prot · GP09111 · 2002-05-23 00:00:00 — Det är klart,skulle vi öppna upp för sådant också i i dethär läget tror jag att vi skulle få ökade spänningarockså i vårt land.Så jag menar nog att en politik som misslyckatsmed att knäcka långtidsarbetslösheten och få med allaregioner i länderna är en orsak till att människor kän-ner desperation och utanförskap. Det är ett misslyck-ande för de regeringar som har suttit - ja. Och det ärnaturligtvis ännu värre för regeringar som tillträderoch låter sig stödjas av partier av detta slag. 71 ():Fru talman! Jag har efter kontakter så sent som förvissat mig om att de kristdemokratiska parti-erna kommer att tillsätta en arbetsgrupp för att dis-kutera hur man ska hantera de här frågorna i Europa.Det är alltså ett stort bekymmer för samtliga. Minfråga är: Finns det en motsvarande diskussion inomde socialdemokratiska partierna?Anf. 72 Statsminister ():Fru talman! Jag tycker att det är utmärkt somHolger säger att de kristdemokratiskapartierna tar den här debatten. Jag tror att det är väl-digt välgörande. Det finns ju egentligen två storaströmningar i . Det finns några konservativapartier, ja, men det finns kristdemokratiska och soci-aldemokratiska partier. Det är huvudalternativen ieuropeisk politik, och vi har båda anledning att varaväldigt tydliga i avståndstagandet mot den här typenav nya partier och grunna ordentligt på varför det härinträffar.Det finns naturligtvis politiska förklaringar. Vi haren fortgående diskussion inom det europeiska social-demokratiska partiet. Vi har ju inte i något land ham-nat i det läget att vi stöder oss på ett sådant här parti iregeringsställning, och det hoppas jag verkligen att vislipper uppleva.Försäkringskassornas arbetsmiljöAnf. 73 ():Fru talman! Jag har en fråga till socialförsäk-ringsministern. Sjukskrivningsfrekvensen på försäk-ringskassorna ligger nu på topp, mellan och7,, vilket är mer än genomsnittet. Det berornaturligtvis på den höga sjukskrivningsfrekvensensom sådan. Arbetet har inneburit mycket belastning.Då finns det på kort sikt bara två sätt att lösa dethär på. Det ena är att avlasta försäkringskassorna,t.ex. att lyfta ut någon verksamhet. Det andra är attminska inflödet. Jag undrar om socialförsäkringsmi-nistern snabbt, inom det här kvartalet eller nästa, harför avsikt att sätta in sådana åtgärder.Anf. 74 Statsrådet ():Fru talman! Om talar om att föresommaren gå in och genomföra dramatiska föränd-ringar inom socialförsäkringsadministrationen tänkerregeringen inte göra det. Däremot är det så att detnaturligtvis pågår en diskussion om på vilket sätt manska kunna hantera en resursförstärkning för försäk-ringskassorna.Det pågår också, vilket kanske är än viktigare, ettlångsiktigt arbete med teknikutveckling som skaunderlätta. Det handlar både om den stora ålderspen-sionsreformen och om annat handläggningsstöd. Detpågår dessutom ett förändringsarbete där man avlastarförsäkringskassor vissa ärendeslag genom att de kon-centreras till sådana kassor som har större möjligheteratt arbeta med vissa speciella ärendeslag, t.ex. hante-ring av efterlevandepension. Regeringen har redanfattat ett sådant beslut, att koncentrera denna hand-läggning till Norrbottenkassan.Det handlar alltså om båda de saker som MargitGennser tar upp, dvs. om att avlasta genom att göraomgrupperingar av hanteringen och om att tillföraresurser.Anf. 75 ():Fru talman! Medan gräset gror dör kon. Vi är i ettkrisläge. Alltså måste man sätta in snabba åtgärder. Ialla fall måste man ge signaler om att dessa snabbaåtgärder kommer. Det finns olika sätt. Man kan lyftaut arbetsolycksfallsförsäkring. Man kan lyfta ut tra-fikskadorna. Naturligtvis kan man också se till attläkarna får snabb utbildning om hur man sjukskriver.Det har vi ju talat om . Där vet viatt vi kan få effekt. Då kunde man börja planera ensådan verksamhet, i alla fall inför fjärde kvartalet.Finns det sådana planer eller ska vi bara titta pådenna utveckling och inte försöka stoppa de rödasiffrorna?Anf. 76 Statsrådet ():Fru talman! Jo, vi ska stoppa de röda siffrorna ge-nom att skapa en arbetsmiljö för de anställda inomförsäkringskassorna så att de på samma sätt som allaandra får rätt att arbeta i en god arbetsmiljö.Jag tror inte, beträffande de konkreta förslag somMargit nu lyfter in, att beslut i den riktning-en skulle innebära någon drastisk förbättring för deanställda. Det är organisationsfrågor som är ganskaomfattande. Oavsett att jag i sak inte delar MargitGennsers uppfattning när det gäller själva förslagenkräver den typen av förändringar en hel del arbeteockså ute på de lokala försäkringskassorna.Men det pågår ett förändringsarbete i gynnsamriktning, och det pågår också diskussioner om påvilket sätt vi ska kunna stödja försäkringskassorna.Jag vet också att man inom Försäkringskasseförbun-det tillsammans med de anställdas organisationerdiskuterar hur arbetsmiljön ska bli bättre så att manlättare kan uppnå arbetstillfredsställelse för de an-ställda.Sedan är det självklart så att den riktigt stora frå-gan handlar om att minska tillflödet av sjukanmäl-ningar och att beta av den långtidssjukfrånvaro vi har.TandhygienistutbildningenAnf. 77 ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga omtandhygienisters utbildning till utbildningsministerThomas Östros.I dag har sju av åtta lärosäten treårig utbildningför tandhygienister. Det handlar mycket om att de skaha en fördjupad kunskap på äldreområdet, på barnom-rådet osv. kommer det förslag om att man skullekunna göra tandhygienistutbildningen tvåårig, vilketskulle vara ett sätt att försämra den utbildning somredan i dag pågår. har vi sex disputerade tand-hygienister och tio doktorander, och oral hälsa börjarbli ett tydligt begrepp i den akademiska världen.Kommer att tillåta att den här utbild-ningen försämras efter de förslag som är på väg?Anf. 78 Utbildningsminister ():Fru talman! Nej, det finns i det här läget inga pla-ner på denna typ av förändring av tandhygienistut-bildningen. Däremot har vi ett problem inom områdeti och med att tandsköterskeutbildningen i princip harförsvunnit från våra gymnasieskolor. Många eleverhar inte känt ett intresse för den utbildningen ochsöker en annan väg att skaffa sig fördjupad kunskap.Då handlar det om en yrkesutveckling inom tandhy-gienistområdet där vi naturligtvis måste föra ett reso-nemang med de olika aktörerna. kommervi inte att göra den här typen av förändringar.Jag ser framför allt inte en förkortning som hu-vudvägen att gå, snarare att via fördjupning locka flertill det här viktiga området.Anf. 79 ():Fru talman! Tandhygienistutbildningen är ju enhögskoleutbildning och leder till ett självständigtyrkesansvar. Tandsköterskorna inom gymnasieområ-det är en helt annan grupp med en helt annan utbild-ning, och dessa kan egentligen inte kan jämföras.I proposition 1997/98:112 sägs det att regeringenavser att ge i uppdrag att bedöma deutbildningsmässiga och ekonomiska konsekvensernaav förslag till kompetensområde förtandhygienister. Det här har ännu inte satts i sjön,trots att det kom 1997/98. Det här med kompetens-kraven är ännu inte färdigdiskuterat, och därför finnsdet en väldig oro att det ganska snabbt ska komma enförsämring av utbildningen till stånd. Det är därfördet är viktigt att lyfta fram denna fråga.Det verkar dock som kommer atthålla kvar den treåriga utbildningen.Anf. 80 Utbildningsminister ():Fru talman! Som jag sade är detta ett område somvi tittar på i sammanhang med att tandsköterskeut-bildningen i princip har försvunnit. Det är därför detfinns ett samband. Det handlar naturligtvis om att hurvi kan utveckla de här arbetsplatserna med välutbil-dade människor och rekrytera ungdomar till de härområdena. Det är inte samma yrkesgrupp, men yrkes-utbildningen måste ses över i ett sammanhang. Vi harinte nu några planer på att gå den väg som Ulla-BrittHagström pekar på.KommundelningarAnf. 81 ():Fru talman! Jag har en fråga till demokratiministerBritta Lejon.Om regeringen och menar allvar medatt demokratin skulle öka om vi hade fler förtroende-valda, varför gör då inte demokratiministern allt vadhon kan för att de kommundelar som arbetar för attbli självständiga också får den möjligheten?Anf. 82 Statsrådet ():Fru talman! Den här regeringen har ändå - det trorjag att måste hålla med om - gjort en heldel för att försöka fokusera på villko-ren för de förtroendevalda runtom i rike.Senast röstade ige-nom ett antal förslag i demokratipropositionen sominnebär att vi underlättar för människor att ta på sigett ansvar som förtroendevalda. Det är viktigt. Mensjälvfallet kan inte det vara de enda åtgärder vi vidtar.Människors vilja att vara med och ta sin del avansvaret för den svenska demokratin hänger på enmängd olika saker. Politiken måste kännas angelägen.Det måste vara möjligt att förena privatliv med poli-tik. Det handlar om möjligheterna att påverka interntinom partierna och hur medlemsdemokratin ser utdär.Sedan är det naturligtvis viktigt att de kommunervi har i är väl avpassade för att leva upp tillalla sina uppdrag.Anf. 83 ():Fru talman! Naturligtvis håller jag till stora delarmed om demokratiministerns historieskrivning närdet gäller vikten av ökad demokrati i ochsätten att komma dithän. Men jag är inte säker på attHeby, , , och en del andrakommuner och kommundelar håller om demokrati-ministerns historieskrivning när det gäller möjlighe-terna att, om jag får uttrycka mig så, knoppa avkommuner.Jag tog reda på siffror från min kommun. Jag bor iPartille kommun, som aldrig har varit annat änavknoppad i hela sitt liv. Den är precis medelstor vadgäller invånarantalet för svenska kommuner, och detfinns 345 förtroendevalda. Det innebär att det finnsmer än en förtroendevald på 100 invånare, och dettycker jag är ett ganska bra mått på möjligheterna tilldemokratiskt utbyte mellan politiker och invånare.Jag upprepar min fråga: Vad gör demokratimi-nistern för att dessa och andra kommundelar som villknoppas av ska få den möjligheten?Anf. 84 Statsrådet ():Fru talman! Regeringen har att ta ett ansvar förhelheten när vi ser över hur landet är indelat i lokalanivåer. Dit hör bl.a. demokratiaspekter. Självfalletväger de tungt. Självfallet väger befolkningens upp-fattning i de här frågorna jättetungt. Men vi har ock-så, som väl känner till, att se till helhetenså att de kommuner som finns har ekonomiska förut-sättningar att stå för t.ex. en väl fungerande skola ochäldrevård. Allt detta måste vägas samman.Under den senare perioden har vi sagt ja till ensådan här kommundelning: kommun lösgörsig från . I andra fall har vi sagt nej. Då finnsdet argument för varför vi kommit fram till bedöm-ningen att det inte har varit lämpligt.Låt mig avslutningsvis säga att det in-för höstens val finns 24 kommuner i somkommer att minska antalet förtroendevalda. Det härär inte enbart en fråga om de kommundelar som hadevelat bli kommuner. Framför allt är det en fråga föralla kommuner, alla partier och alla förtroendevaldaatt prioritera demokratifrågorna och inte bara se tillekonomin - också i de existerande kommunerna.Katolska kyrkans inställning till preventivmedelAnf. 85 ():Fru talman! Jag har en fråga till statsministern.Norges tidigare statsminister, socialdemokratenGro , beskriver i sina memoarerhur hon i ett samtal med påven om befolkningsfrågortog upp frågan om den katolska kyrkans starka mot-stånd mot användning av preventivmedel i form avkondomer. Här handlar det inte i första hand om attförhindra befruktning utan om att förhindra spridningav hiv/aids, framhöll hon. Påven och den katolskakyrkan har ett starkt inflytande över de fattiga männi-skorna i tredje världen. Därför var initiativ föredömligt. Tyvärr lyckadeshon inte få påven att ändra inställning.Jag vill därför fråga statsministern om han är be-redd att ta upp denna fråga skriftligen eller i samtalmed påven.Anf. 86 Statsminister ():Fru talman! Jag har inga sådana planer. Men detär värt en reflexion. Jag tror nog att rätt: Den katolska kyrkan kan spela en enorm rolli detta sammanhang. Vi vet också vikten av att spridainformation om användning av preventivmedel - ochdå handlar det om kondomer - för att begränsa sprid-ningen av aids.Jag har fört ett annat samtal av nästan samma ka-raktär men med en äldre statsman som berättade omsin kamp för att upplysa om detta. Det var NelsonMandela som var på den sydafrikanska landsbygden ien ofta mycket märklig miljö som var bådepuritansk och promiskuös och där de inte kunde talaom sådana här saker. Man såg bokstavligt talat hurtystnaden skördade liv.Han vågade tala. Jag tycker att man borde kunnakräva samma mod av den katolska kyrkan. Kan jaggöra någonting är jag beredd att överväga den saken.Anf. 87 ():Fru talman! Tack, statsministern, för det svaret.Statsministern är ju numera en statsman av viss dig-nitet, och jag vill säga att det är väldigt viktigt att allavärldens ledare tar upp den här frågan med påven.Därför vädjar jag verkligen till statsministern att göradetta. Ett brev kostar så lite.Anf. 88 Statsminister ():Fru talman! Jag tycker nog att jag inte behöversäga mycket mer än jag har sagt. Det är värt att tänkapå. Jag ska reflektera över förslaget. Ett brev betyderfaktiskt mycket, och det kostar så lite.Senast jag skrev ett brev skrev jag till Kanadaspremiärminister om att han tillsammans med de andrai G8 skulle ta upp frågan om den statsskuld somRwanda släpar på, som de fick ärva av den regim somutförde folkmordet. Det är en annan orättfärdighetsom kanske ett litet lands statsminister kan påverkagenom att skriva ett brev.Den orättfärdighet som består i att unga männi-skor döms till en för tidig död genom att kunnigavuxna är tysta bör vi naturligtvis också engagera ossi.Anf. 89 TALMANNEN:Detta var det sista inlägget i dagens frågestundsom därmed är avslutad.Jag tackar regeringens företrädare och kammarensledamöter för er medverkan.6 § Information om regeringens samlade synpå minhanteringAnf. 90 Försvarsminister ():Fru talman! Trots de framsteg som gjorts för attkomma till rätta med det globala minproblemet, t.ex.genom och revideringarna av1980 års vapenkonvention, är fortfarande ett stortantal länder i världen utsatta för effekterna av minoroch oexploderad ammunition. De hårdast drabbadeländerna är ofta de fattigaste och mest krigshärjade.Sverige är engagerat i minfrågorna. T.ex.är genom Sida en av världens största bidrags-givare till humanitär minröjning.Frågorna kring minor och oexploderad ammuni-tion är komplexa och spänner över flera politikområ-den. De omfattar bl.a. humanitär och militär minröj-ning, stöd till minoffer genom vård och rehabilitering,informationskampanjer för att öka medvetenheten förminfaran samt hjälp till stater med att få sina lager avminor förstörda. Även forskning och teknikutvecklingför att ta fram en mer effektiv, och för minröjarnasäkrare, ammunitions- och minröjningsteknik är frå-gor som omfattas av arbetet.Regeringen har därför tagit fram en samlad syn påminhantering som ska beskriva och förklara inrikt-ningen och målet med den svenska verksamheteninom området och säkerställa att de statliga aktörersom handhar frågorna arbetar mot samma mål och harsamma vision. Dessutom bidrar en samlad syn till attöka insynen i det svenska agerandet.Fru talman! Att följa, främja och vidareutvecklade internationella regelverken är även ettmål för regeringen. Vi kommer att fortsätta arbetetför en global anslutning till . Vikommer också inom ramen vapenkon-vention att verka för regleringar av vapen som gerupphov till s.k. explosiva lämningar av krig.En stor del av det direkta svenska stödet sker ge-nom bistånd, och målet är att bistå människor somdrabbats av krig och konflikter. Det svenska stödettill minhantering, genom Sidas utvecklingsbistånd,ges till länder med stora och långvariga problem.Stödet bör vara långsiktigt och syfta till att bygga uppkompetens och kapacitet i mottagarlandet.De initiativ som tar ska bidra till att delslösa det globala problemet med minor och oexplode-rad ammunition, dels förbättra vår ammunitions- ochminröjningsförmåga för att möta ett eventuellt fram-tida behov inom landet.Räddningsverket är operativa aktör inomhumanitär minröjning. Myndigheten ska kunna stödjainternationella minröjningsinsatser avseende ledning,utbildning och kvalitetssäkring. skaanvända Totalförsvarets ammunitions- och minröj-ningscentrum, SWEDEC, som resurs vid sin interna-tionella verksamhet.Försvarsmakten är operativa aktör inommilitär ammunitions- och minröjning och ska fortsattutveckla de ammunitions- och minröjningsförbandsom finns så att de kan verka nationellt och interna-tionellt. Försvarsmakten ska ha förmåga att i sambandmed militära ammunitions- och minröjningsinsatserkunna genomföra påkallad humanitär minröjning ochkunna stödja aktiviteter inom ramen för minhante-ring. Utvecklingen inom ammunitions- och minröj-ningsområdet bör ske i nära samverkan med andramyndigheter och då främst Räddningsverket.År 1997 inrättades Totalförsvarets ammunitions-och minröjningscentrum, SWEDEC, i . Detbildades för att stödja åtaganden och ambi-tioner inom humanitär ammunitions- och minröjning.SWEDEC ska vara den samlade nationella kompe-tensresursen inom ammunitions- och minröjning, ochdet ska vara en totalförsvarsresurs. SWEDEC skautveckla, eller bidra till att utveckla, metoder somsyftar till ett så kostnadseffektivt svenskt nationelltoch internationellt engagemang som möjligt.Sverige bör inom ramen för FN:s fredsbevarandeoperationer och andra internationella insatser kunnabistå med ammunitions- och minsökhundekipage. Detär därför av stor vikt att åtgärder vidtas så att kompe-tensen inom landet tas till vara på bästa sätt. Försvaretär villigt att utifrån sitt behov av minhundar medver-ka till att nå en lösning avseende Hundskolan i Sol-lefteå. Försvarets behov räcker dock inte ensamt föratt lösa Hundskolans problem. Försvarets behovmåste därför ingå som en del i en större och merlångsiktig lösning.Svensk forskning och utveckling inom ammuni-tions- och minröjning har en framskjuten plats inter-nationellt. För att nå ökad nationell samordning närdet gäller forskning, teknikutveckling och anskaff-ning inom området föreslås att en nationell samver-kansgrupp inrättas. Gruppen, bestående av de svenskamyndigheter som arbetar med ammunitions- ochminröjningsfrågor ska utbyta information och erfa-renheter samt bereda frågor kring forskning, tekni-kutveckling, anskaffning av materiel, internationelltsamarbete m.m.Sverige deltar med representanter från olika de-partement och myndigheter i ett stort antal internatio-nella samarbeten avseende minhantering. Samarbetetkan också bidra till ett effektivare resursunyttjandesamt skapa synergier. Samordningen inom och mel-lan de organisationer som arbetar med frågorna börenligt regeringens uppfattning förbättras. bördärför aktivt verka för en ökad samordning mellanFN, EU och andra organisationer.Genom tydligare samordning kan högre effekti-vitet och bättre resursutnyttjande nås i verksamheten.För att utveckla samarbetet mellan Försvarsmaktenoch inom ammunitions- och min-röjningsfrågor föreslås att de båda myndigheternaunder ledning av SWEDEC samordnar gemensammafrågor rörande utbildning, metodutveckling och vissapersonalfrågor.Fru talman! Sammanfattningsvis kommer rege-ringen även att ta initiativ för att få tillstånd en global anslutning till Ottawakonventionen.En nationell samverkansgrupp för att få ökad svensksamordning när det gäller forskning, teknikutvecklingoch anskaffning föreslås inrättas. Försvarsmaktensoch roller kommer att förtydligasoch samordningen under SWEDEC:s ledning kom-mer att utökas.Fru talman! Regeringen lägger stor vikt vid ett ef-fektivt utnyttjande av samhällets resurser och kom-mer noga att följa de svenska myndigheterna ochsamordningen av dessa.Anf. 91 ():Fru talman! Jag vill tacka försvarsministern fördetta. Vi har ju väntat på en sådan här minröjnings-policy . Jag har två korta frågor.Försvarsmakten fick 1998 av regeringen i uppdragatt undersöka vilka resurser man kunde få fram för attöka minröjningskapaciteten. Ganska snabbt tog manfram ett sådant förslag. Sedan har tyvärr inte myckethänt. Jag skulle vilja fråga försvarsministern vadregeringen ämnar göra för att se till att Försvarsmak-ten prioriterar den uppgiften inom sitt område. Det ärju också humanitär minröjning i viss mån.Sedan har jag en annan fråga. Den gäller tolk-ningen av . Vi i Vänsterpartietanser att den inte bör ha sin utgångspunkt i våra egnaförsvarspolitiska behov, utan man bör se till hur kon-ventionens parter bäst kan bidra till att minska minor-nas humanitära konsekvenser. Som försvarsministernvet har jag ställt frågor om detta förut. Jag skulle viljafråga om försvarsministern anser att det är viktigt ska gå in med konventionens parter för att inklu-dera fordonsminor som är försedda med röjnings-skydd. De kan ju också utlösas av en person oavsikt-ligt. Avser försvarsministern att arbeta för att dettaska inkluderas i ?Anf. 92 Försvarsminister ():Fru talman! När det gäller den första frågan villjag säga att enligt min bedömning har Försvarsmak-ten svarat på det uppdrag den har fått, framför allt närdet gäller Försvarsmaktens möjligheter att ställa för-band till förfogande för våra internationella insatser.Vi har en snabbinsatsförmåga med 30 dagars be-redskap som innehåller en pluton med minröjnings-förmåga. Den skulle kunna sättas in t.ex. på , iMakedonien.Betoningen i utvecklingen av Försvarsmakten harlegat på internationella förband. Det råder stor bristpå minröjningsförmåga i de internationella freds-främjande förbanden.Det kan finnas brister i övrigt, men jag anser attdetta har varit ett framsteg.När det gäller frågan om konventioner känner jagmig osäker. Jag kan inte bedöma om det som BeritJóhannesson frågar om är något som bör aktualiserasi samband med den s.k. eller omdet bör aktualiseras i den vidare diskussion som pågårbeträffande tillskott inom 1980 års vapenkonvention.Den diskussionen kunde röra just ytterligare regle-ringar av fordons- och stridsvagnsminor. Jag kan interiktigt säga vilken som är den klokaste vägen att gå,men min bedömning är att det sker ett visst arbeteinom konvention.Anf. 93 ():Fru talman! Det är utmärkt att man har fått ihopresurser för att gå ut internationellt, men det är en storefterfrågan på de resurserna. Anser försvarsministernatt vi borde utöka den kapaciteten inom Försvar-smakten?Om försvarsministern inte nu kan svara på minfråga om fordonsminorna ser jag fram emot ett svarsenare. Det är för den enskilda personen som drabbasexakt samma effekt på fordonsminorna med röjnings-skydd som på de minor som inkluderas i Ottawakon-ventionen.Anf. 94 Försvarsminister ():Fru talman! Jag har tittat i det underlag som har instämplats och blivit en offentlig handling påFörsvarsdepartementet. Det är en promemoria pånästan 30 sidor, och där ser jag att det finns en delsom just lägger tonvikten vid ett förhandlingsarbetepå det sätt talar om. Man menar attdet bör kunna gå in vapenkonvention. Mittsvar är följaktligen: Ja, ett sådant arbete pågår.På den första frågan är svaret också ja. Vi avseratt kunna utbilda och ställa till förfogande ett störreförband - jag vill minnas att det är upp till ett kompa-nis storlek - för ammunitions- och minröjning. Detgäller alltså landminröjning. Vi har gjort insatser bådei södra och i , där vi har haftplutoner ute. Dessutom vill jag erinra omatt det finns en omfattande verksamhet med sjömin-röjning som Försvarsmakten är och bör fortsätta attvara engagerad i.Anf. 95 ():Fru talman! Jag välkomnar försvarsministerns re-dogörelse, och jag vet att det är många andra somockså har väntat på denna redogörelse. Jag tror attmånga av de personer som sitter och lyssnar runtom ivårt land känner att de får svar på många av de frågorsom har ställts under arbetets gång.Jag uppskattar att det finns en tydlighet när detgäller ansvarsfördelningen. Det stora engagemangetinnebär ju också att det är viktigt att man håller ihopdet här stora arbetet. Jag uppskattar att försvarsmi-nistern har sett det viktiga arbete som man gör iSWEDEC.