prot · GQ0922 · 2002-11-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:22Fredagen den 22 novemberKl. 09.00 - 10.25Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------1 § KompletteringsvalTredje vice talmannen meddelade att Vänsterpar-tiets riksdagsgrupp under sjukledig-het anmält hans er-sättare som suppleant i finansutskottet.Tredje vice talmannen meddelade vidare att Mo-derata samlingspartiets riksdagsgrupp på grund avuppkomna vakanser anmält Per som ledamot istyrelsen för Stiftelsen och somsuppleant i styrelsen för Stiftelsen efter Per Bill.Tredje vice talmannen förklarade valda tillsuppleant i finansutskottetRolf ()ledamot i styrelsen för Stiftelsen (m)suppleant i styrelsen för Stiftelsen (m)2 § Meddelande om särskilt anordnade debat-terTredje vice talmannen meddelade att särskilt an-ordnad debatt om asyl- och flyktingpolitiken skulleäga rum kl. 9.00.Tredje vice talmannen meddelade vidare att sär-skilt anordnad debatt om integrationspolitiken skulleäga rum kl. 12.00.3 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2002/03:31Till riksdagenInterpellation 2002/03:31 av ()om agerande på virkesmarknaden ochstatens ägaransvarInterpellationen kommer att besvaras den3 december 2002.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 21 november 2002NäringsdepartementetLeif PagrotskyEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 2002/03:40Till riksdagenInterpellation 2002/03:40 av omden kommunala självstyrelsenInterpellationen kommer att besvaras tisdagen den3 december 2002.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 18 november 2002FinansdepartementetLars-Erik Lövdén4 § Svar på interpellation 2002/03:32 om nollvi-sion i trafikenAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migom jag anser att trafiksäkerhetsmål för år2007 om max 270 dödade i trafiken ska uppfyllas.Hon har även frågat vilka åtgärder jag avser att vidtaför att nå detta delmål och när jag avser att fatta be-slut om nya åtgärder för att nå målen.Nollvisionen - att ingen på lång sikt ska dödaseller skadas allvarligt till följd av trafikolyckor inomvägtransportsystemet - ligger fast. Säker trafik är ettav transportpolitikens sex delmål. De övriga är Till-gängligt transportsystem, Hög transportkvalitet, Godmiljö, Positiv regional utveckling och ett Jämställttransportsystem.För att vi ska uppnå noll döda i trafikenmåste vi hjälpas åt och vi måste våga ha utmanandeoch krävande delmål. Vi måste ha en stra-tegi för olika åtgärder som bidrar till trafiksäkerhet.Under våren 1999 presenterade regeringen ett el-vapunktsprogram för ökad trafiksäkerhet. Program-met bidrar till en tydlig prioritering för Vägverketsarbete. Det innehåller bland annat en fokusering motde 100 farligaste vägarna och ett tydligt arbete förteknikutveckling.Regeringen har omfördelat 400 mil-joner kronor från anslag för admi-nistration och sektorsuppgifter till fysiska trafiksä-kerhetsåtgärder. Regeringen har också tidigarelagtfysiska trafiksäkerhetsåtgärder för 4 500 miljonerkronor i den nationella väghållningsplanen så att deska vara genomförda i stället för år 2007.Elvapunktsprogrammet har bland annat inneburitatt ombyggnaden av både statliga och kommunalavägnät har tidigarelagts. Försöksverksamhet medautomatisk hastighetsövervakning har kommit i gångordentligt. Flera initiativ har tagits för att sprida kva-litetssäkring och snabba på införande av modernteknik för ökad säkerhet.Regeringen beslutade om planerings-direktiv till , och våra län. Pla-neringsdirektiven är en följd av beslutangående den infrastrukturproposition som regering-en presenterade . I direktiven ingår att för-slag till långsiktiga planer för transportinfrastrukturenför 2004-2015 ska redovisas för regeringen senastden . Planerna ska innefatta såväl in-vesteringar, drift och underhåll som arbete för ökadtrafiksäkerhet. Kopplat till planerna kommer Vägver-ket tillsammans med övriga nyckelaktörer såsomKommunförbundet, polisen, NTF och andra också attta fram ett gemensamt trafiksäkerhetsprogram. Detprogrammet kommer att ersätta det gamlatrafiksäkerhetsprogrammet och i viss månockså elvapunktsprogrammet.Regeringen har också beslutat att inrättaen vägtrafikinspektion inom ramen för . Liknande inspektioner finns sedan längeinom de tre andra transportslagen - luftfart, sjöfartoch järnväg.Inspektionen kommer att underlätta för oss att fåen ökad fokusering på de säkerhetsproblem vi harinom vägtrafiken.Vi vet att satsningar som förbättrar vägar och for-don tar att genomföra. Infrastrukturen föränd-ras i långsam takt. kan vi konstatera att antaletdödade och allvarligt skadade i trafiken inte har ökatunder slutet av och ,trots att trafiken har ökat. Vi vet också att under sep-tember och oktober sjönk antalet dödade i trafikenkraftigt jämfört tidigareår. Låt oss alla hoppas att det är en utveckling somhåller i sig.Regeringen har också tagit initiativ till en natio-nell samling för att få en bredare uppslutning i arbetetför att förbättra allas vårt egna ansvar och beteende itrafiken. Vi måste alla hjälpas åt för att förbättra ef-terlevnaden när det gäller hastighetsgränser, att ökatrafiknykterheten, att öka användningen av bilbältenoch mycket annat. I uppdraget för den nationellasamlingen ingår att komma med förslag till nya åt-gärder riktade mot trafikanten och hur man ska kunnafå ännu större acceptans för nollvisionen hos svenskafolket. generaldirektör den nationella samlingen där representanter frånbåde folkrörelser och olika myndigheter ingår.Anf. 2 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret.I svaret konstateras att antalet döda och allvarligtskadade i trafiken inte har ökat och trots att trafiken harökat. Dock kvarstår det faktum som vi påpekade ianslutning till infrastrukturpropositionen, det vill sägaatt av individerna i varje årskull dör eller in-validiseras på grund av trafikolyckor. Nollvisionen -som vi över partigränserna är helt eniga om - innebäratt antalet som dör i trafiken ska minskas, inte varakonstant.Det är nu beslutet om nollvisionenfattades. Första etappmålet om maximalt 400 döda år2000 missades; i stället blev antalet ca 600. Det kvar till nästa etappmål som innebär att antaletomkomna i trafiken ska uppgå till maximalt 270 per-soner. Med andra ord är den faktiska utvecklingen iförhållande till uppsatta mål helt fel. Misslyckande ären sanningsenlig beteckning.Transportökonomisk institutt i , TÖI, harutvärderat trafiksäkerhetsarbetet i . I slutrap-porten konstateras att en reduktion i dödade och ska-dade inte har uppnåtts och att det delviskan bero på ett bristande samband mellan reformeroch åtgärder, på för svag satsning av åtgärder medkänd effekt och på att man tycks ha övergivit styrsät-tet innan det är tillräckligt genomfört. Delar av för-klaringen kan också ligga i att vägtrafiken i Sverigeökar igen.Förutsatt att vi fortfarande har nollvisionen sommål är det åtgärderna för att nå dit som det följaktli-gen är fel på.Den som inte är insatt i trafiksäkerhetsarbetet kanundra vad "åtgärder med känd effekt" betyder. Densom visat sig ha en garanterat god effekt om nollvi-sionen ska åtnjuta respekt hos allmänheten är trafik-övervakning och sanktioner gentemot det beteendesom måste stävjas. Eller annorlunda uttryckt: Detgäller att se till att de som färdas med bil är nyktra,håller hastighetsgränserna och har bilbälten på sig.Eftersom statsbudgeten har en begränsning - detfinns en gräns för hur stora medel som kan spenderaspå trafiksäkerhetsåtgärder - gäller det att använda deanslagna medlen på bästa sätt.Väg- och transportsforskningsinstitutet i Linkö-ping har studerat kostnadseffektenför sådana åtgärder. I en rangordning av olika sortersåtgärder från lönsamma till olönsamma visade det sig1991, i den rapport som jag har med mig, att hastig-hetsgränssystemet i en effektiv mix av olika åtgärdersvarar för cirka tre fjärdedelar av den totala reduktio-nen av antalet döda. Med hastighetsgränssystemetavsågs en marginell sänkning av gällande gränserkombinerad med en kraftigt förstärkt övervakningmed syfte att gällande gränser ska efterlevas. Sedandess har hastighetsövervakning med kameror visat sigvara ett kraftfullt verktyg som förstärker effektivite-ten i övervakningsarbetet. Liknande samband be-kräftas därför inte helt oväntat i den rapport som VTIgjorde åt , , förra året.Den nuvarande trafiksäkerhetsstrategin bejakarfrivilliga åtgärder i stor utsträckning. Men jag somkommer från ser att brister i trafikövervak-ningen och det tama sanktionssystemet leder till attseriösa åkerier riskerar att tappa i konkurrenskraftgentemot de konkurrenter som pressar kostnadernagenom lagbrott. Därför kan jag förstå Åkeriförbun-dets missnöje med regeringens oförmåga att kommatill skott med den otillbörliga konkurrens som det friacabotaget har medfört.Fru talman! Jag har mot bakgrund av detta någraåterstående frågor till . Vilka åtgärderär regeringen beredd att vidta med syfte att minskatrafikökningen på väg? Trafikökningen har ju visatsig vara en viktig förklaring till att arbetet med noll-visionen inte har lyckats.Har regeringen planerat att skriva en propositionnär den nationella samling som den förre näringsmi-nistern tillkallade är färdig med sina förslag?Avser regeringen att förstärka polisens möjlighe-ter att bedriva en kraftfull övervakning med syfte attförhindra brott mot regelsystemet vad gäller hastig-heter, nykterhet och bältesanvändning?Anf. 3 ():Fru talman! har tagit uppett ämne som berör alla i samhället: trafiksäkerhetenoch nollvisionen. Jag vill ta tillfället att lyfta fram enny fråga som jag hoppas att vår nya kommunika-tionsminister är beredd att arbeta med.Först vill jag intyga att vi kristdemokrater verkli-gen står bakom nollvisionen. Precis som varje familjhar en nollvision för sina medlemmar, behöver vi envision för hela samhället att arbeta i riktning mot.Jag instämmer också i kritiken som riktar mot regeringen. Alltför lite har gjortsför att motverka dödsolyckorna och de svåra skador-na. Förarens ansvar måste självklart betonas, men detär mycket ansvar som vilar på riksdag och regering.Förvisso har regeringen gjort saker, som ministernpåpekar, men det kunde göras mer. Det handlar ombättre vägar, ökade resurser till polisen och bilin-spektörerna samt att ständigt föra en debatt om attity-derna i trafiken.Det är också värt att notera att trafiknykterheteninte har någon framträdande plats i regeringens åt-gärdsprogram. Den finns inte med som en egen punktbland de elva. Och i ministerns svar är det väldigt litesom omnämns när det gäller trafiknykterheten. Låtmig återkomma till den strax.Därmed inte sagt, fru talman, att jag instämmer ialla förslag till åtgärder för attkomma fram till målet och uppnå nollvisionen. Vi äröverens om målet och visionen, sedan kan vi ha liteolika vägar för att nå dit.Fru talman! En av de stora orsakerna till dödso-lyckorna är alkohol och droger i trafiken. Trafikut-skottet uttryckte i senaste betänkandet om trafiksä-kerhet att regeringen förutsätts vidta kraftfulla åtgär-der mot rattfylleriet, bland annat att arbeta för alkolåsi alla bilar.En av min två frågor till ministern är: Hur går detmed alkolåsen?I höstens motioner har väckts en ny fråga som än-nu inte behandlats av utskottet. Det handlar om den såkallade VIP-modellen som kommer från . Dengår ut på att rattfyllerister tvingas möta trafikoffer.Jag noterade med glädje att ministern har träffat någraav dessa människor som drabbats så hårt på grund avatt andra kört rattfulla. Jag har själv varit på sådanamöten och lyssnat till föräldrar som förlorat sina barnpå grund av rattfylleri, och deras budskap går rakt in ihjärtat.Min fråga till ministern är om ministern kan tänkasig att arbeta för att rattfyllerister kan dömas till så-dana program som kallas för VIP? En fortsättning pådet borde vara att alla körskoleelever också genom-gick ett sådant program för att inse vilka fruktansvär-da konsekvenser alkohol i trafiken kan medföra.Anf. 4 ():Fru talman! Det är en väldigt viktig fråga som Ka-rin väcker. Det är framför allt så uppenbarligen inte har uppnått målen. Här måsteman fundera på vilka åtgärder man måste vidta. Jagtycker att man ska peka på det som var det nya mednollvisionen, nämligen fördelningen av ansvaret.Förut har ett stort ansvar lagts på föraren och biltill-verkaren och väldigt lite på väghållaren, framför alltnär det gäller hur vägarna är byggda. Det som var detnya i nollvisionen var att det var väghållarens ansvarsom man skulle trycka på och arbeta med. Det härberörs väldigt lite både i svaret från ministern och avKarin är inte så att vi kan klara hela nollvisionengenom att enbart öka sanktionerna och öka övervak-ningen. Det är naturligtvis en jätteviktig fråga, mendet kan inte vara det som man måste göra. Det kanman också göra, men det kanske inte är det som är detallra viktigaste. Det allra viktigaste är att vi har vägaroch trafikmiljöer som inte innebär att människorskadas allvarligt eller dödas. Det måste vara den vik-tiga biten.En annan viktig bit är att fundera på vilka mersom kan bli inblandade i trafiksäkerhetsarbetet. Hurarbetar vi med de frågorna? Jag vill peka på en viktiggrupp, nämligen trafikövervakarna, det vill säga tra-fikvakterna som normalt sett har bara ett enda upp-drag, och det är utfärda parkeringsanmärkningar. Dengruppen skulle kunna användas på ett mycket mereffektivt sätt i trafiksäkerhetsarbetet. Man skullekunna använda dem till att till exempel följa efter debilar som man ibland kallar för busbilar, det vill sägade som kör runt i oregistrerade fordon, oftast i destörre städerna, och inte följer några regler. Det är ensådan sak som man skulle kunna använda.En annan viktig fråga som jag vill peka på är attforskningen utvecklas, att man ger tydliga anvisning-ar om vad det är man vill komma fram med för att fåen bättre trafikmiljö som inte inbjuder till att dödaeller skada allvarligt.Däremot tror jag att man måste vara väldigt för-siktig med sanktioner. Det finns också en gräns därsanktioner, straff och regler innebär att man tapparrespekten för hela systemet. Åt det hållet tror jag attvi ska akta oss väldigt noga för att gå. Det finns ex-empel på vägar där man sänker hastigheter trots att deinte ser ut som om man ska köra i itimmen på dem utan i stället ser ut som om man skaköra i 50, 70 eller kanske ännu snabbare. Då följerinte trafikanterna hastighetsgränserna. Men finns deten naturlig koppling, till exempel till ett äldreboende,en skola eller ett daghem, har man också respekt förden typen av hastighetsbegränsningar.Det måste vara logiskt i trafiken. Trafiksäkerhet-sarbetet och nollvisionen måste vara någonting somfler deltar i. Man kan inte bara säga att det är vi poli-tiker, lagstiftarna, som ska ta det stora ansvaret ochatt andra inte har något ansvar.Jag tycker, fru talman, att det verkligen krävskrafttag nu i en nationell samling så att man inte baralägger över ansvaret på en part, nämligen lagstiftarna,och ropar på nya regler. Det viktiga är att vi hittar ensamsyn i de här frågorna.Anf. 5 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill faktiskt börja där BörjeVestlund slutade. Jag vill understryka det viktiga i attvi får en bred uppslutning i vårt arbete. Ingen av osssitter ensam på lösningen oavsett om vi stiftar lagar,bygger vägar eller övervakar hur människor efterleverde lagar som finns. Vi har alla ett gemensamt ansvarför att nå målen, och ju fler aktörer vi kan få med idet arbetet - från försäkringsbolag, från branschen,från olika folkrörelser och mycket annat - desto bätt-re förutsättningar har vi att lyckas. Jag vill understry-ka det jag sade i mitt interpellationssvar, att nollvi-sionen ligger fast. Det är viktigt av flera skäl. Det ärviktigt eftersom ambitionen är att rädda liv. Det ärviktigt eftersom vi också måste understryka att allahar ett eget ansvar.Ett exempel på det egna ansvaret är att vi vet attdet dör mellan 30 och 50 barn i trafiken varje år- riktigt små barn. När vi undersöker hur det kankomma sig vet vi att hälften av de barnen hade klaratsig om de hade suttit på en bilkudde, i en bilbarnstol,och om de hade använt bilbälte. Vi har en lagom att vi ska använda bilbälte. Ändå låter föräldrarbarn åka i bilen utan bälte. Det är klart att vi allamåste ha det yttersta ansvaret både för att vara räddaom våra egna liv och självklart också för att vararädda om andras liv.Alla vi som har mött föräldrar eller anhöriga sompå något sätt har förlorat en av sina nära och kära itrafiken vet att vi inte kan göra någonting för attlätta den oerhörda bördan för dem. Men jag tror attnär vi har haft de mötena blir vi oerhört bestämda påatt vi ska göra allt vi kan för att nya personer inte skadrabbas av samma svåra tragedi. Då delar jag denuppfattning som både ochJohnny lyfte fram: En av de viktiga åtgärder-na är att också arbeta med en kampanj mot att såmånga kör bil med droger i kroppen. Det är självklartoacceptabelt på många olika sätt.Nu har vi ett försök med alkolås i tre län i Sveri-ge. Vi har lagt fram ett förslag om att vi vill utvidgadet till hela landet och till alla fordon. Vi vill ocksåarbeta för krav på alkolås i alla bilar. Det får vi göragenom EU eftersom vi nu har gemensam lagstiftningomkring detta. Jag tror att det är oerhört viktigt.Jag tror också att vi skulle kunna skynda på arbe-tet genom att kanske få med oss företrädare för bran-schen och för olika försäkringsbolag och genom attriktat och målmedvetet vända oss mot de unga som tar körkort. Vi skulle kunna erbjuda dem ett sam-arbete. Om man tar körkort och har alkolås i bilenkan försäkringsbolagen också sänka premierna förnya, unga trafikanter.Det handlar om folklig opinion, om mer av kun-skap om vad det innebär när man kör för fort och omvad det innebär när man kör med droger i kroppen.Det handlar också om mer av trafikövervakning medkamera. Vi vet av den utvärdering som vi har gjort avtrafikövervakning med kamera att övervakningenändå påverkar och styr våra beteenden. Det handlarom mer pengar för att bygga bort de farligaste vägar-na både inom kommuner - utanför skolor och annat -men självklart också på de riktigt stora riksvägarnaoch motorvägarna. Det handlar om att fortsätta arbe-tet med att bygga bort farliga korsningar och med attsätta upp vägräcken på hårt trafikerade vägar.Jag tror inte att någon av de här sakerna kommeratt ändra utvecklingen radikalt. Jag tror inte heller attdet är någon av de här delarna som ensam är svaret.Jag menar verkligen allvar när jag nu säger att jag villha ett brett samarbete kring nationell samling för attnå nollvisionen. Då handlar ett brett samarbete ombåde samarbete här i , med branschen, medförsäkringsbolagen, med våra myndigheter och medvåra folkrörelser. Jag tror att det är det enda sättet attpåverka attityder och att hitta stimulanser för att fåalltfler att ställa upp på till exempel arbetet med al-kolås.Anf. 6 ():Fru talman! Jag tackar återigen för det här svaret.Men vad är då anledningen till att det finns föräldrarsom inte har bilbälten på sina barn? Vad är anled-ningen till att det finns människor som kör omkringmed alkohol i kroppen? Det har att göra med attsanktionssystemet inte fungerar. Det är faktiskt för-låtande. Nollvisionen innebär ju att skabygga om vägarna så att de blir förlåtande. är detfaktiskt sanktionssystemet som är så svagt att enåkeriägare lugnt kan kalkylera med de böter haneventuellt kommer att dra på sig om han mot förmo-dan blir tagen för hastighetsöverträdelse. Den vinsthan får är större än vad böterna är. Då är inte sank-tionssystemet effektivt.Jag håller fullständigt med statsrådet om att allahar ett ansvar. Men vi som har inrättat nollvisionenborde ha ett särskilt ansvar att förutom målen ocksåinrätta de åtgärder som behövs för att målen ska nås.Om man tittar på den medelsutveckling som harvarit , då nollvisionen antogs, så har fått mer pengar till fysiska åtgärder. Det ärnågot som vi alla har varit överens om här i riksda-gen. När det gäller sektorsåtgärder och medel tillpolisens trafikövervakning har det däremot skett enminskning. Andelen trafikövervakning i polisenstotala arbete är mindre nu än den var 1997.Därav kommer, tror jag, allmänhetens bristanderespekt för nollvisionen. Det ska löna sig för demsom sköter sig. För dem som inte sköter sig ska detfinnas en möjlighet att bli upptäckt och få ett straffför det man gör. Annars hänger inte de olika sakernaihop.Kampanjer om alkolås i all ära, men om vi vet attalkoholen ökar är det fullt rimligt, det som vi enadesom i trafikutskottet , att vi begär att regeringenåterkommer med en rapport om vad en allmän an-vändning av alkolås i bilparken skulle innebära för attnå nollvisionen. Här handlar det inte om dem som ärupptäckta, för vi vet att mörkertalet är mycket stort.Det har bland annat visat. Här handlar det om förebyggande. Manska inte behöva skada en annan människa eller sigsjälv innan bilen förses med alkolås.Det kan tyckas vara ett revolutionerande förslag.Vi enades trots allt om det över partigränserna i trafi-kutskottet. Jag vill likna det med när bilbältena inför-des. Det var mycket stora protester innan. är detfå röster som höjs för att man ska avskaffa bilbältenai bilarna. Lika självklart borde det vara att man intekan framföra fordonet i onyktert tillstånd.Jag tycker inte att jag fick något svar på fråganom vad regeringen avser att göra när det gäller tra-fikökningen. I interpellationssvaret framgår att rege-ringens mening är att trafikökningen är en förklaringtill att vi inte klarar nollvisionen. Vad har man då föravsikt att göra för att styra över till andra transport-slag, där säkerheten för både resenärer och förare ärhögre? Har regeringen några planer på att återkommamed sådana förslag?Jag har också en följdfråga till. Det som är nyttnu, när vi diskuterar trafiksäkerhet, är att vi har ettjämställdhetsmål i trafiken. Det beslutade riksdagenom , att det ska vara det sjätte transportpolitiskamålet. Det innebär ju att man såväl ska beakta kvin-nors behov av transporter som kvinnors värderingar isamband med trafikpolitiska beslut. Många forsk-ningsrapporter visar att kvinnor prioriterar trygghetoch säkerhet mer än vad man prioriterar hastighet ochframkomlighet. När man inför gupp eller 30-begränsningar kring en skola är de negativa insändar-na i regel undertecknade av män medan kvinnor of-tast välkomnar åtgärder som syftar till att minskarisken i trafiken.Har regeringen någon avsikt att låta jämställd-hetsmålet påverka den förändring i trafiksäkerhetsar-betet som behövs för att detta ska bli effektivt?Anf. 7 ():Fru talman! Jag glömde säga en sak i mitt förrainlägg. Jag vill naturligtvis välkomna vår nya kom-munikationsminister i den här debatten om trafiksä-kerhet. Vi kristdemokrater har ju från vårt håll krävtatt vi ska få en minister som kan ägna sig åt de härfrågorna speciellt. Vi är glada för att det har blivit sånu. Även om det är ett väldigt stort de-partement har vi i alla fall fått en kommunikationsmi-nister.När det gäller alkolås nämner ministern att manbör jobba via EU. Det förstår vi också att man måstegöra . Men vårt förslag är att man inför det häri tre steg. Det första steget är att alla som har dömtsför rattfylleri ska dömas till att använda alkolås om devill fortsätta köra bil. Det kan naturligtvis vara enövergångstid på tre, fyra, eller så. En sådandom skulle vi kunna införa i utan att frågaEU. Det andra steget skulle vara att jobba med yrkes-trafiken, alltså att få bussar, lastbilar och även tåg attanvända alkolås. Det gäller naturligtvis taxibilar ock-så. Det tredje steget är att jobba med bilindustrin ochställa kravet att det ska bli en standardprodukt i nyabilar.Sedan tyckte jag inte att jag fick ett klart svar påfrågan om VIP-modellen, att få rattfyllerister att mötatrafikoffer, att göra det möjligt att döma till en sådanåtgärd och likaså att få in det i trafikskolorna. Närman ska ta körkort ska det ingå att man får möta tra-fikoffer för att få den här förståelsen: Jag kommeraldrig att sätta mig bakom ratten onykter.Anf. 8 ():Fru talman!