prot · GP0987 · 2002-03-22 00:00:00 — Mennär man hittar stora dyrbara fynd som berättar myck-et, som visar mycket och som är extra spännande fårman inte behålla dem nära fyndplatsen, utan då ska deskickas till i Stockholm.Om fynden anses vara av nationellt intresse ska devara tillgängliga för forskare, säger man. Det innebäratt de ska förvaras i huvudstaden.Vi i har inte förståelse för det här re-sonemanget. Vi anser att fyndet ska visas i ett muse-um så nära fyndplatsen som möjligt. Det är en nedlå-tande, överlägsen och djupt osympatisk hållning attmänniskors berättigade intresse för att få ta del av sinegen historia förringas. Jag förstår inte inställningenatt det inte går att bedriva forskning därför att materi-al förvaras i , ett län med stort universi-tet, mycket forskning och en mycket stor befolkning.Forskning kan mycket väl bedrivas vid andra mu-seer än de i . Det är mycket lätta-re att flytta på en, två eller tre kvalificerade fullt fris-ka forskare än att flytta på 10, 20, 50 eller 100 skol-klasser eller familjer som kanske inte har ekonomi föratt resa till och gå på museum för att ta delav sin egen historia.Till råga på allt förvaras ofta fynden i källarloka-ler, vilket innebär att allmänheten inte alls har möj-lighet att se dem. säger att manoftast är välvilligt inställd till att låna ut fynd, men detfinns också exempel på att så inte är fallet. Stigeskat-ten, som är största silverskatt, får inte lånasupp till därför att den anses varaav så stort nationellt värde att den inte ska visas iSundsvall. Det är i och för sig roligt att den är värde-full, men för befolkningen i är det sorgligtatt inte kunna se den. Inställningen till områden utan-för är djupt beklämmande.Samma sak gäller också en mängd fynd från Got-land, där det finns kapacitet och möjlighet att bådeförvara och visa de fynd som kommer från Gotland.Och så är det också med Linköpingsskatten, den skattsom visar en viktig del av vår historia.Det finns ett annat östgötskt exempel. Jag ska ci-tera lite ur och . Det är ett kapitel som heter Enförsvunnen smådrottning. Tiden är 900-tal:"Hon färdades över till den andra sidan på envagn eller släde. Dubbla par av hästar drog dödsbäd-den rakt upp på gravbålet och vidare in i dödsriket, ini gravhögen. De fyra hästarna verkar ha offrats tillhenne i när varje häst var en dyrbarhet. Spår avderas betsel och vackra selbågsprydnader i brons tillekipaget fanns bland de förbrända resterna. "Men - jag fortsätter med ett annat citat ur sammabok - "hennes fantasieggande skepnad är så svår attfå syn på. Letar man på den plats i västra där hennes grav hittades av en slump år 1920finner man bara en åker. Det är allt. Inte så mycketsom en skylt med en text eller en teckning.- - -Letar man efter henne på länsmu-seum finner man i stort sett ingenting. I en monterligger bara en kopia av en liten silverberlock formadsom ett manshuvud. Den har ingen närmare förkla-ring mer än fyndorten.Originalsakerna finns i , på lite olikaställen på . Ett silver-smycke ligger i , de andra ligger ned-packade i magasin. Selbågskrönen, karaffen och någ-ra andra saker ligger i en monter på ett annat vå-ningsplan. Sådan är nu en gång den lärda världenssätt att ordna saker. "För min del kan jag inte finna att detta är accepta-belt, varken ur den aspekten att man ska ha respektför människor från olika delar av landet eller ur denaspekten att man ska ha respekt för människors viljaatt lära sig saker och se sin historia.Denna tingens ordning har man på sina håll för-sökt att ändra på. Olika länsmuseer och andra kvalifi-cerade museer har försökt att få låna en del av sinegen historia och har då bemötts av nedlåtande brev,nekanden, krångligheter i oändlighet och byråkratiskahinder som jag inte hade haft tid att räkna upp ens omjag hade på mig här i talarstolen. Dennatingens ordning är icke acceptabel!Jag förstår vetenskapens krav på att ha tillgång tillmaterial för sin forskning. Jag är forskare själv. Menjag förstår inte vetenskapens krav på att man rentfysiskt måste sitta på föremålen för att kunna forska.Jag förstår inte heller vetenskapens krav på att mannödvändigtvis ska sitta på dem just i . Detfinns andra ställen där man korrekt kan bevara de härföremålen under säkra former. Jag yrkar därför bifalltill reservation 10 under punkt 11, som handlar omexponering av kulturskatter i regionen.Jag tycker ärligt talat att det är ett svaghetsteckenatt man inte har kunnat bifalla det motionsyrkandet,som handlar om att skapa en statlig strategi för att gemänniskor runtom i landet möjlighet att hitta sinhistoria på ett säkerhetsmässigt betryggande och förvetenskapen acceptabelt sätt. Detta har man helt soni-ka valt att rösta ned, och i stället har man gått på deargument som säger att materialet rent fysiskt skafinnas i källare i för att det ska vara kor-rekt.Fru talman! Jag skulle avslutningsvis vilja ta uppen annan sak som också har berörts i debatten.Samernas kulturarv behandlas på samma sätt. De-ras samlingar finns på i ,och den rätta placeringen är givetvis samernas muse-um. Det är oerhört nedlåtande mot denna folkgruppatt dess kulturarv, t.ex. de samiska trummorna, förva-ras i . Det finns ett fantastiskt museum iJokkmokk där detta bör visas i stället, där samernasjälva kan dra nytta av de inkomster från turismenoch kulturturismen som så väl behövs i deras lands-ända och där det kan visas i ett sammanhang meddagens verklighet som är till nytta för kunskap ochutveckling.Centerpartiet har lagt fram många motioner ommuseer. En del av våra förslag handlar om att flermuseer bör få ett nationellt uppdrag, bl.a. MuseumAnna i . Det är ett museum därkvinnors konstnärliga skapande finner olika uttrycks-former som exempelvis samarbetsprojekt, föreläs-ningar, utveckling av konstpedagogiska metoder ochfortbildning.I och finns kvinnomuseer somhar nationella uppdrag, och det är inte mer än rätt attäven vi i har ett sådant. Det är viktigt inteminst ur jämställdhetssynvinkel. Vi hade i vårt partisbudgetmotion avsatt pengar till ett nationellt uppdragtill kraftfull satsning på att bevara och göra denfotografiska bilden tillgänglig behövs också, vadgäller både stillbildsfotografi och film. Filmen kom-mer förhoppningsvis att bevaras i det filmvårdscent-rum som byggs upp i , även om vi harvissa farhågor för att inte all film kommer att räddasvia detta centrum. Stillbilderna är det mer oroandemed, och därför anser vi i att det börinrättas ett foto-SESAM. , somfanns , visade sig vara ett mycketlyckat projekt när det gällde att registrera museiföre-mål, och vi tror att ett foto-SESAM skulle kunna blilika lyckosamt.Fru talman! förslag när det gällermuseer och utställningar handlar om att ge alla män-niskor, oavsett var de bor och oavsett deras inkomst,en möjlighet att se och delta i sin egen historia. Det äranledningen till våra motioner och våra reservationer,och jag är mycket besviken och ledsen över att majo-riteten inte vill ge människor samma chans som vivill.Anf. 97 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets förslag i betänkandet.I detta betänkande behandlar vi motioner som be-rör museer. Först vill jag säga att vi i har enoerhörd bredd på museerna. De finns runtom i vårtland, och de har en fantastisk verksamhet. Grundupp-draget som museum kan sammanfattas i att samla införemål och vittnesbörder, att bevara och bruka vårtkulturarv, att forska för att söka nya upptäckter ochförklaringar samt att förmedla sin kunskap till ossutanför museerna i form av bl.a. utställningar.När jag reser runt i vårt land möter jag många eld-själar som gör ett fantastiskt arbete med just sitt lo-kala museum. Jag tycker mig möta ett allt större in-tresse för den lokala historien, och det ser vi bl.a.genom hembygdsmuseer och arbetslivsmuseer. Menman ska också vara ärlig och säga att det i dennauppväxt av arbetslivsmuseer och hembygdsmuseerligger en viss kritik mot de befintliga museerna, enkänsla av att just de egna behoven inte blir tagna påallvar, att det inte finns plats för just ens egen del avhistorien på de befintliga museerna.För några år sedan drog vi i gång ett projekt somhandlade om industrisamhällets historia. Det har gettoerhört positiva reaktioner. Jag tror att de ordinariemuseerna inte alltid har kunnat möta det intresse somfunnits för 1900-talets historia, och därför var dennasatsning viktig.I betänkandet behandlas många motioner medkrav på att staten ska engagera sig i ett museum ellerflera. De museer som nämns i motionerna är allaviktiga och gör ett bra arbete. Om vi frånriksdagen skulle bifalla alla dessa motioner skulle detdock innebära ganska stora kostnader för staten, ochdet är jag inte beredd till i det här läget. Diskussionenom statligt stöd får tas när vi behandlar budgeten tillhösten.Jag vill dock framhålla att bara för att ett museuminte har statligt stöd innebär det inte att verksamheteninte spelar en viktig roll. Det kan inte vara så att ettmuseum måste ha statligt stöd för att få en kvalitets-stämpel. Vi har runtom i vårt land kommunala muse-er och ideella museer som gör ett fantastiskt arbete.Jag skulle inte vilja stå i den här kammaren och sägaatt bara för att de inte får kronor och ören från stateninnebär det att de skulle göra ett sämre arbete kvali-tativt. Det gör ett bra arbete. Det kan inte vara så attkvalitetsmärket kommer enbart med pengar från sta-ten.I betänkandet finns det många reservationer, ochjag vill här bemöta några av dem.Den första handlar om det principiella ställnings-tagande vi har gjort när det gäller inrättande av nyamuseer. Jag anser liksom reservanterna att de centralamuseerna måste utvecklas. Jag är också överens meddem om att nya samlingsområden och infallsvinklarmåste tillåtas växa fram. Vad jag däremot inte hållermed reservanterna om är att detta kräver nya centralamuseer. Jag tycker nämligen att det är viktigt att debefintliga museerna inte står still. Jag tror på möjlig-heten att utveckla dem.I tisdags var jag med när Svenska Museiförening-en delade ut priset till årets museum, som gick tillMalmö museer. De har på ett fantastiskt sätt visat attett museum kan arbeta på ett nytt sätt, nå nya grupperoch fånga in nya insamlingsområden. Jag anser därförinte att vi ska ändra vårt principiella ställningstagandeom nya museer just på grund av detta.Jag tycker också att det är viktigt att säga att omman väljer att starta nya museer på olika platser runt-om i vårt land, måste grundarna vara medvetna om dekostnader som uppstår och ta ansvar för dem.I en annan reservation lyfts ABM-utredningenfram. beslutade att uppdra åtregeringen att tillsätta en utredning som skulle se övermöjligheterna till utökat samarbete mellan ABM-institutionerna. Reservanterna är oroliga att regering-en missförstått beslut.Regeringen har lagt ut ett uppdrag på Kungligabiblioteket, och att bl.a.kartlägga de åtgärder som vidtagits då detgäller samverkan inom ABM-området. Jag ser dettasom ett första steg och som en början på ett arbeteoch kan inte se att det finns fog för att misstänka attregeringen inte skulle följa beslut utan jagutgår från att regeringen gör det.Den tredje fråga som jag vill lyfta fram handlarom exponeringen av kulturskatter runtom i vårt land.I motioner har frågan om möjligheterna att låna samtatt deponera föremål som funnits i trakten på detlokala eller regionala museet. Det museum som ärmest berört är eftersom många avde fornfynd som upptäckts har placerats där.Vid utskottets beredning har det kommit fram attde senaste två årens ansökningar - som uppgår tillungefär 200 - har museet avslagit enbart 3. Jag vet attdet finns en spänning mellan de centrala museernaoch de lokala och regionala museerna. Jag tror attdetta ligger lite grann i sakens natur.Jag anser, precis som vi skriver i utskottets betän-kande, att föremålen är en del av vårt gemensammakulturarv och att det är positivt att det finns ett intres-se för vår historia i hela landet. Därför är det viktigtatt en generös policy tillämpas både vid utlåning ochvid deponering av museiföremål. Naturligtvis skaförutsättningar finnas att garantera föremålens säker-het.Jag vill avsluta med att säga att jag anser att mu-seerna står inför stora utmaningar. Det handlar om attlocka nya grupper av besökare, om att möta nya om-råden, om att utveckla utställnings- och programverk-samhet och om att koppla samman forskning ochutställningsverksamhet i ett närmare samarbete. Jagär övertygad om att museerna kan spela en allt vikti-gare roll i samhället. Vi får ofta höra beskriv-ningar i svart eller vitt av skeenden i samhället. Mu-seerna kan som inga andra förklara det svåra att maninte ska se i svart eller vitt. Med den kunskap i histo-ria som de har kan de på ett unikt sätt beskriva dagensutveckling.Anf. 98 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja att några saker för mig.För det första: Vad menar medtillgänglighet för forskare? Vad betyder orden"tillgängligt för forskare"?För det andra: Hur ser på frasen"vårt gemensamma kulturarv"? Vilka är "vi", och vadär det som är gemensamt? Räknas alla invå-nare lika mycket när man pratar om vårt gemensam-ma kulturarv?För det tredje vill jag få en motivering till en for-mulering på s. 18 i utskottsbetänkandet. Det framhållsdär att en anledning till att den s.k. Linköpingsskatteninte kan lånas ut, så att man kan titta på den ens någramånader i den bygd som den kommer ifrånoch som har ett museum med tillfredsställande säker-hetsarrangemang, är att den "alltid varit utställd i denpermanentea medeltidsutställningen, där den intagiten självklar och central plats". Finns det självklaraoch centrala utställningsplatser bara i ?Anf. 99 () replik:Fru talman! Jag skulle till att börja med vilja be-möta en del av det som lyfte fram. Jag troratt alla vi som sitter här inne, inte enbart centerpar-tister, anser att museerna finns till för alla i vårt land.Vi har faktiskt på olika sätt utvecklat och stött musei-utvecklingen i vårt land. Det handlar om alltifrån attöka resurserna för de regionala museerna till attstödja arbetslivsmuseer och främja den ideella delenav museerna.Vad avser tillgänglighet för forskare kan jag intesäga att materialet ska vara tillgängligt enbart iStockholm. Det är viktigt att det finns en närhet ochatt forskare kan veta var de kan hitta föremålen. I detsammanhanget har vi ett jätteproblem, nämligen hurmagasinsutrymmena ser ut. Jag vet att man på nästanvarje museum och även på job-bar med detta.Vad gäller vårt gemensamma kulturarv tycker jagatt det är väldigt tydligt att det är ett kulturarv för helalandet. Därför tycker jag att även om det finns eneller några institutioner som har ansvar för det här,ska man tillämpa en generositet med utlokalisering,deponering och lån.Jag tycker ibland att tar i så att hon näs-tan spricker när hon beskriver hur illa det står till medutlåningar. Den bild som jag har är att det har häntväldigt mycket . Det är bara3 ansökningar av 200 som har avslagits.Ett exempel är Ölandsguldet, som visades på . Jag vet att man då på inte hadenågra som helst problem med Historiska museet.Anf. 100 () replik:Fru talman! Det kan ju möjligen bero på att detden gången var kungen som frågade. När det handlarom andra regioner och andra föremål har man jätte-problem, som t.ex. med Stigeskatten i . Allagotlänningar är djupt upprörda över att de inte kanvisa upp det som de vill visa från den egna historien,och östgötarna är, uppriktigt sagt, väldigt ilskna.Snart spricker de väl av ilska, för att nu använda ettsådant ordval i den här debatten. Jag tycker inte attdet är särskilt snyggt.Det som jag talar om är respekt för människorsvilja att ta del av sitt eget kulturarv, och den viljanrespekterar jag djupt.Jag tycker också att det blir lite fånigt om mansom argument för att inte exponera föremål tar uppatt det är besvärligt med magasinsutrymmen just iStockholm. Det finns ju ganska gott om sådana ute ilandet. Dessutom ligger mycket av det som skullekunna visas ute i landet skingrat och splittrat och ärnästan omöjligt att ta del av. Det är precis detta somMaja tar upp i sin bok. Det går inte att fåen samlad bild av fornfyndet av prinsessan, som honkallar det i sin vetenskapliga redovisning av hur detmaterialet förvaras. Det är inget föredöme. Det skullekunna skötas mycket bättre.Mot denna bakgrund - respekt för människorsvilja att ta del av sin historia, möjligheterna att visasaker ute i landet, trångheten i magasinen i Stock-holm och en hel del andra argument - tycker jag attdet hade varit naturligt att ta upp frågan om att utar-beta en nationell strategi för hur det här ska gå till.Jag tycker att det är uttryck för en dålig människosynoch brist på respekt för människor ute i landet att inteens vilja diskutera en sådan strategi utan avstyrka ettsådant yrkande.Anf. 101 () replik:Fru talman! Jag anser att vi har respekt för männi-skors vilja att ta del av sitt kulturarv. Jag menar att vii kulturutskottet är ganska eniga om att det är viktigtatt faktiskt utveckla kulturarvet i hela landet, och detgör vi på olika sätt.Jag har uppfattningen att det har skett mycket un-der . Jag kan hålla med om att detkanske var tungrott tidigare, men jag tycker nog attdet har kommit en förändrad attityd . Jag har mött många som säger att det fak-tiskt är på det viset. Därför tycker jag att det är viktigtatt man från och från andra museerhar en generös attityd till deponering och utlåning.Min utgångspunkt är att den generositeten är viktig.Anf. 102 () replik:Fru talman! När regeringen vill inrätta nya museerbeviljas statliga stöd geschwint. Men när AnnaNordlander Museum öppnar, ett av två museer i Eu-ropa som uttalat arbetar med och för kvinnliga konst-närer, ja, då ska kommunen klara sig själv: Det bordeman ha insett.Från sida jublar vi över att Skellefteåhar satt på Europakartan i det här avseendet,och vi kommer att rösta för den reservation som tarupp behovet av konsekvensanalys. Frågan är då ominte också tycker att det är dags attgöra en konsekvensanalys.Anf. 103 () replik:Fru talman! När det handlar om att inrätta nyamuseer är det flera som har sagt att när regeringen villinrätta nya museer är det okej. Men det är faktiskt såatt det är vi här i som fattar beslut om bud-geten, och vi har alla möjligheter i världen att avslåregeringens förslag om vi skulle tycka att det är det vivill.Jag har reagerat emot att man tycker att det baraär genom att få ett statligt bidrag som man kan få etterkännande för kvaliteten. Jag tycker att det är viktigtatt säga att allt det som görs runtom i vårt land påmuseisidan är fantastisk verksamhet, även om detbetyder att man inte har stöd från staten. Man kan hastöd på en massa andra sätt.När det handlar om tycker jagockså att man har en väldigt bra verksamhet. harvi en arbetsgrupp som tittar på genusperspektivet, ochvi får se vad den kommer fram till om hur vi skakunna stödja det kvinnliga perspektivet och genus-perspektivet på museerna. Jag vill invänta den arbets-gruppens rapport.Anf. 104 () replik:Fru talman! På jobbarman inte specifikt med genusperspektivet; man jobbaruttalat med och för kvinnliga konstnärer. Man harprofilerat sig på ett speciellt område, ett område därdet finns mycket kritik: det saknas konst över huvudtaget på våra länsmuseer.När det gäller regeringens möjligheter att få ige-nom sina förslag till nya museer och att de beslutentas här i är det ju så att ochMiljöpartiet har varit väldigt välvilligt inställda tillregeringens förslag. Dock skulle jag önska att rege-ringen var lite mer välvillig till andra förslag än sinaegna, och därför kommer vi nu att rösta för behovetav en konsekvensanalys.Anf. 105 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är ett slags cirkelre-sonemang som förs i utskottsmajoritetens text och ivad säger. Hon säger att en garantiför att man ska få statliga pengar inte är något slagskvalitetsstämpel. Nej, vem har sagt det? Jag vet intevilken verklighet som lever i om hon tror kan starta och bygga upp museer ute i olikakommuner, som har andra problem. Det här är intedet första som man satsar pengar på. Man måste satsade pengar man har kvar på skola, vård, omsorg ochannat. Trots det är det några som faktiskt lyckas satsapengar på museiverksamhet.Det handlar ju inte om att sätta en kvalitetsstäm-pel. Det handlar faktiskt om detta: Genom att gå inmed statliga pengar markerar vi att något är av rik-sintresse. De museerna kan finnas i , mende kan också finnas på andra platser. Som det just ser ut hindrar vi i princip alla sådana alternativ.Det har ingenting att göra med att vi på något visnedvärderar de insatser som görs ute på länsmuseeroch framför allt lokala museer.Annika säger att detta tas med budgeten. Vilketparti vill ta ansvar för att fälla ett budgetförslag medhänvisning till att man inte vill ha ett museum - fram-för allt om man är kulturpolitiker? Det handlar om ska se alla förslag, bedöma dem lika och sedanfatta beslut om det finns anledning att tillsätta ett nytteller inte. Det är det jag tycker att missar helti sitt resonemang.Anf. 106 () replik:Fru talman! Många av de motioner som har läm-nats in här handlar om befintliga museer och om attstarta nya museer. Jag tycker att de befintliga museersom vill ha statligt stöd har en väldigt bra verksamhetredan i dag. Där tror jag faktiskt att jag och PeterPedersen är överens med resten av utskottet också.Men man kan inte gå därifrån till att säga att de kanutvecklas enbart genom statligt stöd. Jag tycker attdet är viktigt att utveckla museisektorn, men det ärinte ett ansvar bara för oss här, utan det är ett ansvarför hela museisektorn.Jag reagerade mot och andras in-vändningar när det handlar om vårt principiella ställ-ningstagande. I reservationen skriver man vad gällernya insamlingsområden att man konserverar en be-fintlig struktur. Jag vill se ett levande museiväsende.Jag vill se levande statliga museer. Jag vill se att deförändras. Jag vill se att de jobbar mot nya grupperoch att de möter nya behov. Jag vill inte att de skavara konserverande. Det skulle göra mig väldigt oro-lig om det var på det viset. Jag tycker att de statligamuseer vi har ska arbeta mot just det som och en del andra tar upp, nämligen att nå nyagrupper, nya insamlingsområden och annat. Det an-svaret tycker jag faktiskt att vi alla ska ge de befintli-ga museerna. Det är det jag har reagerat mot i PeterPedersens reservation, dvs. att man skulle konserveraden befintliga museistrukturen. Jag ser museer somen ständig rörelse och en ständig förändring.Anf. 107 () replik:Fru talman! Jag börjar ändå se en liten öppninghär. Om man läser de principiella ställningstagandenastår det också här i en av punkterna att om man upp-märksammat någonting som förbisetts ska utveck-lingen i första hand ske inom befintlig museiorgani-sation.Ett bra exempel på det var när man hade en gans-ka avancerad idrottsutställning på Nordiska museet.Det var jättebra under den korta stund som den fanns.Problemet är att om man sedan säger att ett museumska ta på sig nya arbetsuppgifter måste det antingenfå nya medel eller försumma något annat område. Detär det som är problemet. Man kan inte bara säga åtmuseerna att utveckla , utan man måsteockså tillföra en och annan krona för att nya områdenska kunna utvecklas. Annars kommer ett annat viktigtområde, som man från början tillskapade museet för,att falla i träda. Kan man hitta sådana lösningar harjag ingenting emot det.Men hänvisar vi till de här princi-perna, och det innebär faktiskt en konservering avbefintlig organisation att vi alltid gynnar det somredan finns, medan det som ska växa till sig måstevisa framfötterna mycket mer för att man ska kunnafå status av att man ingår i ett centralt museum.Anf. 108 () replik:Fru talman! Jag delar uppfattningatt om man ska lägga nya uppgifter på de centralamuseerna så måste man också ta diskussionen omresurserna.