prot · GQ0939 · 2002-12-18 00:00:00 — )14 § betänkande 2002/03:AU2Utgiftsområde 14 Arbetsliv (prop. 2002/03:1 delvis).Anf. 188 ():Fru talman! Jag ska försöka att inte förlänga debatten alltför mycket.Varje vardag är det uppemot 1,4 miljoner människor i vårt land som intearbetar eller arbetar mindre än de önskar. Detta trots att de är i arbetsförålderoch skulle kunna göra en insats som vore värdefull för landet. De är antingenarbetslösa, i arbetsmarknadsåtgärder, latent arbetssökande, långtidssjukskriv-na, förtidspensionerade eller undersysselsatta. Var fjärde människa i arbetsförålder arbetar således inte, och utvecklingen visar att läget inte blir bättre.Den stora ökningen av långtidssjukskrivningarna under senare delen av90-talet har fortsatt. Ökningen utgörs till större delen av kvinnor, som svararför merparten av de långvariga sjukskrivningarna. Det är också främst blandkvinnorna som det sker fortsatta förändringar. De sjukskrivna kvinnorna är istor utsträckning anställda inom vård, skola och omsorg, och de blir allt yng-re.Av den senaste statistiken från framgår visserligenatt ökningstakten för antalet sjukskrivna minskar, men sker enkraftig ökning av antalet förtidspensionärer. Antalet långtidssjukskrivna ärredan uppe i avskräckande höga tal, och om nuvarande utveckling fortsätterhar vi flera sjukskrivna än öppet arbetslösa. Värst är utvecklingenoch läget inom offentlig sektor, och kostnaderna för samhället är mycketstora.Enligt en presenterad rapport från harkostnaderna för sjukfrånvaron fördubblats . Det gäller för allabranscher och alla regioner. Högst ligger , och lägst ligger Krono-berg. Skillnaderna mellan länen är stora och har bestått , men trotsstora skillnader mellan länen räcker det inte med insatser bara i de län somhar de högsta sjukpenningkostnaderna för att nå regeringens mål om att hal-vera sjukfrånvaron.De största kostnaderna för sjukfrånvaron finns av naturliga skäl i de storakommunerna, trots att dessa har låga sjuktal per invånare. Sanningen är fak-tiskt att även om sjuktalen minskar till den lägsta nivån, som finns i Dande-ryd, räcker det inte för att halvera sjukfrånvaron. Det räcker inte heller attenskilda branscher eller regioner med hög sjukfrånvaro tillfrisknar. Målet atthalvera sjukfrånvaron nås då ändå inte.Sjukfrånvaron måste sjunka i alla branscher och alla regioner. Med hän-syn till den oroväckande utveckling som skett kan konstateras attregeringen inte har lyckats stoppa utvecklingen och att det är tveksamt ommålen med nuvarande politik verkligen är realistiska.Det går säkert inte att peka ut en orsak till sjukfrånvaron. Verkligheten ärmer komplex än så. Förklaringar måste nog sökas bland flera olika orsakersom sammanfaller. Undersökningar visar att majoriteten av dem som oftasjukskriver sig gör det av andra orsaker än sådana som rör arbetsplatsen.Regeringens lösning på problemet är att rikta åtgärder mot arbetsgivarna ocharbetsplatserna. Det är fel väg att gå. Man måste i stället göra en bredaresamhällsanalys, som innefattar både människors arbetsförhållanden och derasekonomiska situation. Det måste skapas en öppen arbetsmarknad med störrerörlighet.Arbetsmarknaden måste bli tillgänglig för alla, och den sociala rörlighe-ten måste öka. Det finns studier som visar att det finns fler sjukskrivna i deområden där arbetsmarknaden fungerar dåligt. Vår nuvarande arbetsrättsligalagstiftning motverkar byte av arbetsgivare. Vi moderater vill ändra på dettaoch införa mer flexibla regler. Till exempel bör turordningsreglerna avskaf-fas, så att fler företag vågar anställa fler och så att fler personer vågar bytaarbete oftare.Offentlig sektor visar märkbart högre ohälsotal än den privata sektorn,även om det finns stora skillnader. Den koncentration till ett fåtalarbetsgiva-re som framför allt finns inom vård, skola och omsorg skapar totalt sett sämrearbetsförhållanden än om olika former av företag och organisationer fickkonkurrera om både arbetskraft och konsumenter.Undersökningar visar att en påtagligt större del av dem som arbetar inomprivata alternativ upplever att de krav som ställs på dem är möjliga att nå. Enstörre mångfald av arbetsgivare inom vården, skolan och omsorgen skullesäkert leda till både minskat missnöje och minskad frustration för de anställ-da, vilket i sin tur skulle kunna minska sjukskrivningarna.Över huvud taget måste det vara politikens roll att inspirera och skapamöjligheter för fritt val för den enskilde och för familjer, inte att dirigera.Detmåste bli möjligt att räcka till i vardagen. Förutsättningar måste skapas så attindivider och familjer kan välja sina egna lösningar. Detta är viktigt inteminst av jämställdhetsskäl. Den främsta formen av oberoende är att kunnaleva på sin lön och inte vara beroende av bidrag, och därför behövs en skatte-reform. Det bör också skapas möjligheter för den enskilde att kompetensut-veckla sig, så att större tillfredsställelse i arbetet kan uppnås och att detgårlättare att byta arbete om det så önskas.Jämställdhets- och kompetensutvecklingsfrågor kommer attnärmare tas upp av min partikollega gäller anslagsförslaget under Utgiftsområde 14 har Moderata sam-lingspartiet en annan inriktning av den ekonomiska politiken och budgetpoli-tiken. Beträffande de olika anslagen kan nämnas att vi moderater är principi-ella motståndare till specialdomstolar och partssammansatta domstolar. Vianser därför att Arbetsdomstolen bör läggas ned och att dess uppgifter böröverföras till det allmänna domstolsväsendet. Vi anser vidare att de fyra om-budsmän som har till uppgift att utöva tillsyn över diskrimineringslagstift-ningen i arbetslivet bör slås ihop till en myndighet och slutligen att uppgifter bör begränsas.Fru talman! Givetvis står jag bakom alla våra reservationer, men för tidsvinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 1.Anf. 189 ():Fru talman! Regeringen har som ett av sina mål satt upp ett bra arbetslivmed väl fungerande arbetsvillkor, och vem kan väl inte skriva under på det.Men sedan går det snett någonstans, som vi har konstaterat tidigare här underkvällen.Folkpartiet gick till val på förändring. Ett annat är möjligt - tackoch lov. verkar folk faktiskt tvivla på att det finns andra strukturerochlösningar än dem vi matats med i generationer. "Vi vet vad vi har men vi vetinte vad vi får" är den gamla klassiska devisen. Vi har en vision om ett mo-dernare, mer företagsamt och kunskapsinriktat . Den största fördelenmed ett sådant är att många fler blir behövda och delaktiga. Invand-rare får jobb. Sjukskrivna får vård. Elever får stöd. Entreprenörer och kvinnorfår möjligheter. Ett samhälle som inte ger hela manskapet plats vid årornatappar fart. Det är det som har drabbat . Segregation är alltså inte baraen kränkning av de människor som drabbas utan också ett rent resursslöseri.Tillväxt: Vissa anser att det är ett skällsord. Om man misstar medel förmål kan jag förstå det, för tillväxt är faktiskt inget mål i sig. Det är ettmedelför att nå målet, precis som att bli riksdagsledamot inte är något mål utan ettmedel. Vi glömmer det . Ett bättre liv för alla är faktiskt vad alla härönskar.Tillväxt är inte enkelt men det ger ju faktiskt något så enkelt som mer attfördela åt alla. Därför är ett parti som skriver under på idén omtillväxtorienterad politik. Vi tror på sänkta skatter på arbete och företagandesom ett sätt att skapa denna tillväxt. Vi tror på en mer rättvis skattepolitikförframför allt de barnfamiljer som blir väldigt klämda med det skattesystem vihar i dag.Arbetsrätten blev ett hett ämne i valrörelsen. Folkpartietär inte emot arbetsrätten, som bland annat LO försökte få det till. Tvärtomvill vi faktiskt stärka den för till exempel gravida och vid föräldraledigheter.Men när till och med författarna bakom utredningen om en arbetsrättbörjar med att säga att mängden regler som reglerar arbetsrätten nu börjarnärma sig den absoluta gränsen för vad som är hanterligt kan man kanske anaatt det i sig utgör ett hinder för våra företagare. Det är hög tid för enrensningoch förenkling för att få en arbetsrätt som både fungerar som det skydd detvar tänkt som och främjar tillväxt.Folkpartiet gjorde integration till valets huvudfråga. Men pro-blem med integration gäller inte bara invandrare. Vi kan se tydliga exempelpå bristande integration som måste rättas till både för de drabbades skull ochur ett tillväxtperspektiv. Vi har oförmågan att släppa in invandrarna på ar-betsmarknaden, som vi talade om . Vi har brister på åtgärder mot detsnabbt växande antalet sjukskrivningar. Vi har också avsaknaden av åtgärderför att släppa in funktionshindrade i samhället och på arbetsmarknaden.I morse var det över en miljon, nästan en och en halv miljon, människorsom inte gick till jobbet fast de med en annan politik skulle kunna göra eninsats på arbetsmarknaden. Det är klart att det påverkar deras självbild. Demänniskorna känner inte att de är behövda.Av den dryga miljonen är ca 155 000 personer hemma för att de mår då-ligt. Sjukfrånvaron ökar i en taktsom ingen vare sig kan beräkna eller förstå . Vad vi vet är att ökningenär störst i landstingssektorn, där sjukfrånvaron nu faktiskt har nått . Vivetatt det offentliga står för den största delen sjukskrivna. Vi vet också att detären betydligt större andel kvinnor än män som blir sjukskrivna. Förhållandetär ungefär 60-40. Stressen slår hårdast mot kvinnor. har andelen kvinnor som har varit sjukskrivna mer än en månad ökarmed . Motsvarande siffra för männen är . Det är inte bra det heller.En förbättring av jämställdheten mellan könen skulle bidra till att förebyggaohälsa bland kvinnor.Folkpartiet har presenterat ett tiopunktersprogram som syftar till att mins-ka stressen i livet - inte bara i arbetslivet utan i livet i stort. Det handlarblandannat om att införa en skattereduktion på hushållsnära tjänster, en riktadskattesänkning till barnfamiljer och en reformerad arbetstidslagstiftning somgör det möjligt att bestämma mer över vår egen tid.Vi har en mycket bristfällig samverkan mellan sjukvården, försäkrings-kassorna, den drabbade och arbetsgivarna. Bristen på vård och rehabiliteringmåste åtgärdas. Vi tror att en bättre samordning mellan i första hand vårdenoch dessutom frigör de ekonomiska resurser som behövs.Situationen är nu också så allvarligt att vi faktiskt måste se över vissa regel-skärpningar. Vi föreslår dels vissa förändringar i regelverket kring läkaressjukskrivningsrätt, dels att sjukskrivna som erbjudits rehabilitering men intedeltagit ska få en lägre ersättning.Ibland kan delar av lösningar faktiskt vara barnsligt enkla. har redovisat en studie som visat att sex av tio heltids-sjukskrivna vill jobba åtminstone deltid. Det verkar ju synnerligen dumt attförhindra det.Regeringen sätter upp målet att halvera antalet sjukdagar . Detär ett hedervärt mål. Men sedan då? Jag är rädd för att detta mål får precissamma effekt som målet att halvera arbetslösheten. Man fixar och tricksarmed siffror och tabeller snarare än att man genomför någon verklig föränd-ring för dem som drabbats. Låt oss hoppas att jag har fel.Om den nuvarande utvecklingen inte bryts kommer inte bara allt reform-utrymme att försvinna. De existerande åtagandena på välfärdsområdet kom-mer också att hotas. Regeringens sätt att budgetera anslaget i statsbudgetenvisade väl detta på ett tydligt sätt. Om det belopp som Riksförsäkringsverkethade äskat hade förts upp hade utgiftstaket brutits igenom. Så man har valt attsätta upp ett mycket lägre belopp - återigen genom att fixa och tricksa medkolumner och tabeller.Bristen på åtgärder gör att denna budgetering faktiskt blir rena önsketän-kandet såvida inte avsikten bara är att vältra över kostnaden på fö-retagare, vilket man kanske kan luta åt att tro nu efter att trepartssamtaletheltplötsligt har decimerats till ett tvåpartssamtal.Folkpartiet tror på förebyggande insatser och egenmakt. Otaliga under-sökningar bevisar att en viktig orsak till sjukskrivning är just bristen på in-flytande över den egna livssituationen. Valfrihet är inte heller något skällsord- lika lite som tillväxt. är övertygat om att det är genom att av-skaffa monopolen inom de traditionella kvinnoyrkena som vi kan skapa nyaarbetsplatser med nya chefsstrukturer och lönebilder och en annan flexibilitet.Om de anställda ges möjlighet att välja mellan arbetsgivare bidrar det tillhögre löner, förbättrade arbetsvillkor och en generell statushöjning för de kvinnodominerade yrkena.Kvinnors lön i förhållande till mäns lön var . Det är ingenändring från föregående år. Pengar är inte allt, fru talman. Hade det varit denenda skillnaden mellan mäns och kvinnors liv kunde man kanske ha köpt det- fast de flesta kvinnor hade väl inte haft råd. Den fungerar inte. Den måste ses över.I dag startar mer än dubbelt så många män företag som kvinnor. Sverigetillhör de länder som har minst antal kvinnliga företagare. Jag är övertygadom att fler kvinnor kan och vill starta eget, men man lider helt enkelt av dethär inte-kan-väl-jag-syndromet. Jag är övertygad om att det är fler som villoch att man kanske hade vågat också om det hade varit en annan struktur ochenklare regler. Varför föds vi till exempel med en A-skattsedel? Är det någonsom har frågat sig det? Varför är det så svårt att skaffa en F-skattsedel?I dag anses det dessutom fortfarande fult att ägna sig åt privat företag-samhet inom omvårdnadssektorn. Det anses också fult att vilja köpa hjälp tillsitt hem. Jag har väldigt svårt att förstå det. I stället vill man pytsa till lönehöjningar i typiska kvinnoyrken. Man vill tvinga styrelseratt ta in kvinnor. Man vill tvinga alla till sex timmars arbetsdag. Det ärkvote-ringar, regleringar och en utbyggd offentlig sektor. Vi har hört det förr.Till sist vill jag ta upp kompetenssparande, kompetensutveckling. Vi äralla rörande överens om att det är en av de viktigaste frågorna för att behållaen stark tillväxt. Trots detta har reformer gång på gång skjutits på framtiden.De borgerliga partierna har en gemensam kompetensutvecklingsmotion. Tilloch med och ansåg att majoriteten i arbetsmarknadsutskottetborde läsa den. Motionens förslag var klart bättre än de förslag som återfannsi regeringens proposition. Tyvärr har väl inte den vädjan haft någon störreeffekt i arbetsmarknadsutskottet ännu.Utbildning är en färskvara. Vi måste ständigt utbilda oss. Systemet skavara individuellt och frivilligt. Det ska bygga på en möjlighet för personer attgöra insättningar på det egna kompetenssparkontot. Sparbelopppet ska kunnauppgå till ett basbelopp.Det är också viktigt att det individuella kompetenssparandet är lockande iförhållande till andra sparformer. Därför måste det råda stor valfrihet förspararna både vad gäller olika typer av sparande och olika sparinstitut. Kon-kurrens och valfrihet blir igen ett nyckelord för en liberal politik.Anf. 190 ():Fru talman ! I regeringsformen 1 kap. 2 § står följande "Den enskildespersonliga, ekonomiska och kulturella välfärd skall vara grundläggande målför den offentliga verksamheten. Det skall särskilt åligga det allmänna atttrygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt att verka för social om-sorg och trygghet och för en god levnadsmiljö".Att särskilt trygga rätten till arbete och verka för en god levnadsmiljö -det är vad detta betänkande om arbetsliv tar upp och är alltså en av grund-bultarna i regeringsformen. Hur väl har då regeringen lyckats med detta sittuppdrag?Ser man just till begreppen "trygga rätten till arbete" och "verka för engod levnadsmiljö" så har regeringen fortsatt med sin sifferexercis och lagt utdimridåer för att få oss att tro att verkligheten ser bättre ut än vad denegent-ligen gör. Arbetslösheten fortsätter att öka och ohälsan likaså men hur redo-visas detta i Socialdemokraternas målbeskrivningar?Hur många i vet om att sjukskrivna räknas in i begreppet syssel-satta och att kriteriet för att vara sysselsatt är att man arbetar minst entimmeper vecka? Den dystra och sanna bilden av arbetsmarknaden är att avden sysselsättningsuppgång som skett är ersättnings-jobb för de sjukskrivna och förtidspensionerade. är det, somsagts innan, sammantaget 1,4 miljoner svenskar i arbetsför ålder som intearbetar eller arbetar mindre än de önskar. Det innebär att var fjärde vuxenmänniska i arbetsför ålder inte arbetar. Är detta att arbeta för en god lev-nadsmiljö och trygg rätt till arbete, är det detta som socialdemokraterna påannonspelare är stolta men inte helt nöjda med?Fru talman! Nej, här måste till en helt annan politik för att vi kristdemo-krater ska känna oss stolta och nöjda när det gäller arbetslivet. Det är viktigtatt diskussionen om den ökade ohälsan utgår från människan i ett helhetsper-spektiv. Den ökande ohälsan kan inte enbart bero på hur arbetslivet ellerarbetsmarknaden fungerar. Snarare är det fråga om att människor måste få enbalans i tillvaron mellan arbete och hem- och familjeliv.I gårdagens står det i en kommentar till de havereradetrepartssamtalen att ett av skälen till de privata arbetsgivarnas avhopp är attbeskrivningen av sjukfrånvarons orsaker är för snäv. Här ger dem delvis rätt eftersom de i sina studier kommit fram till att"bara" hälften av alla sjukskrivna anser att arbetet helt eller delvis ärorsakentill sjukskrivningen. Det gäller alltså att se till människans hela situationmedarbete, hem och fritid för att få kunna få en överblick över ohälsoproblemati-ken.Förutom det som nämnde när han debatterade betänkandetAU1 så vill vi kristdemokrater ha följande förändringar inom arbetslivet föratt uppnå bättre levnadsförhållanden, minska ohälsan och trygga arbetet:1. Gör arbetslivet barnvänligt. Detta skapar en förutsättning för att bådekvinnor och män ska kunna utvecklas i sina yrkesroller och samtidigtkunna fungera i den viktiga föräldrarollen. Att vårda och fostra barn börses som en kompetenshöjande uppgift. Om föräldrar ges möjlighet tillflexibel förläggning av arbetstiden skulle de kunna minska barnens dagli-ga vistelse i barn- eller skolbarnsomsorgen och vara mer tillsammans meddem. Vi kristdemokrater ser positivt på så kallad job-sharing, där tvåparter med likartad kompetens delar på ett jobb för att klara till exempelbarnomsorgen på ett familjenära sätt.2. Fler aktörer och karriärvägar inom vårdsektorn. Med fler aktörer skullemöjligheten för både bättre arbetsförhållanden och löner öka, vilket i sintur underlättar för personalen att hålla ohälsan borta som kvali-teten på vården skulle öka.3. Inrätta en delegation för stress och utbrändhet där forskare ochpraktikeringår som kan föreslå nödvändiga åtgärder mot ohälsa.4. måste arbeta på ett aktivt sätt med såväl fysisk sompsykisk ohälsa och fungera som rådgivare i arbetsmiljöfrågor. Verket böräven fungera som en uppsökande samarbetspartner för de företag, organi-sationer och offentliga förvaltningar som vill ha stöd och råd om ohälsan.5. Satsa på kompetenssparande. Utbildning och kompetens är nyckelord förframtidens arbetsmarknad som utbildning alltmer blir en färsk-vara. Därför är det viktigt att införa ett system för sparande till kompe-tensutveckling. Systemet ska vara individuellt och frivilligt. De borgerligahar i en gemensam reservation redogjort för hur detta kompetenssparandekan se ut. Systemet ska bygga på att både arbetstagare och arbetsgivaregör insättningar på individuella kompetenssparkonton som ska beskattasmed avkastningskatt. Avdrag vid inkomstbeskattningen för insätt-ningar ska kunna göras upp till ett prisbasbelopp . Förvaltningen avdessa medel bör vara hos banker och finansiella institut, tycker vi borger-liga.Fru talman! I utskottsbetänkandet understryks vikten av att kvinnornassituation särskilt uppmärksammas i arbetet med ohälsan. Det senaste frånRiksförsäkringsverkets statistik är att antalet personer som varit sjukskrivna30 dagar eller mer ökade från 138 1997 till 295 000 personer ,en ökning med 156 800. Av dem är kvinnor. De vanligaste diagnosernaär depression, ångesttillstånd och stressreaktioner. Särskilt utsatta äranställdainom primärkommunal sektor.Svenska kvinnors förvärvsfrekvens ligger bland de högsta i världen ochkvinnor är de som arbetar mest i hemmen. Det verkar bli en allt svårare upp-gift att hinna med både yrkesarbete och hemarbete. Man vill i stället priorite-ra tid med barnen. Ett sätt att stödja kvinnor är att utforma beskattningen såatt det går att köpa hushållstjänster till ett rimligt pris. Detta skulle få enradomedelbara effekter. Rimliga priser på hushållstjänster skulle möjliggöra föräven de med normala inkomster att köpa dessa tjänster. Det skulle ocksåmedföra att de personer, oftast kvinnor, som utför sådana hushålls-tjänster på en svart marknad - och den är stor - skulle få riktiga jobb ochdärmed en betydande trygghet i form av lön, pension, försäkringar med mera.Det skulle också underlätta för många att såväl komma in på arbetsmarkna-den som att pröva eget företagande.I arbetsmarknadsministerns frånvaro ställer jag frågan till : Varför är Socialdemokraterna så kvinnofientliga och inte vill hjälpakvinnor att orka med ett yrkesarbete och hushållsarbete? Varför vill ni intesänka skatten på hushållstjänster så att fler kan få hjälp i sitt hem och pådettasätt få ned ohälsan?Fru talman! Jag vill till slut yrka bifall till den kristdemokratiska reserva-tionen nummer 2.Anf. 191 ():Fru talman! Till att börja med vill jag yrka bifall till reservationerna 3 och7.Under gårdagens debatt här i kammaren, och även i den här debatten, hardet diskuterats hur vi ska minska antalet långtidssjukskrivna. Centerpartiethar kritiserat regeringen för att man inte har vidtagit någraåtgärder för att minska ohälsan. Något yrvaket har den socialdemokratiskaregeringen föreslagit lösningar på hur man ska komma åt deproblemen.Att det är yrvaket och sent påkommet visar inte minst det betänkande videbatterar här vid denna sena timme. Det finns en tydlig statistik i betänkan-det som visar på regeringens misslyckande. Tyvärr är också debatten kringsjukskrivningarna i många stycken enbart inriktad på arbetsgivarens ansvarför sjukskrivningarna. Det visar inte minst den senaste tidens turbulens kringtrepartssamtalen, där det hade varit önskvärt att arbetsmarknadens parter hadekunnat komma överens.Ju har gått desto tydligare har det blivit att regeringens utsän-de inte har lyckats skapa enighet. Han har inte ens lyckats hålla ihop gruppen.Det är inte så konstigt för mig. Fokus i samtalen verkar ha varit att det enbartär arbetsgivarna som har och ska ta ansvar. Jag ska inte förneka att arbetsgi-varna har ett ansvar, men ansvaret vilar på så många fler än arbetsgivarna.Regeringens handlingsförlamning på det här området är tydlig rätt ige-nom. Inriktningen handlar enbart om att rehabilitera dem som redan blivitsjukskrivna.I det långsiktiga arbetet är det dock än viktigare att arbeta med att före-bygga ohälsa. Ur det perspektivet är det till exempel anmärkningsvärt att maninte ens lyckats lägga fram den utlovade folkhälsopropositionen.Fru talman! har inom andra politikområden utvecklat sinsyn på hur de vill förebygga ohälsa. Jag tänkte fokusera lite mer påarbetsmiljöfrågorna. Vi vill förbättra och öka fokus på det förebyggandearbetsmiljöarbetet. En mängd skador som kan härledas till arbetsmiljön kanförebyggas. För att det ska bli möjligt krävs att kunskapen och kompetenseninom detta område stärks.Vi behöver öka kunskapen kring de skillnader i förutsättningar och behovsom vi människor har, till exempel mellan kvinnor och män. Om vi tittar påutformningen av skiftnycklar och borrmaskiner ser vi att de är utformadeefter den genomsnittliga handstorleken hos en man. Storleken på tangenteroch tangentbord, liksom datormusen, är andra exempel på vanliga arbetsred-skap som vanligtvis är utformade efter mäns förutsättningar - dessutom gäll-er det högerhänta män.Centerpartiet vill därför att regeringen gör en närmare studie av hur ut-bildningen inom arbetsmiljöområdet har utvecklats. Regeringen bör även föraen dialog om hur kunskapen och kompetensen inom arbetsmiljöområdetytterligare kan stärkas.