prot · GQ0940 · 2002-12-19 00:00:00 — Det innebär en bredaredefinition, och den omfattar personer med normal IQmen med skador som hindrar att denna intelligens kananvändas på ett rationellt sätt.Det är viktigt att få besked av utskottsmajoritetenom varför inte denna grupp fick ingå i kartläggning-en. Vilka argument har man att anföra för att inte tamed de kognitiva funktionsnedsättningarna? Inteminst till , patientförening-en för hjärnskadade, som aktivt drivit den här fråganskulle det vara bra med ett svar.Klyftan är fortfarande stor mellan funktionshind-rade och andra. Det är långt kvar till jämlikhet i lev-nadsvillkoren. En slutsats som bygger på en enkät tillfunktionshindrade lyder: "Det kan konstateras attpersoner med funktionshinder som grupp utestängsfrån flera av de sektorer av en människas liv somgenererar hennes självständighet. Analogt med dettagäller att de personer som utestängs från utbildningoch arbetsmarknad inte heller kommer att kunna levasom andra på ett reellt sätt. "Förutom sitt funktionshinder för de en kamp motbyråkrati och krångliga beslutsvägar. "Samhällsapparaten är för oss en labyrint där vi oftastgår vilse och ger upp. Kanske det också är mening-en?" Det var ett svar i enkäten.Centerpartiet föreslår bland annat ändring i för-valtningslagen just kring bemötandefrågor, rätten tillrehabilitering för alla människor och att vi måstesäkra framtida personalförsörjning vad gäller person-liga assistenter.Fru talman! Vi måste oförtrutet gå vidare, steg försteg, mot ett samhälle som är tillgängligt för alla. Detär vad vi i vill medverka till.Jag vill också stödja yrkandeoch ställer mig bakom reservationer.Anf. 104 ():Fru talman! "Från patient till medborgare", det ärrubriken på den nationella handlingsplanen för handi-kappolitiken som vi beslutade om i förnågra år sedan. Har vi nått det målet? Nej, det har viinte. Jag vet att det finns alltför många personer medfunktionshinder som inte direkt tycker att omgivning-en betraktar dem som patienter, men däremot upple-ver de att omgivningen inte ser och bemöter dem somfullvärdiga medborgare.Jag ska ta tre exempel.Det första exemplet är en kvinna som är synska-dad och som ofta föreläser runtom i landet. När honkommer till en konferenslokal blir hon nästan alltidbetraktad som en passiv åhörare, och många blir liteförvånade när det är hon som är talaren och hu-vudattraktionen för konferensen.Det andra exemplet är en man som berättat att hansett massor av restaurangkök, och det beror inte på atthan arbetat i många olika restauranger utan på att hanofta tvingas åka i varuhissen för att komma in i olikarestauranger.Det tredje exemplet är en ung kvinna som beskri-vit att hennes vänner på anställningsintervjuer om-beds berätta vad de är bra på, medan hon alltid fårfrågor om vad hon inte klarar av. Den kvinnan ärhörselskadad.Jag vill också gärna delge er den påfyllnad av er-farenheter som jag fått, då jag iegenskap av särskild utredare arrangerat regionalakonferenser runtom i landet om hjälpmedel och "LSS- råd och stöd". Ofta är det något som inte fungerar.Det kan vara ett trappsteg som konferensanläggning-en glömt att berätta om, specialbeställd mat somblivit fel eller att vi glömmer att ta paus så att skriv-tolkarna orkar med. Det mest klassiska och vanligastförekommande är krånglande mikrofoner och söndri-ga högtalare och hörselslingor. När jag då påtalar detför konferensvärdinnor eller tekniker så säger de litehurtigt till mig: Börja ni så länge, så kommer vi sedanoch ser om vi kan fixa så att ljudet blir bättre, ellerockså får ni försöka prata lite högre. Alla har hittillsblivit lika förvånade när jag brukar säga att vi intekan börja konferensen förrän det är fixat - alla hör juinte annars. Det räcker inte med att 83 av 85 hör.Även om det här beteendet oftast inte beror på ill-vilja utan på bristande kunskap och på attityder så ärdet inte svårt att förstå att känslan av utanförskapuppstår när man möter dessa erfarenheter och får tadel av dessa berättelser. Det bekräftar också att vi haren bit kvar innan det demokratiska medborgarskapet ipraktiken fungerar.Fru talman! Är det här då den enda bilden, och ärallt negativt? Nej, verkligen inte. Många vittnar omatt oerhört mycket har förändrats till det bättre övertiden, även om det ibland inte går tillräckligt snabbt -som många har beskrivit.Sverige har också på många sätt ett oerhört gottutgångsläge när det gäller ett ur alla aspekter meratillgängligt samhälle för alla. Den bästa förutsättning-en är att vi årtionde efter årtionde har utvecklat dengenerella välfärden. Vi har satsat på utbud riktat tillalla, kompletterat med individuella insatser när såbehövs, och vi ser till att det är gemensamt finansieratav oss alla efter förmåga.Detta har såväl allmänt som vad gäller handikap-politiken inneburit att vi har gått från välgörenhet tillvälfärdspolitik. Att vi har gått välgörenhet till väl-färdspolitik har inneburit förbättrade förutsättningarför oss alla och därmed också för personer med funk-tionshinder.Den socialdemokratiska handikappolitiken har sinabsoluta bas i den generella välfärdspolitiken. Det villjag betona, då en del partier inte verkar se de negativakonsekvenser deras förslag skulle innebära, särskiltför oss som har någon form av funktionshinder - tillexempel försämringar när det gäller sjukpenning ochkarensdagar.Fru talman! Vi har i också visat att viverkligen vill byta perspektiv genom den nationellahandlingsplanen Från patient till medborgare. Denationella målen är:- en samhällsgemenskap med mångfald som grund- att samhället utformas så att människor medfunktionshinder i alla åldrar blir fullt delaktiga isamhället- jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar,kvinnor och män med funktionshinder.Det är mycket tydliga mål. Men det är också målsom förpliktar. Vi måste särskiltfokusera på en del områden.Sverige ska bli tillgängligt för alla. Staten ska varaett föredöme. Det innebär att myndigheter har ettuppdrag att göra sina verksamheter tillgängliga påolika sätt - det kan gälla lokaler och information.Alla ska kunna resa. Det gäller förbättringar förkollektivtrafiken.Diskriminering ska inte få förekomma. På dettaområdet har det tillsatts en utredning för attanalysera möjligheterna till en samlad diskrimine-ringslagstiftning.Möjligheten till högskolestudier ska förbättras.Här har en lag om lika behandling i högsko-lan trätt i kraft.Fler ska få arbete. Ett par utredningar tittar på attöka möjligheterna för funktionshindrade att få ettarbete.Mer personal behövs. Här finns uppdrag utlagdaför att till exempel se hur vi kan rekrytera till vårdoch omsorg.Det behövs mer kunskap för bättre bemötande.Här pågår också omfattande kompetensutvecklings-program inom olika områden.De som behöver vård och omsorg ska skyddasmot höga avgifter. Här har vi infört en max-taxa inom äldre- och handikappomsorgen.Stopp för domstolstrotset. Vi har skärptlagstiftningen igen, med möjligheter till sanktionernär man inte följer lagstiftningen.Funktionshindrades ställning ska stärkas i helavärlden. har tillsammans med andra startat ettarbete för en om funktionshindradesrättigheter.Det här innebär att vi alla måste anstränga oss föratt vi verkligen ska kunna riva de hinder som finnsför funktionshindrades fulla delaktighet i samhället,och för detta krävs engagemang, attitydförändringaroch insatser av alla medborgare och inom alla sekto-rer.Fru talman! Även om vi har gått från välgörenhettill välfärdspolitik finns det fortfarande mer att önskaoch att göra för att personer med funktionshinder skaha lika möjligheter. Det är en stor utmaning för ossalla. Tack och lov upplever jag betydligt störreintresse och engagemang i många olika samhällssek-torer. Jag tror också att många av utgångspunkterna iden nationella handlingsplanen skapar mycket godaförutsättningar för att successivt nå målsättningarna.Jag upplever också att handikappolitiken står påen mycket stabil grund. Genom att vi har ordning påstatsfinanserna finns inte ständigt hotet om akut bristpå pengar och därmed snabba beslut som kan påverkaden enskilde negativt. Vi som har varit med några årvet väl hur det var då vi hadeunderskott i assistansreformen.Särskilt viktigt är det att kunna trygga reformenmed personlig assistans, som betyder att många per-soner med funktionshinder av omfattande karaktär fårmöjlighet till ett liv med ökad valfrihet, större infly-tande och bättre livskvalitet. Regeringen föreslårdärför att anslagen till personlig assistans ska ökamed ca 2003.Möjligheten till personlig assistans kräver natur-ligtvis också att det finns assistenter tillgängliga. Detär därför positivt att det har gjorts en översyn blandannat vad gäller förutsättningar för den framtida re-kryteringen. Regeringen arbetar med den avlämnaderapporten sedan tidigare.Samtidigt ska sägas att det finns en del frågorinom ramen för LSS och som behöver ses överytterligare. talare har nämnt att utskottetdärför anser att regeringen bör göra en kartläggningoch analys av hur tillämpningen ser ut vad gällermakars och sambors gemensamma ansvar för hemoch hushåll när den ene är funktionshindrad och harrätt till personlig assistans. Utskottet anser också attdet behövs en kartläggning och analys av hur barnsrätt till personlig assistans utvecklats i tillämpningen.Regeringen bör också återkomma till meden redovisning av resultaten i dessa båda avseendensamt, om det behövs, även med förslag till åtgärder.Vidare anser utskottet att det mot bakgrund av be-stämmelserna i socialtjänstlagen finns skäl att kart-lägga och analysera hur psykiskt funktionshindradesbehov av någon form av sysselsättning i realitetentillgodoses. Utskottet anser det också värdefullt attkartlägga och analysera huruvida psykiskt funktions-hindrade får daglig verksamhet enligt lagen om sär-skild service till vissa funktionshindrade. Regeringenbör även i dessa båda avseenden återkomma till riks-dagen med redovisning av resultaten och förslag tillåtgärder. Detta innebär att en del motioner delvisbifalls.Herr talman! Det behövs åtgärder för att förbättratillämpningen av bilstöd till personer med funktions-hinder. Av det skälet lämnade ett tillkänna-givande till regeringen i samband med behandlingenav budgetproposition. Flera har också tagitupp detta i sina anföranden. Frågan om effektivise-ringar och förbättringar av tillämpningen av bilstödbereds i , och ut-skottet kan konstatera att regeringen har för avsikt attsnarast återkomma i frågan.Jag vill också kommentera bidrag till handikap-porganisationer. Det stödet fördelas av Socialstyrel-sen enligt en ny förordning. Sedan den nya förord-ningen trädde i kraft har anslaget höjts med28 . Övervägande delen avhandikapporganisationerna anser att det nya regel-systemet är bättre och mer rättvist än det tidigare,men ett fåtal gamla organisationer har fått kraftigtminskade bidrag. Jag kan då tillsammans med ut-skottet i övrigt konstatera att regeringen anser attdessa negativa effekter bör begränsas. Regeringen harför avsikt att återkomma i samband med den ekono-miska vårpropositionen 2003. Jag kan också säga attdet ska utgå fortsatt stöd till nationella anhörigorgani-sationer.Herr talman! Jag ska också kommentera de reser-vationer som anser att LSS och helt ska för-statligas. Jag är inte beredd att biträda den åsikten.Min uppfattning är att alla i grunden ska ha rätt attbehandlas som vilken kommuninvånare som helst.Jag kan inte se varför vi ska skilja ut behov i skolaneller äldreomsorgen från behov till följd av ett funk-tionshinder. Däremot är det oerhört angeläget att,precis som för övriga kostnader i till exempel enkommun, ha ett utjämningssystem som balanserarolika skillnader. Jag har själv tillsammans med andraledamöter i en kommitté ganska till regering-en överlämnat ett betänkande som föreslår ett utjäm-ningssystem för LSS-kostnader. Låt oss hoppas attdet kan bli ett fungerande utjämningssystem. Om deti framtiden visar sig att vi inte klarar av att utjämnakostnadsskillnader mellan kommuner låter vi det sistaalternativet bli att ta en diskussion om ett förändrathuvudmannaskap eller en annan finansiering av LSS.Mycket kort ska jag kommentera en del frågor.Jag förstår inte anförande över huvudtaget. har på flera punkter massor avförslag, och de har inte en spänn i budgeten för detta!Men det kanske inte är så ovanligt. Återigen: Det gårbra att prata, men när förslagen ska finansieras finnsdet inte så mycket kvar.Herr talman! vill jag yrka bifall till försla-gen i socialutskottets betänkande SoU1 samt avslagpå samtliga reservationer och motioner.Anf. 105 () replik:Herr talman! Mycket har hänt under de senasteåren när det gäller de funktionshindrade. Jag hållermed om detta. Men det finns fort-farande en viss skillnad mellan dem som har handi-kapp som tydligt syns och dem som bär det inom-bords. Jag tog upp en fråga i mitt anförande somgäller den grupp som har kognitiva funktionsnedsätt-ningar. Jag skulle gärna vilja höra vad det finns förargument för att den här gruppen inte fick vara med ikartläggningen i det tillkännagivande som har gjorts.Anf. 106 () re-plik:Herr talman! Jag kan mycket väl förstå AnnikaQarlssons synpunkt på behovet av att diskutera enutvidgning av personkretsen, och därmed också föraett resonemang om huruvida personer med kognitivafunktionshinder ska tillhöra personkretsen eller ej.Jag bedömer dock , tillsammans med en delandra, att det inte bara är de människorna med dentypen av funktionshinder som borde tillhöra person-kretsen. Vi bedömer därför att vi inte skulleorka med att göra en översyn av alla grupper eftersomfrågan då skulle bli väldigt vid.Det är lite gulligt att höra när säger att han bara vill ha en liten utredningsom inte behöver innebära så mycket. Jag tror inte attdet är så enkelt. Jag har utrett detta och följt det någraår. Om vi verkligen skulle tillsätta den utredningenoch stoppa in ganska många frågor skulle det bli enjättelik utredning som skulle omfatta oerhört storadelar LSS och . Därför bedömer jag i dagslägetatt det mest smakliga som kan få snabbast effekt är detillkännagivanden som vi nu har kommit överens om iutskottet.Anf. 107 () replik:Herr talman! Det är väldigt positivt att vi harkommit så långt på väg. Jag känner också att detskulle vara en så otroligt viktig signal till de härgrupperna att det inte bara är de synliga handikappensom räknas. Om vi går tillbaka historiskt gickbenbrott och ryggbesvär före de psykiska bekymrena.I dag vet vi att man kan ha samma bekymmer ävenom det inte syns utanpå.Kommer ni att fortsätta att bevaka detta? Kommerdet att finnas med längre fram? Eller är det en gruppsom får klara sig på egen hand? Kommer de att finnasmed i tankarna längre fram? Vi från vårt håll kommeratt driva att de ska finnas med.Anf. 108 () re-plik:Herr talman! Jag vill säga till attalla människor med olika typer med funktionshinderfinns med, i alla fall i mina tankar. Det finns ett värdei att vi ser till att alla får sina behov tillgodosedda.Alla får det inte inom ramen för LSS. En del fårdet i stället inom ramen för socialtjänstlagen. En delfår det tyvärr inte där heller. Vi måste naturligtvisfortsätta att arbeta med de här frågorna.Jag vill inte lura funktionshindrade, och därförmåste vi se till att vi har pengar att betala för de re-former som vi vill genomföra. Jag anser inte att vikan göra det utan att det blir en underfinansieradreform.Sedan hoppas jag också att biträder ossom det nu blir ett förslag i enlighet med den utredningsom gäller för LSS kostnadsutjämning. är detfaktiskt väldigt stora kostnadsskillnader i vissa kom-muner. Ett sätt att nå en snabbare förändring för attlösa de stora kostnadsskillnaderna är faktiskt att ha ettmellankommunalt kostnadsutjämningssystem. Detskulle också innebära att människor som ibland måsteflytta till en annan kommun för att få en specifikverksamhet som inte finns i hemkommunen har möj-lighet till detta eftersom pengarna kommer att tillfalladen kommun där man bor, vilket inte är fallet i dageftersom folkbokföringen inte alltid fungerar, om jagfår uttrycka det så.Centerns representant i utredningen delade våruppfattning. Vi hoppas att det kan bli så här i kamma-ren också när det väl blir en proposition, om det nublir det. Låt oss återkomma till det. Vi har ett förslagpå gång som gäller kostnadsskillnaderna. Utredning-en har också skrivit i betänkandet att det måste förasen diskussion om de kostnadsökningar som finns. Detgår inte att säga att vi med automatik ska ha ett di-rektuttag från statskassan, som en del av de andraborgerliga partierna gjorde. Om alla utredningarskulle göra det har vi snart tömt den generella påsen.Anf. 109 () re-plik:Herr talman! Jag undrar om harläst Idé och verklighet i handikappolitiken som jaghänvisade till i mitt anförande. Där pekar man på debekymmer som finns i den svenska handikappolitikeni dag. Det finns många vackra mål, och vi är överensom många av dem, men det är lite svårare att hittakonkreta saker som är genomförda och kan följasupp. Detta med att slåss, rätten att överklaga och denenskildes rätt att få den hjälp som man har rätt att fåhar du inte pratat så mycket om i ditt anförande. Hurser ni på att införa mer rättigheter direkt riktade tillden enskilde personen?Anf. 110 () re-plik:Herr talman! Jag tror att jag har läst delar av denrapporten, men jag är inte säker på det. Man läserhemskt många olika rapporter. Jag vände mig inteemot att verklighetsbilden kanske inte stämmer över-ens. Det jag var lite frågande inför var den politiksom framförde som Moderater-nas. Det lät ungefär som om hade väl-digt många förslag på lösningar. Men vad jag kan sehar inte avsatt medel på något annat sättän regeringen för att komma med dessa lösningar. Dåtycker jag inte att det finns så mycket substans i detsom framförde i sitt anförande.Moderaterna skriver i sitt budgetförslag att manvill satsa 1,9 miljarder mer än regeringen på assistan-sersättningen. Det är endast en flytt mellan olikakonton. Det är kostnader som innehas av kom-munerna. skriver i sin reservation, ellerom det var det särskilda yttrandet, att man har föravsikt att utöka assistansreformen och beräknar dentill ca . 900 miljoner skulle gå till attersätta staten för de kostnader man får ta över frånkommunerna. Men kommunernas kostnader beräknasi dag till 1,9 miljarder. Antingen skulle detta innebäraatt det saknas pengar eller också har ni helt enkelttänkt fel. Då blir min fråga till ni på fullt allvar att ni ska underfinansieraassistansreformen igen som ni gjorde under de år dåni hade regeringsmakten? Eller är det bara en taskigekonomisk bedömning?Anf. 111 () re-plik:Herr talman! Jag förstår att intevill svara på min fråga om vad man tycker om alla de5 000 personer som har gett besked om hur manupplever handikappolitiken . Det är en intressantläsning. Det är en alldeles nyutgiven rapport om hurman faktiskt upplever handikappolitiken i dagensSverige.När det gäller assistansersättningen hörde jagCatherine säga att hon kommer ihåg närman hade underskott här i , och det är sköntatt slippa det. Men då finns ju underskotten i kommu-nerna i stället, precis som du pekar på. Det är föränd-rade kostnader på 6,7 miljarder ute i kommunerna.Det leder till stora bekymmer. Om den enda lösning-en är att skapa en omfördelning mellan kommunernaeller om det vore bättre att låta pengarna följa denenskilde vill vi ta reda på genom den utredning omLSS som vi vill se. Jag tror att det vore angeläget attvi kunde enas om detta.Anf. 112 () re-plik:Herr talman! Jag konstaterar att jag inte fick någotsvar på min fråga om hur hade tänktsköta finansieringen av det förändrade huvudmanna-skapet när det gäller assistansreformen.Sedan minns jag också mycket väl att den borger-liga regeringen uppskattade kostnaden reformen till 2miljarder . ligger den på minst8 ½ miljard. Jag vill nog påstå att den socialdemo-kratiska regeringen har tillskjutit rätt så mycket peng-ar. Väldigt många kommuner har naturligtvis ocksåtillskjutit pengar under den här tiden.Som jag sade till centerpartisten i mitt tidigare an-förande har samtliga partier en uppgift att ta en dis-kussion om hur vi ska klara den gemensamma välfär-den. Jag tror inte att enorma skatte-sänkningar på flera hundra miljarder skulle underlättadetta.Sedan gällde det dessa 5 000 personer. Jag harkanske inte läst just den rapport som hänvisar till. Min uppfattning är att vi påolika sätt ska driva den nationella handlingsplanen såmycket vi bara kan.Men det handlar också om att vi alla ska hjälpas åt attgöra det. Och återigen: Vi får inte mer av insatser tillpersoner med funktionshinder genom att införa enrättighetslagstiftning, om vi automatisktsänker skatterna, som vill göra i det häravseendet.Väldigt många av de 5 000 funktionshindradeskulle sannolikt drabbas av förslag omextra karensdag och sjukpenning som baseras på dentidigare inkomsten. Är man sjuk får man lägre in-komst, och det innebär att ju sjukare man blir, destofattigare blir man. Jag tror inte att de 5 000 personer-na skulle uppskatta en sådan åtgärd.Anf. 113 () replik:Herr talman! talade så väl ochså varmt om bättre tillgänglighet för våra handikap-pade, och du gav många exempel på de svårighetersom de utsätts för. Du talar om att ni vill byta per-spektiv och riva hinder och att vi behöver mer enga-gemang i de här frågorna för att skapa en bättre till-gänglighet. Jag tror inte att det bara gäller ett enga-gemang. Jag kan inte riktigt förstå varför ni säger nejtill vårt förslag om att ge enmiljard i stimulansbidrag för en bättre tillgäng-lighet. Jag tror att det skulle vara ett bra sätt att få igång det här arbetet, så att det går lite snabbare. Somvi har hört från flera talare och som du själv har sagtgår det nu alldeles för långsamt.Jag vill därför fråga varför ni inte kan säga ja tillett sådant bra förslag.Anf. 114 () re-plik:Herr talman! Här gör och de andrapartierna olika bedömningar. Jag ska inte bombsäkertsäga att modell inte skulle kunna genom-föras. Jag tror dock inte att det är den rätta vägen. Vihar och på många olika sätt försöktstimulera till en bättre tillgänglighet, men min erfa-renhet är att man på myndigheter, ute i kommuneroch i företag sitter och väntar på extra pengar. Manfortsätter att säga att någon måste tillrättalägga sinverksamhet för att passa alla likaväl som separatainsatser som ska passa funktionshindrade. Då missarman poängen med funktionshinder.Jag vill naturligtvis inte utesluta att vi skulle kun-na få en eller annan hiss lite snabbare, men hissarnaär kanske inte det viktigaste resultat som vi måsteuppnå på lång sikt, utan då gäller det attitydföränd-ringar.Herr talman! Vi har gjort olika bedömningar avhur vi ska fördela pengarna. lägger en delpengar på sin tillgänglighetsreform men väljer att istället sänka anslaget till exempel till arbetsmark-nadspolitiken. Jag måste i det sammanhanget ocksåsäga att Folkpartisterna har en del borgerliga kollegervilka, som jag sade, har för avsikt att sänkasjukpenningen och lägga till en karensdag. Vi harbedömt att det inte skulle gynna personer med funk-tionshinder. Tillgänglighet handlar inte bara om trap-por och hissar utan också om att ibland faktiskt kunnafå vara borta från arbetet när man är sjuk, något somman kanske är lite oftare om man är funktionshind-rad. Karensdag och försämrad sjukpenning är därföroerhört kännbara för de här människorna. Vi haralltså gjort olika bedömningar i det avseendet.Anf. 115 () replik:Herr talman! Jag känner att vackla något och att hon kanske kan tänka överdet här förslaget. Jag tror att det är ett bra förslag.Jag tycker vidare att du inte ska blanda ihop vårtpartis uppfattning med andra partiers. gäller detFolkpartiets politik, och vi tycker att frågan om till-gängligheten är jätteviktig. Gå alltså hem och funde-ra!Anf. 116 () re-plik:Herr talman! Jag har lärt mig att man som politi-ker aldrig ska utesluta någonting eftersom omgivningoch förutsättningar kan förändras. Men jag tror fortfa-rande att den väg vi ska följa är den som vi hargått in på. Vi får väl se huruvida det kan komma tillkompletterande åtgärder framöver.