prot · GP09108 · 2002-05-17 00:00:00 — Jagundrar vad säger om avbytarstödet.Borde inte en lantbrukare, precis som vilken arbetaresom helst, känna trygghet på semestersidan? Borde deinte ha möjlighet att koppla av med fa-miljen och känna tryggheten att de klarar det ekono-miskt? Borde inte statsmakten stödja detta på ettpsykologiskt sätt och visa hur viktigt det är att denmöjligheten också finns för bonden? Vad är det somgör att ger så dåligt stöd just till avby-tarverksamheten?Jag skulle också kunna ta upp det här med skörde-skador och katastrofstöd, som ju äremot fast det drabbar den enskilde bonden socialt. Jagvill höra vad säger om detta.Anf. 5 () replik:Fru talman! Jag tycker att det skulle vara väldigtpositivt om vi kunde införa ett system med avbytar-verksamhet och ersättning för det. Jag är framför alltväldigt orolig över arbetssituationen för svenskamjölkbönder. De har ett väldigt hårt slit varenda mor-gon och varenda kväll, och de är ofta ensamma. Detär en helt absurd situation. Många mjölkbönder harinte de ekonomiska förutsättningarna att ta ut densemester som alla vi andra har rätt till. kanske intevi riksdagsledamöter har semester, men alla andra.Jag ser att det finns ett stort behov där.Jag pratade om den reform vi vill se av EU:s jord-brukspolitik där vi flyttar mer pengar från direktstödtill miljöåtgärder, arbetsmiljöinsatser osv. Jag ser detsom mycket möjligt att vi med en sådan omfördelningav resurser har förutsättningar att genomföra ett så-dant program. Men i samarbetet med Socialdemo-kraterna och har vi inte de ekono-miska möjligheterna att göra det som jag också villgöra, precis som . Om tillbaka lite kan han nog minnas att vi t.o.m.har haft en gemensam reservation om avbytartjänsten.Vi har i alla fall haft en sådan reservation någongång. Det är en fråga som vi också arbetar för ochgärna skulle vilja genomföra. Jag tror att vi kan lösadet inom ramen för landsbygdsförordningen i ettframtida system. Det är min förhoppning.Anf. 6 () replik:Fru talman! Det borde inte ha varit någon svårig-het för att visa soci-ala patos genom att åtminstone ställa upp på 15-20miljoner kronor som ett psykologiskt pekfinger sompekar på att det är viktigt att även bonden måste få dehär möjligheterna och rättigheterna. Det är naturligt-vis inte nog. Det är bara ett första steg. Men det lillaförsta steget borde väl även ha varitmed på när man pratar så vackert om det hela.Hur är det då med katastrofskyddet? Är det nogmed att man, när det här ska delas ut, säger att detgick ju dåligt för ett antal bönder medpotatisskörden, men för näringen totalt sett gick detganska bra? Kollektivet är tydligen väldigt viktigt,men den enskilda individen glömmer man. Borde detinte vara mer individuellt inriktat, ?Borde inte stödet ha funnits från ävenhär?Anf. 7 () replik:Fru talman! När det gäller avbytarverksamhetenvill jag säga att är väl medveten om attvi är tre partier som har ett budgetsamarbete. Vi stårför den överenskommelse vi har inom det samarbetet.Jag kan se möjligheter att införa en avbytar-verksamhet med stöd från staten inom ramen förlandsbygdsförordningen. Jag tror att det vore en bätt-re lösning än att dutta ut lite pengar nu mest för attvisa sitt sociala patos, som säger. Detär bättre att prata om konkret politik.Vi har behandlat frågan om skördeskadesystemet iutskottet. Jag står bakom den utskottsmajoritet somjag är en del av i den frågan. Jag tror att vi har ettfungerande system. Det kan kanske finnas brister idet. Vi får se hur det utvecklar sig och återkomma tilldet i så fall.Anf. 8 () replik:Fru talman! påstår att jag har age-rat på ett sätt som gör att vi inte skulle få något jord-bruk norr om . Han måste höra väldigt dåligt.Jag har väldigt klart uttryckt att trenden är attstödsystemen kommer att förändras i riktning motmer regionalpolitiska och miljörelaterade stöd. Jagoch vi moderater står för att det kommer att bli så närman trappar ned de totala stöden i vårt land och iövriga EU-länder.Men, , på grund av den svenskainhemska politiken diskrimineras jordbrukare i norr iförhållande till finska jordbrukare. Det tycker jag ärdjupt beklagligt. Här borde och andrakunna påverka regeringen i rätt riktning.Sedan sade att det inte är rimligtatt den som har bäst förutsättningar får högst stöd. Dåutesluter han helt och hållet vad det beror på. Det ärnämligen så att när vi gick in i EU sänktes prisnivåer-na i medvetet. Man ersatte sänkningarna meddirekta statliga pengar. Egentligen har vi principielltvarit emot det. De flesta politiker i är det. Vitycker att det är naturligare att man får betalt för pro-duktionen. Då behöver man mindre stöd. Om det ären del av priset är det klart att ersättningarna blirhögre i kronor räknat där man har större skördar.Som jag sade kommer vi att få en ut-veckling i riktning mot mindre av direktstöd och merav regionalpolitiska och miljörelaterade stöd. Detgäller då att vi får lika villkor på kostnadssidan. Jagsyftar här på dieselskatten, som jag redan nämnt, ochäven på gödselskatten, som vi menar är diskrimine-rande för den svenske bonden, oavsett om han verkari norr eller i söder.Anf. 9 () replik:Fru talman! Jag har redogjort för vår synpå skatterna och behöver inte ytterligare utveckladenna. När det gäller direktstöden är jag mycket välmedveten om att dessa är en ersättning för sänktapriser och har utformats i enlighet därmed.Ett av de avgörande problemen med EU-systemetoch med EU:s jordbrukspolitik är att det är fråga omett lapptäcke. Man har gång på gång genomfört småreformer för att hantera akuta kriser. Detta lapptäckefår absurda konsekvenser av typen de motsättningarsom jag beskrev i mitt anförande. Vi har direktstödsom ger mest till dem som har de bästa odlingsförut-sättningarna, medan andra stöd får kompensera demsom har sämre odlingsförutsättningar.Detta är inte något särskilt smart system. TyckerIngvar att det är ett smart system, ellerskulle gå med på att det ändrades tillett som är mer rationellt och genomskinligt och somgör att vi tydligt ser vad vi vill gynna och vilka målsom vi strävar mot? Vill ha kvarlapptäcket?Anf. 10 () replik:Fru talman! Att säga att jag inte skulle vilja göraförändringar är ett påhopp. Vi har varit ledande iinriktningen på att försöka förenkla och rationaliseraEU:s jordbrukspolitik. Det är glädjande att är ganska enig om att det måste ske enförenkling och förändring framöver.Det är också oerhört viktigt att fråga sig vad somär orsaken till att det är så stora problem med att göradessa förändringar. Det beror på att vi är på en stormarknad med många länder som har olika grundför-utsättningar. Man har olika traditioner. Människorssvält under första och har lett tillden inställningen att livsmedelsproduktionen är kär-nan i tryggheten för länder som drabbas av krig. Deninställningen lever fortfarande kvar.Med tanke på att vi nu är med i en fredsunion,vilket EU verkligen är, ska det dock bli möjligt attsteg för steg förenkla och komma ifrån det här komp-licerade systemet. Det är den uppfattning som vi har,men och hans partisystrar och par-tibröder är ju negativa till EU. Han kommer att fåleva kvar i den här verkligheten om han inte är bereddatt bejaka de positiva saker som Europaunionen med-för såväl när det gäller tryggheten och freden som närdet gäller livsmedelsförsörjningen.Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag känner inte behov av att nu ta uppnågon bredare debatt om EU:s framtid, EU:s utveck-ling och EU-medlemskapet. Jag har tydligt redogjortför hur vi vill förändra EU:s jordbrukspolitik. Vi inseratt är medlem, och vi vill vara med om attutveckla EU:s politik trots att vi är motståndare motEU.Jag hoppas att jag kan tolka del-vis positiva svar så att han skulle vilja vara med på attförenkla systemet och komma bort från den absurdasituationen att de som har de bästa odlingsförutsätt-ningarna får mest stöd, medan andra stöd kompense-rar dem som har sämre odlingsförutsättningar. Detligger i förenklingarna. Jag hoppas att kommer att vara med på en sådaninriktning.Anf. 12 ():Fru talman! Svenskt jordbruk är en omistlig del avvårt arbete för att skapa ett ekologiskt långsiktigthållbart samhälle, som jag hoppas att alla ställer sigbakom. Det svenska jordbruket likaväl som jordbrukpå andra håll i världen producerar inte bara mat ochenergi utan skapar också många andra produkter ochframför allt andra värden som mänskligheten är be-tjänt av.Vad krävs för att vi ska kunna fortsätta med denhär produktionen i vårt land? Jo, det krävs att vi fårkonkurrensvillkor som är rimliga och lika med devillkor som den svenske jordbrukarens konkurrenter -låt oss kalla dem för kolleger - har på andra håll ivärlden.Varför krävs då detta? Jo, därför att svenskt jord-bruk nu arbetar på en internationell marknad. Den s.k.ryggsäcken, som vi har pratat om i bra här ikammaren, måste lyftas av. Det svenska jordbruketsförutsättningar att konkurrera på den marknad som vinu arbetar på, alltså på den europeiska marknaden,borde vara goda eftersom den svenske bonden produ-cerar livsmedel av hög kvalitet.Detta borde vara en bra komparativ exportfördel,men tyvärr har de som styr det här landet, de sominnehar majoriteten i den här kammaren, inte insettatt bönder belastas med extra kostnader somkollegerna, konkurrenterna på den marknad som mannu arbetar inom, inte har. Man har alltså inte skapatförutsättningar för arbete på lika villkor.Vad kommer majoriteten att göra åt detta? Nuåterstår en av ,men det vore intressant att för en gångs skull få ettklart och entydigt besked utifrån de löften som bl.a.statsministern har framfört från dennatalarstol. Vad kommer man konkret att göra för attSveriges bönder ska få likvärdiga konkurrensvillkor?Fru talman! Vi har i motioner som behandlas idet här betänkandet tagit upp också en rad andraförslag som vi tycker är viktiga för att ge svensktjordbruk och dem som jobbar med detta framtidstro,optimism och möjligheter att bidra till det som jaginledningsvis talade om, nämligen allas vår strävanatt få ett ekologiskt mera uthålligt samhälle. Förutomrimliga villkor behövs det också en annan syn påjordbruksföretag. Jordbrukaren är en företagare, ocheftersom han för det mesta är en småföretagare måstehan få enklare regler. Som någon tidigare talareframhållit måste vi se till att generationsväxlingspro-blematiken löses.Vi måste också se till att vi för denna viktiga nä-ring bidrar med ökade resurser för forskning ochproduktutveckling. Självklart måste vi också eftersomjordbruksföretagen är lokaliserade i alla delar avSverige se till att vi har en vettig och bra infrastrukturoch bra kommunikationer, så att det är möjligt attbedriva företag i alla delar av vårt land.Eftersom det i mycket handlar om småföretagmåste vi fortsätta att satsa på exportfrämjande åtgär-der, bl.a. för den nischproduktion som vi har på olikahåll i landet. Det är med beklagande som jag harkunnat konstatera att den satsning som den borgerligaregeringen inledde - och som detfram till nu har satsats påvarje år - nu är neddragen till nivån 4-5 miljonerkronor per år.Jag kan inte förstå varför majoriteten väljer attplocka bort det som skulle kunna ge jobb och ut-komstmöjligheter i vårt land, framför allt på densvenska landsbygden. Jag kan inte förstå att manväljer att dra in på det som är framtiden, nämligen attfortsätta att internationalisera och ge den svenskejordbrukaren produktions- och utkomstmöjligheter.Fru talman! Vi tar i våra motioner också upp enrad andra saker. Min kollega kommersedermera att säga några ord om Norrlands- och skär-gårdsjordbrukets speciella problematik, och jag avstårdärför att gå in på de frågorna.Jag skulle vilja avsluta med att ta upp det somtrots allt kanske är allra viktigast att diskutera, nämli-gen vad som händer 2006, när den agenda vi nu följergår ut och måste omvandlas och omformas. Vi iCenterpartiet säger att EU:s jordbrukspolitik behöveromvandlas från en gemensam jordbrukspolitik till engemensam mat- och landsbygdspolitik. Vi tror nämli-gen att vi inte, vilket en del talar om, kan avvecklaalla de stöd, bidrag och liknande som finns i denagenda vi arbetar under, utan vi måsteomvandla den. Men det måste göras på ett sådant sättatt vi inte rycker undan produktionsförutsättningareller utkomstmöjligheter och arbetstillfällen påsvensk landsbygd.Vi måste också se till att vi i det stora, internatio-nella perspektivet - jag talar om WTO - gör föränd-ringar parallellt med de andra stora aktörerna i värl-den, bl.a. , så att vi inte ensidigt försämrar deteuropeiska jordbrukets förutsättningar. Vi måste göraförändringar så att de som arbetar i det europeiskalantbruket får likvärdiga förutsättningar med konkur-renterna i andra världsdelar.Låt mig heller inte glömma den viktiga frågan omdjurskyddet, där vi också har en komparativ fördel iSverige. Vi måste hjälpas åt. ska vi diskutera det ien särskild debatt, men vi måste hjälpas åt att imple-mentera det svenska djurskyddstänkandet i andradelar av , så att vi kan få bort de avarter somvi bl.a. kan se i etermedia ibland.Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till re-servation 6. Jag står självfallet bakom alla de reser-vationer som mitt namn står under, men i det härsammanhanget väljer jag att yrka bifall bara till reser-vation nummer 6.Anf. 13 ():Fru talman! Tredje världen kritiserar EU ochUSA. En förändring av jordbrukspolitiken dröjer.EU- och WTO-processerna måste ta fart.En socialliberal jordbrukspolitik innebär bl.a.skärpta regler och utbyggda kontroller för konsu-menternas säkerhet. Det innebär ökat stöd för beva-rande av kulturell och biologisk mångfald. Vi social-liberaler vill se en avreglering av europeiskt jordbruk.En avreglering som innebär slopade skyddstullar, frittmarknadstillträde för exportörer i fattiga länder ochkraftigt minskade subventioner.De problem vi ser och som vi måste ägnavåra ansträngningar åt att lösa kan man sammanfatta itre punkter:· överproduktion,· kraftig specialisering av jordbruksproduktionen iEuropa,· slöseri med skattemedel.Det är de tre stora utmaningar som vi står inför.Överproduktionen medför dumpade världsmark-nadspriser, som slår ut jordbruk i . Speciali-seringen medför negativa effekter på miljön, ochomfattningen av EU:s jordbrukspolitik är ett stortproblem inte minst när det gäller östutvidgningen.De socialliberala målen är tydliga. Det första ärinternationell solidaritet, alltså större möjligheter förjordbrukare i tredje världen att producera mat förbåde sin hemmamarknad och för export. Vi vill semer bistånd och snabb östutvidgning. Det andra måletär säker mat - säker mat av hög kvalitet till Europaskonsumenter. Det tredje är bevarande av biologiskmångfald och radikalt minskat läckage av kemikalieroch växtnäringsämnen. Målen handlar också om etiskdjurbehandling och om bevarande av kulturvärdenoch kulturbygder.Det som vi socialliberaler nu vill se är en snabbWTO-uppgörelse om avreglering av ochUSA:s jordbruksmarknader med slopade skyddstul-lar, fritt marknadstillträde för exportörer från fattigaländer och en minskning av jordbrukssubventionernamed . Vi vill se skärpta regler för europeiskmatproduktion. Vi säger nej till långa djurtransporteroch nej till antibiotika och kadaver i djurfoder. Vi villinföra avgifter på bekämpningsmedel med miljöpå-verkan. Vi vill se fortsatt matutveckling för att fåfram t.ex. mer smalmat, nyttigare snabbmat osv.Vi menar att av den nuvarande subventions-nivån ska användas till bevarande av jordbruk som ärviktiga för kulturell och biologisk mångfald. Detinnebär åtminstone en fördubbling av den gröna box-en, EU:s nuvarande jordbrukspolitik.De här förändringarna skulle utsätta branschen förett starkt förändringstryck. De som sitter fast i ettplantänkande är övertygade om att mindre subventio-ner skulle innebära minskad produktion. Man ärövertygad om att det skulle leda till färre sysselsattaoch högre priser. Också kraven på mer ekologiskabrukningsmetoder skulle pressa upp prisnivån, anserman. Men för att skapa sig en föreställning om detotala effekterna måste man väga in flera aspekter.Europa har goda möjligheter som livsmedelsexportör.Konsumenterna i kommer att köpa mer matfrån andra länder.Resultaten av de här förändringarna - kraftig sub-ventionsminskning, stor exportökning, stor importök-ning, betydande omläggning av brukningsmetoder iekologisk riktning och en viss övergång till nya grö-dor - skulle, menar vi, paradoxalt nog kunna ledafram till ett ungefär oförändrat antal sysselsatta ijordbrukssektorn och en ungefär oförändrad prisnivåom man ser till konsumenternas hela matkorg.Men visst behövs det kortsiktigt nationella åtgär-der. Jag tänker t.ex. på att det är viktigt att finna for-mer för återföring av miljöavgifterna, som ju handlarom både konkurrensneutralitet och miljöinriktning.Visst är det viktigt att vi fortsätter att driva påsmåföretagarpolitiken. Jag är förvånad över att vi inteär beredda att i våra jordbrukspolitiska debatter sesmåföretagarfrågorna bredare. Man ser bara vissamindre, begränsade frågor. Jordbrukarna är småföre-tagare. Låt oss tala om småföretagarpolitiken bredare!När det gäller de kortsiktigt nationella åtgärdernatänker jag också på nyrekryteringen till jordbruket.Det är ett bekymmer. Vi behöver mera diskutera vilkapolitiska åtgärder vi behöver nationellt och på kortsikt för att komma åt de problemen.Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till re-servationerna 7 och 12.Anf. 14 ():Fru talman! Det är glädjande att vara ute och talamed bönder . Det finns en enorm framtidstro imånga fall. Det finns en stor entreprenörsanda, vilja till utveckling, ett intresse för ny teknik ochför nya odlingsmetoder. Det finns utan tvekan envetskap om att det här finns någonting att satsa påsom man kan försörja sig på och som kan ge vinstoch som dessutom kan vara ett oerhört stimulerandeyrke.Men man kan också hitta precis motsatsen närman är ute och talar med bönder, nämligen en arro-gans mot oss politiker som inte förstår hur det är attsitta och harva just precis den egna fåran, en noncha-lans över de åtgärder som vidtas och ett ointresse attutveckla företagen.Jag tycker att den skillnad som finns beroende påvilka kategorier bönder som man talar om ärslående. Ni har säkert alla mött den. Men den är ock-så oroande. Dessa positiva bönder är de ekologiskalantbrukarna som ofta samlas och diskuterar, utveck-lar sina företag och vill någonting. Och det känns somen enormt positiv potential i . De andra är desom kanske gör som pappa har gjort och som interiktigt ser en framtid i det som de håller på med.Jag ska läsa upp några pratminus ur en artikel.En person säger följande:I dag är lantbrukets egna tidningar de som är värstnär det gäller att sabla ned lantbrukets och köttetsframtid.Han säger också:Det enda som svenska lantbrukare talar om är die-selskatt och LRF, två helt irrelevanta begrepp förekonomin i deras enskilda företag.Denna person säger vidare:I stället är det viktigt att koncentrera sig på styr-kan i svensk köttproduktion för att vända den negati-va utvecklingen där produktionen inte alls hållertakten med den konsumtionsökning som sker.Han fortsätter:Det finns en massa positiva förutsättningar här,och det finns massor av marknader, och det gäller alladjurslag, såväl nöt, gris som fjäderfä.Vem är då denna person? Jo, det är den nya di-rektören i , , som kom-mer från . Han skulle kunna lägga till degnälliga politikerna också som står här och talar omdenna erbarmliga ryggsäck, dvs. om dieselskattensom är helt irrelevant när det gäller ekonomin för deenskilda företagen. Vi måste sluta med dessa diskus-sioner.Den svenska ryggsäcken har knäckt en bondeleda-re och fått en partiledare att lämna in, och den ärirrelevant för de enskilda företagens ekonomi. Det ärinte det som vi ska diskutera. Vi ska diskutera detsom de ekologiska lantbrukarna diskuterar, den fram-tidstro som kan finnas i svensk lantbruk. Det är näm-ligen precis som säger, att det finns enmassa positiva förutsättningar här. Låt oss diskuteradem.Det är utan tvekan så att de 10 miljarder som EU-medlemskapet har tillfört svensk lantbruk syns. Vihar världens mest moderna traktorpark. Åk ut nuunder vårbruket och titta hur det ser ut på åkrarna.Det är stora maskiner med breda hjul, nytt och mo-dernt. Dessutom har det under in-vesterats i ladugårdsbyggnader i som aldrigförr. Och det intressanta är att det har skett ett gene-rationsskifte i lantbruket, och de som tar över investe-rar för de kan räkna pengar.Jag skulle därför verkligen önska att vi kommerifrån allt detta gnäll. Det är svårt att knäcka dessamyter om att det är så negativt. För vissa partier kan-ske det är en livsluft, men det är definitivt inget somskapar en framtid. Och vad det åstadkommer är attmånga unga människor inte vågar söka till lant-bruksskolorna därför att de tror på gnället. De tror attdet inte finns en framtid i lantbruket, vilket innebäratt många lantbrukare har svårt att hitta männi-skor som vill jobba hos dem. Det finns t.o.m. fall därlantbrukare får lägga ned mjölkproduktionen därföratt de inte hittar någon som vill arbeta hos dem. Ochde som jobbar i lantbruket säger att det går attvälja, och då väljer de vem de arbetar hos. Och det ärnaturligtvis riktigt. Det är en marknad vi har.Det ekologiska lantbruket har ingen ryggsäck. Enav de ekologiska lantbrukare som finns i min närhetbrukar åka ut på LRF-mötena och säga:Min förtjänst ökade sedan jag ställdeom mitt lantbruk till ekologiskt lantbruk. Jag har25 % högre vinst . Så kan ni också göra.Det är naturligtvis ganska provocerande. ärhan en duktig lantbrukare och hade säkert en braekonomi även som konventionell lantbrukare. Men deekologiska lantbrukarna har ingen ryggsäck. De harinte den ryggsäck som ni talar om när det gäller skat-ter på bekämpningsmedel och handelsgödsel. De tarut ett högre pris på sina produkter, och de har enbättre ekonomi i sitt lantbruksföretag. Det är ett fak-tum.Denna marknad ökar dessutom i EU. Om vi ärmed i EU måste vi försöka hitta de nischer som göratt det svenska lantbrukets fördelar kan utnyttjas. Detkommer en ekologisk kyckling till . Denhar börjat produceras. Den ska börja säljas i Konsu-maffärer, och konceptet kommer från . Viligger alltså inte alltid först i alla lägen fast vi låtsasdet.Det talas mycket om att vi i har fått ensänkt prisnivå. Och som åhörare kan man tro att vihär i sitter och bestämmer priser på lant-bruksprodukter. Men det gör vi inte. Vi har inte enplanekonomi. Vi har en marknadsekonomi. Och kanbönder vara duktiga och sälja sin havre till förhöga priser är det fullt tillåtet. Kan man gå ihop meddanskarna som man också gör och sälja korn dyrt ärdet fullt tillåtet, och det gör man också. De priser somdet handlar om är de garanterade priserna som bön-derna får om de vill sälja till staten. Men sedan är detfullt möjligt för bönderna att ta ut precis de högaextrapriser som de över huvud taget kan få. Och na-turligtvis ska de göra det. Naturligtvis ska de se till attde producerar så goda produkter att de kan få ut ettmerpris.Ibland blir man förvånad när man hör hur det serut. Jag har kontakt med en lantbrukare som numeraåtertar allt kött. Det handlar om en bonde som har ettstort ekologiskt lantbruk och som skickar sina djur förslakt på närmaste slakteri, men han tar tillbaka alltingoch säljer direkt till affär. Han får då ut ett merpris påbetydligt mer än det dubbla. Detta innebär naturligt-vis att han nu kommer att bygga ett eget slakteri. Haninser att om han tar in flera led i sin egen regi så tjä-nar han pengar på det. Men han menar också att hanbara genom att återta alla djur så har han förändrat sinsituation radikalt. Det måste alltså till lite annat tän-kande. Man kan inte alla gånger göra som far ochfarfar gjorde.Det påstås också i att många jordbrukläggs ned. Och som i många andra fall måste manfråga sig varför det läggs ned jordbruk. Små jordbrukläggs ned. Ett av skälen är EU.