prot · GP0951 · 2002-01-15 00:00:00 — Det vä-sentligaste är att det syftar till att lyfta fram de godaarbetsplatserna.När det gäller mycket be-stämda uppfattning om att den offentligt drivna verk-samheten är så dålig kan jag bara konstatera att dengrupp som under en rad år utkorat bästa arbetsplatsenunder året faktiskt utkorat offentliga arbetsplatser -jag har haft förmånen att titta närmare på några avdem - så det är klart att det finns goda arbetsplatserinom olika delar av arbetsmarknaden. Min koncent-ration ligger på att dels lyfta fram de goda exemplen,dels se till att vi får strukturer som gör att de struktu-rer som leder till dålig hälsa ändras i syfte att under-lätta för människor att leva ett gott liv.Anf. 7 ():Fru talman! Jag tänkte använda mitt sista inläggtill att helt kort säga att det finns en mängd olikafaktorer när man diskuterar ohälsan. har vi kon-centrerat oss på arbetslivet, men arbetslivet är bara enliten del av en människas liv där det ju också är frågaom fritid, rekreation och vila.Egentligen vill jag se den stigande ohälsan som enkraftfull signal om att rent allmänt mår säm-re. Man måste alltså hitta regelverk och system ochkanske också andra strukturer där inte bara arbetslivetutan även fritiden och ens rekreation och vila påver-kas. Jag tänker då på tidsbristen. Tiden efter arbetetsslut räcker inte till. Man stressar till dagis, till före-ningsmöten och till fritidsaktiviteter - dels egna, delsbarnens. Man måste också hinna städa, damma, diskaosv. När den egna kraften inte räcker till förlitar mansig väldigt ofta på andra och på institutioner.När den egna ekonomin också urholkas av högaskatter på arbete och boende och när man inte längrekan råda över besluten om sin vardag så får manförlita sig på olika institutioner. Dessutom menar jagatt det är denna samhällsutveckling som måste vän-das. Jag vill uppmana statsrådet att låta bereda förslagdär valfrihet och mångfald ökar, inte bara i arbetslivetutan även inom skola, vård och omsorg och därtryggheten stärks, inte genom bidrag utan genomsänkta skatter, där trygghetssystemen inte blir såtrygga att de låser in oss i trygghetens burar.Därför är det inte konstigt att ohälsan ökar allt-mer. Det konstiga är att man fortsätter att permanentaett system som stärker ohälsan. Vi måste lämna in-stitutionstänkandet, för då mår vi bättre och ohälsanminskar. Det är inte mer företagshälsovård vi behö-ver, det är förebyggande samhällshälsovård vi behö-ver.Anf. 8 Statsrådet ():Fru talman! föll på sistahindret, skulle jag vilja säga, i en väldigt spännandeoch som jag tycker väldigt i öppen diskussion ochkom till den klassiska slutsatsen, att förhindra offent-lig verksamhet att bedriva en som jag menar bra ut-veckling med faktisk mångfald och att resultatet bliratt det egentligen handlar om att sänka skatter.Jag vill påpeka, , att är detnågonting som skapar vingarnas trygghet för enskildaindivider så är det de nationella gemensamt finansie-rade system som vi har. De kanske inte är världensbästa till sin utformning, och vi behöver ständigt gå ini dem - 11-punktsprogrammet är ett uttryck för det.Men detta att man inte behöver hälsodeklarera sig föratt vara med i den allmänna sjukförsäkringen är enoerhörd trygghet, att man vet att ytterstkänner - det vet jag att den gör oavsett parti - ett stortansvar för att medborgarna ska få möjligheter, att detinte ska leda till att man ska tvingas att avstå från enprivat sjukförsäkring eller det som möjligen hör tillden privata sfären. Jag är stolt över att kanerbjuda sina medborgare detta och stolt över att vi harmöjligheter att på det politiska planet gå in och för-ändra det som vi inte tycker är bra.Sedan säger att mårallt sämre. Det är uppenbart att långtidssjukskriv-ningar är ett stort problem. Det är uppenbart att väl-digt många människor känner en otrygghet i att tideninte räcker till, men det paradoxala är att livslängdenökar i fortsatt ökad takt, att vi lever väldigt länge,långt upp och trots allt har en mycket god häl-sa. Jag är övertygad om att vi ska komma åt det somvi känner som de riktigt stora problemen för attvi ska kunna fortsätta att leva ett långt och mycketfriskt liv.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 2001/02:113 omarameiskaAnf. 9 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig om rege-ringen avser att ta initiativ till en språkkommitté förarameiska/syriska, med uppgift att verka för ett lät-tanvändbart skriftspråk, undervisning samt ge språketen långsiktig status.Jag delar uppfattning om att ara-meiska/syriska som språk har ett stort kulturellt värdesom inte är begränsat till dess geografiska hemvist.Både som levande språk och som kulturarv har språ-ket utan tvekan en särställning. Även inom forskning-en är studiet av det arameiska/syriska språket viktigtsom enskilt ämne och som en del av forskningeninom andra humanistiska discipliner.För övrigt kan jag aldrig nog understryka språketsbetydelse - generellt sett - för ett demokratiskt sam-hälles utveckling. Språk är makt, och att tillförsäkravarje medborgare rätten till språkliga och kulturellaverktyg är en oerhört viktig uppgift för kulturpoliti-ken. arbetar en parlamentarisk kom-mitté med att ta fram förslag till ett handlingsprogramför det svenska språket. I betänkandet, som kommeratt läggas fram , ska även kunskaper i, attitydertill och bruk av minoritets- och invandrarspråk och destora internationella språken belysas.Att - alltjämt ur ett allmänt perspektiv - stärkaspråkens ställning och slå vakt om deras respektivesärart är en viktig fråga även internationellt sett. Förraåret utsågs av EU och till Europeiskaåret för språk. Det syftade till att öka medvetenhetenom den rikedom som finns i den språkliga och kultu-rella mångfalden i , främja flerspråkighet ochuppmuntra till livslångt lärande av språk. Tanken varockså att visa vilka fördelar och möjligheter språk-kunskaper kan ge för att underlätta yrkesliv och rör-lighet. Ett viktigt mål för språkåret var att stimuleradebatten och skapa möten mellan olika grupper somnormalt inte möts, t.ex. skola, näringsliv, forskare,universitet och bildningsförbund.Från den svenska statens sida har det funnits skältill att ge ett särskilt skydd åt de nationella minoritets-språken samiska, finska, meänkieli, chib ochjiddisch. De nationella minoriteterna berikar vårtland, och staten har ett ansvar för att de får det stödoch skydd som behövs för att de ska kunna bevara sinsärart och hålla sina språk levande. När rati-ficerade minoritetsspråkskonvention försnart lades grunden för en samlad svenskminoritetspolitik, och det var också en viktig marke-ring av minoritetsspråkens ställning i landet.Jag anser däremot inte att regeringen ska peka utandra enskilda språk genom att tillsätta språkkom-mittéer som ska bevaka dessa språks särskilda frågor.Det ankommer inte på regeringen att välja bland deöver hundra språk som talas i . Det är minövertygelse att frågor som rör det arameiska/syriskaspråket bör utvecklas fritt inom såväl forskningensom bland brukarna själva, som i sin tur kan värnaom språkets långsiktiga status.Anf. 10 ():Fru talman! Först vill jag klarlägga att det framförallt finns önskemål om att man ska benämna språketsom assyrisk/syrianska och att arameiska eller syriskaska användas för det klassiska kyrkospråket. Samti-digt vill jag understryka att de språkbenämningar somjag själv använt i min interpellation används medrespekt för de källor, främst forskare, som jag har haftkontakt med. På språkforskningens område är jagsjälv bara en lekman. Men att olika delar av detsvenska samhället använder olika begrepp för sammaspråk förvirrar naturligtvis, och det visar också påbehovet att man samlar ihop sig och skapar en bild avhur det här språket ska hanteras och hur man skabemöta det när det gäller benämningar.Jag vill välkomna kulturministerns svar i de delardär jag tycker att hon framhåller vikten av språketoch där hon understryker att det finns ett stort kultu-rellt värde i det här språket, som inte får begränsas avden geografiska hemvisten. När man talar om hemvistvill jag gärna säga att jag har tyckt att det som gjortfrågan svår - även om jag tycker att det här självklartär ett ansvarsområde för i första hand kulturministern- är att det finns så många olika delar av språkfrågansom ligger utspridda på olika departement och inomolika departement. Det är hemspråksundervisning,dataanpassning, undervisningsmaterial, språkbild-ning, forskning i bredare bemärkelse, teologi, kultur-historiska värden och språkets status och laglig ställ-ning i , EU, ursprungsländerna m.fl.Utrikespolitiskt märker man att assyri-er/syrianernas totala situation i ursprungsregionernaoch spridningsområdet inte är belyst. Varje land harsin speciella situation. , , , ,och är länder som har denna mino-ritet, men vi har inga instrument för att se helhetenför den här minoriteten. På det sättet faller angelägnaämnen gärna mellan stolarna inom utrikespolitiken.Det är svårt att få ett helhetsgrepp på olika delar somberör assyrier/syrianer och kaldéerna. Jag vill inteheller hamna in i en debatt där språk ställs mot var-andra eller att, som kulturministern säger, man skavälja ut ett språk av hundra - självklart inte. Manmåste utgå från de olika språkens förutsättningar ochvilken koppling och ställning de har i det svenskasamhället. Vem bör och kan ta ett ansvar? Då blirbilden lite annorlunda.De flesta språk har en hemvist geografiskt därspråkbildningen kan ske. Vi har en stor invandrar-grupp i för vilken det skulle betyda mycketom man arbetade i linje med vad jag har skissat i mininterpellation. Arameiskan har ett särskilt kulturhisto-riskt värde även för vårt land.Vi vet att i den senaste bibelöversättningen an-vände man Peshitta, den bibel som assyri-er/syrianerna och den syrisk-ortodoxa kyrkan använ-der.Jag tycker att det här språket har så stor betydelseför många kristna och den kristna historien och tradi-tionen även här i . Vi vet att språket ocksåligger till grund för andra religioner och andra språksom hebreiskan och arabiskan.När det gäller den teologiska delen har jag tidiga-re tagit upp i en motion att redovisningssystemet närdet gäller studenter i ämnet teologi bör vara så utfor-mat att man bättre kan följa utvecklingen av antalstudenter som tar examina i ämnet teologi. Motionenanknyter till det här. Jag vill med det säga att jagtidigare har försökt att belysa frågan i olika delar.När jag skriver i slutsatsen om behovet av att tainitiativ till en språkkommitté är jag naturligtvis intehelt låst vid att det ska vara just den lösningen. Menjag vill understryka värdet av att arbeta nära den härinvandrargruppen. Men jag är öppen för att väljaandra arbetsformer för att komma framåt i det härämnet, för formen får inte vara det viktigaste, utan detviktigaste är naturligtvis att resultatet blir det allrabästa.Jag hoppas att jag, trots det ändå något passivasvar som jag har fått från kulturminister , kan få ett förtydligande genom att här kan redogöra för andra sätt som hon tyckerär mer fördelaktiga, för att se att man tar ansvar förden här frågan. Det är inte så att den härfrågan tas om hand någon annanstans i samhället. Detkrävs att man tar ett bredare samhällsansvar.Men, som sagt var, jag är öppen för andra lös-ningar och väntar på att få höra om kulturministernhar några sådana att redovisa här i dag.Anf. 11 Kulturminister ():Fru talman! Nej, passivitet tycker jag inte präglarregeringens hållning när det gäller invandrarspråkenseller minoritetsspråkens ställning. Flera av de natio-nella minoritetsspråken är just språk som saknar engeografisk hemvist, t.ex. chib, eller ett kultur-språk som jiddisch för att ta ett annat exempel.Däremot vill vi, precis som , söka enminsta gemensam nämnare för att inte ställa språkmot varandra. Vi tycker att vi har funnit en mycketkraftfull sådan, nämligen att ge alla i det här landetlika rättigheter, skyldigheter och möjligheter att an-vända sitt modersmål. När det gäller modersmålsun-dervisningen i skolan har regeringen och riksdagenlagt fast mål och riktlinjer som samlas i skollagen, iförordningar och i läroplaner. Alla barn och ungdo-mar har enligt dessa regelverk rätt till undervisning isitt modersmål om minst en förälder har ett annatmodersmål än svenska och använder det i sitt dagligaumgänge med barnet. Det är en viktig grundbult förregeringens mycket bestämda hållning i dessa frågor.På det kulturpolitiska området är det framför alltlitteraturen som vi har riktat in oss på. Det ligger junära språket förstås. Genom att stödja litteraturen påinvandrarspråk stärks invandrarnas möjligheter attbevara och uttrycka det egna kulturella arvet. Dess-utom är det naturligtvis viktigt att barnen tidigt får tadel av böcker på sitt hemspråk för att utveckla ochtillägna sig ett rikt språk.Det finns ett stöd för översättning vid utgivningav litteratur på invandrarspråk som ges av Statenskulturråd. Det finns ett särskilt kulturtidskriftsstödsom naturligtvis kan bli mer omfattande men somändock existerar och kommer invandrarspråken tilldel, t.ex. Assyriska riksförbundets månadstidningHujådå, som får ett sådant stöd. Det finnsockså stöd till andra delar av den invandrarspråksre-laterade kulturverksamheten.Mycket viktigt är att vi också vill satsa mer påmediesidan. har vi faktiskt inte enriktigt bra bild av de medier som främst riktar sig tillinvandrare och minoriteter. Vi har därför under hös-ten gett i uppdrag att kartlägga ochanalysera situationen för dessa medier. Detta uppdragska redovisas . Vi hoppas att detska ge underlag för beslut om vilka åtgärder som ärviktiga och lämpliga att vidta när det gäller språkstö-det via medier. Dessutom vet vi att det finns mycketbåde tryckta medel och elektroniska publikationersom riktar sig till olika språkgrupper, till olika in-vandrar- och minoritetsgrupper. Där har vi skärptkraven på public service-företagen. Vi har också gettett särskilt digital-TV-tillstånd för DTU 7, som ju ären kanal som riktar sig till olika etniska grupper iSverige.Men mycket återstår självfallet att göra. Jag tyck-er också att det avspeglar sig i direktiven till densvenska språkkommittén att man ska ta hänsyn tillden språkliga mångfalden i och också belysaminoritets- och invandrarspråken i sitt arbete. kommer, som bekant, snart medsitt betänkande.Anf. 12 ():Fru talman! Jag vill än en gång tacka kulturmi-nistern, för vi har fått väldigt mycket information . Det har också klarlagts att kulturministern har enväldigt ansvarsfull syn på vikten av ett språk. Vi harockså fått en redovisning av hur det är med t.ex. in-vandrartidskrifter. Jag förstod att kulturministern varväl förtrogen med tidningen , som riktar sigtill just den assyriska invandrargruppen.Jag vill nog ändå säga att jag hade önskat och jaghoppas att jag ska kunna få svaret att manskulle kunna göra ytterligare. Jag tror inte att man kanha den fyrkantiga bilden att alla invandrargrupper harexakt samma behov och att alla språk kan ges exaktsamma stöd. till hur man har jobbat från politiskthåll har man i praktiken inte förhållit sigexakt likadant till alla invandrargrupper. Det finnsändå de som kanske av politiska skäl har fått ett stödsom inte har kommit alla de övriga grupperna till del,därför att man har ansett att det funnits särskilda skälför det. Det kan vara ett språk som inte har någongeografisk tillhörighet eller ett språk som inte fårtalas där det borde ha sin geografiska tillhörighet.Jag tror att det är alldeles nödvändigt för det härspråkets framtid att man tar ett större samhällsansvar.Det ska man göra både för den här minoritetens, somfinns i , och även för alla vi svenskars skull,därför att det här är ett språk som också är en del avvår kulturhistoria genom den koppling och den bety-delse det har för och för andra religioner somfinns här i Sverige.Men det går inte att bortse från att det språk somen gång talade har en speciell plats i många avvåra hjärtan och att det betyder väldigt mycket kan utveckla och bevara det. Det här språket ärväldigt utsatt och är i farozonen för att raderas ut omden ungdomsgeneration som växer upp inte kananvända språket i t.ex. sin datakommunikation.Jag skulle avslutningsvis vilja säga att mycket avden forskning som finns när det gäller det här språkethar varit kopplad till den teologiska forskningen,vilket naturligtvis är både naturligt och väldigt posi-tivt. Det är en forskning som måste fortgå. Men manhar inte förmått att koppla över den till den situationsom vi har , där vi har en stor invandrargrupp.Av det skälet behöver man också arbeta igenom denhär språkfrågan och se hur man bäst ska användaresurserna och hur de olika grupper som känner ettansvar för den här språkfrågan ska kunna stötta var-andra. Det ska kunna bli ett mer konstruktivt arbete,och man ska få ut mer av de pengar som redan avsättsfrån olika delar av samhället.Sedan vill jag än en gång understryka det jag sadei början, att olika myndigheter i dagens an-vänder olika benämningar på det här språket, så detbehöver ske en uppstramning så att man har en ge-mensam språkbenämning. Jag har förstått att detta ärnågonting som man önskar väldigt starkt från invand-rargruppens sida. Det är den grupp som också bör hatolkningsföreträde när det gäller hur man vill att dethär språket ska benämnas.Jag hoppas att den här interpellationen fäster fo-kus på att det behövs en ökad undervisning och attundervisningen på institutionerna vid univer-sitet kommer till stånd och inte stannar på planerings-stadiet. Det behövs en högre utbildning än den somges . Det behövs också en 80-poängskurs.För att komma till huvudsaken vill jag säga att jagännu inte fått något besked från kulturministern omhur man skulle kunna gå vidare på ett alternativt sättför att bidra till det här språkets överlevnad och ut-veckling och ta hand om själva språkfrågan frånsvensk sida.Anf. 13 Kulturminister ():Fru talman! Från kulturpolitiska och mediepolitis-ka utgångspunkter tror jag att det är väldigt viktigt attvi fortsätter med en satsning på litteraturen på invand-rarspråk och på översättningsmöjligheter. Jag trorockså att det är väldigt viktigt att public service fort-sätter att ägna tid och kraft åt de små språken och åtde stora invandrarspråken. Vi har ju nu fått i gångsändningar för ett litet språk, faktiskt för en mindregrupp i än assyrier/syrianer, nämligen påromani för den romska gruppen i . Dessasändningar har inletts på det nya året.Detta säger en del om de krav som vi från rege-ring och riksdag har kunnat ställa på public servicemen också om den vilja som finns från public serviceatt ägna dessa olika språk uppmärksamhet.Jag tror att det är på det utbildningspolitiska om-rådet som mycket av kraften måste läggas, och därgäller det att se till att modersmålsundervisningen hartillgång till lärare och att det finns ett intresse frånelever för att utnyttja möjligheten till utbildning. Detär ju fråga om en frivillig undervisning, och därförmåste man uppmuntra barn och ungdomar att lära sigdetta språk, så att det inte försvinner med nästa ellernäst-nästa generation.Visst kan vi från samhällets sida bidra till att ska-pa en legitimitet och en diskussion kring den språk-mångfald som vi har i . Jag tycker att vi gören del där - och jag hoppas också att bl.a. ska bidra till att höja ambitionsnivån- men det ligger också ett mycket stort ansvar på denegna språkgruppen, dvs. att den assyrisk/syrianskagruppen försöker hålla vid liv det starka intresset förderas språk, som talas av en stor del av de 50 000assyrier/syrianer som finns i i dag.Om barnen i nästa generation ska fortsätta att viljata del av de möjligheter som modersmålsundervis-ningen erbjuder, måste det vara ett delat ansvar.Samma sak gäller också för forskningen. Forsk-ningen är ju fri. Vi kan inte bestämma hur den skaläggas upp vid , men jag bedömeratt det finns ett väldigt starkt intresse där för att be-driva fortsatt forskning kring detta språk.Anf. 14 ():Fru talman! Kulturministern talade om invandrar-gruppens eget ansvar. Även jag tror att denna gruppuppgår till ungefär 50 000-60 000 personer här iSverige, men några riktigt säkra siffror på detta finnsdet inte. Många av dessa invandrare har sina rötter idet gamla eller under senare århund-raden i Turabin i sydöstra , det som ocksåkallas Gudstjänarnas berg. Därifrån har man utvand-rat till de omgivande länderna. Slutligen har en del avdem sökt sig upp mot , varav en stor grupp tillSverige.Det här är en grupp som har en historia av förföl-jelse och övergrepp som har varat ända in i vår tid.Det har också skett övergrepp mot dess språk. Denhär gruppen har inte fått använda sig av och utbildasig på sitt språk.Jag har själv under ganska sen tid sett exempel påden rädsla som fortfarande finns för att använda detegna språket och på svårigheterna att få undervisa pådet. Detta påverkar också den grupp som finns i Sve-rige. Man har inte fått sådan utbildning och kunskapoch har inte kunnat tillgodose beho-vet av en språkutbildning och skapa en språkbildning.Man kan inte vara historielös, utan man måste setill den här speciella gruppens bakgrund och koppladen till behovet av hemspråksundervisning och vida-reutbildning i språket här i och till det breda-re svenska kulturhistoriska intresse som finns för dethär språket. Det är väldigt många faktorer, och detgör att det ibland är svårt att få någon att riktigt kännaansvar. Det är uppdelat på flera olika händer.Jag skulle än en gång vilja vädja om att man frånregeringen tar något initiativ, även om jag här intesjälv kommer med något sådant, där man tar tag i denhär språkfrågan. Det är mitt önskemål.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 2001/02:114 omDrottningsholms teater och teatersam-lingarAnf. 15 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig omanslagen till föreställningarna vid Drottningholmste-atern och till museets lokalkostnader kommer attpermanentas samt om teatersamlingar kanräkna med den ökning som behövs för att rädda dessbestånd av kostymer, dekorer och dokument.Jag delar interpellantens uppfattning att Drott-ningholms teater och teatermuseum är en viktig kul-turinstitution. Teatern har unika möjligheter att upp-föra föreställningar i en för verken samtida miljö.Museets samlingar är värdefulla, både ur ett nationelltoch ett internationellt perspektiv. Själva teaterbygg-naden ingår dessutom i världsarvet Drottningholm.Genom museets flytt till modernaoch ändamålsenliga lokaler i i , såbör förutsättningarna för verksamheten ha förbättrats,bl.a. genom bättre magasinsmöjligheter och genomsamlokaliseringen med Operan och Dramaten.Jag vill erinra om att Stiftelsen får årliga stats-bidrag till såväl föreställnings- som musei- och arkiv-verksamheten. uppgår stiftelsens ordina-rie verksamhetsstöd till sammanlagt ca 12,6 miljonerkronor, varav fördelas avStatens kulturråd till och ca 6miljoner kronor går till samlingarna. Härutöver fårDrottningholmsteatern, i enlighet med vad som avise-rats i budgetpropositionen , ett extra stöd på1 miljon kronor för särskilda satsningar på bl.a. ungaartister under den kommande spelsäsongen. Dess-utom har regeringen genom ett särskilt beslut den 13december 2001 beviljat teatermuse-um i bidrag för kostnader i samband medflytten till de nya lokalerna.Frågan om ordinarie verksamhetsbidrag till Drott-ningholms teater och teatermuseum får be-redas i vanlig ordning inom ramen för budgetproces-sen.Anf. 16 ():Fru talman! Min första dagi tillbringade jag faktiskt på Drottningholm.Det var en fantastisk försommardag, . Jagvisste då inte att jag skulle bli flykting, utan jag trod-de att jag var turist. Därför kunde jag vara väldigtglad. Jag var faktiskt överlycklig över Drottnings-holmsteatern, detta lilla mirakel.I andra länder som jag hade besökt hade krig, re-volutioner och konflikter förstört väldigt mycket.Drottningholms teater är intakt. På så sätt har vi iSverige en absolut unik skatt.Visst låter 12 miljoner mycket, men man måstekomma ihåg några enkla fakta.Opera är mycket dyrt.