prot · GP09105 · 2002-05-14 00:00:00 — Oavsett vad manhar gjort upp om och vad man är beredd på så är detpengar i denna pelare som krävs.Har regeringen gjort upp med i dennauppgörelse på ett sådant sätt att är berettatt satsa de 15 miljoner som fattas i den grundplåtsom stimulerar näringslivet att vara med och satsa?Det är väl just därför som näringslivet eller livsme-delsproducenterna inte är beredda att gå in - om intestaten är med i spelet och håller med grundplåten.När jordbruksministern nu säger att man inte harvarit beredd att gå in så förstår jag regeringens håll-ning ännu mindre. Regeringens förslag innebär ju,med de här 5 miljonerna, att man kräver att näringenhelt och hållet ska gå in och svara för resurserna. Detär i den nuvarande organisationen, med en synlig ochtydlig signal från regeringen och statsmakterna om attde också är med och binder ihop och stimulerar dethela, som man kan få multiplikatoreffekten med denexportfrämjande verksamheten.Anf. 11 Jordbruksminister ():Fru talman! har säker mat, och ärunikt i det avseendet jämfört med nästan alla andraländer. Det vore väl märkligt om vi inte skulle kunnadra nytta av det i ett läge där våra gränser nu är öppnaockså för export och import av mat.Ta salmonella, exempelvis! Det finns inget landsom har ett sådant utvecklat program mot salmonellasom , och det har fått till följd att vi har säkermat här i det avseendet medan man i andra länderfortfarande dör av salmonella.Jag tror att detta kommer att bli en fråga som folki allmänhet - konsumenter - kommer att fästa storvikt vid. Det gör att jag inte är lika orolig som minatre motdebattörer är. Jag tror att man kommer attklara detta bra.Självfallet kommer också att dra nyttaav och ha med de personer från Food From Swedensom har gjort ett så fantastiskt bra arbete under de häråren, ! De kommer att vara med - fast iden nya organisationen, nämligen Exportrådet.Överläggningen var därmed avslutad.3 § Svar på interpellation 2001/02:363 om densmåskaliga slakteriverksamhetenAnf. 12 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat vad jagavser att vidta för åtgärder för att snabbt rätta tillsituationen inom den småskaliga slakteriverksamhe-ten m.m. Av interpellationen framgår att vad TomasHögström avser i detta sammanhang är hanteringenav specificerat riskmaterial, som kallas SRM.Avlägsnandet och omhändertagandet av SRM frånprodukter avsedda som livsmedel eller foder ansesallmänt vara den viktigaste enskilda skyddsåtgärdenbeträffande spridning av eventuell BSE-smitta medavseende på folkhälsan. SRM-hanteringen är ocksåen av de faktorer som vägs in vid fastställandet av ettlands status med avseende på BSE. Det kan tilläggasatt Europeiska kommissionen vid sina inspektioner imedlemsstaterna fäster stor vikt vid SRM-hanteringen och hur övervakningen sker.Sverige har varit drivande beträffande införandetav gemenskapsbestämmelser när det gäller SRM ochgav också sitt stöd för de bestämmelser som infördesatt gälla från . Bestämmelsernagällande SRM infördes i EG:s s.k. TSE-förordning.Med anledning av att nya vetenskapliga rön och erfa-renheter har framkommit har bestämmelserna succes-sivt skärpts . Enligt förordningenska SRM avlägsnas i slakterier, och när det gällerryggraden från nötkreatur i styckningsanläggningar.Avlägsnandet av ryggraden från slaktkroppar ellerdelar av slaktkroppar från nötkreatur äldre än 12månader får från alltså inte ske i ettsenare skede av livsmedelskedjan, dvs. i slakteributi-ker eller liknande som inte är godkända som styck-ningsanläggningar. EG:s lagstiftning medger emel-lertid att medlemsstaterna får besluta om undantaginnebärande att ryggraden får avlägsnas i slakteribu-tiker som särskilt godkänts, kontrollerats och registre-rats för detta ändamål.De nya bestämmelserna som gäller från den 1april innebär alltså för godkända styckningsanlägg-ningar inte de inskränkningar i verksamheten somTomas anför, vare sig det rör sig om storaanläggningar eller småskalig verksamhet. Däremotkan de skärpta bestämmelserna komma att inverka påverksamheten vid företag som endast har godkännan-de som livsmedelslokal. Det föreligger dock ingahinder för att sådana företag som är godkända förnötstyckning fortsätter att stycka slaktkroppar frånnöt som är eller slaktkropparfrån djur där ryggraden tagitsbort i ett tidigare led.Den aktuella ändringen i EG-förordningen beslu-tades om först och publicerades iEuropeiska gemenskapernas officiella tidning kortdärefter. har sedan träffat företräda-re för branschorganisationen och de småskaliga slak-terierna samt tillställt kommunerna informationsmate-rial. Utskicket ska ha nått kommunerna senast den 15mars. I utskicket ombeds kommunerna sprida infor-mationen till berörda företag i sin kommun, dvs. tillde företag inom området som står under kommunaltillsyn.Jag har i olika sammanhang förtfram min och hela regeringens syn på vikten av ensmåskalig lokal och regional livsmedelsproduktion.En sådan livsmedelsproduktion innebär fördelar försåväl konsumenter som producenter samt för djurenoch för miljön. Det är dock angeläget att vi inte geravkall på kraven om säkra livsmedel. För att bibe-hålla konsumenternas förtroende för produkterna ärdet oerhört viktigt att avlägsnande och omhänderta-gande av SRM sker på ett säkert sätt i enlighet medgällande bestämmelser. Detta är en kompliceradverksamhet som också förutsätter en effektiv ochtillförlitlig tillsyn. Mot bakgrund av ovanståendeavser jag inte ta några initiativ för attSRM ska få avlägsnas och hanteras senare i livsme-delskedjan än i godkända styckningsanläggningar.Anf. 13 ():Fru talman! Jag börjar med att tacka jordbruksmi-nistern för svaret. Men jag är inte nöjd, som framgårav interpellationen, eftersom jordbruksministernklargör att hon inte är beredd att ta några initiativ ifrågan, vilket jag har efterlyst.Bakgrunden är att det i mitt län finns flera små-skaliga verksamheter som bedrivs i gårdsmiljö därman tar in slaktkroppar från nöt och styckar och för-ädlar dem i olika former. Det är en kvalitativt braverksamhet - om inte annat så uppfattar både de somhar uppgiften att sköta tillsynen och kunderna det.I och med regelskärpningen försvårar man dennaverksamhet. Detta är kostnadsdrivande. Det omöjlig-gör för företagen att utveckla verksamheten på ettrationellt och ändamålsenligt sätt, sett ur deras syn-vinkel. Åtgärden innebär konkret en fördyring med20 %, för att ta det som ett exempel. Konsekvensenför den här typen av småskalig verksamhet som det ärfråga om är att man säger upp personal därför att detinte finns utrymme för att höja priset, enligt dem somhar kontaktat mig.Det här är ett bekymmer för dem. Bekymret liggerde facto inte i regelskärpningen i sig, men med ut-gångspunkt i att beslutet tas ochLivsmedelsverket informerar kommunerna den 15mars om en regel som ska börja gälla . Detär knappast vad företagarna kallar rimlig framförhåll-ning. I ett av företagen fick man informationen den28 mars, när regeln skulle börja gälla . Detär klart att de tyckte att det var besvärligt.Jag vill också slå fast att vi naturligtvis ska värnaatt vi har en kvalitativt bra mat och att SRM, dvs.specificerat riskmaterial från nöt, måste hanteras påett säkert sätt. Men det måste finnas en rimlighet vidinförandet. Det tycker de som har varit i kontakt medmig och som driver den här typen av företag. Ävenjordbruksministern har instämt i vikten av att de harbra villkor. Jag tycker inte att detta är ett exempel påhur man inför EU-regler på ett bra sätt för branschen.Jag tycker att det hade varit rimligt att de hade fåttdispensmöjligheter. Också det skulle ha tydliggjortsför dem. Vad de har redovisat för mig är att dis-pensmöjligheterna inte finns för dem. Det är ett be-kymmer, och ett bekymmer som jag tycker att vi harskapat helt i onödan i den svenska lagstiftningen ochdet svenska regelverket.Det är därför som det borde vara rimligt med nå-gon form av övergångsregler, någon form av mjuk-landning. Här är det specificerat att det ställs krav påinvesteringar. Men om man får besked om enregel som ska tillämpas , hur ska man dåkunna klara investeringarna och dessutom kunnagenomföra de ombyggnader som är nödvändiga? Detfaller på sin egen orimlighet.Anf. 14 Jordbruksminister ():Fru talman! Man kan ha många synpunkter på allade beslut som vi fattar i . Det är möjligt att detockså kan finnas synpunkter på relevansen i de väl-digt stränga regler som vi fattade beslut om inte minstunder det svenska ordförandeskapet i EU.Man måste också komma ihåg att det var en situ-ation - inte i men i andra länder - där manhade galna ko-sjukan och där förtroendet för produk-tionen och därmed för maten gick ned. I varkonsumtionen av nötkött nere i minus för unge-fär och sedan. Kommissionen ochrådet, som jag själv ledde , såg sigtvingade att ta till starka åtgärder för att stilla konsu-menternas oro. Då blev det de här åtgärderna.Vi har en gemensam lagstiftning, och vi är tving-ade att implementera den lagstiftning som vi beslutarom i EU. Där kan man inte få något undantag. Un-dantag kan man få i det här speciella fallet, men dåmåste anläggningen vara godkänd på ett annat sätt.Det är egentligen inte så mycket att be för, utan vi fårfinnas oss i att det är så här.Det finns fortfarande en oro i många länder. Vi ärför övrigt det enda land som inte har haft något fall avgalna ko-sjukan. Människors oro kan vara berättigadeller oberättigad. Jag tycker kanske att oron stundomär något överdriven, därför att det är ju i riskmateria-let smittan finns och inte i själva köttet. Men denfinns där, och då är det vår skyldighet som politikeratt försöka vidta åtgärder så att människor kan kännasig trygga med den mat som de vill handla.Det är också ett problem med kommunerna ochtillsynen. Den här tidsutdräkten kanske är ett exempelpå att det inte alltid fungerar så bra. Som vet har vi ingen majoritet i för enförändring av tillsynen, så den frågan är väl inte aktu-ell just nu.Anf. 15 ():Fru talman! När det gäller oron för BSE-smitta ärdet självklart att vi ska ta den på allvar. Det krävernaturligtvis också att man inför vissa regler och att dereglerna upprätthålls. Men det är också fråga om påvilket sätt implementeringen sker och i vilken takt.Har man verksamheter uppbyggda - det här är pu-delns kärna i en mening - har man hanterat SRM,dvs. specificerat riskmaterial, i sin verksamhet. Manhar hanterat det genom att man har färgat in materia-let, som man ska göra, och fryst in det, som man skagöra, och sedan transporterat det till en anläggningsom varit godkänd för att hantera det. Då kommerbeslutet, och sedan kommer det här tidsutrymmet fördem.Det är i praktiken detsamma som att säga åt de härföretagarna att de inte får hantera nötkött äldre än tolvmånader trots att de har gjort det på ett brasätt och enligt de regelverk som har varit uppsatta. Dehar följt reglerna och hanterat det bra. Kunderna harvarit nöjda, och på har man varitnöjd med det. De har inte fått några anmärkningar,enligt personer i berörda företag som jag har varit ikontakt med.Då är konsekvensen den när man tar den här typenav beslut att man inte ger möjligheter till anpassning-ar trots att företagen säger sig vilja utveckla verksam-heten. Där ligger invändningarna. Då tycker jag attdet i borde finnas möjligheter att ge dem ettutrymme att anpassa kostymen till de regelverk somär uppsatta. Det har att göra med hur vi driver våraförhandlingar och vilka krav vi ställer. Det märkligaär dessutom, utifrån erfarenheterna från andra länderinom Europeiska unionen och hur de tillämpar imp-lementering, att vi har ifrågasatt det. Men vi kanskehar en del att lära av dem i det fallet.När det sedan gäller måste jagsamtidigt konstatera att de har brustit i information,enligt min mening. De företag som är berörda anserockså det. Det är små företagare, som jobbar hårt,länge och mycket och bygger upp en verksamhet somde är starkt engagerade i. Och så blir de behandladeså här.Jag tycker att det inte är rimligt. Jag tycker ocksåatt det borde finnas möjligheter att ge dem det ut-rymme som de förtjänar och som jag uppfattar attjordbruksministern också vill att de ska ha.Anf. 16 Jordbruksminister ():Fru talman! Nej, jag vill inte att de ska ha det ut-rymmet, därför att det får återverkningar på andrasaker som har med vårt förhållande till attgöra. Låt mig ge ett exempel.Hittills har , på grund av att vi har sköttdet relativt bra, varit placerat i den näst högsta kate-gorin. Det innebär konsekvenser för vår export, hurmånga djur som ska testas osv. Det kommer hit kon-trollanter som åker runt och tittar på gårdar, industrieroch slakterier, och om de ser att det brister i hante-ringen av specificerat riskmaterial angriper de oss fördet. Då kan det inträffa att vi hamnar i en lägre kate-gori, med konsekvenser för vår export, våra testmeto-der och en massa andra saker.Det gör att det inte finns något utrymme för oss.Den förordning som vi fattade beslut om i skainte implementeras. Den gäller direkt.Det är bara att säga: Se här! har vi fått en nyförordning, och vi ska följa den från det och det da-tumet. Så fungerar det.Man kan naturligtvis tycka en massa saker omdetta, om det är rimligt eller inte osv., men är vimed i ett system som fungerar på detta vis. Vi kanalltid diskutera internt i systemet, dvs. i EU, om för-ändringar och sådana saker, men detta är vad vi haratt rätta oss efter. En person som vill ha en anlägg-ning som inte är godkänd på det här viset kan t.ex.stycka ett yngre djur, för det ställs inte samma kravpå de djur som är som på de djursom är över tolv månader.När jag hör prata undrar jag vaddet är vi ska ge avkall på. Hur skulle det uppfattas iomvärlden om vi, som så strikt har drivit andra länderatt göra si eller så, ber om ett undantag när det gällerdenna otroligt kontroversiella fråga som SRM ändåär?Anf. 17 ():Fru talman! Det jag har redovisat är att man skage ett utrymme för företagen att göra de anpassningarsom är nödvändiga innan förbudet träder i kraft. Detär inget orimligt i det. Det är inte orimligt för någonsom studerar den här verksamheten, särskilt inte närverksamheten enligt det tidigare regelverket har han-terat den här typen av material på ett särskilt sätt.När man fattar den här typen av beslut är ju ocksådenna fråga uppe för behandling på olika nivåer. Enav nivåerna är ministerrådet. Vi har varit pådrivandenär det gäller det här. Jag har inga invändningar motatt vi är pådrivande. Det ska vi vara. Svensk mat ochsvensk kvalitet är något som vi konkurrerar med.Men när man vidtar den här typen av åtgärder måsteman ge branschen tid. Det är inga orimligheter sombranschföreträdarna har begärt i de diskussioner jaghar haft med dem. Det tycker jag att man kunde hatagit hänsyn till.Dessutom ifrågasätter jag detta att man får ett be-sked innan de nya reglerna ska börja gälla.Det var ett besked från en myndighet, i det här falletkommunen, som i sin tur hade fått det från en annanmyndighet någon månad innan. Det tycker jag inteom, och det är därför jag har tagit upp det i interpel-lationen.Jag beklagar att jordbruksministern inte inser pro-blematiken för dem som är berörda. Hon skulle trotsallt kunna se en möjlighet att ge dem ett utrymme.Anf. 18 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag förstår mycket väl att detta förmånga företagare, särskilt små, är ett problem. Det äralltid ett problem att inte från till ett annat vetavilka regler som gäller. Ännu svårare är det förstås attinte veta det från en månad till en annan. Men debat-ten var trots allt oerhört högljudd. Alla som lästetidningar, lyssnade på radio och såg på TV måsteändå ha blivit varse att det skulle hända något. Helttagna på sängen kan de inte ha blivit.Återigen: Det hade varit enklare om hade haft det fulla ansvaret. Som jag sadeförut finns det inte majoritet för att göra en sådanförändring. Det hade varit en förenkling, också försmåföretagarna.När har frågat kommunerna harman fått besked om att det tidigare - innan förord-ningen trädde i kraft - har funnits brister i hantering-en av SRM. En slutsats som hardragit av det är att hanteringen och destruktionen avdet animaliska avfallet har varit sämre ju längre ned ilivsmedelskedjan man har kommit. Detta har gjort också i har uppmärksammat sådanasaker. Det har gjort det här beslutet nödvändigt.Från förordningar kan man inte få några undantag.Det finns ingen rörlighet där. En förordning som mani har beslutat om gäller från det datum manhar beslutat att den ska träda i kraft. Det sker utanriksdagsbeslut eller regeringsbeslut.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2001/02:390 om jäm-ställdheten i JämtlandAnf. 19 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat om jagavser att ta något initiativ till att inventera vilka kon-kreta förbättringar som uppnåtts med hjälp av demedel som delats ut till i ,om jag avser att ta något initiativ för att följa uppanvändningen av dessa medel och eventuella förbätt-ringar som uppnåtts och slutligen om jag avser att tanågra initiativ för att stötta de kvinnor inom jämt-landspolisen som råkat ut för trakasserier trots densatsning som gjorts.Jag delar helt uppfattning attdet behövs fler kvinnor inom polisen inte minst ichefsbefattningar.Regeringen fattade beslut om att beviljaPolismyndigheten i medel för ett tre-årigt pilotprojekt om jämställdhet. Avsikten var attprojektet även skulle kunna tjäna som modell förandra polismyndigheter. Av regeringens beslut fram-går att polismyndigheten ska kommain med en delrapport om projektet och senast i no-vember 2004 lämna en slutrapport från projektet. Tilldenna slutrapport ska bifogas en redovisning av hurmedlen har använts.Som svar på två första frågorvill jag därför säga att krav på rapportering och redo-visning av projektet redan ställts i beslutet. Jag villdärmed inte utesluta att ytterligare krav på redovis-ning kan komma att ställas.Så till frågan om sexuella trakasserier.Sexuella trakasserier förekommer ofta. Undersök-ningar visar bl.a. att av alla kvinnliga poliser iSverige har varit utsatta för trakasserier på grund avkön. har varit utsatta för trakasserier avsexuell natur. På arbetsplatser är det vanliga att mel-lan 10 och av de kvinnliga arbetstagarna ärutsatta. Siffrorna är högre inom mansdomineradebranscher.Jämställdhetslagens förbud mot sexuella trakasse-rier tar sikte bl. a. på att arbetsgivarna har en skyldig-het att efter att ha fått kännedom om trakasserier,utreda dessa och vidta åtgärder som skäligen kankrävas för att förhindra fortsatta sexuella trakasserier.En arbetsgivare kan bli skadeståndsskyldig mot enenskild arbetstagare om inte åtgärder vidtas.I jämställdhetslagen finns även en bestämmelseom att arbetsgivare ska vidta åtgärder för att förebyg-ga och förhindra att någon arbetstagare utsätts försexuella trakasserier.JämO har utarbetat rekommendationer och förslagtill policy för hur arbetsgivare kan hantera sexuellatrakasserier och göra sin utredning. Inom ramen förarbetet med likabehandlingsdirektivet finns förslagom att jämställa sexuella trakasserier och trakasseriermed diskriminering på grund av kön.JämO får in ca 15 anmälningar om sexu-ella trakasserier. Men mörkertalet är stort. Åtskilligatelefonsamtal i detta ämne leder aldrig till anmälning-ar. Därför krävs det utbildningsinsatser och mer kart-läggning för att åstadkomma förändringar. JämO hargenomfört omfattande utbildningsinsatser mot sexu-ella trakasserier i samarbete med facken och iblandäven med arbetsgivarna. Insatser har genomförts bl.a.inom polisen.Många kvinnor och flickor utsätts för olika formerav sexuella trakasserier, därför har regeringen vidtagiten rad olika åtgärder inom flera områden för att stär-ka såväl skyddet som stödet för dessa. Detta arbetekommer att fortsätta.Då , som framställt interpella-tionen, anmält att hon var förhindrad att närvara vidsammanträdet medgav talmannen att istället fick delta i överläggningen.Anf. 20 ():Fru talman! Jag vill tacka jämställdhetsministernför svaret. är sjuk, och jag är interiktigt lika insatt i den här frågan som hon.Jag tycker att det är viktigt att ta upp bakgrundentill interpellationen. Jag kan tänka mig att åhörarnakanske inte riktigt är medvetna om den.För ett år sedan satte polisen i genom sindåvarande länspolismästare upp målet att bli bäst iSverige på jämställdhet. Det var verkligen ett lovvärtmål. Egentligen borde alla polismyndigheter genastha antagit den utmaningen. Också regeringen upp-märksammade den satsning man vill göra i Jämtlandoch den goda ambition man hade. Därför gick man inmed 2 miljoner i projektet för att stödja det här arbe-tet.Det som efteråt har hänt är att man i harfått en ny länspolismästare, som utlystealla chefstjänster. Ingen av de kvinnor som tidigarehade haft en chefstjänst räknades som tillräckligtkvalificerad. I har man nu en organisationdär bara män är chefer. Det är snarare ett stort stegtillbaka.Därför finns det en anledning att vara orolig närdet gäller detta viktiga pilotprojekt. Det är just därförsom vi vill lyfta fram frågan. Detta skulle vara ettpilotprojekt som skulle kunna tjäna som en förebildför övriga polismyndigheter i . Och vi vet avsiffror som ministern själv tog upp här att av dekvinnliga poliserna har upplevt sig vara trakasseradepå grund av sitt kön. Det är särskilt anmärkningsvärtnär det är inom polisen som själv har som huvudupp-gift att se till att människor följer lagar och förord-ningar och att man har sådana brister i sin egen orga-nisation.Därför var det alltså viktigt med detta pilotprojekt.När vi nu ser att utvecklingen, trots de satsningar somregeringen gör, snarare går åt andra hållet tycker viatt det är viktigt att lyfta fram denna fråga och faktiskt redan nu uppmärksammar detta.Min fråga till ministern är om man är beredd attkanske redan nu gå in och begära en delrapporteringför att faktiskt kunna följa upp detta, eftersom det ärså oerhört viktigt att denna fråga inte förhalas ytterli-gare. Annars vore det kanske bättre att flytta dettapilotprojekt och pengarna till en annan myndighet därman har en vilja att driva dessa frågor.Fru talman! Dessutom tycker jag att det är oerhörtviktigt att polisen som är en statlig myndighet ochtillhör den offentliga sektorn och som är politiker-styrd också måste känna ett stort ansvar som arbets-givare att se till att kvinnor inte blir trakasseradeinom detta yrke.I egen tidning som kom ut förnågra veckor sedan hade man ett stort reportage somvisar att man inom polisen inte följer lagstiftningenoch inte ens har jämställdhetsplaner på en del andrahåll. Därför är detta pilotprojekt så oerhört viktigt.Jag hoppas att ministern i sitt nästa inlägg säger är beredd att gå in och begära en delrapport föratt vi inte ska förlora ytterligare tid.Anf. 21 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag tycker att det i interpellationenoch möjligen också i tal finns litemotsättningar. Jag är också väldigt väl medveten omden omorganisation som har skett inom polisen iJämtlands län. Och jag är den första att beklaga attdet därvid inte fanns, som det sades, kompetentakvinnor. Men jag kan naturligtvis inte ha synpunkterpå det. Jag kan bara beklaga att det inte fanns några.Men jag antar och utgår ifrån att de har gjort en kor-rekt bedömning där.Å ena sidan är det så. Vi vet också att det är fåkvinnor inom polisen som blir ledare. Man ville därmed den förre polismästaren i spetsen göra dennasatsning. Och den nye länspolismästaren och helaledningen har uttalat att man vill göra detta och fortfarande vill bli bäst i landet. Att då som görsi interpellationen fråga mig om jag är beredd att tatillbaka pengarna, vilket också ocksåantydde, tycker jag vore alldeles fel. Om det behövsnågonstans så är det väl där när man har gjort ensådan omorganisation och därvid förlorat kvinnligachefer. Därför tycker jag inte att det är en fråga somman ska ställa. Tvärtom behövs pengarna där. Ochdet kan säkert bli ett intressant pilotprojekt.Detta projekt har pågått , och man haromorganiserat. Jag tror därför att det är lite tidigt attnu gå in och begära en delrapport. Men vi har ju ivarje län - också i - länsexperter.