prot · GP0953 · 2002-01-17 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:53Torsdagen den 17 januariKl. 12.00 - 17.58Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § AvsägelseTredje vice talmannen meddelade att GunnarGoude (mp) avsagt sig uppdraget som suppleant isocialutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.2 § Kompletteringsval till socialutskottetTredje vice talmannen anmälde att degrönas riksdagsgrupp på grund av uppkommen va-kans anmält som suppleant isocialutskottet.Tredje vice talmannen förklarade vald tillsuppleant i socialutskottetMarianne ()3 § Anmälan om förändring i regeringenssammansättningFrån statsminister hade följandeskrivelse inkommit:Till talmanFörändring i regeringens sammansättningJag har med verkan fr.o.m. den 1 februari2002 entledigat statsrådet den 15 januari 2002Göran PerssonSkrivelsen lades till handlingarna.4 § Anmälan om sammansatta utrikes- ochförsvarsutskottetTredje vice talmannen anmälde att av en tillkammarkansliet inkommen promemoria framgick attutrikesutskottet och försvarsutskottet jämlikt riks-dagsordningen 4 kap. 8 § i separata beslut den16 hade överenskommit att genom de-puterade i sammansatt utskott gemensamt bereda delsproposition 2001/02:60 Svenskt deltagande i en mul-tinationell säkerhetsstyrka i , dels demotioner som väckts med anledning av propositio-nen.Promemorian med bilaga hade delats ut till kam-marens ledamöter.Promemorian med bilaga hade följande lydelse:Sammansatta utrikes-och försvarsutskottetPromemoria 2002-01-16KanslietEx. t.KammarkanslietSammansatt utrikes- och försvarsutskott1 bil.Utrikesutskottet och försvarsutskottet har jämliktriksdagsordningen 4 kap 8 § i separata beslut den 16januari 2002 överenskommit att genom deputerade isammansatt utskott gemensamt bereda dels proposi-tion 2001/02:60 Svenskt deltagande i en multinatio-nell säkerhetsstyrka i , dels de motionersom kan komma att väckas med anledning av propo-sitionen.Till deputerade i det sammansatta utskottet har ut-setts de i bifogade förteckning upptagna riksdagsle-damöterna.Det sammansatta utskottet, som benämns Sam-mansatta utrikes- och försvarsutskottet (UFöU), konstituerande sammanträde denna dag utsettföljande presidium:Urban (), ordförandeHenrik (), vice ordförandeThomas utrikes- och försvarsutskott (UFöU),våren 2002Ordinarie Suppleanter(s) Wegestål () () Jóhannesson () () () (mp) § Ändring i kammarens sammanträdes-planTredje vice talmannen meddelade att ett medde-lande om ändring i kammarens sammanträdesplandelats ut till kammarens ledamöter.6 § Regional samverkan och statlig länsförvalt-ningFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 2001/02:KU7Regional samverkan och statlig länsförvaltning (prop.2001/02:7).Anf. 1 ():Fru talman! När Moderata samlingspartiet mot-satte sig det mesta av den försöksverksamhet med nyaregionala organ som fattade beslut om fördrygt var det av två huvudsakliga skäl.Vi vill för det första inte att det ska finnas för mångapolitiska nivåer, särskilt inte med beskattningsrätt.För det andra menar vi att en bättre, patientstyrdsjukvård inte behöver landstingen som politisk nivå.Det kan tilläggas att vi inte tror att detta att flyttapolitisk makt mellan den ena eller andra nivån är denriktigt stora demokratiska utmaningen. Av dessa skälmotsatte vi oss de embryon till superlandsting somförsöksverksamheten innebar.Vårt alternativ till en ny regional eller pseudore-gional nivå är frivillig samverkan mellan kommuner-na genom kommunalförbund. Detta utvecklade vividare i en intern utredning inom partiet för några årsedan. I det moderata särskilda yttrande som vi skrevtill - alltså den utredning som, sågott det nu gick, hade att utreda de pågående försöken- satte vi rubriken . Förslaget i propositionen om samver-kansorgan är mot den bakgrunden, trots alla konstig-heter i propositionen, inte någon osympatisk idé föross.Beträffande sambandet mellan beskattningsnivåeroch skattetryck är det intressant att notera att GöranPersson i explicit sade att hanför sin del tror att det behövs tre skattenivåer för attkunna fortsätta att ta ut hög skatt i Sverige.Motiven för de försök som inleddes varframför allt demokratiska. Bättre folklig förankringav den regionala utvecklingen, en ny regional demo-krati och en ny sorts politiker var de höga målen. Vimenade redan när beslutet fattades att det var fåfängtatt tro att demokratin utvecklas bäst genom att beslu-ten flyttas mellan olika politiska nivåer eller genomatt nya politiska organ tillskapas. Denna bedömninghar visat sig riktig. Som en av de många utvärderarna,, konstaterade har medborgarintres-set varit begränsat. Docent skrev försin del att "uteblivet folkligt stöd är en minst sagtbesvärande omständighet. "Någon ny politikertyp har vi inte heller mött,tycker jag, utan i stället är det än en gång"Tordenskjolds soldater", som ett danskt uttrycklyder. Tordenskjold var ju den danske, eller egentli-gen norske, våghals som under det stora nordiskakriget lurade svenskarna genomatt låta samma soldater vandra runt som en teaterarméoch därigenom ge intryck av att vara nya, trots att detvar samma gubbar. Så är det också i regionförsöken.Att landstingsråden omdefinierats till regionråd har,såvitt kunnat märkas, inte lett till någon demokratiskentusiasm.Den andra huvuduppgiften med försöken var att fåen bättre utveckling i länen. Också här är det svårt attse märkbara resultat, även om entusiasmen, som såofta när ett försök inleds, varit stor bland de aktivtinblandade. Bra saker har säkert gjorts - jag vet flerasådana exempel från mitt hemlän - men nå-gon verklig betydelse för utvecklingen är svår attavläsa. Den bakomliggande frågan är förstås hur storbetydelse den typ av regionalpolitik som förs iSverige har över huvud taget. Resultatet av satsning-arna är ju knappast imponerande.Hanterandet av denna fråga visar att försöken intehar varit några riktiga försök, alltså en process somska utvärderas sakligt och fördomsfritt föratt kunna ligga till grund för generella åtgärder. Ty-piskt nog hävdade en del reservanter i på en gång att försöken måste fortsättaför att det har gått och att de därefterskulle permanentas, vilket ju blir något ologiskt.Förklaringen ligger inte bara i metodisk förvirringutan framför allt i att de s.k. försöken av vissa haruppfattats som en oåterkallelig process. Detta förkla-rar väl också en del av det hätska engagemanget frånen del politiker som skådat en framtid av ännu störremaktbefogenheter. Sedan ska det väl sägas att debefogenheter som försökslänen har haft inte ärså stora. i har exempelvis enbudget som är ungefär en femtedel av den som denstörsta förvaltningen i kommun har.Nu till det aktuella förslaget. Vi ställer oss bakomtanken att kommunerna i förening ska kunna övertavissa utvecklingsuppgifter från länsstyrelserna om deså önskar och kan enas om detta. Det innebär inte attvi inte ser svagheterna i konstruktionen,som blir tämligen skör. Det finns många oklarheter iförslaget, vilket väl återspeglar tillkomstprocessen.Det är naturligtvis inte alls tillfredsställande, herrstatsråd och andra, att en proposition ändras i sistastund efter kritik under delningen. Detta har lett tillåtskilliga oklarheter, t.ex. beträffande ansvarsfördel-ningen mellan olika organ. Oavsett vad man tyckerom torde det vara nästan unikt atten proposition så helt bortser från den bakomliggandeutredningen.Förslaget är naturligtvis inte särskilt långtgående.Kommunerna ska i samverkan kunna överta en deluppgifter som skötts av länsstyrelserna. Att dåsom vissa debattörer gjort tala om somen ny Axel , som vill centralisera allmakt, är inte speciellt rimligt, i varje fall inte utifråndet här exemplet, möjligen utifrån andra. Man undrarvarför den store riksbyggaren - jag syftar förstås påAxel - ska behöva utsättas för den jäm-förelsen. Förklaringen ligger väl än en gång i de dåli-ga historiekunskaperna.Behandlingen i utskottet har lett till den föränd-ringen att majoriteten föreslår att försöken ska fort-sätta oförändrade i och i fyraår till. När vi moderater nu ställer oss bakom de fort-satta försöken i , som vi faktiskt också motione-rat om, är det värt att påpeka att vi ac-cepterade den första delen av försöket där, nämligenskapandet av ett . Skånefick alltså en moderat särbehandling redan då.Mera allmängiltiga argument för fortsatta försökjust i är den historiska bakgrunden, det tidigtanmälda intresset, den länssammanslagning som varnaturlig och behovet av ett gemensamt organ förkontakterna med , inte minst sedan bronbyggts. Inget av dessa skäl talar för försöken fortsätta någonstans i oförändrad formligger alltså bäst till.Jag tror att senare talare kommer att ytterligareutveckla varför det här kan vara bra för Skåne.Ytterligare ett argument, naturligtvis mindre gene-rellt och måhända avsett mer för en intern krets, är attopinionen bland landstings- och kommunpolitikernaär olika i olika delar av . I har vi välmött en tämligen samstämmig opinion för någon typav fortsättning av försöken; så inte i de andra för-sökslänen. Däremot kan man inte hävda att det finnsnågon bred folklig förankring för försöken någon-stans, och det har inte heller utvärderarna kunnathitta. Det ligger möjligen i sakens natur att det ärsvårt att göra den här typen av verksamhet djupt för-ankrad. De bekanta jag själv har i exempelvis Skåneär knappast eller nätt och jämnt medvetna om att detpågår några försök. Däremot finns det nog en visseller ganska stor sympati för detta att man fått ettsammanslaget Skåne.Fru talman! Utvecklingsuppgifterna kommeronekligen att hanteras på ett ganska olikartat sätt i de21 svenska länen om majoritetslin-jen från utskottet vinner. Vi kan urskilja minst fyraolika strukturer framöver. I två län, och VästraGötaland, fortsätter försöken, om än något olika, medrespektive utan hanterandet av kulturbidrag till destatliga kulturinstitutionerna. För och gäller övergångsbestämmelser . Upptill 15 län har enligt uppgift redan visat intresse förden nya typen av kommunalförbund, bestående avalla kommunerna i länet - med eller utan ,som ju inte behöver vara med. I den fjärde gruppenhamnar så de län som inte är intresserade eller intekan enas. Det räcker ju med att en kommun ställer sigutanför för att den hittillsvarande modellen inte skafungera eller för att förslaget till kommunalförbundinte ska realiseras.Den splittrade bilden stämmer förstås dåligt meddet försök till enhetlighet och permanens som propo-sitionens förslag till samverkansorgan säger sig varaett uttryck för.Uppdraget att utveckla länet med statliga pengarkommer följaktligen att skötas av regionförbunden iförsökslänen, av de nya samverkansorganen i andralän och av länsstyrelserna i län utan kommunalt sam-verkansorgan. Lägg därtill att alla länsstyrelser harutvecklingsuppgifter, enligt sina instruktioner, och attalla landsting också har detta, samt att det ofta finnsen avdelning av i länet.Jag tror att vi kan enas om att bilden är minst sagtbrokig. Redan av propositionen framgår det att detbehövs en allmän översyn av uppgifts- och ansvars-fördelningen mellan staten, kommunerna och lands-tingen samt av länsstyrelsernas roll.En tendens som funnits länge och som även åter-kommer i propositionen är att länsstyrelsernas ochlandshövdingarnas roll renodlas mot myndighetsut-övning. är som bekant en landshövding på engång företrädare för regeringen i länet och en böne-man uppåt mot regeringen för lokala intressen. Detkan vara riktigt att sträva efter en mer begränsadlandshövdingeroll, men vi ska vara medvetna om attnågot då också går förlorat. Som visat i enstudie för , I skärningspunkten,kommer vi att få en annan typ av landshövdingar omutvecklingsuppgifterna tas ifrån dem. Den traditio-nella, ofta namnkunniga, stundom färgrika, samlandesymbolen för länet - jag tänker på sådana exempelsom och från Kal-mar län, inbördes faktiskt rätt så olika - kommer dåatt ersättas av en vanlig tråkig generaldirektör.Låt mig avsluta med en blick framåt. Dagens be-slut kommer inte att göra landstingens roll tydligare.Redan detta att landstingen kan vara med i det nyasamverkansorganet eller stå utanför tyder på att denframtida rollen är oklar. Jag noterar därtill att stats-ministern , bl.a. på ett landshövdingemö-te, gjort antydningar om att en omprövning av hu-vudmannaskapet för sjukvården kan bli aktuell.Statssekreterare skriver på Fi-nansdepartementets hemsida apropå den kommandeöversynen bl.a. att det kan bli aktuellt med enny kommunindelningsreform och att huvudmannas-kapet för sjukvården kan flyttas. Enligt Häggroth villregeringen i vilket fall som helst inte utveckla lands-tingens befogenheter till att också gälla utvecklings-frågor innan översynen har gjorts.Många tecken tyder således på att den nuvaranderegionala röran kan ersättas av något bättre först omoch när landstingens roll omprövas.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 2.Anf. 2 ():Fru talman! Först vill jag uttrycka min tillfreds-ställelse över att statsrådet vill delta i debat-ten . Det är bra att ministrarna deltar i den härtypen av debatter, och det skulle kunna ske oftare.Fru talman! Har det regionala självstyret kommitför att stanna, stanna upp eller möjligen avstanna?Det är en s.k. bra fråga. Huvudinriktningen i det be-slut som vi ska fatta i anslutning till detta betänkandehandlar nog mest om att avstanna. Konservatismenscentralistiska krafter har dess värre funnit varandra.Men jag tror att oavsett vad som sker i dennakammare så har den politiska idén om ett utökat regi-onalt självstyre kommit för att stanna. Det är en sådanidé som har framtiden för sig.Fru talman! Politiska förändringar tar sin tid. Detkan förflyta mellan en tankes väckande ochdess genomförande. Det krävs tålamod, ja, myckettålamod och för all del även envishet, för politikersom tror på en förändring. Jag brukar tala om de småstegens filosofi. En annan politiker för ett antal årsedan använde ett annat mer negativt uttryck - hantalade om de små stegens tyranni. Men grundinställ-ningen i båda fallen bygger på den faktiska vetskapenom politikens villkor. Den grundläggande skillnadenmellan de goda vägarna och de dåliga är ju inte desmå stegen utan vilken rörelseriktningen är. Vart är vipå väg? Vad händer sedan? Vilka konsekvenser får de beslut vi fattar ? Rörelseriktning-en är viktig. Den kanske inte alltid uppvisaravsevärda substantiella skillnader - men i morgondå?Fru talman! Beslutet med anledning av proposi-tionen handlar om inriktning för framtiden av regio-nernas utveckling. I stället för att fullfölja den bredaenighet om framtidsinriktningen som förelåg i dens.k. betänkande Regionalt folksty-re och statlig länsförvaltning väljer regeringen att tatvå steg tillbaka. I stället för regionalt självstyre väljsregional samverkan. Denna inriktning anser vi felak-tig. Det är fel rörelseriktning, helt enkelt.Fru talman! Det där med två steg tillbaka handlarom att försöksverksamheten, och för all del den in-riktning som hade, får ses som ettsteg framåt. Men i stället för att återgå, om man nu ärmissnöjd med detta steg, förstärker man centralismen.Det blir ytterligare ett steg bakåt. Och med uttrycket"man" menar jag socialdemokraterna och moderater-na.Fru talman! Troligen har jag tidigarehär i kammaren hänvisat till ett roligt citat på en le-darsida. Jag tror att jag läste det . Där hävdades med bestämdhet att vidnågot tillfälle hade beskrivit den politiska processensom ett steg framåt och sedan två steg tillbaka. Skulledetta ha varit sant skulle det ha inneburit en politiksom backar in . var citatet inte korrekt.Inte ens var så dum. Men den praktiska politiksom regeringen med stöd av nu satsar påär en baklängesrörelse. Författaren och historikernHenry lär ha sagt - jag delar intehans åsikt - att praktisk politik består i att ignorerafakta. Kanske har socialdemokrater och moderaterförläst sig på Adams.Fru talman! Vad vi här ser är att konserva-tismens krafter är starka, och det oberoende av poli-tisk färgnyans. Här kan inget högerspöke eller väns-terspöke frammanas i debatten. Inriktningen av majo-ritetens beslut i det här betänkandet leder till en ökadcentralism - jag pratar då om huvudinriktningen. Ochska vi vara ärliga är det kanske inte så konstigt attstatscentralismen i socialdemokratin finner sin mot-svarighet i statscentralismen hos . Ideo-logiskt har ju socialism och genuin konservatismalltid förespråkat en oerhört stark statsmakt. Social-demokraterna och har funnit varandraoch faller i varandras armar.Fru talman! I utskottet har vi upptäckt att vi har enpoet, nämligen socialdemokraten levererar briljanta verser vid terminssluten införutskottet. Kanske är det för honom att skriva enny sång - Bakåtsträvarnas vals.Fru talman! Det rimliga borde ju egentligen ha va-rit att fortsätta försöksverksamheten och utvidga denmed sikte på att under nästa mandatperiod fatta ettpermanent beslut om det regionala självstyret. Re-geringen tillsammans med väljer nu ensamverkansmodell som i länen kan stoppas av enenda kommun. I stället borde renodling i ansvarsför-delningen mellan stat och självstyrelseorgan ha variten grundläggande princip. Men med regeringensförslag blir det regionala företrädarskapet oklart, ochotydligheten ökar i relation till omvärlden.Fru talman! Enligt kristdemokratiskt synsätt ärsubsidiaritetsprincipen central i arbetet för maktdel-ningen mellan samhällets olika nivåer. Den vilar påtvå grundsatser, nämligen dels att det som en gemen-skap kan sköta på ett ändamålsenligt sätt ska gemen-skapen också få sköta, dels att de överordnade ge-menskaperna, t.ex. staten, har skyldighet att stödjadär det behövs. Detta stöd ska respektera de enskildamänniskornas rättigheter och gemenskapernas egnakompetensområde.Det socialdemokratiska och moderata förslagetinnebär dessvärre en maktcentralisering, och reger-ingen har inte på ett övertygande sätt visat att dennacentralisering ökar ändamålsenligheten i beslutsfat-tandet.Den konstitutionella utgångspunkten borde i stäl-let ha varit den grundläggande principen att beslut skafattas så nära de berörda som möjligt.Fru talman! I stället för självständiga, starka regi-oner föreslås kommunalförbund där varje kommunges vetorätt i varje fråga. Dessutom innebär kommu-nalförbundstanken att enbart de större partierna blirrepresenterade i samverkansorganet. Den politiskamångfalden och representativiteten minskar. Genomskinlighet ochmöjlighet till ansvarsutkrävande försvåras.I andra sammanhang är t.ex. socialdemokraternaalltid väldigt noga med att försvara folksuveränitets-tanken. Men här har man inte lyckats hävda den i deregionala sammanhangen.Från våra ideologiska utgångspunkter har en avfolket vald fullmäktigeförsamling alltid ett högredemokratiskt värde än en indirekt vald sådan försam-ling. Detta gäller oavsett om valet avser ,eller kommunfullmäktige. Detär ju alltid de direktvalda församlingarna som utser deindirekt valda ledamöterna. Redan härav följer att dedirektvalda är överordnade och mer suveräna än deindirekt valda församlingarna.Folksuveränitetstanken får här - enligt socialde-mokraterna och - stiga åt sidan. I ställetkanske det rör sig om att se om sitt hus, att bevara enförgången maktstruktur. Effekterna av det indirektavalet till samverkansorganen blir ju att dessa - åtmin-stone kortsiktigt får vi hoppas - kommer att totaldo-mineras av socialdemokraterna och moderaterna.Fru talman! var det väl Folk-partiet som körde med slogan att det är för mycketsocialdemokrater och moderater i politiken. Jo, såkommer det att bli i de nya regionala samverkansor-ganen. Förvisso finns det ideologiska synpunkter pådenna deformering av självstyrelsetanken, men jagförmodar att dessa två partier inte ser någon nackdel iatt det nya systemet ensidigt gynnar just dessa tvåpartier.Fru talman! Förslaget om samverkansorgan i lä-nen innebär ingenting nytt, bara att man i en ny lagupprepar det kommunerna redan kan, nämligen bildakommunalförbund. Ingenting hindrar riksdag ochregering från att lägga ut de uppgifter som beskrivs ipropositionen på kommunalförbund . Detsjälvstyre som antyds genom samverkansförfarandet,där varje ingående organ beslutar i fråga om sin egenekonomiska medverkan, låter bra men blir snabbttomt på innehåll när det står klart att staten tänkerbehålla pengarna.Fru talman! Sammantaget innebär alltså betän-kandet att regeringen och i praktikenföreslår en avveckling av starka, relativt självständigaregioner, stärkt makt för regeringen genom möjlig-heten att utse landshövdingar med ökade befogenhe-ter och styrelser för länsstyrelser och ökad kontrollöver landets regioner genom att i praktiken allt regio-nerna tar sig före ska godkännas av regeringen.Fru talman! Visst, som jag sade inledningsvis, omman skulle jämföra den faktiska beslutssubstansenjust så finns det inga avgrundsdjupa skillna-der. Men det beslut vi fattar här och är ett inrikt-ningsbeslut som får konsekvenser för den framtidautvecklingen.Fru talman! Vi kan konstatera att betänkandet inteär konsekvent i sitt upplägg. och Västra Göta-land får fortsätta enligt försökslagen. Vår ambitionvar och är ju att den framtida utvecklingen skulle habyggt på försökslagen och att alltfler skulle komma ini systemet så att vi skulle kunna få en permanentlösning på frågan om regionalt självstyre från 2006eller 2007. Så blir det nu inte.Fru talman! Den moderata ideologin tog paus närden kom till Skånegränsen. Då räckte inte argumen-ten längre. Vad det beror på får väl framtidens histo-risk-politiska analytiker grunna på. I alla fall är detfullständigt klart att logiken inte räckte till. För attåterigen anknyta till och travestera praktisk politik består i att ignorera den egnaregionala ideologin från och söderut.Karl XI blev av med sin krigskassa i , ochmoderaterna berövades sin ideologi där. Snapphanar-na ville helt enkelt ha sitt. Inom parentes sagt är jagav gammal snapphanesläkt.Fru talman! föreslog alltså att Skåneskulle få fortsätta enligt försökslagen, men i övrigtskulle regeringen vinna gehör. vål-lade ju det moderata avsteget lite huvudbry hos ossandra; vi kunde ju inte gärna rösta mot vår egen hu-vudinriktning för det regionala självstyret för attstödja enbart . Men vi hittade - efter en delfunderande - en beslutsteknik som skulle göra dettamöjligt, och eftersom det då fanns en utskottsmajori-tet för tyckte socialdemokraterna att då måsteväl ändå också få vara kvar enligtförsökslagen. kvar i försökslagen gav alltsåbonus i form av talman! Även om vi vill ha en annan huvudin-riktning får vi ändå anse fortsatt försöksverksamhetför och som en framgång iden övriga dysterheten.Fru talman! En sak har dock frapperat mig när jagser tillbaka på beslutsprocessen, nämligen Vänster-partiets tystnad. I sin motion med anledning av pro-positionen hade partiet samma huvudinriktning somKristdemokraterna, ochMiljöpartiet. Men som synes av betänkandet finnsinte en enda markering från , varkenreservation eller särskilt yttrande. I stället har manunder tystnad anslutit sig till alliansen socialdemo-krater och moderater. Det finns alltså två vänsterin-riktningar som vi kan urskilja här, dels motionens,dels betänkandets. Vilken är det som gäller? Kanskevar det så att Vänstern inte bara drabbades av ettideologistopp av moderattyp utan helt blev av medsin regionala idévärld? Var det så? Det vore klartvälgörande om någon vänsterpartist försökte förklaraslalomåkningen.Fru talman! Det finns ett intressant indiskt ord-språk: Också en avhuggen kvist växer ut igen.Fru talman! Innebörden har inget med vänsterpar-tisten att göra, däremot vad jag påpe-kade i början: Den politiska idén om ett utökat regi-onalt självstyre har kommit för att stanna. Även omnu socialdemokrater och moderater tillfälligt harbrutit åtminstone en del av den regionala självstyrel-sens kvist, så kommer den att växa ut igen. Den harframtiden för sig.Fru talman! Jag ber att få yrka bifall till reserva-tion nr 1.Anf. 3 ()replik:Fru talman! Vi börjar med .