prot · GP09109 · 2002-05-21 00:00:00 — Därmed förlorar staten och skattebetalarna pådet.Nu ser jag av svaret att det är en förändring påväg. Den förändringen välkomnar jag. Men jag troratt staten och skattebetalarna hade vunnit på att de-batten hade kommit något tidigare och om vi hadefått förändringen något tidigare.Anf. 21 Försvarsminister ():Fru talman! Jag vill ånyo betona att jag egentligeninte vill gå in i någon större eller djupare kritisk dis-kussion med interpellanten, för interpellanten är vän-lig nog att peka på att myndigheterna tillgodosermycket av vad han är ute efter. Jag välkomnar denverksamhet som myndigheterna har.Jag vill ändå säga att jag förstår många männi-skor, särskilt ute på landet naturligtvis, som har denerfarenhet som nämner, nämligen hurdet går till vid auktioner när en gård ska byta ägareeller när man lägger ned verksamheten och en massainventarier ska säljas. Det är klart att många, särskiltpå landsbygden och i landsorten, ser på det och tänkeratt det väl kunde vara så också när det gäller försva-rets materiel. Där finns traktorer, och där kanske kanfinnas en massa viktiga och bra saker som kan varanyttiga att ha. är det just där den storaskillnaden ligger.Det är sådana enorma volymer, och de är förråds-ställda på ett helt annat sätt än på en gård. Materielenär i princip förrådsställd, ursprungligen i mobiliser-ingsförråd, och den ska tas därifrån. Därefter ska manbedöma om den ska till insatsorganisationen, hem-värnsförbanden, om den ska hamna hos någon avdem som får materiel som gåvor osv., innan det slut-ligen ska ske en bedömning av vad som ska kunna gåtill försäljning - dvs. till vad vi kan kalla för gross-istledet. Allt detta kostar, och det kostar att ha perso-nal som är anställd vid Försvarsmakten eller Materi-elverket.Jag hoppas att den här debatten, om den förs vida-re till eller andra delar av landet, kan leda tillatt man inser att det inte riktigt går att överföra såenkelt som vill göra gällande. Det ärenorma volymer, det är en systematik i valet av vemsom ska få materialen, och slutligen är det förenatmed stora kostnader att genomföra hela denna av-vecklingsprocess.Det hindrar ändå inte att jag välkomnar den ut-veckling som myndigheterna nu har gått in för. Jagkan nämna att mina medarbetare har sagt mig att detden här gången - - är fler som harbjudit på det utbud som finns. Min förhoppning är attdet ska bli goda bruttointäkter, att det ska bli ett branetto för statsmakterna och, vilket är inte minst vik-tigt, att allmänheten ska erbjudas nya möjligheter attköpa av grossisterna, om vi kallar dem så. Jag hoppasatt därigenom den materiel som är lämplig för attkomma ut i det civila samhället också kommer ut.Anf. 22 ():Fru talman! Jag börjar nu förstå att det här är enutomordentligt besvärlig process, även om jag interiktigt förstår delar av besvärligheterna. Oavsett ommaterielen är förrådsställd eller inte eller om detaljer-na är fördelade på hundratals förråd måste hantering-en genomföras oberoende av vilken metod som väljsför själva grossistförsäljningen.Många lantbrukare tar in en professionell försälja-re genom att anlita en auktionsfirma eller genom attskicka materielen till en insamlingsauktion. En pro-fessionell får hantera själva försäljningsdelen. Här harFörsvarsmakten valt att hantera detta själv genom attklumpa ihop all materiel som ska försäljas i en post -numera två - och sedan låta folk bjuda på denna.Jag menar att om professionella försäljningsmed-hjälpare hade tagits in hade man sannolikt kommitfram till att ha fler poster. Det skulle ha lett till flerköpare och fler intressenter. Jag tror t.ex. att denengelska firman inte gick back på sitt tilltag med enoffentlig auktion utan snarare att firman tjänadepengar på en professionell försäljning. Varför kaninte staten använda fler professionella försäljare i sinavvecklingshantering?Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellationerna 2001/02:387 och463 om folkbildningens framtidAnf. 23 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat vad jagavser att göra för att folkbildningens möjligheter attfullfölja sin verksamhet ska kunna säkerställas samthur jag ser på folkbildningens roll , särskiltmed avseende på folkhälsoarbetet, demokrati- ochintegrationsfrågorna.Birgitta har frågat vilka åtgärder jag avseratt vidta för att folkbildningens betydelse och roll isamhällsarbetet utvecklas, om jag ser behov av ytter-ligare åtgärder för att förtydliga kommunernas ansvarför de principer som formats i vår nationella folkbild-ningspolitik samt om jag är beredd att prioritera an-slaget till folkbildningen.Då frågorna är närbesläktade besvarar jag bådainterpellationerna i ett gemensamt svar.Folkbildningen är av stort nationellt intresse ochen betydelsefull aktör för att förverkliga människorsmöjligheter till livslångt lärande. En aktiv folkbild-ningsrörelse bidrar till att stärka och utveckla demo-kratin och ger enskilda människor möjlighet till kun-skap, personlig utveckling och kulturupplevelser.Detta markerade regeringen också tydligt i proposi-tionen om vuxnas lärande som presenterades förriksdagen . Verksamheten somsker i studieförbund och folkhögskolor är viktig i vårtsamhälle, och dessa krafter måste tas till vara. Därförär jag bekymrad över konsekvenserna av de sjunkan-de bidragen från kommuner och landsting till folk-bildningen som pekar på i sinårsredovisning.Att flera kommuner och landsting skär ned ansla-gen till folkbildningen är djupt beklagligt, särskiltmot bakgrund av att detta minskar möjligheter förmänniskor att utvecklas genom ett livslångt lärande.Det statliga bidraget till folkbildningen har ökat någotutöver kompensation för konsumentprisindex sedanden socialdemokratiska regeringen tillträdde. En storneddragning av statsbidragen till folkbildningengenomfördes dock av den borgerliga regeringen ibörjan av 1990-talet.Folkbildningen är ett nationellt ansvar som delasav staten, kommunerna och landstingen. Kommuner-nas och landstingens bidrag till studieförbund ochfolkhögskolor är en viktig del i finansieringen, men ärett frivilligt åtagande. Som ett led i utvecklingen avden egna kommunen eller regionen har kommuneroch landsting ett eget ansvar för och intresse av attfortsätta att stödja folkbildningen, men de är själv-ständiga i sina beslut. Genom att minska eller helt drain sitt stöd till studieförbund och folkhögskolor med-verkar kommuner och landsting till att utarma sinegen region socialt, kulturellt och kunskapsmässigt.Staten varken kan eller bör emellertid åta sig attkompensera studieförbund eller folkhögskolor förinkomstbortfall från andra bidragsgivare.Statens stöd till folkbildningens organisationersyftar till att bevara och utveckla folkbildningensegenvärde: friheten, frivilligheten, idéstyrningen ochsjälvständigheten. folkbildningsproposi-tion, som utarbetats på grundval av statligautvärdering av folkbildningen, framhölls att förutsätt-ningen för att folkbildningen ska kunna fylla defunktioner som följer av detta är "att den kan styrasav sin egen idé, sätta sina egna mål, vara oberoendeav politiska och ekonomiska maktgrupper och intetvingas till kommersialisering eller anpassning tillspecifika samhälleliga krav för att hävda sin verk-samhet". Detta äger fortfarande giltighet.Genom folkbildningen öppnas möjligheter tillkunskapssökande för var och en utifrån egna erfaren-heter och längs egna vägar, utan begränsningar i formav krav på resultat och utan uteslutningsmekanismer.Självbildning och självorganisering har gett oss starkasjälvständiga människor och folkrörelser som harpåverkat samhället och stärkt demokratin. Genom sinmetodik, humanistiska grundsyn och starka deltagar-inflytande stimulerar folkbildningen många männi-skor att inleda ett aktivt kunskapssökande.Folkbildningen har genom sin form, särart och sittinnehåll viktiga uppgifter att fylla i ett samhällepräglat av det livslånga lärandet. Behoven av förståel-se, eftertanke, kunskap och insikt för att kunna påver-ka samhället och sina egna livsvillkor blir allt större.Demokratin kräver aktiva, solidariska och engagerademänniskor som skapar ett samhälle som gynnar ossalla. Folkbildningens grundläggande värderingar ocharbetssätt är viktiga faktorer för en sådan utvecklingav demokrati, sammanhållning och jämlikhet.Enligt det förhållande mellan staten och folkbild-ningen som etablerades för ett tiotal år sedan prövasstatens ekonomiska stöd på grundval av återkomman-de utvärderingar. En sådan inleddes förraåret och ska redovisas . Det blir då aktu-ellt att åter pröva omfattningen av statens bidrag. Isyfte att bredda beslutsunderlaget med ett samlatdokument om folkbildningens egen syn på sin framti-da roll och uppgifter, avser regeringen att ställa sär-skilda medel till disposition.Anf. 24 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka utbild-ningsministern för svaret på interpellationen. Att vi ärtvå stycken från olika partier som har velat uppmärk-samma ministern om folkbildningens framtid visar attdet är en fråga av vikt. Jag tycker mig också kunnakonstatera att såväl vi interpellanter som utbild-ningsministern har samma positiva grundsyn på folk-bildningens vikt för vårt samhälle. Jag har i min in-terpellation försökt att vidga synen på folkbildningensbetydelse genom att speciellt nämna dess roll vadgäller ett praktiskt demokratiarbete, det livslångalärandet och folkhälsoarbetet.Om man som jag anser att det här är områden somde inom folkbildningen har visat att de på ett mycketkonkret och positivt sätt deltar i menar jag att man dåmåste se finansieringen av verksamheten i ett vidareperspektiv. Det finns många som kan tjäna såvälmänskligt som ekonomiskt på en aktiv och väl funge-rande folkbildning. Jag skulle gärna vilja höra minis-terns tankar om denna vidgade syn och om den harnågon betydelse för finansieringen.Utbildningsministern säger i sitt svar att en ny ut-värdering inleddes och skaredovisas . Den ska sedan ligga till grundför omfattningen av statens bidrag. Jag har ingentingemot detta: Men är det tillräckligt? Som ansvarsför-delningen ser ut räcker det inte med att statenökar sin del med en blygsam summa varje budgetår.Det har inte räckt till de ofrånkomliga prissteg-ringarna och löneökningarna som folkbildningen drasmed.Fram till den borgerliga regeringens neddragning-ar och krisåren för kommuner och landsting i börjanav 90-talet fungerade den nuvarande ansvarsfördel-ningen. Frågan är om man också i fortsättningen kantro att den rådande ansvarsfördelningen ska fungera.Jag är inte säker på att så är fallet. Vad anser utbild-ningsministern om det?Anf. 25 ():Fru talman! Tack för svaret, utbildningsministern.Möjligheterna att utveckla de demokratiska idea-len samt att växa och utvecklas genom bildning ärviktiga faktorer i folkbildningen. När studiecirklarnastartades av 1902 var det just dessatankar som var viktiga. De är minst lika viktiga i dag.Under de som gått sedan starten är det oändligtmånga som kan vittna om hur de har växt när de harfått utbilda sig genom folkbildningens pedagogik. Detmåste vi ta till vara och värna. Det känns oerhörtviktigt , tycker jag, med tanke på att så mångaungdomar lämnar grund- och gymnasieskolan utan attha godkända kunskaper. Med hjälp av folkbildning-ens pedagogik kan de inhämta dessa kunskaper.I dag ser vi många kommuner som skär ned påanslaget till folkbildningen. titta-de på detta och såg att kommunernas anslag harminskat från till bara . I denundersökningen såg man också att en del kommunerhar tagit bort alla kommunala bidrag, t.ex. ,och , och dessutom att flera kommunerär beredda att ta bort eller minska anslaget kraftigtunder . Jag befarar att den utredningsom just nu pågår kommer att ge väldigt dystra siff-ror.Fru talman! Utbildningsministern säger i sitt svaratt han är bekymrad över konsekvenserna av de sjun-kande bidragen och att det är beklagligt. Men vilkaåtgärder är ministern beredd att vidta?Visserligen är det så, som säger, att kom-munernas och landstingens bidrag - landstingen harockså minskat sina anslag, om än inte lika mycketsom kommunerna - är frivilliga åtaganden, men förden skull anser jag att ministern bör ha några förslagtill åtgärder. Det måste väl gå att sätta sig ned vid ettkonferensbord och diskutera frågan med och , eller hur? Statenskulle kunna visa sin vilja genom att också höja sinabidrag, anser jag.Efter 1990-talets besparingar för att få rätsida påekonomin har staten nu ökat satsningarna på grund-skola och högskola. Däremot har folkbildningen fåttstå tillbaka. Det är dessutom inte rimligt att folkbild-ningen ska behöva avvakta den utvärdering somkommer 2004. Det innebär att pengar inte kan kom-ma förrän . Det är orimligt att parallelltmed att övrig vuxenutbildning utvecklas låta studie-cirklarna stå tillbaka och avvakta. Motsvarande sats-ningar behöver också göras på studieförbunden.Utbildningsministern säger att de som minskareller drar ned sitt stöd medverkar till att utarma sinregion socialt, kulturellt och kunskapsmässigt. Det ären fråga som oroar mig också. Av den anledningenhoppas jag att den utredning som är i gång just nutittar på vilka effekter det blir i kommuner som hartagit bort anslaget. Söker sig människor till grann-kommuner för att få folkbildning? I måste det gå bra att studera detta eftersom ex-empelvis och redan har tagit bortbidraget.Jag har tidigare tagit upp denna fråga med förraskolministern, och hon ansåg att det var av värde atttitta på vad som händer i dessa kommuner och vartmänniskorna söker sig för att få folkbildning. Jagundrar om ministern kommer att ta initiativ till att låtautredningen titta även på detta.Vi båda interpellanter har lyft upp frågan omfolkhälsan. Jag har inte någon direkt fråga men harskrivit om detta i min interpellation. Men inte ett ordhar nämnts i svaret. Beror det på tidsbrist i förstainlägget? Jag hoppas att det kommer mer i följandeinlägg. Jag återkommer i alla fall till detta i mitt nästainlägg.Anf. 26 ():Fru talman! Jag kan instämma med interpellanter-na om utbildningsministerns positiva syn på folkbild-ning. Jag delar den helt och fullt.Vad jag funderar över är vad folkbildningen bety-der nu och , som också berördes i denförsta interpellationen. Den folkbildning som vi har grundades . Studiecirkeln är100 år gammal, och folkhögskolan är nästan 140 årgammal. Den grundas på ett fritt och frivilligt åtagan-de, som utbildningsministern också berörde. Redantidigt har det också sagts att den syftar till allmänmedborgerlig bildning. Det är alltså fråga om intebara utbildning, utan också bildning. Det är ett be-grepp som ibland har tappats bort i ungdomsskolan.Demokratin är viktig. När man undervisar vuxnahar alla möjlighet att säga sin mening och kommamed de erfarenheter som de har från t.ex. arbetslivet,vilket är mycket värdefullt.Den humanistiska grundsynen är också viktig.När vi fick den nya folkbildningen se-dan skrev den dåvarande skolministern, som var Gö-ran , följande: Om kommuner och landstinginte uppfyller de berättigade krav man kan ställa pådem måste vi titta på det på ett speciellt sätt i reger-ingen. Man ska alltså inte bara konstatera att det inteär bra att man drar ned bidrag, utan också säga kommer att göra någonting speciellt i så fall. Jag skulle viljafråga om det gäller fortfarande.Sedan säger utbildningsministern att statsbidragenminskade kraftigt under de borgerliga regeringsåren.Samtidigt fick vi ett nytt bidrag till folkhögskolan,som kallades K-anslaget, i kompletteringspropositio-nen, vilket gjorde att det totala bidraget blev större ändet hade varit tidigare. Jag har själv erfarenhet av det.Det är ett kortsiktigt bidrag, liksom Kunskapslyf-tet är kortsiktigt. Vad folkhögskolan, som jag kännertill, framför allt behöver är mer långsiktiga beslut.Man kan alltså inte bygga upp en verksamhet medkompetenta lärare, elever och lokaler som håller ett åreller två, utan man måste veta på lite vadman har att hålla sig till.När jag talade med en folkhög-skolerektor var han orolig över de snabba beslut sommåste fattas. Det särskilda anslaget, S-anslaget, drasned och . harman nu fått reda på att man får ett nytt anslag, det s.k.SAGA-anslaget, som gäller framför allt aktivitetsga-rantin. De har redan sagt upp fem personer, av vilkaflera är lärare, och ska man försöka återrekryterafolk. Det är inte så lätt, därför att utbildningsmarkna-den är lärarens marknad. En välutbildad lärarekan alltid få arbete. Då får man börja från början ochförsöka rekrytera lärare.Jag skulle vilja fråga utbildningsministern: detinte bra att ha lite mer långsiktiga beslut, även förfolkbildningen, så att de som arbetar inom folkbild-ningen, inte minst lärarresurserna, vet att man kanjobba med det här och inte behö-ver se sig om efter en ny tjänst, varje termin ellervarje läsår?Jag vill avsluta med att säga att det finns engemensam grundsyn i de här frågorna som jag tyckerär positiv. Jag inledde med att säga det också. Folk-bildningen spelar en stor roll. Rollen är annorlundaframöver, när väldigt många i den svenska befolk-ningen har en högre grundutbildning än vad man hadeför 20, 30 och . Men jag tycker att folk-bildningen, inte minst folkhögskolorna, har anpassatsig ganska väl efter detta.Anf. 27 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är med stor tillfredsställelse somjag noterar att det finns ett så brett intresse för folk-bildningen i från flera olika partier. Jagmenar att den tillhör vår demokratiska infrastrukturoch är av yttersta vikt för att utveckla vårt samhälle idemokratisk väg. Med den tradition som vi har, som iett internationellt perspektiv är väldigt stark, och medde aktiviteter som finns, där en förnyad folkbildningockså, som det visar sig på många håll i landet, lyckasattrahera väldigt många människor och deras enga-gemang och aktivitet, är den en mycket stor tillgångför oss, dels för människors egen utveckling, dels församhällets totala utveckling.Det är riktigt, som säger, att stu-diecirkeln firar och har icke förlorat i aktualitetunder . Snarare är det så, som jag tror attockså var inne på, att i takt med attkunskapskraven ökar i vårt samhälle är folkbildning-ens pedagogiska tradition ett oerhört viktigt redskap iatt attrahera och rekrytera människor att börja gåkunskapsvägen. Det är viktigt i många olika sam-manhang.De erfarenheter vi har från är attde gånger folkbildningen har kunnat vara med ochaktiverat sig har det visat sig fungera väldigt väl ifråga om att attrahera och locka de grupper som harallra längst att gå för att komma tillbaka till utbild-ning.Jag ser också ett antal nya utmaningar för folk-bildningen som är strategiskt viktiga. Det är t.ex. attfortsätta med rekryteringsarbetet. Vi går bl.a. in närdet gäller vuxenutbildningen i ett läge där det lokalaengagemanget blir allt viktigare för att rekrytera nyagrupper till utbildning.Jag ser att det är av största vikt att kommunerna iden fortsatta permanenta satsningen på Kunskapslyf-tet samverkar tätt med folkbildningsorganisationernaoch andra folkrörelser för att nå de människor som äri störst behov av utbildning. Rekryteringsbidraget kanspela en väldigt stor roll där.Folkbildningen har också en stor utmaning i attutnyttja den nya tekniken. Vi gör stora satsningar pådistansutbildning inom högskolan med ett nytt nät-universitet. Hur ser folkbildningens möjligheter attanvända distanstekniken ut? Hur kan vi utvecklastudiecirkeln också den vägen, så att vi också kanlocka och attrahera grupper som har väldigt svårt atthinna med den traditionella formen av studiecirkel?Jag ser också folkbildningen som en väldigt in-tressant samarbetspartner för engagerade högskolor iframtiden, när vi har infört den nya vägen in på hög-skolan - collegeutbildningen, där folkbildning kansamverka med högskola för att bygga en bro till hög-re utbildning. Jag tror att folkbildning kan spela enväldigt viktig roll och bidra till brobygget, som be-hövs om vi ska kunna locka och attrahera fler att läsaallt längre utbildningar.För att stimulera folkbildningsrörelsen att självbeskriva hur den ser , som ett underlagför diskussionen om framtida satsningar, kommer viatt fatta ett regeringsbeslut och se till att får resurser för att skapa en folkbildning-ens framsyn. Motsvarigheten har vi haft inom dettekniska området - teknisk framsyn. Näringsliv, fors-kare och högskolor deltog i ett arbete för att beskrivahur den tekniska utvecklingen ser ut på längre sikt.Jag vill se motsvarande arbete inom folkbildningen,så att vi får fram visioner och bra underlag för attdiskutera framtidssatsningarna.Det är klart att det finns många svåra utmaningarför folkbildningen. En är att dess enda stadiga vänunder har varit staten, som har givitett starkt permanent stöd. Alltfler kortsiktiga stödställer till det en del för folkbildningens framtidspla-nering.Anf. 28 ():Fru talman! Jag instämmer i mycket av det somutbildningsministern har tagit upp - framför allt i dethan tar upp om demokratiarbetet. Folkbildningen ochfolkrörelserna är viktiga för demokratiarbetet. Där harvi en utmaning som inte bara gäller folkbildningen,men just den kan faktiskt bidra. Det vet vi.Jag tycker också att det är bra att utbildningsmi-nistern tar upp att folkbildningen är en mötesplats förmänniskor med väldigt olika erfarenheter, olika kön,olika åldrar och olika etnicitet. Få verksamheter i vårtsamhälle utgör den smältdegel som folkbildningenkan göra. Det vet vi alla. Det är det vi prisar här. Detär därför vi vill att den ska fortsätta.Jag är också glad över att utbildningsministern tarupp samverkan med högskolorna. Den frågan har jagförsökt driva vid tidigare tillfälle. Jag menar att infra-strukturen finns. Varför inte utnyttja den? Det är manpå gång med i och med collegeutbildningarna. Sådanahar vi bl.a. i , som jag kommer ifrån. Där harman varit väldigt positiv. Ska vi få av befolk-ningen högskoleutbildad måste vi utnyttja också den-na resurs.Jag vill ta upp lite av det som togupp. Utbildningsministern säger att han är djupt be-kymrad över de sjunkande bidragen från kommuneroch landsting, och att det är djupt beklagligt att desjunker. Han hänvisar sedan till det kommunala själv-styret och konstaterar att staten ingenting kan göra.Jag tycker att det är en för defensiv hållning. Jagefterlyser en mer aktiv insats från statens eller frånvår sida.Utbildningsministern hänvisar i svaret till 1998års folkbildningsproposition, där det står så här: Denkan styras av sin egen idé, sätta sina egna mål, varaoberoende av politiska och ekonomiska maktgrupperoch inte tvingas till en kommersialisering eller an-passning till specifika samhälleliga krav för att hävdasin verksamhet. Jag är rädd för att dessa starka ordbörjar naggas i kanten. Redan nu finns det 300 färrestudieavdelningar, och det minskar tillgängligheten.Det slår lite olika geografiskt. Deltagaravgifterna harhöjts; det vet vi. Det minskar möjligheterna att deltaför de människor som utbildningsministern självtalade om.Verksamheten kommer att styras mer av och motupdragsutbildning och annat som genererar inkoms-ter. Det sker en styrning. Då gäller inte de fina orden i1998 års proposition.Jag undrar om inte utbildningsministern ser enfara för att det som står i propositionen inte kan full-följas om inte inkomsterna garanteras på ett mer sä-kert sätt.Anf. 29 ():Fru talman! Det är bra att utbildningsministern sermånga möjligheter, för det gör även vi andra. Dennya tekniken tror också jag är väldigt bra just förfolkbildningen i framtiden.Folkhälsan hörde jag ingenting om i detta inläggheller. Inom folkhälsoområdet är studiecirkeln enoomtvistad och väl fungerande metod för att aktiveramänniskor. lyssnade jag på radion till hurman lyfte fram denna fråga. Alla är vi väl medvetnaom den enormt stora sjukskrivningssiffra vi har i dagoch att den ökar oroväckande. ökadeden , vilket innebär att 118 000 personer ärsjukskrivna. De flesta är förhoppningsvis korttids-sjukskrivna, men vi vet också att många är sjukskriv-na långa tider och väntar på rehabilitering.Vad har då detta med fortbildning att göra? Jo, frutalman, genom att gå i en studiecirkel får man annatatt tänka på. Det är positivt för ohälsan.