prot · GP09101 · 2002-04-24 00:00:00 — Detta är naturligtvis väldigt all-varligt.Jag är glad att regeringen nu äntligentillsatt en utredning med uppgift att föreslå hur denframtida utbildningen bör utformas i fråga om mål,innehåll, organisation och personalens kompetens.Utredningen har till uppgift att arbeta med två paral-lella alternativ: ett där särskolan kvarstår som egenskolform och ett där den upphör.Fru talman! Jag kan säga att jag tror på särskolansom egen skolform så här långt, men kommer natur-ligtvis att delta i det utredningsarbete som jag är sattatt göra med öppna ögon och med barnens bästa stän-digt för ögonen.(forts. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till förmiddagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.17 § (forts.) Elever med funktionshinder (forts.UbU13)Anf. 169 ():Fru talman! När vi nu debatterar frågor som rörfunktionshindrade och deras möjligheter till utbild-ning så vill jag först slå fast att den kristdemokratiskamänniskosynen utgår från en värdegrund förenligmed tradition och västerländsk humanism -den kulturtradition som vårt samhälle byggt på i merän tusen år.Det innebär att varje människa är unik och har ettabsolut värde. Hon besitter därtill en förmåga attutvecklas i gemenskap med andra människor, och detär i relationerna med andra som vi växer, utvecklasoch mognar.De värden man väljer som grund för politikenmåste kunna ge en helhetsbild av människan, hennesvärde, förutsättningar, behov och uppgift.Enligt vår mening ska alla människor i vardagsli-vet kunna ta sina specifika möjligheter i anspråk.Detta gäller inte minst de människor som har svårt attgöra sin röst hörd i samhällsdebatten. Rättvisa ochsolidaritet är begrepp som tillsammans beskriver detömsesidiga beroendet människor emellan.Fru talman! Vi är överens om att alla människorhar rätt till utbildning. Möjligheten till ett livslångtlärande måste omfatta alla på lika villkor och varaanpassad till varje enskild människas behov. Tyvärrfinns det tendenser i vårt samhälle att funktionshind-rade blir en andra klassens medborgare. De har intesamma rätt till utbildning. Deras behov tillgodosesinte i samma utsträckning som de icke utvecklings-stördas. Genom att förneka de utvecklingsstördadenna rätt diskrimineras en av de svagaste gruppernai samhället. Det kan vi kristdemokrater aldrig accep-tera.Fru talman! Vi behandlar frågor som berörelever med funktionshinder och deras rätt till braundervisning av specialutbildade lärare i bra skoloroch med bästa tänkbara hjälpmedel. Det är en själv-klarhet för många, men långt ifrån för alla.Regeringen beslutade att de fastaskoldelarna vid specialskolorna och Hälls-boskolan skulle avvecklas. Det var ett olyckligt be-slut, som drev de mest stödbehövande eleverna mereller mindre ut i kylan. Alltför många kommunerklarar inte av, och har ej heller personella eller tek-niska resurser att ge en bra skolgång till de funktions-hindrade. har år krävt attde fasta skoldelarna vid specialskolan ska återskapas.Vi har i budget efter budget anvisat medel för att denfortsatta verksamheten vid specialskolorna tryggas.Tyvärr har vårt krav gång på gång förkastats av enmajoritet bestående av socialdemokrater, vänsterpar-tister och miljöpartister. Vi har väldigt svårt att förståvad som ligger bakom ert ställningstagande. Är detför någon ynka miljon som ni är beredda att försvåraför de funktionshindrade?Fru talman! Vi håller fast vid vårt krav på att spe-cialskolornas fasta skoldelar ska öppnas för de funk-tionshindrades skull. Vi hoppas att den utredning somskolministern aviserat leder till något positivt. Vi harockså ett särskilt yttrande i betänkandet, som handlarjust om specialskolans framtid.Fru talman! Betänkandet Elever med funktions-hinder med sina 38 motionsyrkanden handlar omfunktionshindrade elevers möjlighet att välja skola,lika möjligheter för elever med fler funktionshindertill omvårdnad och utbildning oavsett var i landet debor, utredning om riksgymnasium för blinda ochsynskadade ungdomar med flerfunktionshinder, stödför elever med funktionshinder i den vanliga skolan,översyn av finansieringen av skolformer för hörsel-skadade elever, teckenspråkstolk för döva, mottagan-de av barn i särskolan samt rätt för utvecklingsstördatill vuxenutbildning. Sin vana trogen väljer majorite-ten i utskottet att avslå alla motionsyrkanden. Någotannat var ju inte heller att vänta. Majoriteten fortsät-ter att köra sin låt-gå-politik eller hänvisar möjligen, ibästa fall, till någon utredning som ska tillsättas ellerpågår.Fru talman! Jag ska lyfta fram några områden somvi tycker måste åtgärdas för att förbättra för de funk-tionshindrade. De hinder som finns för särskoleele-vers möjlighet till fortsatt utbildning måste tas bort.Enligt vår mening får det inte vara en omöjlighet fören särskoleelev att gå på ett nationellt gymnasiepro-gram om eleven har den kompetens som krävs, sär-skilt som det ofta handlar om barn utan intellektuellutvecklingsstörning som blir placerade i den obligato-riska särskolan.Inte heller vuxna med utvecklingsstörning ellervuxna som av andra skäl har gått i särskola som barnhar samma rätt till grundläggande vuxenutbild-ning som andra vuxna har. Vad är detta annat ändiskriminering? Vi kristdemokrater anser det vara ensjälvklarhet att de utvecklingsstörda ska ha sammarätt till vuxenutbildning som icke utvecklingsstörda.Denna rätt måste lagfästas. Att bara hänvisa till någonframtida utredning hjälper föga de utvecklingsstördasom inte får någon utbildning.Det är inte heller enligt vår mening rimligt att haolika myndigheter som tillstånds- och tillsynsmyn-dighet för de olika skolformerna oavsett om de drivssom friskola eller som offentlig skola eller om dethandlar om en sär- eller specialskola. Vi tror attsamma tillstånds- och tillsynsmyndighet skulle säker-ställa en likvärdig bedömning . Vi anseratt bör vara tillstånds- och tillsynsmyn-dighet för berörda skolor.Avslutningsvis, fru talman, anser vi att krav börställas på obligatoriska utredningar inför placeringarav barn i särskola. Det som sker - att placering-ar kan göras utan föregående utredningar eller medstöd av utredningar som har allvarliga brister - äroacceptabelt. Enligt vår mening får det inte före-komma att elever som inte hör till målgruppen försärskolan av någon anledning ändå placeras där. Detfinns en tendens att när resurser fattas för stödunder-visning så löser man problemet genom att placeraeleven i särskolan. Ett sådant tillvägagångssätt ärförkastligt.Fru talman! Självfallet står jag bakom samtligayrkanden där finns med, men förtids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall tillreservation 7 under punkt 23.Anf. 170 ():Fru talman! Barn med funktionshinder har rätt attvistas i en miljö där de känner att de kan växa, där defår del av den bästa tänkbara pedagogiken och under-visningen och där också de kan få möjlighet att fåvänner och känna sig trygga. För många barn är sko-lan sådan, men långt ifrån alla får uppleva och kännadet här.Barn med funktionshinder har ofta ett större be-hov av stöd och individuell anpassning i skolan änvad andra barn har. Stödet är avgörande för barnensrätt till likvärdig utbildning. De problem som elevermed funktionshinder möter i skolan kan inte endastrelateras till den pedagogiska undervisningssituatio-nen.Problemen består även i att skolan inte alltid för-mår skapa förutsättningar för alla elevers deltagande.Följden blir utestängning och ibland diskriminering.Det kan handla om gymnastiken. Det kan handla omfriluftsdagar eller andra aktiviteter som skolan ordnar.Skolförfattningen är tydlig när det gäller skolansskyldighet att stödja barn med svårigheter i skolan.Problemet är att det inte kan prövas rättsligt om enelev får det stöd han eller hon behöver för att få enutbildning likvärdig med andras. Bestämmelserna gerett bra skydd i teorin, men i praktiken finns det ingakriterier på vad som ingår i rätten till stöd. Det finnsheller ingen faktisk möjlighet att kunna utkräva dennarätt.Alla människor ska ha rätt till hjälp och stöd di-rekt för att kunna delta i skolan och samhället på likavillkor. De bestämmelser som vi har borde tydligareutgå från den enskilde elevens rätt till utbildning. Denenskilde eleven ska ha en laglig rätt att få sina behovutredda och tillgodosedda. Vi tycker därför att enändring av skollagen ska göras för att tydligare regle-ra den enskilde elevens rätt till utbildning.Fru talman! 1998 gjorde en nationellkvalitetsgranskning av läs- och skrivprocessen i un-dervisningen. I rapporten redovisade utbildningsin-spektörerna att det fanns få skolmiljöer som gynnadeelevernas läs- och skrivprocesser. Bl.a. saknade lärar-na ofta kunskap om läs- och skrivprocessens betydel-se för eleverna i de olika ämnena. Vi vet att aveleverna i varje årskull har läs- och skrivproblem. Detär alltså i genomsnitt 1-2 barn i varje klass.Dessa barn behöver stöd och hjälp. I grundskolanfår man förlita sig till grundskoleförordningen och attskolan och kommunen tar sitt ansvar. Men regeringenkonstaterar själv i budgetpropositionen att det finnsproblem. Där påpekar man att skolor ofta kräver endiagnos för att eleverna ska erhålla stödinsatser trotsatt en sådan inte ska behövas. skriverockså att det är viktigt att problemen upptäcks tidigt,så att åtgärder kan sättas in direkt när de behövs.Fru talman! Ju mer särskilda behov människorhar, desto sämre fungerar välfärdsstaten . Debarn som har störst behov av att välja skola fritt, ochatt det finns många olika alternativ att välja bland, ärde barn som har svårt att finna sig till rätta ellerkomma till sin rätt i skolan. Vi vill ändra på det. Vivill att alla elever ska ha rätt och möjlighet att väljaden skola som passar honom eller henne bäst.Vi i var också kraftfulla motståndaretill den avveckling som gjordes av specialskolverk-samheten i bl.a. och som regeringen be-slutade om . Efter nedläggningenav den fasta skoldelen verkade det , när ut-bildningsminister var där, som om regeringenhade ändrat sig och tänkte riva upp beslutet. Det visa-de sig senare att ministern bara hade uttalat sig ochinte ville ändra beslutet, som skulle stå fast. Det ärtrist, tycker vi.Vi är flera som fortsätter att kämpa för att demultifunktionshindrade barnen ska ha rätt att väljaoch söka till den skola som passar dem bäst. Detgäller rätten att söka och gå hela utbildningen vidt.ex. en specialskola som . Vi hoppas fort-farande på att utbildningsministern och majoritetenmed Socialdemokraterna i spetsen tar sitt förnuft tillfånga och låter barnen och föräldrarna själva be-stämma, i stället för att det centralt ska avgöras vadsom är bäst för varje familj och varje elev.Vi i arbetar också med att låta blindaoch synskadade barn med multifunktionshinder fåmöjlighet till bra studier även efter . Vivill inrätta ett nytt riksgymnasium för dessa elever.Bakgrunden är att vi anser att alla ungdomar har rättatt kunna gå vidare i sin utbildning och utvecklas i sinegen takt, oavsett ålder och oavsett funktionshinder.Fru talman! Avslutningsvis vill jag yrka bifall tillreservation 6 under punkt 10.Anf. 171 ():Fru talman! Att funktionshinder inte ska behövaleda till en handikappad tillvaro för en människahåller väl i praktiken alla med om. Men i verklighetenuteblir ofta de avgörande och viktiga besluten för denenskilde med funktionshinder.Idén om integration har länge varit den bärandeprincipen inom utbildningspolitiken. Människor medfunktionshinder ska kunna få ett sådant stöd att dekan leva ett självständigt liv och delta i bl.a. utbild-ning på samma villkor som andra människor. Elevermed funktionshinder ska få lika möjlighet till om-vårdnad och utbildning var än i landet de bor. Det ären bra princip. får inte en princip drivas sålångt att man glömmer att människor tycker olika ochatt föräldrars och elevers önskemål faktiskt ser väl-digt olika ut.Enligt ska integration vara en rättighetför föräldrar och elever, men den ska inte vara etttvång. Det var därför gick emot nedlägg-ningen av och för elevermed flerhandikapp. har ju beslutat attlägga ned specialskolorna för flerhandikappade, ock-så de fasta skoldelarna och Hällsboskolan.Jag tycker att det var ett väldigt olyckligt beslut,som borde rivas upp så länge möjligheten finns. Deföräldrar som anser att någon form av specialskola ärdet bästa alternativet för sina barn måste få en möj-lighet att välja specialskola. Många hörselskadadeföredrar t.ex. specialskolor, eftersom de anser attdessa skolor skapar de bästa förutsättningarna för enhörselskadad att få en utbildning som ger en bragrund för samhällsliv och yrkesliv.Riksdagen har tidigare fattat beslut om att accep-tera specialskolor just för hörselskadade, men tyvärrmotsvarar det inte vad som sker i verkligheten. Detfinns flera kommuner som inte kan anordna under-visningsgrupper för hörselskadade. Där är rättighetenatt välja skolform bara en pappersrättighet. Därför harFolkpartiet väckt en motion om att hörselskadadeelever ska tillförsäkras rätten till särskilda undervis-ningsgrupper om de så önskar.Fru talman! Barn med ADHD, DAMP eller Asp-bergers syndrom behöver hjälp . Därför är detviktigt att lärare och övrig skolpersonal har väldigtgoda kunskaper om olika typer av behandlingsmeto-der. Även när det gäller dessa barn finns det väldigtolika uppfattningar om huruvida de ska gå i särskildaskolor eller inte. Skolpolitiken måste även här utfor-mas så att olika lösningar är möjliga och så att föräld-rarna har möjlighet att välja. Vanlig skolgång medboende hemma är ett bra mål, men om det i verklig-heten leder till sämre skolgång, mindre frihet ochsämre förberedelser för vuxenlivet, kan inte principenom integration tillämpas utan undantag. Över huvudtaget måste föräldrainflytandet över barnens skolgångfinnas med också när det gäller barn med funktions-hinder.För tillfället utreds om särskolan även i framtidenska vara en särskild skolform för elever med begåv-ningshandikapp eller om den skolformen ska upphö-ra. Jag och oroar oss för att barn medutvecklingsstörning ska få en sämre ut-bildning . Särskolans finaarbete har bevisat att barn med ut-vecklingsstörning kan utvecklas mycket bättre än vadman trodde för bara . Det är visserli-gen väldigt bra om särskoleelever på olika sätt integ-reras med andra skolbarn. Det kan vara utmärkt attläsa i samma skolbyggnader och att ha många aktivi-teter tillsammans.Men att helt upplösa särskolan som egen skolformär jag mycket skeptisk till. I varje fall har jag hittillsinte hört några så goda argument att jag blivit överty-gad om motsatsen. Jag är tvärtom övertygad om attjust det att vi har haft en särskola med en egen läro-plan har lett till att många utvecklingsstörda i dagklarar sig bra ute i samhällslivet.Naturligtvis ska även vuxna utvecklingsstörda harätt till utbildning. Det föreslog redan , men i olika sammanhang har majoritetensagt nej till att ge de utvecklingsstörda vuxna en så-dan rättighet. Alla fyra borgerliga partier har förslagom att särskoleelever ska garanteras den rätt tillgrundläggande vuxenutbildning som andra vuxna har.Jag beklagar att varken Socialdemokraterna, vill stödja det förslaget. Jagkan heller inte riktigt förstå varför de säger nej. Jag ärövertygad om att många vuxna utvecklingsstördaskulle kunna få hjälp till ett både värdigare och merinnehållsrikt liv om de fick gå i vuxensärskola.Fru talman! Skolpolitiken för elever med funk-tionshinder och utvecklingsstörningar hör ihop meden helhetssyn på vilka möjligheter människor medolika hinder ska ha för att kunna få så stor frihet sommöjligt. har tidigare i andra sammanhangmotionerat om att rätten till personlig assistent skagenomföras som den ursprungligen var tänkt. ärdet många elever som inte får ta med sig den person-liga assistent han eller hon har hemma till skolan. Förmånga, inte minst elever med psykiska problem avnågon form, är det ett väldigt stort orosmoment attbehöva anpassa sig till ny personal när man kommertill skolan.Ett utbildningssystem som står öppet för alla frånförskolan t.o.m. högskolan är en förutsättning för attfunktionshindrade ska kunna delta i samhällsliv ochyrkesliv. Helt uppenbart finns det fortfarandeför många hinder för funktionshindrade. har enfamilj med ett funktionshindrat barn fortfarande all-deles för små möjligheter att bestämma själv.Jag väljer av tidsskäl att yrka bifall endast till enreservation, nämligen reservation 1 under punkt 11.Anf. 172 ():Fru talman! Arbetet med att anpassa den svenskaskolan så att den också är öppen för elever med funk-tionshinder har intensifierats under de senaste åren.Det handlar då inte bara om att få en skola där elevermed funktionshinder kan delta i utbildningen och fåen bra sådan, utan målet är att finna en organisationsom ser elevens situation i ett helhetsperspektiv. elevens sociala nätverk viktigt. Det handlar omhela nätverket - att man har tillgång till kamraterna iskolan, att man kan bo hemma och möta mamma ochpappa som andra barn gör samt att man har en me-ningsfull fritid.Det är alltså fråga om ett helhetsperspektiv. Mendet är också fråga om en långsiktighet. Det måstefinnas en planering av skolverksamheten så att denockså ger en bra grund för fortsättningen för elever, isynnerhet elever med allvarliga funktionsstörningar,så att man får ett vuxenliv där skolan verkligen harlagt grunden för ens möjligheter att fortsätta i någonform av yrkesverksamhet, för dem som så kan, ochatt kunna delta i det livslånga lärandet.Flera av de propositioner som regeringen i sam-verkan med och har lagtfram under innevarande mandatperiod har inneburitviktiga steg i rätt riktning. I och med propositionenElever med funktionshinder - Ansvar för utbildningoch stöd, som kom 1998/99, fick vi en organisationsom innebar ett samlat ansvar för utbildningen avelever med funktionshinder. Den löste bl.a. det storaproblemet med splittringen på tre olika huvudmän.Tidigare hade kommunen ansvaret för skolan ochskötte den som en separat enhet. Staten hade ansvaretför utbildning av personal - lärare, specialpedagogerosv. hade ansvaret för vård, habiliteringoch rehabilitering.Den nya organisationen har samlats kring en nymyndighet, , som haruppgiften att samordna, utveckla och vara rådgivandetill kommunerna, som har ansvaret för skolan. Det härkommer att betyda att man utvecklar en kompetens ilandet som når ut till kommunerna och gör att man påplats, i en integrerad form, kan få lämpliga skolfor-mer för alla de olika typer av behov som finns.Det tar naturligtvis tid att genomföra detta. Det ärviktigt att vi också får garantierför att kvaliteten hålls hög. Inget barn skaråka illa ut på grund av att man har en omställning-speriod. Det åligger både och att svara för denna uppföljnings-verksamhet.Det behövs ytterligare resurser. ,och regeringen har i det gemensammabudgetarbetet tillskjutit resurser, dels i samband medden nya organisationen, dels i budgetarbetet generelltnär det gäller förstärkningen av kommunernas medelför skolverksamheten. Då har det också tydligtangetts att dessa medel i första hand är avsedda för attbygga ut personalen med fler lärare, specialpedagogerosv. så att elever i behov av särskilt stöd också kan fådet.Det här kommer att innebära att grupper avelever som har lämnats utan stöd kan få det.Där finns det många grupper, varav några har nämnts.Sofia nämnde t.ex. elever med läs- ochskrivsvårigheter, som har varit eneftersatt grupp. Det är en skam att vi inte har fåttderas problem löst. Men det finns alltså resurser iform av pengar tillsatta.Det finns också ett stort problem som inte går attlösa snabbt, och det är tillgången på lärare och speci-alpedagoger. Där har det alltså satsats på en ny lärar-utbildning med resurser, men det tar tid att utbildalärare. Det pågår också olika försök att så att sägadammsuga landet på kompetenta lärare och se eftervilka möjligheter det finns att under övergångsperio-den, tills vi nu får tillräckligt många utbildade lärare,få in personal som kan klara situationen.Jag tror att jag nöjer mig med detta, med tanke påatt vi har en liten tidsbrist.Anf. 173 ():Fru talman! Jag tänkte inleda med att yrka bifalltill förslaget i betänkandet och avslag på reservatio-nerna. Det är ingen högoddsare rent retoriskt att göradet, men det är väl lika bra så att man inte glömmerdet.Det betänkande vi nu har att hantera handlar somalla vet om motioner från allmänna motioner. Det ärväl kända krav och väl kända ställningstaganden, ochdet är en debatt som vi har haft under hela dennamandatperiod. Jag tänker därför försöka vara relativtkortfattad. Möjligtvis gör jag på slutet en utvikningjust kring särskolan eftersom jag tycker att det ärangeläget.I det här betänkandet inleder vi med att avslå enmängd motioner som rör funktionshindrades skol-gång. Det är förslag om statlig skolpeng, om särskildainsatser för olika ändamål och om mer eller bättreinformation om vilka valmöjligheter man har. Det ären viktig diskussion. Det är en viktig diskussion fördem som främst berörs, nämligen barnen och derasföräldrar, men det är också en viktig diskussion föralla oss som är engagerade i människors möjligheteratt få en god utbildning.Vår utgångspunkt som socialdemokrater har varitbarnens bästa och alla barns rätt till en utbildning avbra kvalitet. Särskilt när det gäller funktionshindradesrätt är den handikappolitiska principen viktig, dvs.barn och ungdomar med funktionshinder ska så långtdet är möjligt erbjudas en anpassad utbildning i sinhemkommun och därmed ha rätt och möjlighet att bohemma med sina föräldrar.Det är en viktig princip. Den har inte minst starktstöd i handikapprörelsen. Det är en princip som fak-tiskt har funnits bakom många av de satsningar somhar gjorts i under ochsom nu ligger bakom de förbättringar vi gör av ut-bildningsväsendet för de funktionshindrade.Alla vet att vi håller på och bygger upp en ny stö-dorganisation, där nya myndigheter bildas för attbättre möta de behov som finns, inte minst för attkunna ge stöd och rådgivning till landets kommuneroch skolor. ochSpecialskolemyndigheten får vi en tydligare ansvars-fördelning mellan stat och kommun som viser till att stödet och kompetensen finns lokalt ochregionalt förankrad.Vid sidan av denna nya stödorganisation har viockså genomfört omfattande kompetensutveck-lingsinsatser för att öka kunskapen kring inte minstspecialpedagogik, och mer blir det ju. Redan i bud-getpropositionen aviserades ytterligare riktade kom-petensutvecklingssatsningar för lärare som har attmöta barn med grav tal- och språkstörning eller barnsom har synskada kombinerad med funktionshinder.Dessutom innebär, som nämnde, dennya lärarutbildningen i sig att vi framöver får väsent-ligt fler lärare som har en specialpedagogisk kompe-tens och därtill möjlighet att profilera sig inom dettaområde i större utsträckning än tidigare.Genom den nya och stärkta rätten till åtgärdspro-gram stärker vi också elevers och föräldrars rätt tillstöd, och det är viktigt, inte minst för barn med funk-tionshinder.Samtidigt, när allt detta är sagt, är det ändå en saksom inte nämns i debatten som jag inte kan låta bli attfundera över. Det är frågan om ekonomiska resurser.Allt det vi pratar om, de olika utgångspunkter vi harmellan våra olika partier, hänger intimt samman medom det finns resurser till och förutsättningar för attgöra detta. Det handlar om de ökade anslag som vi nuger till , men också omde generella statsbidragsökningar till kommunernasom vi nu tillför genom de s.k. Wärnerssonpengarna.Över 17,5 miljarder kronor tillförs för att perso-naltätheten ska öka och därmed också stödet ochmöjligheterna att ge stöd till barn och ungdomar iskolan. Det är över 15 000 tjänster . Detmärks redan nu och kommer att märkas i ökandeutsträckning de kommande åren.Det här är viktigt att nämna, inte minst när manser de politiska alternativ som finns. Vi vet att Mode-raterna när det gäller att ge skolan nya resurser uppfattning som nämnde i den sär-skilda debatten vi hade här i kammaren för en månadsedan: "Det är som att hälla vatten i hink full av hål.