prot · GP0979 · 2002-03-08 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:79Fredagen den 8 marsKl. 09:00 - 13:38Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------------1 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2001/02:267Till riksdagenInterpellation 2001/02:267 av hotet mot fisketInterpellationen kommer att besvaras tisdagen den2 april 2002.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 28 februari 2002JordbruksdepartementetMargareta WinbergEnligt uppdragLena IngvarssonExpeditionschefInterpellation 2001/02:250Till riksdagenInterpellation 2001/02:250 av ()om gränshinder i NordenInterpellationen kommer att besvaras tisdagen den9 april 2002.Skälet till dröjsmålet är resor samt att jag intekunnat finna en debattdag som passar både interpel-lanten och mig.Stockholm den 6 mars 2002UtrikesdepartementetLeif PagrotskyInterpellation 2001/02:278Till riksdagenInterpellation 2001/02:278 av omoffentliga lokalerInterpellationen kommer att besvaras tisdagen den19 mars 2002.Skälet till dröjsmålet är en tjänsteresa till den 26 februari 2002JustitiedepartementetBritta LejonInterpellation 2001/02:285Till riksdagenInterpellation 2001/02:285 av omstöd till kommunala bostadsbolagInterpellationen kommer att besvaras tisdagen den2 april 2002.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopningStockholm den 5 mars 2002FinansdepartementetLars-Erik LövdénInterpellation 2001/02:284Till riksdagenInterpellation 2001/02:284 av () om afghanska flyktingarInterpellationen kommer att besvaras tisdagen den2 april 2002.Skälet till dröjsmålet är resor och möten.Stockholm den 6 mars 2002UtrikesdepartementetJan O Karlsson2 § Svar på interpellation 2001/02:229 omsvenska medborgares rättssäkerhetAnf. 1 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig vilkakonkreta åtgärder jag avser vidta för att garanterasvenska medborgares rättssäkerhet oavsett FN-resolutioner.Terroristattackerna i den 11 september 2001har medfört att terrorism-bekämpning har satts i fo-kus i det internationella samarbetet. Regeringen stö-der självklart FN i detta viktiga arbete. Det är samti-digt angeläget att säkerställa att rättssäkerheten fun-gerar och att sanktionsinstrumentet inte urholkas.Sverige har genom sitt medlemskap i en folk-rättslig skyldighet att följa FN:s beslut, inklusivesäkerhetsrådets resolutioner , 1333 och 1390.Dessa resolutioner innehåller sanktioner mot bl.a.talibanregimen och Al-Qaida. har självklartföljt dessa beslut, men har påpekat att rätts-säkerheten brister vid upprättande av sanktionslistor.Frågan om hur rättssäkerheten och respekten förgrundläggande medborgerliga rättigheter upprätthållshar på den initiativ tagits uppinom både EU och FN. antog EU ettregelverk mot terrorism för att verkställa säkerhetsrå-dets resolution , som i flera hänseenden inne-håller förbättringar ur rättssäkerhetssynpunkt jämförtmed FN-systemet. Dessa förbättringar har i hög gradtillkommit på svenskt initiativ.En dialog kring förbättrad rättssäkerhet förs förnärvarande både med FN och med EU:s medlems-stater.FN:s medlemsstater har möjlighet att hos sank-tionskommittén begära att en person eller organisa-tion ska bli avförd från den lista som anger vilka somska omfattas av sanktionerna. Nya namn kan ocksåtillkomma. Oavsett hur länge sanktionsregimen gäl-ler, kan således föremålen för sanktionerna växla.Den begärde attsäkerhetsrådets sanktionskommitté omprövar denlista över personer och organisationer vars tillgångarska frysas. Det gjordes mot bakgrund av att säker-hetsrådet i resolution fastslagitatt listan ska ses över regelbundet och att detta skaske på basis av relevant information.Sanktionskommittén ska vidare enligt resolution1390 skyndsamt utarbeta sådana riktlinjer och kriteri-er som kan vara nödvändiga för att underlätta resolu-tionens genomförande. har till kommitténframfört förslag på hur sådana riktlinjer och kriterierskulle kunna vara utformade. Förslagen bygger bl.a.på . Sanktionssystemet är således intestatiskt, och regeringen arbetar konsekvent med attförsöka förbättra rättssäkerhetsaspekterna.Sverige har genom sitt agerande bidragit till attsanktionskommitténs medlemmar nu diskuterar dennaviktiga fråga. I sanktionskommitténs diskussioner omnya riktlinjer råder enighet om att det handlar om attkunna kombinera snabba och effektiva beslut avkommittén med upprätthållandet av respekten förindividens rättssäkerhet.Anf. 2 ():Herr talman! Tack för svaret på min interpellationfrån , som det alltså var lite drygt femveckor sedan jag lämnade in. Det är mer än dubbeltså som det brukar ta att besvara interpellatio-ner, men jag har förstått att utrikesministern just un-der har överraskats av att ämbetet krä-ver resor.De personer som fått mig att väcka min interpel-lation hade varit glada om de hade fått vänta femveckor på att kunna återgå till det normala. I morgonär det sedan de sattes upp på en listaöver individer eller organisationer vars verksamhetdirekt eller indirekt kan komma till honom knutna personer eller organisationertill godo. Varför somliga hamnat där är hemligt. Detser av definitionen att döma ut att kunna vara nästanvem som helst. Om man har hamnat där undantasman än från grundläggande mänskliga rättighe-ter utan möjlighet att få sin sak prövad.Sverige är mycket riktigt skyldigt att följa FN:ssäkerhetsråds resolution m.fl. som är uppräkna-de i svaret. Men är ju också skyldigt att följaFN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna, t.ex.artikel 10 om rätten till en rättvis och öppen prövningav anklagelser emot en eller artikel 11 om att man skaantas vara oskyldig tills dess motsatsen är bevisad.Samma rättigheter finns ju, som utrikesministern välkänner till, i den svenska regeringsformen. Där stad-gas dessutom att lag eller annan föreskrift ej får med-delas i strid med åtaganden på grund avkonventioner om mänskliga rättigheter och grundläg-gande friheter.Här har vi minst sagt ett dilemma. Jag väckte denhär interpellationen för att ta reda på hur regeringenvill undvika liknande dilemman . Det härär ju en klassisk moment 22-situation där man, hurman än gör, kommer i konflikt antingen med FN:ssäkerhetsråds resolutioner eller med grundläggandemänskliga rättigheter enligt både FN, EU och svenskgrundlag.Om man då måste välja mellan utrikespolitiskföljsamhet och kanske utrikespolitisk prestige å enasidan och grundläggande medborgerliga rättigheter åden andra sidan, så tycker jag att det sistnämnda ärviktigast. Jag tycker i alla fall att det förtjänar attomnämnas i utrikesministerns svar. Men ingenstans isitt svar verkar utrikesministern ta ställning för män-niskorna. Hon företräder systemet. Hon hänvisarpassivt till säkerhetsrådets resolutioner och avslutarmed att nästan vara lite stolt över att harbidragit till att sanktionskommitténs medlemmar nuhar börjat diskutera rättssäkerhet. Det är väl bra, menatt börja diskutera är det bästa utrikesministern kankomma med. Det räcker inte på långa vägar!Var är kritiken mot hastigt uppkomna och längevarande FN-beslut? Var är kritiken mot sanktionsre-gimen? Hur länge anser utrikesministern att den skafå fortsätta? Och framför allt, vilket jag frågade ochväckte interpellationen för men inte har fått svar på:Hur kan undvika att någontingliknande händer igen?Anf. 3 ():Herr talman! Det är alldeles utmärkt att fler parti-er och ledamöter av riksdag nu får upp ögo-nen för det rättsövergrepp som faktiskt håller på attske och som har pågått sedan en tid.Händelserna efter har inneburitatt många beslut, nya förslag till åtgärder och i det härfallet också sanktioner har åstadkommits väldigthastigt och utan någon större eftertanke - oövertänkt,helt enkelt. Vi kan ju fortsätta vara oense, alla vi tresom här debatterar, tror jag, om det reservationslösastödet till bombningar i , men låtoss lämna den frågan därhän tills vidare. Det vi nutalar om är grundläggande principer för det svenskarättssamhället: grundläggande mänskliga rättigheter.Ska man kunna bli dömd till någonting utan att kunnaförsvara sig? Vi kan hålla på och ställa sanktionsin-strument mot mänskliga rättigheter, men det är judetta enkla som den här frågan sönder-faller till. Är det rimligt att utan bevis, vilket man intehar kunnat presentera för vare sig advokater eller deåtalade själva, frysa tillgångarna för svenska medbor-gare?När man ser det svar som avges på den härinterpellationen blir man lite beklämd. Det är en be-skrivning av hur situationen ser ut, vilket vi väl kän-ner till, men det som efterfrågas är ju konkreta åtgär-der.Det är väl där som frågan absolut måste fortsättaatt ställas med kraft. Anser utrikesministern att rätts-säkerheten är tillräcklig i detta fall? Duger det somdet är? Ska vi vänta och hoppas på att rättssäkerhetenblir bättre därför att vi har fått både FN och EU att nubörja tala om saken?Anser utrikesministern att rätten till prövning,möjligheten att överklaga och rättssäkerheten är till-räcklig? Innan vi får svar på den frågan kan vi inteheller veta om utrikesministern är beredd att vidtanågra åtgärder eller inte. Låt mig få ett svar på denfrågan först.Anf. 4 Utrikesminister ():Herr talman! Det är väl bra att ochKalle är mycket engagerade i frågan omrättssäkerhet från sina egna principiella utgångs-punkter. Det visar också att enigheten i äroch har varit ganska stor i det här fallet.Det är inte så enkelt som säger väljer mellan utrikespolitisk prestige och grund-lagen. Vi har helt enkelt en folkrättslig förpliktelse attfölja FN:s resolutioner, som jag också förklarar i mittsvar. Vi har självklart principer om rättssä-kerhet. Det gäller att försöka få dessa två att gå ihop.Är jag då nöjd? Nej, det ärjag inte. Vi har också i flera sammanhang och ävenhär klart deklarerat att vi inte anser att rättssäkerhetenär uppfyllt. Vi anser att det finns stora brister i sys-temet. Det är också därför som harengagerat sig så hårt i att få ett bättre system.Det är därför vi har fått fram ett bättre system iEU. Men vi har fortfarande inte lyckats få igenom ettbättre system i FN. Slutsatsen av det kan inte vara attvi säger: går vi ur FN, eller: lämnar vi vårafolkrättsliga förpliktelser i FN. Slutsatsen måste varaatt vi fortsätter att arbeta för ett rättssäkert systemäven i FN.Jag förklarar i det här fallet vad vi har gjort för attfå bättre principer i FN och för att förbättra FN-systemet. Det är mycket ytterligare som ska görasinnan vi är nöjda. Det gäller också att andra länder tarupp samma diskussion. Där kan inte minst AnnaKinberg påverka sina partivänner i andra länder så attvi kan få stöd också från andra länder i detta arbete.Vi har gjort en hel del från regeringens sida för attstödja de enskilda individerna. Men vi har inte gåttöver den gräns som regeringen inte heller kan gå övermed hänsyn till grundlagen. Vi kan inte ingripa ienskilda fall. Vi kan inte ingripa i enskilda rättsfall.Vi kan därmed inte heller som regering ta ställningtill huruvida de utpekade personerna är skyldiga elleroskyldiga. Däremot fortsätter vårt arbete för att se tillatt de kan få en process som är rättssäker och bra.Anf. 5 ():Herr talman! Det är som utrikesministern mycketriktigt påpekar inte fråga om en rättegång eller ettenskilt fall utan en principiell debatt. Det är precisden jag vill föra. Det är därför jag frågar hur vi skaundvika att detta händer igen.I interpellationssvaret säger utrikesministern:Oavsett hur länge sanktionsregimen gäller kan före-målen för sanktionerna växla. Det är mitt problem.Hur länge gäller sanktionsregimen, och vad kan sedanhända igen?Tänk om säkerhetsrådet får för sig att alla som di-rekt eller indirekt har något att göra med bli föremål för sanktioner och sättas upp på lis-tan? Antagligen skulle vi alla och jag med undra:Varför det, hon är väl oskyldig? kanske skullesäga: Det säger vi inte.Sedan skulle vi inte kunna göra någonting åt det.Både jag och , talmannen, stenografernaoch kanske också åhörarna skulle kanske misstänkasför samröre och få våra tillgångar frysta och intekunna få det prövat i en rättslig instans.Hur länge skulle det vara? Så länge som vi om-fattas av sanktionsregimen. Hur länge är det? Detbestämmer säkerhetsrådet, där inte är med.Självklart skulle vi aldrig acceptera en sådan ordning.Det strider mot alla grundläggande mänskliga rättig-heter.Det är precis en sådan ordning som omfattartre svenska medborgare. Så länge sanktionsregimenfortsätter kan det fortsatt gälla dem eller några andra.I verkligheten kan vem som helst när som helstkomma med på listan.Svenska diplomater kan jobba allt vad de kan medUtrikesdepartementets stöd för att dessa personer skabli avförda från listan. Men grundproblemet finnskvar. Dilemmat kan inträda när som helst igen.Vad är då slutsatsen av det? ger ettförslag här, nämligen att vi ska påverka FN. Dettycker jag absolut att ska göra. Det är ocksåmin poäng. Varför inte t.ex. begära omförhandling avhela systemet? Varför inte kritisera själva grundenoch begära omförhandling av sanktionssystemet somsådant.Departementsrådet sade att det inteär någon nyhet att de som står på FN:s terrorlista intebehöver ha begått något brott. Det är inte okej tyckerjag. har själv uttryckt att han är be-kymrad för FN:s sanktionsinstrument.Anna har sagt att den svenska regeringenvälkomnar säkerhetsrådets beslut. Om sanktionernabeslutas med tillräcklig hänsyn till rättssäkerhetenskrav stärker detta tilltron till FN-systemet.Att utrikesministerns tilltro till FN-systemet ärfortsatt stark har jag förstått av interpellationssvaret. Ivarje fall inte något av våra partier vill lämna FN.Men utan att vilja lämna FN, hur kan dilemman somdetta undvikas ?Anser utrikesministern att den här processen harstärkt tilltron till FN-systemet. Om inte, hur kan rege-ringen vidta konkreta åtgärder för att något liknandeinte ska hända igen? Jag nöjer mig då inte med kan klaga på att den ena eller andra individenstår på en lista. Det är illa nog att de gör det. Hur kanman undvika att dilemmat mellan FN-resolutioner åena sidan och mänskliga rättigheter å andra sidanuppstår igen? Det är nämligen inte acceptabelt.Anf. 6 ():Herr talman! Folkrättsförespråkare efter behagoch behov verkar vara den nya utrikespolitiska linjenfrån utrikesministern i dag.När vi talade om bombningarna i ,och när bombningarna av en internationell expertismen också här i kritiserades som brott motfolkrätten, var det förstås rätt till självförsvarsom trots allt gällde. När vi nu talar om möjlighetenför svenska medborgare att få sin rättssäkerhet tillgo-dosedd hänvisar man till en folkrättslig förpliktelsesom man i stället måste uppfylla.Det är uppenbart att bakom denna argumentationligger någonting helt annat än en allmän omsorg omfolkrätten. Bakom detta ligger en omsorg att varaUSA:s regering till lags. Det är i så fall utmärkt om viockså får detta klargjort från talarstol.Det är inte någon ny situation. Vi ser den på om-råde efter område. Neutralitetspolitiken är bara ytter-ligare ett exempel i den raden. Sedan får vi ändåsvaret: Nej, utrikesministern är inte nöjd. Det måstejag ändå säga är bra. Man arbetar för ett bättre sys-tem, och låt oss gemensamt göra det.Men även om vi här talar om principer måste manminnas att bakom principerna finns också enskildaindivider, människor. I det här fallet har tre svenskamedborgare fått sina tillgångar frysta. De får nu hjälpav andra svenska medborgare för att över huvud tagetklara sin dagliga livsföring. Är det en situation som ärrimlig?En av de utpekade är dessutom, om nu min infor-mation är riktig, riksdagskandidat för Socialdemo-kraterna. Där borde väl ändå utrikesministern funderaen stund. Bör man ha terrorister som riksdagskandi-dater, eller bör de som står på riksdagslistan få enmöjlighet till rättslig prövning av sina fall?För vår del står det helt klart. Vi kräver att densvenska regeringen gör allt som står i dess makt föratt dessa människor, medlemmar av folk,ska få sin rättsliga sak prövad.Anf. 7 Utrikesminister ():Herr talman! Vad är folkrätt, ? Folk-rätten handlar bl.a. om . för-klarar också att varje land har rätt till självförsvar.Det var denna rätt använde. Det är denna rättsom många folkrättsexperter - inklusive , som ändå är den främsta uttolkaren av bådefolkrätten och - också förklarade att USAföljde när man använde sin rätt till självförsvar.När det gäller sanktionsinstrumentet, för att gåöver till fråga, har vi fortsatt att arbetaför att vår folkrättsliga förpliktelse också ska gåsamman med vår rättssäkerhet. Det är därför vi hartagit initiativ till en långsiktig översyn av hela sank-tionsinstrumentet.Förutom att vi vidtar alla dessa åtgärder för att fåett mer rättssäkert system inom FN, som jag redan harbeskrivit i interpellationssvaret och i mitt tidigaremuntliga svar här från talarstolen, har vi dessutombegärt en översyn av hela sanktionsinstrumentet.Jag vet i och för sig inte om bakgrunden till dettaintresserar , men den är intressant. Dethandlar om hur man får sanktionsinstrumentet, somkan vara ett effektivt sätt att undvika militära åtgärderoch att undvika att tvingas in i militära konflikter, attbli effektivt. Hur kan man undvika att ha så passtrubbiga sanktionsinstrument som vi har haft hittillsoch i stället inrikta dem mer direkt gentemot personeroch ledarskikt? När vi får ett mer effektivt sank-tionsinstrument så gäller det att se till attdet också ska uppfylla rättssäkerhetskraven. Det är ettinitiativ som har tagit och som kallas förStockholmsprocessen. Det innebär att lederarbetet med att få en ordentlig översyn av hela sank-tionsinstrumentet. Det är det som ef-terlyser.I avvaktan på att detta nya system ska kunna trädai kraft har vi dessutom tagit en rad initiativ både i EUoch FN för att få mer folkrättsliga och rättssäkrasystem där.Herr talman! Eftersom frågeställaren upprepadesamma frågor som i det första inlägget och eftersomjag redan har svarat på dem så tror jag inte att detleder till så mycket att jag upprepar de kraven och depositionerna.Anf. 8 ():Herr talman! Jodå, det gör det visst! Jag är - vil-ket utrikesministern ifrågasatte - klart intresserad avden här frågan. Det är naturligtvis därför jag står hären när nästan bara vi är närvarande.Jag tycker att det är viktigt att detta reds ut och jagvälkomnar också att regeringen har tagit initiativ föratt ifrågasätta sanktionssystemet. Jag tycker att det ärganska bra.Men jag är inte helt nöjd, och det är också därförjag står här. Framför allt är jag inte riktigt nöjd medhur detta kommer att ta. Vad ska hända meddem som är drabbade av dagens system ?Vad kan utrikesministern lova dem? Är fyra månaderen lagom att ha sina tillgångar frysta, är detlite eller kanske lite ? Eller ärdet kanske bara en bråkdel av det man får räkna medom man har råkat hamna på listan med det nuvarandesystemet?Även om vi inte ska fördjupa oss i personliga falli den här kammaren så kan man efterlysa ett principi-ellt svar från utrikesministern på den frågan.Utrikesministern vet att jag och det parti som jagföreträder till skillnad från ställer upppå den internationella terroristbekämpningen. Menäven i en krigssituation finns det krav på grundläg-gande mänskliga rättigheter. Därför är de viktiga attupprätthålla även när man har fattat hårdhänta, effek-tiva beslut i säkerhetsrådet som kunde ha poängeromedelbart efter den 11 september.Därför konstaterar jag avslutningsvis fortfarandeatt vi har ett problem mellan FN-resolutionen ochgrundläggande mänskliga rättigheter. När regeringenhar tvingats välja har den valt utrikespolitisk lydnadframför respekt för de mänskliga rättigheterna. Detkan hända igen. Jag hoppas naturligtvis att det integör det, men till dess att detta har ändrats så har vifaktiskt inte rättssäkerhet här utan en rättsskandal.Anf. 9 Utrikesminister ():Herr talman! Vad kan vi göra för att hjälpa depersoner som står på sanktionslistan?Jag kan inte ta ställning till om de är skyldiga elleroskyldiga. Däremot kan jag ta ställning till att de skafå ett stöd som svenska medborgare.Det har vi också gjort genom att för det första frånUD:s sida snabbt informera ombuden för de tresvenskarna om vilka amerikanska myndigheter de skavända sig till för att få listan omprövad.För det andra förmedlade vi detre svenska medborgarnas önskemål om att bli avför-da från listan.För det tredje har vi i eget namn begärt att helalistan ska omprövas.För det fjärde har vi sett till så att de svenskar somberörs har fått träffa de respektive myndigheterna iUSA genom sina ombud för att föra diskussioner omatt få bli avförda från listan.För det femte - vilket bör varamedveten om - har vi erbjudit ombuden att vi skaförmedla begäran om humanitära undantag så attdessa personer inte ska få en svår situation för sigsjälva och sina familjer. Men detta har ombuden intevelat. Den har alltså erbjudit möj-ligheten att kräva personliga humanitära undantag förflera månader sedan, men ombuden har inte varitintresserade.Vi har agerat både för att förändra och förbättraprinciperna och göra vad som står i vår makt för atthjälpa de här tre personerna utan att ta ställning tillhuvudfrågan, dvs. huruvida de är skyldiga elleroskyldiga. Det är möjligt att har merinformation än vad jag har på den punkten, men jagoch regeringen kan i alla fall inte ta sådan ställning.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 2001/02:257 om nyk-terhetsorganisationerAnf. 10 Socialminister ():Herr talman! har frågat migom vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att nyk-terhetsorganisationerna kan ges ett ökat stöd för sinbasverksamhet.Det nuvarande statsbidragssystemet har tillämpatsi . Det sker nu en utvärdering av systemets till-lämpning.Före 1999 fanns statsbidrag till vissa nykterhetsorganisationer.Denna nämnd bestod enbart av representanter förnykterhetsorganisationerna och hade som enda upp-gift att fördela statsbidraget på drygt 18 miljonerkronor till de 15 nykterhetsorganisationer som fannsuppräknade i en förordning. Nykterhetsorganisatio-nerna fördelade statbidraget till sig själva.Nämnden tilldelade under sin existens exaktsamma belopp till de 15 organisationernaoavsett vad de gjorde och oavsett att medlemsantalethos vissa organisationer mins-kat med mer än två tredjedelar. Några kriterier förfördelningen fanns inte. Inga nya organisationer kun-de beviljas stöd. Vissa organisationer som hade ettfåtal medlemmar tilldelades ändå betydande belopp.Andra organisationer, t.ex. , ,, , , , Länkrörelsen m.fl., somockså arbetade med alkohol- och narkotikafrågorkunde inte få del av det här stödet utan fick sökaorganisationsstöd hos eller med helt andra kriterier och villkor för attfå stöd. Dit kunde också organi-sationer vända sig för att få bidrag. Nykterhetsrörel-sens organisationer kunde således få statligt stöd försin verksamhet från flera håll. Dessa förhållandenkritiserades framför allt från de organisationer somstod utanför men ändå arbetademed alkohol- och narkotikafrågor.Med anledning av den kritiken beslutade rege-ringen att tillkalla en kommitté för att seöver formerna för det statliga stödet till nykterhetsor-ganisationer och andra organisationer verksammainom det sociala området.