prot · GP09105 · 2002-05-14 00:00:00 — Människor upplever, med rätta, attpolisen inte räcker till. Oron ökar.I vissa fall, t.ex. i , är oron mycket stor.Där finns det tre poliser och en civilanställd. En per-son är tjänstledig för politiska uppdrag på heltid, ochen person är sjukskriven. Den sista polisen är på platstill och från. Men ofta är det utbildningar, och dåfinns ingen alls. Eller också måste någon köras tillÅmål, och då finns det ingen polis mellan Uddevallaoch . Detta är alltså den korrekta beskrivningenav situationen.Jag hoppas att den lilla "bibba" som jag nu lämnaröver till justitieministern ska vara en liten påminnelseom den oro och den frustration som man i Dalslandoch känner. Tack så mycket för debatten!Anf. 118 ():Fru talman! Det är lite tråkigt när ministern tartillfället i akt att mästra om någonting som jag intehar diskuterat i denna debatt. Ansvaret här gällernämligen inte systemet för fördelningen mellan rege-ringen, RPS och polismyndigheterna. Om det kan viha många intressanta debatter.När det gäller "det kommande budgetarbetet"undrar jag: Vilket kommande budgetarbete? På endirekt fråga till där ministern ärchef svarade man att svaret på det brev som polissty-relsen i hade skickat skulle komma iapril.Men det kom inte någonting förutom entilläggsbudget. var väldigt klar isina önskemål till regeringen om vad som skulleprioriteras, vad man bedömde var viktigt. Ministernsäger att man hade ett överskott på 31 miljoner. Ja,men siffran var 147 miljoner för . Mer-kostnaderna, regeringens ansvar för ,var 147 miljoner. Det kan man inte täcka med 31miljoner. Sedan var det flera andra angelägna upp-gifter, som konsekvenserna för ochäven kommunikationssystemet. Men inte blev detnågonting till dessa heller.Jag upprepar min fråga: Kan ministern preciseravid vilket kommande budgetarbete regeringen ska tasitt ansvar för toppmötet i ?Anf. 119 Justitieminister ():Fru talman! Jag tror inte har miss-uppfattat systemet. Det var inte heller meningen attpolemisera mot , utan det var fråga omde diskussioner som jag har haft med vid flera tillfällen.I tilläggsbudgeten var det ett överskott på 39 mil-joner trots att den totala kostnaden för fak-tiskt var . Men det här var en kostnadsom inte var beräknad, den var högre. Vi visste att detskulle bli kostnader för , men inte att deskulle bli så höga, på samma sätt som med anledningav . Detta innebär att situationen harförändrats, vilket gör att man har kommit i den situa-tionen att ytterligare medel sannolikt kommer atterfordras, trots att det nu finns ett överskott. Det ärviktigt att vi fortsätter med det arbetet, med tre polis-utbildningar i stället för en. Därför behöver de härsakerna diskuteras i budgetarbetet, som redan harpåbörjats. Vi håller nu på med att ta fram ett budge-tunderlag, och därför kan man inte säga någotnärmare om det, men budgeten kommer att diskuterasfram nu och presenteras . Det här är en av dekostnader som inte fanns med , för vivisste inte att det här skulle hända och att de här kost-naderna skulle vara med. Det finns redan med i detarbete som pågår, dvs. en kostnad som man intehar räknat med.Jag kan inte nu svara - eftersom vi inte haft dethär arbetet än - på hur det kommer att konsolideras2003, 2004, 2005, för det vet inte. Än mindre ska jaggå in på några diskussioner om hur Rikspolisstyrelsenkommer att fördela de här pengarna, av de skäl somjag har sagt. Men diskussionen om kostnaderna förGöteborgsmötet finns redan med.Då hoppas jag att jag har uttryckt mig så klart attdet inte längre finns några frågetecken. Är det det fårvi väl fortsätta diskussionen.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på interpellation 2001/02:413 omkritik mot från för demänskliga rättigheternaAnf. 120 Justitieminister ():Fru talman! har ställt fyra frågor tillstatsministern. Hon frågar om han kommer att lämnaförslag om att ge FN:s konvention om de medborger-liga och politiska rättigheterna lagform. Hon frågarom han avser att initiera en översyn av polisens be-väpning i enlighet med den kritik förde mänskliga rättigheterna presenterar. Hon frågarom han avser att skynda på utredningen vad gällerpolisens interna utredningar då denna skarpa kritikframförts från . Hon frågar slutligenom han kommer att utreda kritiken när det gälleroklarheter i den svenska lagstiftningen angåenderätten till biträde och tolk när det gäller personer somanklagas för brott. Interpellationen har överlämnatstill mig för besvarande.Jag vill först av allt säga att jag delar den syn pådialogen med kommittén som statsrådet går redovisade i sitt svar på en interpellation avKalle om kritik mot från FN:s kom-mitté för de mänskliga rättigheterna. Vi ser alltså istor utsträckning kommitténs iakttagelser som enbekräftelse på att kommittén delar regeringens upp-fattning om behovet av att vidta ytterligare åtgärderpå vissa områden.I frågan om jag avser att lämna förslag om att geFN:s konvention om de medborgerliga och politiskarättigheterna lagform vill jag säga följande.Sverige har en rättstradition som innebär att inter-nationella traktat inte automatiskt blir del av densvenska lagstiftningen. För att dessa bestämmelserska bli rättsligt tillämpbara måste de antingen trans-formeras till svensk lagstiftning eller inkorporerasgenom en speciell lag. Det traditionella sättet attimplementera ett internationellt avtal är att transfor-mera detta avtal till svensk lagstiftning.Innan ratificerade konventionen om med-borgerliga och politiska rättigheter, liksom andrakonventioner, gjordes en ordentlig genomgång avsvensk lagstiftning. Detta gjordes för att se om svensklagstiftning överensstämde med konventionen. Därdet ansågs att lagstiftningen inte överensstämde medkonventionens bestämmelser gjordes lagändringareller reservationer till konventionen.Jag ser därför inte några skäl för att inkorporerakonventionen om medborgerliga och politiska rättig-heter i svensk lagstiftning.Alice har vidare frågat om jag avser attinitiera en översyn av polisens beväpning i enlighetmed den kritik för de mänskliga rät-tigheterna presenterar. Jag kan konstatera att kom-mittén uppmanar att säkerställa att polisen isamband med demonstrationer inte använder utrust-ning som kan medföra fara för liv.Polisen ska upprätthålla allmän ordning och sä-kerhet och ge allmänheten skydd och annan hjälp.Enskilda personer har rätt att kräva att polisen har denkompetens och den utrustning som behövs för attkunna fullgöra sina uppgifter. Polisen ställs iblandinför allvarliga och svårbemästrade situationer där detär nödvändigt att polisen använder hjälpmedel, t.ex.batong eller skjutvapen.Göteborgskommittén ska överväga om de be-stämmelser som styr polisens användning av hjälp-medel och annan utrustning är ändamålsenligt utfor-made. Kommittén ska slutredovisa sitt uppdrag senastden . Det kan då eventuellt finnasanledning för mig att överväga frågor om polisensutrustning. Jag ser inte några skäl för att tillsätta yt-terligare en utredning på området.Alice har dessutom frågat om jag kommeratt skynda på det utredningsarbete som bedrivs avKommittén för tillsynen över polis och åklagare, somska se över bl.a. polisens internutredningsverksamhet,eftersom det framförts skarp kritik från . Jag kan konstatera att haruppmanat att säkerställa organisation ochformer för en öppen och i förhållande till de brottsbe-kämpande myndigheterna självständig internutred-ningsverksamhet. Enligt min uppfattning uppfyllerdagens system för internutredningar höga krav pårättssäkerhet och kvalitet, vilket inte hindrar att detkan finnas utrymme för förbättringar.Kommittén för tillsynen över polis och åklagareska redovisa sitt uppdrag senast den 28 juni 2002.Polisens och åklagarnas internutredningsverksamhethar setts över tidigare och den har - somvi alla vet - debatterats flitigt i olika sammanhang.Det är angeläget att kommittén ges goda förutsätt-ningar för sitt arbete. De förutsättningarna ges defini-tivt inte genom att utredningsarbetet påskyndas. Jagvet också att kommittén sannolikt inom kort tidkommer att begära en förlängning av utredningstiden.Slutligen vad gäller fråga om kriti-ken som handlar om påstådda oklarheter i den svens-ka lagstiftningen när det gäller rätten för en tilltaladatt biträdas av försvarare samt få tillgång till tolk villjag säga följande.Det är inte fråga om någon kritik mot den svenskalagstiftningen som sådan. för demänskliga rättigheterna har endast uppgivit att mannoterar en avsaknad av klarhet när det gäller rätten tillförsvarare och tolk samt att man välkomnar ett, ickenärmare specificerat, klargörande för att säkerställaatt svensk lagstiftning och praxis verkligen är i över-ensstämmelse med . Kommittén haranhållit om ett sådant klargörande i samband medSveriges nästa rapport . FN-kommitténhar inte heller tidigare anfört någon kritik mot svensklagstiftning i fråga om rätten till försvarare och tolk.Svaret på sista fråga är alltså att detinte finns någon kritik mot svensk lagstiftning röran-de rätten till försvarare och tolk att bemöta, men attSverige i den kommande rapporten naturligtvis utför-ligt kommer att beskriva den svenska regleringen närdet gäller dessa frågor.Anf. 121 ():Fru talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret. Jag vill inleda debatten med att betona viktenav att försvara de mänskliga rättigheterna. I debattenom och i debatten allmänt iSverige finns ett slags allmän tro på att de mänskligarättigheterna självklart är tillgodosedda fullt ut i Sve-rige. Vi lever i ett gott samhälle där vi har ett gottskydd och där vi inte behöver titta över frågor ommänskliga rättigheter.Därför är det glädjande att regeringen så tydligtsäger att man har en bra dialog med kommittén, ser det som oerhört viktigt att föra fram de härfrågorna och att man kommer att vidta åtgärder. Där-emot tycker jag att det är lite bekymmersamt när mansäger att man får en bekräftelse på att kommitténdelar regeringens uppfattning om behovet av att vidtaytterligare åtgärder på vissa områden. Jag skulle öns-ka att regeringen vidtog de åtgärderna utan att väntapå att kommittén ska anmärka på den.Fru talman! Med detta sagt vill jag ta upp vissa avde konkreta frågorna.När det gäller inkorporering i lagstiftningen ochhur vi gör med internationella konventioner är konvention om mänskliga rättigheter i daginförd i svensk lagstiftning. har ju lyftfram att vår lagstiftning inte går riktigt lika långt somman gör i . Därför undrar kommit-tén om vi inte borde göra detta till svensk lagstiftningså att det blir möjligt att föra frågan till domstol. Detär viktigt att vi debatterar detta.Justitieministern säger att man har gjort en över-syn som har kommit fram till att det fanns en över-ensstämmelse med konventionens bestämmelser ochatt man har gjort lagändringar eller reservationer. Dåblir min konkreta fråga: Har gjort reservatio-ner till denna konvention, och i så fall vilka?Nästa fråga handlar polisens beväpning. Detstämmer att nu överväger be-stämmelserna om polisens användning av hjälpmedeloch annan utrustning. för mänskligarättigheter ställer en mycket viktig fråga i det sam-manhanget. Vi i borde diskutera den norskapolisens modell. Den norska polisen är inte beväpnadjämt och ständigt, utan det måste finnas en order frånhögre befäl för att polisen ska kunna beväpna sig.Man borde kanske ytterligare utreda hur man skareglera detta med tanke på att det nu diskuteras nyaalternativa vapen inom polisen, såsom t.ex. elpistoler.Vi från har tidigare motionerat om borde tillsätta en utredning där också parlamen-tariker kan delta så att det hela inte bara överlämnastill och Göteborgskommittén.Jag återkommer i nästa inlägg till mina andra frå-gor.Anf. 122 Justitieminister ():Fru talman! Jag kan inte svara närmare på fråganvilka reservationer som har gjort, eftersomdetta nu ligger hos UD. Men jag kan naturligtvisåterkomma till efter att jag har tagitkontakt med UD.Sedan tror jag att får upprepa sinafrågor.Anf. 123 ():Fru talman! Jag har full förståelse för att det kanvara svårt att hålla allt i huvudet efter flera interpella-tionsdebatter på ganska breda och skiftande områden.Min andra fråga gällde polisens beväpning ochGöteborgskommittén. utreder nunya alternativa vapen. Enligt de uppgifter som Väns-terpartiet har fått är det som själv-ständigt fattar beslut om vilken beväpning som poli-sen ska ha. Vi borde diskutera den norska polisensmodell som går ut på att man inte bär skarpladdadevapen på samma sätt som polisen gör i ochregleringar kring de nya alternativa vapnen.Nästa fråga handlar om internutredningarna. Jus-titieministern anser att dagens system för internutred-ningar uppfyller höga krav på rättssäkerhet och kva-litet. Men anser att det borde vara enoberoende och självständig utredning i förhållande tillde brottsbekämpande myndigheterna. Det är viktigtatt inte hamna i en diskussion om ifall den nuvarandemodellen är rättssäker, korrekt eller om man görfelbedömningar eller inte. Det avgörande är ju attmedborgarna har fullt förtroende för hur dessa utred-ningar görs. Kritiken gör ju att jag inser att detta är enmycket allvarlig fråga.Jag sitter själv med i utredningen, och jag vet attden har prioriterat att i första hand se över tillsynenöver polis- och åklagarväsendet. Internutredningarnakommer först i nästa steg. kritikborde leda till att man diskuterar om utredningen görrätt prioriteringar. Hur prioriterar regeringen detta?Vi från anser att man borde prioriterafrågan om internutredningar som ständigt är aktuelloch som har blivit ännu mer aktuell i och med dennarapport.Justitieministern sade att detta med avsaknad avklarhet och rätten till försvarare och tolk inte innebarnågon kritik och att kommittén tidigare inte har fram-fört någon kritik mot svensk lagstiftning när det gällerdetta. till skydd mot tortyroch omänsklig behandling - jag är inte riktigt säkerpå benämningen - har tidigare framfört kritik på dethär området. Man har då pekat på att svensk lagstift-ning inte är tydlig.Vi i är fullt medvetna om att dessarättigheter finns i . Men det handlar också omen internationell trovärdighet. Vi kräver en tydlig ochklar lagstiftning av andra länder som kanske intesätter mänskliga rättigheter så högt. Då borde Sverigeockså vara ett föregångsland och ha en väldigt tydligreglering av skyddet för den enskilda individen ochskyddet för mänskliga rättigheter.Därför borde det vara en självklarhet för regering-en att eftersträva att vi får en lagstiftning som är tyd-lig och klar och inte enbart hänvisa till att tillämp-ningen i verkligheten är klar och tydlig. Det är avbetydelse i internationella sammanhang att man haren klar och tydlig lagstiftning.Anf. 124 Justitieminister ():Fru talman! När det gäller detta med vapen finnsdet ett pågående arbete som egentligen påbörjadesinnan tillsattes. Det här är ju enfråga som har diskuterats mycket. Jag vill inte nu gånärmare in på den eftersom den håller på att utredas.Detta är oerhört viktigt, inte minst med tanke på alladiskussioner som har uppstått.Detsamma gäller diskussionen om internutred-ningar. Att jag klargjorde det nuvarande systemet sågjag som min uppgift eftersom det inte har kommitfram något skäl till att det inte skulle fungera ur rätts-säkerhetssynpunkt. Däremot är det, precis som AliceÅström säger, en fråga om förtroende. Rättsväsendetskadas ju av att förtroendet naggas i kanten, oavsettom det finns något objektivt att anmärka på eller inte.Men detta är så viktigt att man bör undersöka om detfinns någon annan möjlighet, t.ex. ett självständigtorgan eller en annan myndighet.Nu kommer det sannolikt att begäras ytterligaretid. I och för sig är det någonting som man inte öns-kar ska uppstå, men det är svårt att intebevilja ett sådant anstånd. Man begär ju inte någotanstånd om man inte är i behov av det.När det gäller försvarare och tolk anser jag attSverige är ett föregångsland. Jag vågar inte uttala migom hur det är i , men jag tror att det är få län-der som har en så generös möjlighet till försvarareoch tolk som man har i . Det är också uniktför - möjligtvis med undantag för de skandi-naviska länderna - att oavsett vem som anklagas förett brott får han eller hon tillgång till någon av deallra bästa advokaterna i eller den advokatsom man själv önskar. Det tror jag är unikt.Med vetskapen om att vi är ett föregångsland i detfallet är det viktigt att lyfta fram detta. Jag känneringen oro för situationen i . Sedan tror jagockså precis som att det är viktigt attandra länder får klart för sig detta som är väldigtviktigt ur rättssäkerhetssynpunkt. Det är därför som viska komma med ett klargörande, som jag tidigaresade.Anf. 125 ():Fru talman! Jag vill tacka ministern för de svaren,även om jag hade hoppats att man skulle kunnakomma fram lite fortare med utredningar. Detta äroerhört viktiga frågor som debatteras . Omdebatterna och kritiken alltför bemötsmed detta att det pågår en utredning, att frågan ärföremål för översyn osv. riskerar också vi politiker attförlora i trovärdighet. Vi måste se till att det händernågonting.Men, fru talman, jag hoppas att man, precis somdet står i ministerns svar, tar kommitténs iakttagelserpå allvar, att man vidtar ytterligare åtgärder på vissaområden där det finns brister och att man gör detinom en ganska snar framtid.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på interpellation 2001/02:417 omkritik mot från för demänskliga rättigheternaAnf. 126 Justitieminister ():Fru talman! har frågat statsminis-tern om han avser att vidta några åtgärder för attkomma till rätta med den utbredda kvinnomisshan-deln, om han avser att presentera förslag till lagstift-ning när det gäller asylsökande kvinnor med s.k.hedersskäl, om han kommer att vidta åtgärder när detgäller lagföringen av personer som utfört eller för-medlat kontakter när det gäller könsstympning avflickor och om han avser att skynda på hanteringen avfrågan om unga kvinnor och flickor som blir bortgif-ta. Interpellationen har överlämnats till mig.Innan jag går över till att besvara de specifika frå-gor som interpellationen rör vill jag säga att jag delarden syn på dialogen med kommittén som statsrådetMona i går redovisade i sitt svar på en inter-pellation (interpellation 2001/02:415 av om kritik mot från för demänskliga rättigheterna). I stor utsträckning ser vikommitténs iakttagelser som en bekräftelse på attkommittén delar regeringens uppfattning om behovetav att vidta ytterligare åtgärder på vissa områden.När det gäller våld mot kvinnor i nära relationernoterar kommittén att det, trots vår lagstiftning påområdet, fortfarande finns problem. Vi rekommende-ras att fortsätta vår policy på området samt att vidtamer effektiva åtgärder för att förebygga våldet ochstödja offren. Som vet är våld motkvinnor - särskilt det våld som utövas i nära relatio-ner - en högt prioriterad fråga för rege-ringen. Det har under den senaste femårsperiodenvidtagits en mängd olika åtgärder för att öka skyddetför och stödet till utsatta kvinnor. Detta arbete pågåralltjämt och med oförminskad intensitet. Som ettexempel kan jag nämna att förraåret utarbetade departementspromemorian Ytterligareåtgärder för att motverka våld i nära relationer (Ds2001:73). Promemorian innehåller en rad förslag somsyftar till att förbättra situationen för dem som hotasoch trakasseras av någon närstående. Den har nyligenremissbehandlats och det är regeringens avsikt attlämna en proposition till i höst.Kommittén nämner i och för sig inte frågan omasylsökande kvinnor med s.k. hedersskäl. I anledningav fråga härom vill jag dock upplysaatt regeringen tillsatte en utredningsom ska föreslå ändringar i utlänningslagen, sominnebär att de personer som riskerar förföljelse pågrund av kön eller sexuell läggning ska få flyk-tingstatus. Det finns dock redan enligt gällande lag-stiftning möjlighet att bevilja en kvinna uppehållstill-stånd som skyddsbehövande om det finns en risk föratt hon utsätts för "hedersmord" om hon återvändertill sitt hemland.Kommittén tar upp frågan om könsstympning avflickor och kvinnor av utländsk härkomst. Sverigeuppmanas att fortsätta att förebygga och utrota sådanasedvänjor och att särskilt försäkra sig om att förövar-na åtalas. I är könsstympning förbjudet ochstraffbart enligt en särskild lag. Enligt denna kan mandessutom straffas här för att ha utfört eller låtit utförakönsstympning utomlands, även om gärningen ärtillåten i det andra landet. Könsstympning är en formav våld som oftast riktar sig mot unga flickor. Attbekämpa våldsbrott riktade mot kvinnor och barn ären prioriterad uppgift för polisen. Ett stort problem ärdock att brotten inte anmäls. På initi-ativ deltar bl.a. i ett samarbete isyfte att bl.a. utveckla metoder som kan användas föratt upptäcka och utreda fall av könsstympning. Lag-stiftning och lagföring är dock bara ett sätt att be-kämpa könsstympning. Viktigast är att arbeta före-byggande. Att förebygga brott hör till polisensgrundläggande uppgifter, men det brottsförebyggandearbetet är inte en fråga bara för rättsväsendet utan förhela samhället. Personer som kommer i kontakt medflickor i riskzonen måste veta hur de ska handla.Relevant och saklig information om könsstympningoch dess negativa konsekvenser för offret måste spri-das. Ett sådant arbete bedrivs också. I denna frågakan jag också hänvisa till tidigare svar på interpella-tioner och riksdagsfrågor, bl.a. mitt svar den26 och statsrådet på riksdagsfrågor (2001/02:19respektive 2001/02:624).När det slutligen gäller frågan om unga utländskaflickors äktenskap rekommenderar kommittén att viska vidta kraftfulla åtgärder för att bättre skydda ungai äktenskapsfrågor och utrota diskriminering. I dennafråga har jag tidigare upplyst om attdet pågår en översyn av de lagregler som styr valet avtillämplig lag vid hindersprövning, med särskilduppmärksamhet på frågorna om lägsta äktenskapsål-der. En målsättning med arbetet är att det bör gällasamma åldersgränser för både svenska och utländskamedborgare som vill vigas inför svensk vigselförrät-tare. Översynen omfattar också andra närliggandefrågor, t.ex. förutsättningarna för erkännande här iSverige av äktenskap som ingåtts utomlands. Arbetetär fortfarande inriktat på att förslaget till lagändringarska kunna presenteras i en departementspromemoriaunder våren 2002.Avslutningsvis vill jag nämna att regeringen i ja-nuari i en skrivelse till (2001/02:83)redovisade en treårig nationell handlingsplan för demänskliga rättigheterna. Denna handlingsplan hör förövrigt till de åtgärder för vilka kommittén uttalat sinsärskilda uppskattning. Som framgår av skrivelsenföljer regeringen noga upp kritik eller andra syn-punkter på hur bättre kan förverkliga någonfri- eller rättighet. Av skrivelsen framgår också attregeringen avser att med jämna mellanrum återkom-ma till för att informera om den kritik somSverige ibland får från t.ex. FN:s granskningskom-mittéer och samlat redovisa hur arbetet med mänskli-ga rättigheter på nationell nivå fortskrider.Anf. 127 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet försvaret. Det kanske känns skönt att det är sista inter-pellationsdebatten för i dag.Anledningen till att jag har ställt mina frågor tillregeringen är helt enkelt att jag är orolig för utveck-lingen i . Internationellt sett har alltidsetts som ett föregångsland vad gäller kvinnors rät-tigheter. hör jag att olika länder uttrycker farhågorför utvecklingen i och det faktum att vi avMR-kommittén inte har ansetts göra tillräckligt vadgäller kvinnors rättigheter.Innan jag går in på statsrådets svar på mina speci-fika frågor skulle jag dock vilja att statsrådet klargörvad han menar när han säger att delarregeringens uppfattning om behovet av ytterligareåtgärder på vissa områden. Om regeringen vet att detbrister på dessa viktiga områden och regeringen harmakten att göra något, förstår jag egentligen intevarför det inte är gjort.Några av problemen är förstås relativt nya, i varjefall i majoritetssamhällets medvetande. Men t.ex.frågan om åtgärder mot våld mot kvinnor har i varjefall drivits sedan jag kom in i .