prot · GP0999 · 2002-04-19 00:00:00 — de globala nyt-tigheterna.För att vi ska lyckas med detta krävs en sam-stämmig politik, där olika politikområden griper tag ivarandra. Det har vi pratat om länge, och vi måste nuse till att genomföra det i land efter land men också ide internationella organisationerna. De som var medpå mötet i vill peka på att det var en fram-gång i den riktningen när det gäller det internationellaagerandet.Det finns olika politikområden som vi kan ge oss ikast med som är viktiga i globaliseringens tid. Det ärnaturligtvis inte minst handel och att vi är medvetnaom frihandelns betydelse och vikten av att riva han-delshinder. Det är dock inte att riva regleringar -ingen frihandel utan regleringar, som jag ser det.Det behövs ett globalt regelverk. Det behövs ock-så för att alla länder ska kunna delta i denna handel.Vi kan se att de fattigaste länderna inte är medpå denna marknad som vi talar om, och då måste viorganisera globaliseringen på det sättet att de fårchansen att vara med, att vi stöttar deras egen utveck-ling och deras egna institutioner.Vi måste också vara medvetna om att för att deska kunna vara med på scenen behövs det övergångs-regler, för industri och jordbruk. Naturligtvis måstehandeln organiseras med lika möjligheter, en rättvisoch solidarisk världshandel. Här har WTO en nyckel-roll. Vi måste som i-länder gå före och riva våra han-delshinder, släppa in produkter hos ossom de ska ha möjlighet att få en positiv global ut-veckling och ta vara på de här möjligheterna, så attinte motkrafter säger att globalisering är något nega-tivt.Vi behöver inse jordbrukets och livsmedelssäker-hetens betydelse för en hållbar utveckling. Vi måsteinse konsumentsäkerhetens vikt. Vi måste också insemiljöfrågornas vikt, som jag redan har berört. Tilldem hör i hög grad livsstilsfrågor. Vi måste också,om vi tycker att de är viktiga, satsa på en stark inter-nationell miljöförvaltning. Vår linje har varit att vi iförsta hand ska försöka stärka , FN:s miljöor-gan. Vi måste samordna de olika miljökonventioner-na på ett tydligare sätt.Flyktingfrågorna har varit uppe, och de är väldigtviktiga. I en globaliserad värld får vi mer migration,och då har vi anledning att ta oss an flyktingproble-men. Men vi har också anledning att ta oss an integ-ration i de olika länderna. Ett globalt samhälle öppnargivetvis för mångfald - det ligger i det globala sam-hällets bas. Ska vi ha mångfald måste vi acceptera attmänniskor är olika och har olika behov. Då måste viockså acceptera att vi värnar vår egen identitet ochderas identitet. Det gäller våra rötter, vår säkerhet, vårreligion och vår kultur. Annars känner sig människorinte trygga och kan inte leva i den globaliserade värl-den.Vi behöver naturligtvis satsa på utbildning och in-se IT:s betydelse, men också den klyfta som växerfram som kan göra att vi får ännu större skillnadermellan rika och fattiga. Givetvis utgör biståndet enviktig resurs. Men märk väl att det är ett komplement,en katalysator, och inte på något sätt avgörande förutvecklingen.Ekonomin är grundläggande. En del talar om attvi behöver en ny finansiell arkitektur. Tobinskattentalar man om. Det är lite svårt att avgöra vilka tekni-ker som är de viktiga, men det är helt klart att vi be-höver arbeta för att stabilisera de finansiella markna-derna, som är så grundläggande för att vi ska kunnaangripa fattigdomen i vårt eget land men också utöver världen. Vi har haft alltför många finansiellakriser som visar att det finns brister iden totala finansiella strukturen, och dem måste vivåga ge oss i kast med och se hur vi ska kunna görabättre.När det gäller skuldavskrivningar menar jag att vihar ett delat ansvar. Länderna som har skulderna harsitt ansvar, och vi har ett ansvar. Vad vi ska göra ärnaturligtvis att se till att skulderna kommer ned till enhållbar nivå. Det finns ingen anledning att totalt av-skriva skulderna - det är inga speciella vinster meddet - men det kan göras en kraftig nedskrivning, somde flesta här också pläderar för i sina reservationer.Vapenexporten ska vi inte glömma. Den är ettstörningsmoment i globaliseringen. Vi måste ordnavapenexporten efter ett regelsystem som är stabilt ochhållbart, som alla kan sluta upp kring.Vi ska inte glömma vilken betydelse olika aktörerhar, t.ex. NGO:er, företag och det civila samhället.Det är inte bara vi politiker, parlament och regeringarsom kan spela en stor roll utan även företagen. Därfinns en del olika initiativ, exempelvis The GlobalCompact.Slutligen har vi demokrati och mänskliga rättig-heter. Det är naturligtvis helt avgörande att vi är enseom, och det anser jag att vi är , att demokrati ochmänskliga rättigheter är grundläggande för att globa-liseringen ska ha en lyckosam utveckling så att dengynnar alla.Demokratin bottnar i nationalstaten, men denmåste nog också utvecklas att kunna greppa det inter-nationella. Det räcker inte med att vi har demokrati inationalstaten. Vi måste ha det i de internationellaorganen också, oavsett vilken nivå de finns på. Vimåste arbeta tillsammans för en sådan utveckling. Iparlamentarikerförsamlingar som , , , Natos parlamentarikerförsamlingosv. gäller sådana här spelregler. Men jag tycker attvi ska ta vara på sådana informella organisationersom jag själv har blivit mer engagerad i, t.ex. Inter-parlamentariska unionen och föreningen . Dekan ha en stor betydelse när det gäller att utvecklademokratin och möta globaliseringen. De kan bidrakonstruktivt till olika processer. Inte minst FN har enoerhört viktig roll, som någon redan har nämnt. Vimåste reformera FN så att FN kan möta globalise-ringen. Vi måste ställa upp för FN så att FN får dennastyrka.Då kan jag anknyta till en dagsaktuell situation.Kofi Annan har , eller om det var i går, krävtinternationella trupper i . Vi ska själv-fallet ställa upp för på den här punkten.När vår generalsekreterare har kommit till insikt omdetta, ska vi som svensk nation sluta upp kring dettaoch stötta honom i detta. På det sättet kan vi visaFN:s styrka i globaliseringssituationen.Jag slutar där. Klockan visar ,men det är kammartid och inte svensk tid så långt jagförstår.Anf. 25 () re-plik:Herr talman! Jag kan instämma i det allra mestasom har sagt här, men jag har enfråga. Jag kommer tillbaka till mitt hjärteämne omjordbruksutvecklingen. I mitt anförande tog jag uppen del om oklara ägarförhållanden som är en del i denbristande utveckling som vi kan se i många länder.Det beror mycket på ett marxistiskt styre undermånga år, men det finns naturligtvis också mångaandra orsaker till det.Jag skulle vilja fråga hur han serpå detta. Hur skulle man kunna förändra detta ochåstadkomma en bättre tingens ordning i den dialogoch det partnerskap som vi har t.ex. i vårt utveck-lingssamarbete? Det handlar ju att medverka till enutveckling där man får en rättsligt skyddad tillgångtill odlingsbar jord. är det ju mycket oklart imånga länder. Vi kan ju se hur det blir med denvärsta sortens landreform som försiggår just nu iZimbabwe. En sådan utveckling vill vi naturligtvisinte ha någonstans. Det är ju viktigt att sådana härsaker sker under ordnade former. Ofta handlar detinte om att flytta ägande från den ena till andra. Dethandlar om att göra klart hur rättsläget ser ut och attha ett ordentligt system för detta.Såvitt jag vet är detta inte något som har engage-rat regeringen särskilt mycket, men det finns med iGlobkom. Hur ser på det?Anf. 26 () replik:Herr talman! Jag tycker att det finns ett alldelesgivet svar. Om vi ska utveckla jordbruket, liksom viska utveckla andra näringar, krävs det att vi har etträttssäkert system för ägande av både mark ochbyggnader. Vi har lärt oss av vår egen utveckling häri hur viktigt det är. Det måste naturligtvisgälla i dessa länder också. Jag kan inte se någon kon-flikt i det.Marianne säger att vi inte skulle varaengagerade i de här frågorna. Det förstår jag inte. Migveterligen har vi i lantmäteriet engagerat många olikaländer för reglering av ägandet. Om Globkom kom-mer med ytterligare förslag på det här området kanman väl bara hälsa det med tillfredsställelse.Anf. 27 () re-plik:Herr talman! Jag trodde inte att vi skulle varaoeniga i frågan, men jag kan nog konstatera att detinte är någon fråga som har engagerat särskiltmycket i biståndssamarbetet tidigare. Man har pratatom livsmedelsproduktion, men man har inte ägnatden all den kunskap som egentligen erfordras. Jaghoppas att det blir en förändring . Det är helt nöd-vändigt, och det välkomnar jag också.Anf. 28 () replik:Herr talman! Jag ifrågasätter detta att vi inte harvarit engagerade i ägandefrågorna eller jordbruksut-vecklingen i . Jag tror helt enkelt att detpåståendet vilar på svag grund.Anf. 29 ()replik:Herr talman! talar om skuldav-skrivningarna, och så talar han om en hållbar nivå.Det har blivit ett litet modeord i de här sammanhang-en. Det låter väldigt positivt att tala om en hållbarnivå. Men i själva verket vet jag inte riktigt vad detstår för. Om man ska utgå från IMF och strukturan-passningsprogrammen är det definitivt inte en hållbarnivå för individerna i de fattiga länderna. På mångahåll har det ju inneburit kraftiga nedskärningar avsociala program, sjukvård och även skola. I mångaländer har man tvingats att göra neddragningar för attklara den här s.k. hållbara nivån.Jag skulle vilja ha en definition av vad han anser vara en hållbar nivå när det gällerskuldavskrivningsprogrammen. Jag skulle också viljahöra om det finns några som helst tankegångar hosregeringen om att man borde vända på det här be-greppet och utgå från att man först ska ha en socialthållbar nivå för individerna i de här länderna.Anf. 30 () replik:Herr talman! Det är ju just det skuldavskrivning-arna går ut på numera. Man ska använda sig av detutrymme som skapas för att satsa det på den socialasektorn. Det är det krav som ställs inom HIPC-initiativet, även om det inte var så från början. Detutrymme som skapas ska användas på ett klokt sätt.Inom ramen för HIPC-initiativet finns ett antal tek-niska regler för hur man ska se vad som är en hållbarskuldnivå. Det ska t.ex. vara av värdet avexporten osv. Men jag vill inte ge mig in på de tek-niska frågorna. För det fordras det att man är ekonom.Man kan säkert ifrågasätta om regelsystemet är förhårt. Jag kan mycket väl tänka mig att man ska varamer generös och satsa mer.Men det är väldigt stor skillnad på att totalt av-skriva skulderna. Inom ramen för det öppnar man förkorruption och en tanke att man kan få skuldernatotalt avskrivna. Vad ska vi göra när länderna sedanska börja låna igen? Det är naturligt att man har skul-der. Det är inget konstigt.Jag ska be att få citera vad vice riksbankschefKristina har sagt om skuldavskrivningar:"Varför skriver vi inte av de fattigaste ländernasskulder helt och hållet kan någon fråga sig. De medelsom IMF lånar ut på mjuka villkor till de fattigastemedlemsländerna utgörs av lån och bidrag från en-skilda medlemsländer. En total avskrivning av län-dernas skulder skulle medföra att samtliga medel fördenna mjuka utlåning skulle behöva tas i anspråk.Andra fattiga, men mindre skuldtyngda medlemslän-der skulle därmed inte kunna erhålla bidrag och lånpå mjuka villkor. "Jag tycker att det är ett ganska logiskt svar på denfråga om rättvisa som vi har i betänkandet, och somockså har angripits.Anf. 31 ()replik:Herr talman! Det var egentligen inte det jag varintresserad av att veta. Jag vill veta vad det är somskiljer det som anses vara en hållbar nivå och detsom tidigare ansågs vara strukturanpassningspro-gram. Vad konkret skiljer en hållbar nivå och tidigarestrukturanpassningsprogram åt?Anf. 32 () replik:Herr talman! Jag förstår inte att strukturanpass-ningsprogram har någon direkt koppling till en håll-bar nivå. Vi vet att de här strukturanpassningspro-grammen har kritiserats och att succes-sivt har förändrat innehållet i dem och givit ett störreutrymme åt fattigdomsbekämpningen och de socialasektorerna. Man har särskilt markerat att de skuldav-skrivningar som man får ska användas bl.a. för attstärka de sociala sektorerna i samhällena.Det skillnaderna gäller i den debatt som vi har fåttnu är om man totalt ska skriva av skulderna och vilkakonsekvenser det får, eller om man ska skriva avskulderna till en sådan nivå att länderna kan hanteradem. Med hantera menar man naturligtvis både att deska ha råd att betala tillbaka dem och att man ska haså mycket utrymme kvar att man kan utveckla desociala sektorerna.Man har under resans gång nämligen lärt sig haft en alltför liberal ekonomisk syn på skuldav-skrivningar. Bara man fick ned skulderna skulle detordna sig. Med tanke på de stora sociala problem somman haft i de extremt fattiga länderna har detta intevarit ett realistiskt förhållningssätt utan man har suc-cessivt fått anpassa sig.Med detta har jag inte sagt att vi har anledning attvara fullt nöjda . Det finns mer att göra. Man kandiskutera om villkoren är för hårda. Det ärett ganska långt program. Det tar innan mannått den s.k. slutpunkten för skuldavskrivningarnainom HIPC-initiativet. Det är för lite pengar insatta idet, framför allt från de stora ländernas sida. Detfinns många problem kvar att brottas med, men jagtycker - om jag nu förstår rätt - att vi har sett en sådan förändringsom hon efterlyser när det gäller strukturanpassning-en.Anf. 33 ()replik:Fru talman! Också jag kan hålla med om detmesta som har sagt i sitt engageradeanförande. Jag har närmast en fundering över ettuttryck som använde. Om jag fattaderätt sade han ungefär att det gäller att samarbeta medutvecklingsinriktade regeringar. Jag håller med om attdet är viktigt att man gör det, för det är grundläggan-de. Men man kan fundera över vad menar med "utvecklingsinriktade". Det kan gällapå det politiska planet, och det kan också gälla på detekonomiska planet. Detta är inte alltid helt enkelt.Vi har när det gäller samarbete med utveck-lingsinriktade regimer en del kritik att anföra från vårthåll, nämligen mot att svenskt bistånd går till dikta-turstater som egentligen inte visar några tendenser tillatt ändra sig. De kan ekonomiskt vara framgångsrika:Vi har fått höra exempel som ochLaos, och vi kan också peka på flera afrikanska län-der, på osv., stater som vi bedriver utvecklings-samarbete med.Hur ser på detta? Hur länge ska viligga kvar med bistånd till regimer som definitivt inteär utvecklingsinriktade på det politiska området? Ärdet rätt politik att där ligga kvar med bistånd?Anf. 34 () replik:Fru talman! När jag talar om utvecklingsinrikt-ning gäller det naturligtvis inte bara ekonomi utanhelhetsbegreppet. Vi får använda begreppet hållbarutveckling som samlingsnamn för detta. Det gällernaturligtvis både att ekonomin har en sund uppbygg-nad och att man tar hänsyn till demokrati och mänsk-liga rättigheter.Jag vill hävda att generellt sett kraftigt harskurit ned sitt bistånd till regimer som helt enkelt harmissbrukat sin situation. Det bilaterala bistånd somgår till regimer som ännu inte tydligt har markerat envändning i synen på demokrati är mycket marginellt,och det ges därför att vi vill ge stöd till en föränd-ringsprocess. I allt väsentligt ska sådant bistånd gåvia enskilda organisationer, även om en rännil ocksågår den andra vägen.Poängen är att vi vill se till att biståndet användspå sådant sätt att det utvecklar demokratiska styres-former. Vi är överens om att arbeta för en långsiktigthållbar utveckling. För att vi ska få ett gott resultat avoch en uppbackning för globalisering måste biståndetverka också för utveckling av demokrati och mänsk-liga rättigheter. Det räcker inte att bara utveckla eko-nomin. Det är viktigt att inse att de olika politikområ-dena griper tag i varandra. Annars kan vi inte tala omatt vi har en samstämmig politik. En sådan förutsätteratt vi är överens om gemensamma värderingar, mendet tror jag att vi är. Det är mer vad gäller metodiken,takten och hur vi ska gå till väga i det enskilda falletsom vi kan skilja oss åt.Anf. 35 ()replik:Fru talman! Det är när det gäller det sista somBerndt nämnde, takten och energin i att för-ändra biståndet i enskilda fall, som vi från Folkparti-ets sida har varit kritiska. Vi tyckeratt regeringen och Socialdemokraterna är alldeles förlångsamma när det gäller att ge signaler på det poli-tiska området. Vi började t.ex. från vårt hållatt tala om att biståndet till måste skärasned. Det måste till en rejäl politisk kris förrän ni vak-nar, så att säga. De här signalerna måste komma tidigtför att kunna åstadkomma förändring.Vi kritiserar att man nu ligger kvar med ett stortbistånd till , i och i sådana länder. Detär nu man ska ge de här signalerna till regimer sominte ger några tecken på att ändra sina politiska sys-tem utan låser fast sig i diktaturen i sina enpartistater.Om vi inte är tydliga i dessa fall rullar biståndet påända tills det blir en krasch. Då kommer vi kanske in,men då är det . Vi måste göra det långt tidiga-re. Signalerna finns, och jag hoppas att ni från rege-ringens sida kan börja vara lite mer aktiva.Anf. 36 () replik:Fru talman! Vad som har präglat vår politik är välatt vi inte lika fort som har gett upp omutvecklingen, utan vi har på olika sätt och på skildavägar försökt att påverka de här samhällena i riktningmot demokrati och good governance. Vi har i alltstörre utsträckning försökt använda oss av enskildaorganisationer där detta är möjligt, men vi har intevelat drastiskt avbryta bistånd eftersom vi tror att vidå tappar en påverkansmöjlighet. Vi har alltså varitväldigt uthålliga när det gällt att engagera oss även iländer som vi har kunnat föra en sådan här diskussionom.Jag kan erkänna att vi säkert borde havarit mer uppmärksamma, kanske inte bara socialde-mokratin utan vi allesammans och möjligen även K-G Biörsmarks parti, vad avser regimer som visat enstabilitet i att driva en politik i fel riktning, och tydli-gare borde ha markerat mot detta. kankanske anses vara ett sådant exempel, och det kansäkert finnas fler.Det är väldigt viktigt att vi nu korrigerar vår poli-tik och blir ännu tydligare i våra krav. Jag förutserockså att behandlingen av Globkomutredningensbetänkande i kommer att leda tilldetta och kommer att ge större tyngd åt villkor somdemokrati och mänskliga rättigheter.Jag tror dock att det kan vara en farlig utvecklingatt måla i svartvitt. Om man totalt bryter kontaktenmed vissa länder kan det omöjliggöra för oss attkomma igen. Det kan därför vara bra att upprätthållavissa kontakter. Ett sådant exempel har varit.Anf. 37 () replik:Fru talman! är inte statsråd menändå den främste företrädaren för regeringspartiet iden här debatten, och det skulle därför vara intressantatt få svar från honom på ett par frågor.Den första gäller just det som har diskuterats i detsenaste replikskiftet, nämligen vikten av demokrati.Alla tycks vara överens om att det är viktigt att ställademokratiska krav på utvecklingsbistånd, men alla ärinte överens om att det också borde vara ett grund-läggande krav på vår export av vapen. Anser BerndtEkholm och socialdemokratin att vi ska fortsätta attexportera vapen till diktaturer?Den andra frågan gäller den beskrivning av inrät-tandet av den somfinns i betänkandet. Där beklagar utskottet att dom-stolens möjligheter att utöva ett effektivt arbete tyvärrkommer att begränsas så länge som väljer attinte ansluta sig. Det är om något en förskönandeomskrivning. har inte bara underlåtit att anslutasig. Man bedriver en aggressiv kamp mot domstolensmöjligheter att fungera.För är en internationell rättsordning accep-tabel bara så länge den tjänar deras egna syften. Milo-sevíc får gärna ställas till svars, men ochKissinger skulle aldrig få göra det. Därför är minfråga på det området: Anser att detfinns anledning att rikta en skarpare kritik mot mot den internationella brottmålsdomstolenän vad som görs i betänkandet?Anf. 38 () replik:Fru talman! Låt mig börja med den sista frågan.Vi gör i betänkandet inte anspråk på att täcka uppallting. Vi kan på mängder av punkter i det här betän-kandet liksom i alla andra vidareutveckla våra syn-punkter, men tiden medger inte det. Jag kan gärnadela uppfattning att ett aktivt motarbetan-de från sida av domstolens funktionssätt måstemötas med beslutsamhet från dem som ratificerarfördraget. Ett sådant motarbetande kan givetvis inteaccepteras.På precis samma sätt som EU nu är berett att mötaUSA med motåtgärder när det gäller de ståltullar somUSA har infört måste vi kunna vara tydliga också påandra områden. I den meningen kan jag dela LarsOhlys uppfattning, utan krav på att allt nödvändigtvismåste stå i betänkandet.Den andra frågan gällde vapenexport och diktatu-rer. Den är mer komplicerad. Vi har en grundregelom att omfattande och grova kränkningar av mänsk-liga rättigheter medför att det inte blir någon vape-nexport. Den grundregeln försöker vi så gott vi kanleva upp till. Denna grundregel får en koppling tilldemokrati, eftersom det ofta är så att diktaturer rym-mer de här andra begreppen. Problemet är att vi haratt göra en avvägning. Har vi ingått ett avtal sedantidigare kan vi, för att behålla vår trovärdighet påvapenexportområdet, inte bara avbryta pågåendekontrakt. Sedan kan man diskutera det kloka i vissakontrakt som har varit mycket långsiktiga. Det finnsanledning att vara kritisk till ett antal sådana kontrakt,där löften har utställts på . Men om vi haringått vad som i praktiken är ett handelsavtal så måstevi respektera detta, och jag vill hävda att målas i alldeles för starka färger.Anf. 39 () replik:Fru talman! Då får jag välkomna vår reservation när det gäller skrivningarna omden . Det är natur-ligtvis trevligt att höra att det finns fler än oss iVänsterpartiet som anser att skrivningarna i betän-kandet är alltför svaga.När det gäller vapenexport till diktaturer är detinte som säger. Det är inte bara gamlakontrakt som ligger kvar, och det är inte bara följdle-veranser. har ingått kontraktmed en stenhård diktatur, . Varför inte ställa demokratikrav vid vapenex-port till diktaturer? Varför bara prata om demokrati iutvecklings- och biståndssammanhang?Anf. 40 () replik:Fru talman! Jag återkommer till detta: Vi kan inteskriva om allting i betänkandet. kräver attdet i betänkandet ska stå vissa saker. Det finns massormed saker som vi skulle kunna skriva till i det. Det äringen svaghet i betänkandet att inte allt står där. Detkanske är en styrka att betänkandet inte är längre änvad det är; det kanske är några som kommer att läsadet då. För den skull behöver det inte innebära att detsom sägs här i debatten är dåliga saker. kanvara lugn med sin reservation. Det är inte nödvändigtatt rösta på den för del. Den kankomma att bevakas ändå.När det gäller vapenexporten vet väl att den grundregel som gäller är att vi inteexporterar till och att vi inte tecknar nya kontrakt medländer där det förekommer grova och omfattandekränkningar av de mänskliga rättigheterna. Dengrundregeln följer vi och lever efter, och i allt väsent-ligt möter det också upp mot demokratikravet. Pro-blemet med ett villkor om demokrati i vapenex-portreglerna är ju att det är väldigt svårt att definieravad demokrati är entydigt. Vi har olika syn i olikadelar av världen på exakt vad demokrati är. Mankommer in i hårklyverier om man ska lägga in ettentydigt villkor. Vi har tyckt att har man villkor omgrova och omfattande kränkningar så kommer manatt täcka upp allt väsentligt.Sedan är det ju faktiskt så att Exportkontrollrådetkan använda sitt eget huvud för att avgöra till vilkaländer det är lämpligt att exportera inom ramen fördet här. Har man kommit fram till att är lämp-ligt utgår jag från att kloka huvuden har slagits ihop,men rådet kan naturligtvis alltid kritiserats. Jag kaninte uttala någon personlig uppfattning om detta ef-tersom jag inte känner till situationen där mera. Menjag har tagit upp de grundregler som gäller, oavsettom gillar dem eller inte.Anf. 41 ():Fru talman! Det här betänkandet innebär ett nyttupplägg från utrikesutskottets sida, där vi försökergöra ett övergripande betänkande och där man frånoppositionen lägger motivreservationer som ska för-söka klargöra vad som skiljer parterna åt på området.Betänkandet har en bred inriktning.