prot · GP09118 · 2002-06-03 00:00:00 — Det går knappt att beskrivaförhållandena.När det gäller sanktioner tror jag att jag kommer i en dispyt om vad den israeliskafredsrörelsen säger. Jag vill bara betona att jag harhaft kontakt med den israeliska fredsrörelsen, intemed som är socialdemokrat utan medmånga andra - också socialdemokrater - som är le-damöter i . De säger att sanktioner är nödvän-diga. Jag tror fortfarande att det är ett sätt att få enrättvis fred och ett stopp på dödläget.Anf. 54 Utrikesminister ():Fru talman! Jag vände mig inte emot den pales-tinska myndigheten och sade att man kan kontrolleraallt våld. Jag sade att alla palestinska grupper och denpalestinska myndigheten kan göra mer. Självklart ärjag medveten om att det inte går att kontrollera alla,men här har alla palestinska grupper ett ansvar attgöra allt vad de kan för att förhindra den destruktivautvecklingen.Till syvende och sist står vårt hopp till att det bliren så stark press från hela det internationella samfun-det och från världen i övrigt att det kan bli en lösningpå konflikten. har en gång sagt atthittills har man haft väldigt långa fredsförhandlingar,men hoppet har varit mycket litet. gäller det att fåväldigt korta fredsförhandlingar efter en internationellkonferens och i stället försöka att realisera bildandetav två stater sida vid sida, och . Det ärockså syftet med den internationella fredskonferenssom vi hoppas ska kunna hållas i slutet av sommareneller början på hösten.Jag tror att något av det allra viktigaste som Sve-rige och andra länder kan göra inför denna konferensär att se till att det internationella samfundet hållersamman, att vi gemensamt pressar på för att se till attdet hålls en konferens där man kan komma överensom en tvåstatslösning baserad på det initiativ somArabförbundet beslutade om i . Det kommerden att fortsätta att arbeta för.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2001/02:423 omeuropeiska tullarAnf. 55 Statsrådet ():Fru talman! Per har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta för att tillse att den europeiskaunionen omgående avskaffar alla handelshinder somtullar och kvoter.Sverige är en liten öppen ekonomi som är starktberoende av omvärlden. Handelsutbytet är livsnervenför den svenska ekonomin. Vi har en lång tradition avatt stå upp för fri handel och rättvisa spelregler i deninternationella handeln. Vårt agerande bygger på enbred politisk samsyn på hemmaplan om mål ochmedel i handelspolitiken. Enigheten gör att Sverigekan agera med ett stort mått av både trovärdighet ochkraft till förmån för en ökad liberalisering av världs-handeln. Regeringen agerar aktivt för att minskahindren såväl för den svenska exporten som importentill Sverige.Vid i i november 2001lanserades förhandlingar syftande till minskade han-delshinder för varor och tjänster samt till bättre ochutvidgade regler för världshandeln.I arbetet med att ta fram EU:s position på tullom-rådet, drev linjen att EU borde ha som mål attavskaffa alla tullar för industrivaror mellan de merutvecklade länderna fram . Tyvärr var viensamma bland EU-medlemmarna om att ha dennaambition. Men vi fortsätter i det interna EU-arbetetatt driva på för så långtgående resultat som möjligt.Ett område där vi är särskilt aktiva gäller möjligasektorsavtal. Vi vill uppnå nolltullar för miljövaroroch energivaror, och vi är öppna för motsvarandelösningar också på andra områden.I Uruguayrundan kom vi över-ens om att alla kvoter för import av tyg och kläderska avskaffas . har försökt få till stånden tidigareläggning av detta datum för EU:s del menfått ett mycket svagt stöd från andra medlemsländer.Sverige är det land inom EU som är mest kritiskttill EU:s användning av antidumpningsinstrumentet.Även på jordbruksområdet verkar för enomfattande liberalisering av EU:s gränsskydd och föratt de externa effekterna av den gemensamma jord-brukspolitiken, inte minst för , ska få etttungt genomslag i kommande arbete med att reforme-ra den gemensamma jordbrukspolitiken. Det är sär-skilt angeläget att komma till rätta med det problemsom uppstår när färdigvaror från beläggsmed högre tull än ingående råvaror, det som kallas förtulleskalering.I detta sammanhang vill jag också framhålla attSverige i Dohaförhandlingen också prioriterar arbetetmed att ta bort krångliga handelsprocedurer, som ivärsta fall kan fördyra en vara med upp till 10 %.Sverige är också pådrivande för att EU:s bilateralafrihandelsavtal med andra länder ska bli så ambitiösasom möjligt. EU har avslutat förhandlingarnaom ett sådant frihandelsavtal med , och kommersnart att börja förhandla med AVS-länderna, dvs.länderna i , och Stillahavsregionen.Under det svenska EU-ordförandeskapet beslutadeEU att avveckla alla tullar och kvoter för importen avallt utom vapen från de minst utvecklade länderna.Detta beslut vill vi nu utvidga till att omfatta ocksåalla AVS-länder.USA beslutade att införa skyddstullar påimporten av 15 stålprodukter. EU har med hänvisningtill de amerikanska åtgärderna på stålområdet införtegna provisoriska skyddsåtgärder på stålimport tillunionen. motsatte sig som enda EU-land attEU - i rådande läge - skulle införa denna åtgärd. Detär inget märkligt med detta. är den ledandefrihandelskraften i EU. Och till skillnad från Per Billspartikamrater i , genomsyrar detta både detvi säger och det vi gör.Anf. 56 PER ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret. I stora delarhåller jag med om det som sägs i svaret eftersom detråder stor samsyn om vikten av att vi har öppna grän-ser. Det här är en debatt som snarare ska inspirera enbra politik till att bli ännu bättre, därför att vi är ju ettlitet land och är oerhört beroende av öppna gränseroch frihandel.Frihandel ger lägre priser. Frihandel ger ökat väl-stånd, ger en effektivare konkurrens. Den ger möjlig-het för fattiga länder att resa sig upp och utvecklas.Den ger också små länder med en liten hemmamark-nad en möjlighet att få företag som verkligen kansälja globalt.Frihandel är också någonting som gynnar all-mänintresset och står i motsats till särintressen. Jagtror också att den bidrar till fred och stabilitet, därföratt det har visat sig att så länge som varor flödar övergränser har det varit betydligt svårare att starta krig.Den knyter också band mellan olika människor avolika kulturer, olika religion, olika hudfärg.Det är just därför som jag tycker att det är viktigtatt vi ägnar tid åt att titta på oss själva. Hur kan vi bliännu bättre? Och hur kan vi framför allt stå upp i EU,inte bara som den bäste utan att vi sakta men säkertockså flyttar fram positionerna och alltid är ett lack-muspapper på, så att vi så fort något felaktigt händerär där och höjer våra fingrar?Här tycker jag att det finns några problem, t.ex.med det amerikanska köttet. Under tidnu har man bedrivit forskning och inte kunnat visa attdet på något sätt är farligt, och ändå finns det förbudmot att föra in detta. Vi har Tobinskatten, som jag sersom en tull på alla typer av transaktioner. Och så harvi jordbruks- och klädtullarna inom EU.Är det här då viktigt? Man har räknat ut att barajordbruks- och klädtullarna kostar en normal svensktvåbarnsfamilj . 15 000 högreper år blir levnadsomkostnaderna därför att EU harhöga tullar på kläder och jordbruksvaror. Det äregentligen precis tvärt emot det som vi skulle viljagöra. Vi skulle ju vilja se mera handel och mindrebidrag.FN har beräknat att skulle kunna öpp-na upp marknader som skulle ge de allra fattigasteländerna i ökade im-portinkomster.Visst, det går åt rätt håll, men ibland går det van-sinnigt långsamt. När det t.ex. gäller sockret, där vihar avvecklingsplan, betalar vi avvärldsmarknadspriset i . Det som blir överdumpar vi på världsmarknaden och pressar därmedned priset ännu mer. Är det då en framgång att viäntligen ska bli av med det här ? Javisst.Går det då tillräckligt fort? Nej, verkligen inte. Detgår alldeles för långsamt.Anf. 57 Statsrådet ():Fru talman! Jag skulle vilja tacka Per för stö-det för den politik som vi för på det här området i EU.Den samsyn som vi har här i riksdag, densamsyn som vi har på hemmaplan här i , göratt jag kan ta för mig på ett helt annat sätt i det euro-peiska samarbetet på handelsområdet än vad en del avmina kolleger klarar av om de har en splittrad bas påhemmaplan. Detta är en viktig förklaring till att vitrots vår litenhet kan säga att vi hör till de länder somtar mest utrymme, gör flest inspel och driver på hår-dast i utformningen av den kompromiss som är EU:sgemensamma handelspolitik. Men som vi båda vet ärdet ofta de med lägst ambitioner som bestämmertakten i EU:s handelspolitik.Jag är, som Per hör, ganska stolt över desvenska insatserna på det här området. Men det ärockså uppenbart att jag inte är nöjd med resultatet.Här behöver vi hjälpas åt. Det är inte bara i somprotektionismen får prägla politiken i alldeles för höggrad. Också här i EU är detta alldeles för vanligt. Vihar exempel på detta inom tekoindustrin. Den studiesom Per åberopar har vi själva finansierat ochlagt ut just för att skapa underlag för dem som villdriva på i de här frågorna. Det här gäller också påjordbruksområdet och många andra områden.Jag skulle vilja peka på att också ni moderater iSverige kan göra viktiga insatser genom att försökapåverka partikamrater i andra EU-länder, i EU-regeringar, i och på andra håll attinte alltid falla till föga för det lokala producentintres-set. Även näringslivets företrädare har en viktig rollatt spela i ett mer moderniseringsinriktat näringslivs-klimat i EU som handelspolitiken kan driva fram.Till sist: är väldigt ensamt i EU om attlyfta fram konsumentintresset. Här kan vi på basis avden enighet vi har hos oss på olika håll driva på föratt påverka opinionen med den kraft som vi har ochmed den effektivitet som vi förmår att mobilisera. Jagskulle vilja uppmana Per att driva på sina parti-vänner på olika håll att hjälpa oss i kampen. Tillsam-mans blir vi effektivare också i EU.Anf. 58 PER ():Fru talman! Jag ska jag så gärna försöka hjälpatill. Det är ingen tvekan om att frihandelns fienderinte alltid finns på den röda kanten eller på den blåakanten. Det fula nyllet sticker upp lite här och lite där.Alldeles för ofta ser vi idén om att frihandel är brapå alla områden utom just i den bransch där man självråkar befinna sig. Där vill man gärna tjäna mycketpengar, ha det ganska bekvämt och se till att de oseri-ösa konkurrenter som kommer utifrån hålls långtborta.Låt mig ta upp två saker som jag tycker är viktiga.Den ena är det förhoppningsvis lilla handelskrigetmed om de 15 stålvarorna. Man kan naturligtvisvälja många olika strategier, men det som tyvärrverkar vara EU:s linje är att först införa importkvoterför att skydda sina egna marknader och sedan förbe-reda en hämnd. Om det inte hade varit så allvarligthade man blivit ganska full i skratt över hur raffineratman väljer vissa delstaters produkter - delstater därdet var väldigt jämnt mellan republikaner och demo-krater. Nog är det fiffigt och finurligt uttänkt. Menfrågan är verkligen om det är klokt att ge igen ochkräva hämnd på en gång.Jag skulle faktiskt tro att det kan vara bättre attvända andra kinden till. Någon stor strateg har engång uttalat att man inte ska använda tit for tat, dvs.lika för lika. Den bästa strategin är ofta tit for twotats, dvs. att man inte ger igen på en gång, men ombeteendet upprepas ger man igen ännu kraftfullare.Jag förstår och vet att handelsministern inte kandebattera olika taktiker för hur vi ska komma till rättamed ståltullsproblematiken, men det är ändå ett litettips på en alternativ strategi.Den andra, minst lika viktiga, sak jag skulle viljata upp är att de krafter som jobbar mot frihandel harblivit alltmer raffinerade. Jag tänker inte på dem somdrar på sig svarta luvor och slänger gatsten. De harvisserligen dolt sina ansikten, men det är inte de somär det allra största problemet. Jag tror snarare att detär de mer sofistikerade, som säger att miljöskäl göratt vi inte kan ta emot varor som kommer väldigtlångt bortifrån eller att de arbetsförhållanden somfinns i exportlandet är så dåliga att landet inte ska fåmöjlighet att exportera sina varor. Det är försiktig-hetsprincipen. Trots att både fem och veten-skaplig forskning inte har kunnat visa att någonting ärfarligt ska man ändå kunna fortsätta att stänga sakerute av försiktighetsskäl.Här tror jag att vi behöver se upp på alla kanter.Man använder dolda skäl för att stänga marknader.Det låter fint att man av sociala skäl eller miljöskälska stänga sina gränser, men det är likafullt en häms-ko för när de försöker resa sig upp urfattigdom.Anf. 59 Statsrådet ():Fru talman! Per tar upp den mest aktuellatvistefrågan på det handelspolitiska området, nämli-gen stålet. Jag gör samma bedömning. Detta är i be-loppsmässiga termer en ganska liten konflikt, menden är väldigt stor i andra avseenden. Det är en radi-kal upptrappning av konflikten mellan EU och USAsom är viktig för hela världsekonomin, eftersom vårhandel är en tredjedel av all handel i hela världen. Detär ett trendbrott som innebär att den period av alltbättre handelspolitiska relationer vi har haft överNordatlanten i ett slag har vänts i sin motsats, och nuär vi inne i en tit for two tats-situation i stället för attdet sker en gradvis förbättring av relationerna. Därförär jag mycket oroad över detta.Jag delar den grundläggande synen att man måstevara väldigt försiktig innan man klappar till medretaliation, motåtgärder och skyddsåtgärder, men vikan inte låta bli att ha en hög beredskap för detta, fördet amerikanerna har gjort är helt enkelt oacceptabelt.Vi får inte heller skicka signalen till dem att vi baravänder andra kinden till och accepterar vilka över-grepp som helst bara för att de har starka inrikespoli-tiska och väljarmatematiska motiv.Det kanske allra intressantaste med stålfrågan ärändå hur den illustrerar att handelspolitiken inte ar-betar i ett vaakum. Om man ser på vad det är som hardrivit fram den amerikanska protektionismen på dettaområde får man en tydlig bild av hur samhälleligaförhållanden i övrigt styr det handelspolitiska ageran-det. De handelspolitiska principerna och den finaretoriken i högtidstalen betyder väldigt lite när dekonfronteras med förhållandena i samhället i stort.Vad är det för förhållande jag syfar på? Jo, det ärdet faktum att det amerikanska samhället är organise-rat så att de människor som har arbetat i ett stålföre-tag i hela sitt liv och njuter sitt otium som pensio-närer plötsligt konfronteras med risken att bli av medsin pension om stålföretaget lägger ned. Inte bara det- de blir av med sin sjukförsäkring, sin sjukvård ochsin medicin. Amerikanerna har inga gemensammakollektiva skattefinansierade system, utan det ligger ihänderna på den enskilda att göra upp med sin ar-betsgivare. Det har han eller hon gjort på ett bra sätt,sånär som på denna lilla detalj. Om den arbetsgivarede haft inte är en hälsosam och finansielltstark utbetalare råkar alla dessa oskyldigamänniskor illa ut.Det handelspolitiska konfliktläge vi nu har överNordatlanten illustrerar att det amerikanska sättet attorganisera samhället inte är tillräckligt utvecklingsbe-främjande eller frihandelsvänligt för att det ska varamöjligt ens för en så övertygad frihandlare som dennuvarande amerikanska republikanska administratio-nen att driva en konsekvent politik på detta område.Så starka är de utvecklingsbromsande krafterna i detamerikanska samhället, på grund av en ålderdomligomodern metod för att organisera de grundläggandevälfärdsförhållandena. Det är den kanske allra vikti-gaste läxa vi har att lära av vad som pågår på stål-marknaden.Anf. 60 PER ():Fru talman! Jag delar verkligen oron, och jag serdet också som ett trendbrott. Jag håller helt med omatt vi måste hålla en hög beredskap. Jag tror att vi harsamma syn på hur vi så fort som möjligt ska lösaproblematiken när det gäller ståltullar och se till att vigår framåt och öppnar våra gränser ännu mer. Jag ärockså övertygad om att vi på olika sätt kan hjälpas åtför att se till att EU:s politik blir mer öppen utåt ochinte bara hyggligt öppen inåt.Jag kan inte låta bli att ändå le lite grann åt denenkla socialdemokratiska retoriken, som går ut på skulle ha varit moderat i om man ärrepublikan i och att man automatiskt skulle hablivit sosse om man kom till om man är de-mokrat i USA.Jag har bott i , och jag är ganskaövertygad om att flertalet både demokrater och repu-blikaner blir helt chockerade om de hör att vi kan bliav av den sista hundralappen vi tjänar. Detbrukar de kalla stöld. Jag är inte säker på att det är såenkelt att man kan säga att alla demokrater skulle hablivit socialdemokrater och alla republikaner skulleha blivit moderater.Avslutningsvis vill jag säga att det finns ytterliga-re en exportmöjlighet. Vi kanske gemensamt ska göralite reklam - jag vet faktiskt att det redan görs - fördet svenska pensionssystemet. Det är ju ett pensions-system som våra partier gemensamt har varit med ochbyggt upp. Där har vi kanske vår nästa exportfram-gång.Anf. 61 Statsrådet ():Fru talman! Jag tackar Per för den sista idén.Jag tycker att det är en bra idé. Vi har en lagfästtjänstepension, som med stöd av lagen ger alla män-niskor en pension i relation till den inkomst de harhaft i sitt arbete. Jag beklagar bara att det tog närmare40 år för , dåvarande , attkomma på denna linje. står vi i samladebakom detta. Jag tycker att det är en bra sak att spridaöver världen att vi är överens om detta, och att dettaär ett utvecklingsfrämjande drag i den svenska sam-hällsmodellen. Det är något som inte bara stannar vidpensionssystemet, utan vi har det också vad gällerläkemedel, sjukvård, arbetslöshetsförsäkring och inteminst skatteutjämning.Kom ihåg att den ort i där man lägger nedstålindustrin också måste avskeda lärare och dra nedambitionerna i den lilla offentligfinansierade sjukvår-den. Allt som finansieras med skattemedel drabbas,för någon skatteutjämning av det slag som en del avoss slåss för i finns inte i , och för dendelen inte heller i en del länder i Europa.Jag menade inte att såra Per med liknelsenmellan moderater och republikaner. Jag trodde att detskulle uppfattas som en komplimang. Jag påstår inteatt alla republikaner automatiskt skulle bli moderateri eller att alla demokrater skulle bli socialde-mokrater i . Det vore mig fjärran. Men jagnoterade att den moderate partiledaren var den endapartiledare som tydligt markerade sin familiaritet medRpublikanerna i anslutning till presidentvalet. Hanbesökte partikonventet, tog ställning för Bush och varväldigt glad när han vann valet. Det var inte folkpar-tiledaren eller andra. Men jag ber gärna om ursäkt omPer uppfattade detta som någonting nedsättande.Det var inte min avsikt, det försäkrar jag.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2001/02:424 omförsäljningsförbudet mot svenskt snusAnf. 62 Statsrådet ():Fru talman! Per har frågat vilka åtgärder jagtänker vidta för att se till att försäljningsförbudet motsvenskt snus inom EU ska upphöra.Per anför i sin interpellation att snus inte baraär en hälsofråga utan också en inremarknadsfråga, dåförsäljningsförbudet hindrar den fria rörligheten avvaror på den inre marknaden.Bakgrunden är att det inom EU gäller ett förbudmot försäljning av tobak för användning i munnen,dvs. Detta stadgas i ett direktiv om tillverkning,presentation och försäljning av tobaksvaror (direktiv89/622/EEG, ändrat genom direktiv /41/EEG ochsedermera ersatt av direktiv /37/EG). Såsom PerBill anfört i sin interpellation lyckades vidEU-tillträdet i anslutningsfördraget efter stora an-strängningar förhandla fram ett permanent undantagfrån direktivet, och försäljningsförbudet gäller såledesinte i Sverige.Förutom det permanenta undantaget från försälj-ningsförbudet innehåller anslutningsfördraget ävenförpliktelser som innebär att åtagit sig att setill att svenskt snus inte släpps ut på marknaden iandra EU-länder där försäljningsförbudet gäller fulltut.Nu gällande regler innebär således att det är för-bjudet att exportera snus från till andra EU-länder.Det ursprungliga tobaksdirektivet tillkom föreSveriges medlemskap i unionen. Vid EU-tillträdet varden svenska prioriteringen vad gäller snuset att fåbehålla möjligheten att lagligen försälja denna pro-dukt på den svenska marknaden.Under 2001 var tobaksdirektivet föremål för över-syn i hälsorådet. Vid omförhandlingen diskuteradesen eventuell förändring av försäljningsförbudet. Densvenska regeringen gjorde bedömningen att det var-ken i rådet eller i var möjligt att fåmajoritet för en ändring av förbudet.Vid översynen prioriterade andra tobaks-frågor, bl.a. att sänka maximinivåerna för tjära, niko-tin och kolmonoxid i cigaretter, att förbjuda använd-ningen av begrepp som mild, light etc. och att skärpareglerna för varningstexter på tobaksprodukter. Idessa avseenden nådde framgång.Per menar att tobaksdirektivet snedvriderkonkurrensen. Jag har förståelse för hans invändning-ar mot att svenskt snus inte får säljas till andra med-lemsstater i unionen. Det är ologiskt att försäljning avsnus är förbjuden i övriga EU, medan ett antal andraprodukter som är mer hälsovådliga får cirkulera frittpå den inre marknaden.Principerna om den fria rörligheten av varor,tjänster, personer och kapital är av stor betydelse förförverkligandet av en gemensam inre marknad. Enväl fungerande inre marknad är särskilt viktig förSverige som ett litet och exportberoende land. Somexportfrämjare håller jag med Per om att ett för-säljningsförbud avseende snus inte är förenligt medprincipen om den fria rörligheten av varor.Vid fjolårets omförhandling av tobaksdirektivetvalde regeringen att flytta fram positionerna i andrafrågor och bedömde det som utsiktslöst att driva snus-frågan. Den bedömningen ligger fast.Men kan jag väl tänka mig att förhål-landena kan ändras så att det kan bli möjligt attmildra eller slopa exportförbudet.Anf. 63 PER ():Fru talman! De sista orden i svaret skulle jag viljatolka som något mycket positivt. Då finns det ju enmöjlighet att ändrar sin position om det finnssakliga skäl och att vi gemensamt kan arbeta för att tabort även denna lilla imperfektion när det gäller han-delspolitik.För mig är detta i första hand en frihetsfråga. Dethandlar om vuxna människors rätt att med fri viljabestämma sig för att göra något, t.ex. att snusa, ochjag tycker inte att det är något som vi ska ha förmyn-deri kring. Det lär finnas nästan en miljon snusare iSverige , och många av dem är f.d. rökare. Omdetta stämmer är det ganska många som har gått frånett betydligt farligare leverne till ett klart bättre.Problemet är, som jag ser det, att när man antogdet här fördraget 1992 och förbjöd all tobak "för oraltbruk som inte avses att rökas eller tuggas", alltså bl.a.snus, byggde man det på forskning som WTO hadegjort kring sambandet mellan cancer och bruk avamerikanskt respektive indiskt snus. Jag är inte sär-skilt lärd på snusområdet, men jag har ändå förståttatt det är tydliga skillnader mellan dessa tre snussor-ter. har ett flertal studier visat att man intehar kunnat hitta något samband mellan cancer ochsvenskt snus. Det har gjort att EU har tvingats ta bortcancervarningen från de varningsetiketter som finnspå snusförpackningarna. Det tycker jag är ett förstasteg mot att man inser att den forskning som finns , åtminstone den jag känner till, inte visar på nå-got samband mellan svenskt snus och cancer.Innan man nästa gång ser över tobaksdirektivet -jag tror det är - skulle vi faktiskt gemen-samt kunna peka på att det finns ett antal studier somvisar att det samband som finns mellan cancer ochamerikanskt och indiskt snus inte finns mellansvenskt snus och cancer. Jag tycker att det skullekunna vara ett tungt vägande skäl för att ta bort ex-portförbudet.Utan att på något sätt påstå att snus skulle varanågon hälsoprodukt har t.ex. Cancerfonden ochPharmacia 2001 visat att snuset har dubbelt så braeffekt för den som vill sluta röka som Pharmaciasnikotintuggummin. Det kanske inte var riktigt vad dehade hoppats på.