningen.Jag tänkte bara kort beröra detaljfrågorna. Kårob-ligatoriet dyker upp igen. Där har vi deklarerat vårställning. Vi tycker självfallet som alla andra att manska ha en frivillig anslutning till föreningar och inteen obligatorisk. Däremot är vi väldigt försiktiga närdet gäller att raskt genomföra ett avskaffande av kå-robligatoriet eftersom det gäller både de studiesocialabitarna och naturligtvis också hur man ska hantera deegendomar som kårerna har i form av donationer osv.Vi vet att det är svårt. Det har funnits två stora utred-ningar - en under den borgerliga regeringen och enunder den socialdemokratiska - som har misslyckatsmed att få ett förslag på den här punkten. Jag vet attstudentorganisationerna försöker arbeta fram ett för-slag och jag tycker att det vore en bra lösning om vifick ett förslag därifrån. avvaktar alltsådetta, och inväntar ett förslag från det hållet. Det trorjag skulle vara ett bra alternativ till att tillsätta ytterli-gare en statlig utredning i frågan.Sedan kan jag bara förvånad konstatera att Folk-partiet fortsätter att driva idén att privatisera univer-sitet och högskolor och få dem att övergå i stiftelse-form. Jag tycker att deras motiv är väldigt konstiga.Likaså har ett underligt förslag närdet gäller fördelningen av medel till grundforskning-en.Det behövs mer medel till grundforskningen.Miljöpartiet har föreslagit en fördubbling av anslagentill . Vi vill att anslagen ska gå denvägen. föreslår att grundforsk-ningsmedel ska ges till styrelserna på högskolornasom sedan ska fördela dem till fakulteterna. Det trorjag skulle vara ett väldigt olyckligt sätt att hanteragrundforskningspengarna på om man vill behålla högkvalitet i svensk grundforskning.Många intressanta frågor berörs här, men mintalartid är slut.Anf. 103 PER () replik:Fru talman! Jag har tidigare i debatten ofta sagt atturholkningen av grundutbildningsanslagen per platshar legat någonstans . Jag blevganska chockad när jag hörde att jag hade fel enligtSveriges , . De hargjort en stor utredning och kommit fram till att omman ser på siffrorna sedan budgetåret 1994-1995handlar det om i urgröp-ning, vilket motsvarar 26 %.Detta är inte siffror som jag har tagit till.