prot · GP0952 · 2002-01-16 00:00:00 — Och detryms förstås också ett drag av ålderdomligt för-myndartänkande när socialdemokrater stiftar, näranog så fort ordet privat eller vinst kommer på tal,stopplagar. Jag tror inte att stockholmare, grännaboreller norrbottningar eller någon medborgare i annankommun är så enkel att manipulera och så oförmögenatt välja, så att man i varje vrå behöver ha GöranPersson som förmyndare.Folk i absolut största allmänhet har en impone-rande förmåga att välja bort de alternativ, också devårdalternativ, som inte håller måttet. Och just dettafaktum är en av de starkaste rationaliseringskrafternai ett samhälle. Det vore också sällsamt om medierna,som ju inte precis till går borgerlig-hetens ärende eller nickar bifall när ordet mångfaldeller konkurrens används inom den offentliga sektorn,skulle förtiga de vårdalternativ som inte håller måttet.Sådana finns inom både den offentliga och den pri-vata sektorn.Fru talman! Så vill jag stryka under att yttersthandlar det om att måste få en politik som fårsvenskt näringsliv att sjuda av framtidstro. Det ärgivetvis fullständigt självklart att och otid strykaunder att näringslivet måste blomstra så att människorhar arbete. Detta är socialt och ekonomiskt nödvän-digt. Men det behöver faktiskt också med kraft häv-das att näringslivet måste få luft under vingarna,måste vitaliseras för att just vården ska fungera bättre.Om företagsamheten slokar eller flyttar ur landet ellerser det lönlöst att investera och nyanställa, då innebärdetta att vården kommer att försämras, omsorgenkommer än mer till korta och människors ängslankommer att tillta.Alla som något har följt den senare tidens nyhets-rapportering har kunnat konstatera att varsel ochföretagsutflyttningar ökar dramatiskt, men också attregeringens företrädare som tidigare snabbt tog åt sigäran för nytillkommande arbetstillfällen nu lika oftaframträder och förklarar att bekymren beror på deninternationella konjunkturen.Jag tror inte att en annan ekonomisk politik hadeförhindrat varje nedläggning eller varje varsel, menjag är övertygad om att en annan politik hade skapatbättre förutsättningar för att bevara jobb i vårt egetland.När näringsminister diskuteraratt vidta åtgärder som gör det dyrare för företag attvarsla eller lägga ned verksamhet tror jag att hansöker lösningen på problemen på fel ställe. Lika litesom det går att kommendera fram nya jobb går det attkommendera företag att behålla sina anställda. Det ärgenom att framstår som och är en god miljöför att starta och driva företag som arbetslöshetenhålls nere och välfärden tryggas. Låt oss sänka av-gifterna för anställda, förändra de s.k. 3:12-reglerna,ta bort den otidsenliga dubbelbeskattningen och röjaupp i den byråkrati som omgärdar företagande. Dettror jag skulle vara åtgärder som vore oändligt myck-et mer verksamma och till gagn för alla löntagare änhot från näringsministern.Fru talman! I detta sammanhang vill jag gärnanämna den omsorg som våra äldre i primärkommu-nerna är föremål för. Det är faktiskt obegripligt att detgång på gång publiceras som nyheter att äldre på vårasärskilda boenden lider av vätskebrist eller närings-brist. Det behöver inte påpekas som en udda nyhet,för det är så! Hundratusentals gör det. Det är klart attdet är en resursfråga, men jag påstår och påpekarockså för mig själv att det också är en fråga om in-ställning till åldrandet, en attitydfråga och förståsockså en utbildningsfråga.Enbart detta faktum att vi accepterar att avden personal som vårdar våra gamla är outbildad ärett svek både mot våra gamla och mot personalen.Det behövs självklart kompetens och kontinuitet inomvårdsektorn. Vi kan fundera över hur det skulle varapå andra områden. Tänk på vilket område du självönskar. Hur skulle vi acceptera om av persona-len där vore outbildad? Det skulle vi aldrig acceptera,och det ska vi inte heller acceptera när det gälleromsorgen om våra äldre.Fru talman! hade jagförmånen att få tala på en sång- och musikgala i till förmån för världens barn. Den tillställ-ningen avslutades av biskop emeritus . Han citerade och sade: Barnet buret bär den vux-ne.Om några få dagar ska vi här i debatteramobbning och ungdomsvåld, och det finns verkligenall anledning att ha en sådan debatt. Då lär vi exami-nera respektive partiers kriminalpolitiska handlings-program. Och säkert kommer vi att vara överens omen del åtgärder och oense om andra. Men viktigare änatt debattera kriminalpolitiska ståndpunkter är det attstudera partiers familjepolitiska princip- och hand-lingsprogram, partiets syn på barns rättigheter ochbehov.Jag är personligen övertygad om att samhället intekommer nämnvärt till rätta med ungdomskriminalitet,utanförskap, rotlöshet, otrygghet, drogberoende ochhåglöshet - mycket av det som vi talar för lite om iden här kammaren - och jag tror inte att samhälletnågonsin helt kommer till rätta med det även om vigör vad vi kan, om vi inte auktoriserar familjegemen-skaper, föräldraansvar, inriktar oss på att ge mer tid åtvåra barn och ser till att skolan kan hålla sig med enrespektabel arbetsmiljö. Vi har talat här om vad somska prioriteras. Det borde vara en självklarhet att detär barnen och våra gamla, de som inte kommer framtill mikrofonerna. Det handlar om resurser, men dethandlar långt ifrån enbart om resurser.(Applåder)Anf. 50 ():Fru talman! Ledamöter, ärade åhörare! "Vår be-redskap är god" är ett klassiskt citat i svensk historia.Jag vill mer men vår beredskap är god är väl en sam-manfattning av statsministerns anförande tidigare idag.Jag har en lite annan bild av läget. kom-mer att bli ett skakigt år i svensk ekonomi. Lågkon-junkturens svallvågor sköljer över världen och kom-mer också att nå svenska stränder och svenska företagoch familjer. I en sådan tid är det oerhört viktigt meden stabilitet i den svenska ekonomin.För att nå det står inför en rad utmaning-ar, utmaningar som måste mötas för att vi ska få enbalanserad och uthållig tillväxt med bra villkor förföretagande och arbete, som i sin tur gör att vi kanklara samhällets, gemensamt via skatterna finansiera-de, grundförutsättningar såsom vård, skola och om-sorg i landets alla delar. Det är utmaningar som måstemötas för att människor ska få självbestämmande ochförutsättningar att växa och utvecklas. Dessa utma-ningar inte av med den centralistiska politiksom just nu bedrivs av socialdemokraterna tillsam-mans med populisterna i och Miljö-partiet.I när ungdomar ropar efter mer inflytandeför att de vill att världen ska utvecklas rättvist ochmiljövänligt, i när kyrkans alla intresserademedlemmar intresserar sig för internationell, globalekonomi, hiv/aids-situationen i och andrastora internationella frågor och när alla föräldrar villha mer inflytande i skolan och eleverna vill ha merinflytande i skolan för att kunna göra den bättre, såfattar regeringen och stödpartierna beslut efter beslutsom går i rakt motsatt riktning.Statsministern talade om sin mot-vilja mot politiker som abdikerar från sitt ansvar ochom vikten av att ta politiskt ansvar, att många är en-gagerade. Då är det förvånansvärt att man hela tideninskränker möjligheten att besluta på den lokala ni-vån, som ligger närmast människor och där flest entu-siaster och flest entreprenörer vill vara med och en-gagera sig och ta ansvar. Man minskar kommunernasmakt och inflytande, och den lokala plattformen fördemokrati krymper och har krympt rejält under denhär mandatperioden.När statsministern säger att han inte tycker ompolitiker som abdikerar från sitt ansvar, är det i självaverket så att han inskränker politikens möjlighetergenom att sätta tvångströja på massor av engagerademänniskor som vill arbeta lokalt. Han sätter tvång-ströja på idealisterna som vill jobba i kommunerna.Vi närmar oss en annan fråga med mycket storademokratiska förtecken och frågetecken. Det är frå-gan om ska ingå i den europeiska monetäraunionen. Den frågan har inte nämnts hittills i dag.Centerpartiet vill att de svenska medborgarna skafå möjlighet att utan tvång i en folkomröstning prövasina argument för och emot. Innan folkomröstningenkan äga rum ska man ha chansen till diskussion, re-flexion och opinionsbildning för att just ta till varaden demokratiska aspekten. Därför måste jag säga attjag tycker att det är väldigt bra att statsministern harlyssnat på argument när det gäller dedemokratiska aspekterna inför folkomröstningen.Då får vi tid att se om EMU fungerar, inte bara ien högkonjunktur utan också i en lågkonjunktur,vilket förstärker kunskapen om det här politiska pro-jektet.Jag utgår från att vilken statsminister som än sitterutarbetar en ekonomisk strategi för båda alternativen ifolkomröstningen, vad vi ska vi göra i händelse av ettnej och vad vi ska vi göra i händelse av ett ja. Det ärnödvändigt om det ska vara demokratiskt trovärdigt.Jag förutsätter också att vilken statsminister som änsitter kommer den personen, man eller kvinna, attrespektfullt förvalta resultatet av folkomröstningen.Fru talman! Den politik som de tre partierna harfört under den här mandatperioden har lämnat mångamänniskor utanför, människor som inte har märkt attSverige har befunnit sig i en högkonjunktur, en av debästa högkonjunkturer som vi någonsin har haft i dethär landet. Sämre tider, som vi går in i , drabbar dehär människorna med snäva ekonomiska utrymmenhårdast. En lättsinnig ekonomisk politik, där budget-taken riskerar att sprängas, gör att människor ochmarknaden tappar förtroende för den ekonomiskapolitiken och möjligheter att klara olika slagav väderlek. Min åsikt är därför att faktiskt är en fara för männi-skor just med ett snävt ekonomiskt utrymme, männi-skor med låga och normala inkomster, just därför attde riskerar att föra ut i ett ekonomiskt moras.Man kan fundera över hur statsministern tänkermed ett vänsterparti som vill sitta i regeringen, ellersom i vart fall kräver att få blanda sig i det allra mes-ta, just med ett vänsterparti som har den här synen påden ekonomiska politiken och på de regler som riks-dagen har satt upp för hur vi förvaltar skattepengaroch det budgettak som vi har satt som en ytterstagräns för vad man kan göra. När säkerhetspolitikendessutom ser helt annorlunda ut frågar man sig: Vadär regeringsalternativet på vänstersidan? Den debat-ten ska bli mycket intressant att följa under våren.Dubbelspelet från när det gällerjämställdhet och feminism har jag diskuterat tidigare ien replikväxling med . Jag vill barahävda igen och peka på att under den här valperiodenhar löneskillnaderna mellan män och kvinnor ökat.Sjukfrånvaron har ökat, och den har ökat mest blandkvinnor, mycket mer bland kvinnor t.o.m. De störstasjuktalen finns i offentlig sektor. Det som skulle kun-na lösa en del av den frustration som kvinnor kännerär ju att kunna jobba under andra arbetsformer, attförsöka att hitta alternativ till hur man organiserar sittarbete och med olika slag av huvudmän.Vänsterpartiet säger i en rapport till partikongres-sen t.o.m. nej till personalkollektiv i offentlig verk-samhet med argumentet att inga invandrare ellerarbetarklassen driver sådana kooperativ. Var har defått den världsuppfattningen ifrån? Jag tror att jagunder har besökt åtminstone ett15-tal personalkooperativ som har fungerat utmärkt.De har visat stor entusiasm och bra resultat. Ochkvinnorna, för det har faktiskt varit mest kvinnor, harkänt: Här utför jag en uppgift. Här kan jag bestämmaöver mitt liv. Här kan jag känna att jag har en plats attfylla. Jag förstår inte inställning i dehär sammanhangen. Det rimmar särskilt illa om mansäger att man vill ge kvinnor en bättre situation ochmer makt. Då är det är totalt motsägande.Den allra mest utsatta gruppen är de unga invand-rarkvinnorna, som har en eländig situation och varssituation inte har förbättrats mensom vi bannemej - om man får uttrycka sig så i talar-stolen i kammare - måste ta itu med nu.En ny politik och en ny regering är avgörande föratt möta den sociala klyvningen och den regionalaklyvningen i . Genom en politik som ger rättförutsättningar för människor att själva påverka sinlivssituation och vardag kan klyftorna minska. Lös-ningen är inte den klassiska vänstermodellen, prägladav ständigt ökande offentlig styrning av vardagen ochfrikostiga vallöften, toppat med en stor portion viljaatt stöpa människor i samma fyrkantiga form.I stället behöver vi en politik som utgår från attsamhället behöver mer av frihet, mer av frivilligtsamarbete och mer av rättvisa förutsättningar, så attvar och en får bidra utifrån sin förmåga i stället för attständigt på nåder få ta del av vad andra skapat.I dag kan studerande, barnfamiljer och pensionä-rer med låg pension ofta inte leva på sin inkomst.Välfärdsbokslutet och pekar på attbarn har fått det sämre under de senaste tre åren.Stora grupper av barn har t.o.m. fått det mycket säm-re. Det är rätt tänkvärt, tycker jag.Mycket behöver göras för att förbättra situationenför de här människorna. Det största problemet ärfaktiskt att kombinationen av hur bidragen ser ut ochhur skattesystemet ser ut gör att man inte kan förbätt-ra sin situation själv. Man är inlåst i fattigdomsfällor-na. Därför talar vi från alltid om vårtskatteförslag med avdrag först på ochsedan ett förvärvsavdrag på för alla. Detlyfter i ett slag ut stora grupper av människor ur fat-tigdomsfällor, och de som sitter fast där är faktisktoftast kvinnor.En annan bra grej med det här är att det ger kom-munerna ett annat skatteunderlag helt enkelt baragenom den teknik vi använder. Det är kommunernasom är ansvariga för vård, skola och omsorg, och deskulle också tjäna på detta. Med en kombination avvårt skatteförslag och som garant förden kommunala skatteutjämningen, som statsminis-tern frågade om tidigare, skulle vi kunna komma ettbra steg på vägen för att lösa både de sociala klyftor-na och de regionala klyftorna. Det är det som vi villska ske i Sverige.Jag skulle bara vilja säga några ord om företagan-de. Vi har ju en känd kvinnlig minister som säger attföretagare är hjältar. Det har vi diskuterat mycket iden här kammaren.Företagare bär upp den tillväxt som vi har i lan-det, den tillväxt som vi allihop är så beroende av, ochföretagare är en viktig del av vår ekonomi. Jag kaninte förstå att man från majoritetens sida inte kanbestämma sig för att fatta några beslut som handlarom företagaren som människa. Jag tänker inte disku-tera skatter eftersom dessa har diskuterats så myckethär, men företagaren själv har ett mycket sämretrygghetsnät än vad alla andra har.En företagare som är föräldraledig får på sammalön som en löntagare av den föräldraersätt-ning som löntagaren får, för man räknar ut det på ettannat sätt. Varför har inte företagarens barn sammarätt till sina föräldrar?En småföretagare har nästan ingen möjlighet att fåarbetslöshetsersättning utan ett fruktansvärt krångel.Det finns massor med historier om hur man inte harfått den ersättning som man själv har varit med om attbetala till varje år.En företagare som blir bestulen på sitt lager fårbetala moms på det som tjuven har tagit. Varför det-ta?Det handlar om en inställning till företagande ochentreprenörskap som jag inte kan förstå och som jagär övertygad om att vi måste ändra för att kunna ska-pa den goda tillväxt som vi faktiskt vill ha i Sverige.Det är här inte fråga om utgiftsdrivande förslag. Attjämställa föräldraersättningen skulle kosta 20 miljo-ner av de över 700 miljarder som vi använder varjeår, utan det handlar om en inställning till människoroch entreprenörer som jag är övertygad om att vimåste ändra på för att det ska gå bra i vårt land.Vi har också haft en lång diskussion ombarnets situation i och om skolan. Vi harkonstaterat att den socialdemokratiska skolpolitikenhar havererat. Även om vi ser till de goda exemplen,de tre fjärdedelar som klarar , kan vi inteacceptera de dåliga exemplen, som vi måste ändra på.Därför krävs det faktiskt en helt annan skolpolitik.Jag hoppas också att vi kan få en helt ny debatt på dethär området när vi nu får en ny minister.Vi behöver i skapa ett samhälle där män-niskor får inflytande och självbestämmande över sinegen situation. Vi behöver skapa ett samhälle som geralla barn en bra start i livet genom att man kan gå utgrundskolan med gott självförtroende och med livs-glädjen kvar. Vi behöver skapa ett samhälle där män-niskor mår bra och där ett barnvänligt arbetsliv gör attdet går att förena arbete med barn och livskvalitet. Vibehöver också skapa ett företagsamt och miljövänligtsamhälle med livskraft i alla delar av landet.Centerpartiet vill skapa ett med livskva-litet, livskraft och självbestämmande, och Centerpar-tiet vill förändra Sverige.(Applåder)Anf. 51 () re-plik:Fru talman! sade att är en ga-rant för det kommunala skatteutjämningssystemet.Jag skulle vilja veta om har någon specifikstrategi för att kamma hem det tillsammans med mo-deraterna. De kommer att sänka skatter med 80 mil-jarder om de kommer till makten. Hur ska Centerpar-tiet kunna hävda detta i ett moderatlett arbete?Anf. 52 () replik:Fru talman! Vilken tur att jag hade repliktid kvar!De här frågorna har vi diskuterat i finansutskottetsuccessivt under de senaste terminerna - låt mig somgammal universitetsmänniska använda det ordet -och vi har nått en samsyn om ganska mycket av dethär.Vi har en skrivning om den kommunala skatteut-jämningen som jag vet att även mycket gamla center-partister kan acceptera.När det gäller skattesänkningarna har vi faktiskt iden gemensamma reservationen mycketklart skrivit att ambitionsnivåerna varierar mellan deolika partierna. Det vet alla, och det är inget att hymlamed. Däremot har vi en samskrivning om att vi skabörja med skattesänkningar för människor med lågaoch normala inkomster. Det har också Bo Lundgrendiskuterat från denna talarstol med i kammaren.Om vi börjar i den änden, med människor med lå-ga och normala inkomster, och om vi gör det sansatoch ser till att trygghetssystemen bevaras och att denoffentliga finansieringen av trygghetssystemen liggerkvar - också det är mycket tydligt uttalat i dennareservation - är jag övertygad om att vi ska kunnaförändra i riktning mot att vanliga människorska kunna leva på sin lön, att trygghetssystemen skafinnas kvar och att vi ska skapa ett med livs-kraft, livskvalitet och självbestämmande för männi-skorna.Anf. 53 ():Fru talman! Varför blir fler och fler människorsjuka på jobbet i ? Det är och viktig fråga som borde ha debatterats väldigtmycket i . Hur ohälso-talens utveckling kan hejdas är en ödesfråga för vårtland. Men genom det mycket speciella 2001 som vinu har bakom oss har den typen av frågor inte fåttsärskilt mycket utrymme.Först var det ordförandeskapet i EU och sedan vardet händelserna som gjorde att heladebattsituationen blev sådan att ett antal viktiga inri-kespolitiska frågor kom i skymundan. Att regeringennu när vi går in i valåret kan glädja sig åt mycketgoda förtroendesiffror är väl ett resultat av detta. Detsom verkligen skulle kunna kasta ljus över regering-ens misslyckanden har inte debatterats särskilt myck-et.Jag tycker att den här debatten har varit intressantpå det sättet att det från icke-socialistiskt håll ändåhar lyfts fram ett antal avgörande framtidsfrågor -skolan, vården, företagandet, folkhälsan och jäm-ställdheten - och att det har pekats ut konkreta alter-nativ där en ny politik verkligen skulle kunna nåandra resultat.För att något utveckla frågan varför ohälsan ökarså kraftigt i vill jag säga att man vid ett ytligtbetraktande kan tycka att det är ganska egendomligt.Det jobbas ju t.ex. mer och mer med ergonomi, ocharbetarskyddet blir alltmera utvecklat. Ventilationen iarbetslokalerna blir allt bättre. Det bedrivs ett inten-sivt fackligt arbete för att skapa bättre villkor i ar-betslivet osv. Ändå blir folk sjuka av sina jobb.Det är naturligtvis så som regeringens utredareJan konstaterar att svaret på den frågan måstesökas på en helt annan nivå. Han lyfter fram att detdjupast sett är en fråga om makt. Fler och fler männi-skor upplever det så att det är andra som bestämmeröver dem. Man har inte rätt att bestämma sin egenarbetstid utan det är i allt väsentligt arbetsgivaren sombestämmer. Valmöjligheterna när det gäller skola ochbarnomsorg är inte alls så stora att många familjerkänner att de hittar den lösning som verkligen skullepassa dem. De partier som just nu har makten verkarnärmast inställda på att inskränka de valmöjlighetersom faktiskt har kommit de senaste åren.Då det gäller möjligheterna att köpa hushåll-stjänster, något som verkligen skulle kunna minskastressen för många barnfamiljer, har man bestämt atten sådan bransch över huvud taget inte ska få finnas -i varje inte vit - i . Som Riksskatteverketvisade i går finns det ju en omfattande svart sektor.Men att acceptera att stressade barnfamiljer i högregrad skulle behöva köpa hushållstjänster och göra detlagligt och skattat, det accepterar man inte, utan vihar valt att beskatta den här typen av tjänster så högtatt den branschen i praktiken är obefintlig i Sverige.Det ena med det andra skapar ett arbetsliv som äromänskligt och som gör människor sjuka. Det är justett sådant stort reformområde som en ny regeringmed liberala förtecken måste gripa sig an . Dåhandlar det just om det som stod i fonden på vårtlandsmöte: Du ska bestämma. Det är utgångspunktenför oss: Vi kan i högre grad lita på enskilda männi-skor och enskilda familjer.Både Socialdemokraterna och harhållit partikongresser efter oss, och där har det juverkligen inte varit det temat som har dominerat, utandär har det ju varit motsatt tankegång - jag var innepå att man vill inskränka människors valmöj-ligheter. Vi har också hört här hur statsministernhar gått till offensiv mot de försök som har gjorts i endel borgerliga landsting och kommuner att bryta uppmonopolen. Då var det väldigt befriande på något sättatt höra hur en kamrat på läns-bänken,nämligen , som är ordförande förSocialdemokraterna i , underkändehela detta. Han sade att det där inte är ett resonemangsom moderna människor känner igen, dvs. att privataalternativ på något sätt som ett axiom skulle varasämre än offentliga alternativ. Det som är viktigt förmänniskorna här är ju att det är hög kvalitet.Under Vänsterparitets kongress intervjuade manTanja Linderborg, som kommer från Västmanlandoch som är uppvuxen i och har träffat Stalinpå . sade att i Västman-land har man ett omfattande husläkarsystem där enmycket stor andel drivs som privata husläkarmottag-ningar, och patienterna är mycket nöjda. Det spelaringen roll för dem i vilken regi mottagningarna drivs;huvudsaken är att de har kvalitet.Så det finns ju kloka människor också inom Soci-aldemokraterna och som inser att dethär är en 1900-talsdebatt - jag höll på att säga 1800-talsdebatt - om att själva ägandet i de här samman-hangen skulle vara avgörande. Det helt avgörande ärju kvaliteten, att monopolen bryts upp, att människorhar valfrihet och att entreprenörer har frihet att startanya verksamheter.Det har också, vilket har påpekats i debatten, eninverkan på människors hälsa, därför att det visar sigatt de stora offentliga hierarkierna, ofta i landstings-regi, är mycket dåliga arbetsgivare. Inte minst för attskapa ett mänskligare arbetsliv för den stora majori-teten kvinnor som jobbar inom offentlig sektor behö-ver vi en helt annan frihet inom den offentliga sek-torn.Företagen lämnar . En sådan här verkligtstor framtidsfråga vi borde debattera mycket mer änsom har funnits utrymme för är ju: Vadkommer det sig att är så sårbart för konjunk-turnedgångar? Om man rensar bort säsongseffekter såär det faktiskt så att sysselsättningen i harsjunkit med 56 000 personer . Detkrävs alltså bara den avmattning vi har sett nu för atthela sysselsättningstillväxten ska upphöra och knäck-as, och vi får se motsatt tendens i stället. Det är juoerhört allvarligt att vi trots ett antal års högkon-junktur inte har nått arbetslöshet.Jag hade en diskussion med statsministern här förett par månader sedan, och statsministern trodde dåfortfarande att det fanns en möjlighet att regeringenskulle nå sitt mål att komma . Det finns nuingenting som tyder på att man kommer att nå detmålet.