prot · GQ0932 · 2002-12-09 00:00:00 — Men det finns fortfarandemateriel som är dimensionerade för de gamla struktu-rerna. Ett slående exempel på detta är JAS-planen -ja, ni har hört mig säga detta förut. Vi har varit emotdet här projektet och vi röstade nej till den senastebeställningen.För 2003 innebär JAS-beställningarna 5,5 miljar-der och 6,2 miljarder . 120 plan har levere-rats av de beställda 204 planen. är det bara 202stycken eftersom två plan har havererat.Vi har hävdat att det är alldeles för många planmed hänsyn till behoven. Även ÖB och den dåvaran-de försvarsministern har klargjort attstridsflyget kommer att vara överdimensionerat medminst 40 plan. Detta kostar mycket pengar som hadekunnat användas till annat inom försvaret eller förandra områden.Vi har krävt att dessa kontrakt skaomförhandlas. På dessa grunder har vi begärt att enförhandlingsgrupp ska tillsättas i syfte att få ned be-ställningarna. Vi menar att det är möjligt att göradetta. Det enda som har hänt i förhandlingsväg är har fått dra ut på leveranserna och fördelat kost-naderna . Men finns det tid och behovav att agera.De totalförsvarspliktigas villkor är betydelsefulla.Vi har fattat beslut om ekonomiska förbättringar -mycket bra och viktiga steg. Men det finns mer attgöra för att skapa rättvisa. Vi har tagit upp en litenmen viktig del i detta.Förplägnadsersättningen är orättvis och borde för-ändras till oavsett grundorsak och ett hygienbi-drag borde införas. Utskottet hänvisar till att detta ären fråga för regeringen som har delegerat den upp-giften till . Jag hoppas nu verkligen att dethänder någonting. Realt innebär detta en liten kostnadför staten, men det har stor betydelse för den enskil-de.Herr talman! har ett stort behovav att förnya sin sjö- och flygflotta. Kustbevakningenhar en mycket viktig del i samband med nya hotbil-der. Den har en avgörande betydelse för att förebyggaoch hantera stora olyckor i form av havererade olje-tankrar, komma åt smuggling, kontrollera fiskare ochså vidare.I förra årets budget föreslog vi konkreta omför-delningar till förmån för i syfte attge möjligheter till denna viktiga förnyelse. Inför 2003har regeringen givit mycket bra signaler om viljan tillframtida investeringar. Men det förutsätter naturligt-vis att dessa signaler motsvaras av reella pengar. Nuhar försvarsminister i sagtatt ska få tre stora kombinations-fartyg för oljebekämpning - mycket bra och helt ilinje med det som har krävt, och vikommer naturligtvis att följa den här frågan.Herr talman! Jag vill avsluta med att ta upp frågorsom har drivit hårt och länge och somvi ju ser har påverkat departementet och därmed bud-gettexter i proposition och utskottsbetänkande. Dethandlar om strukturer och attityder. Det handlar omförändringar av Försvarsmakten och andra myndig-heter och organisationer som präglas av en starktmansdominerad organisation med machoattityder ochtraditioner.Vissa kanske tycker att detta är marginella frågor.Men det handlar om våra grundvalar: demokratin ochallas lika värde. Det är värden i vårt samhälle som viska försvara.Antidiskrimineringsarbetet är ett viktigt redskap idetta arbete, men också för att göra Försvarsmaktenoch andra myndigheter till bra arbetsplatser som inteutesluter någon, utan där alla individer får en bättrearbetsmiljö och ett bättre arbetsklimat. Det gällerjämställdhet, etisk mångfald, men också arbete mothomofobi och andra diskriminerande behandlingar.I propositionen redovisas hur de olika myndighe-terna arbetar med dessa frågor och också var bristernafinns. Det finns även positiva texter som visar att manvill motarbeta alla former av diskriminering. Men detär långt från texter och ambitioner till att det omfattaralla och till att vi ser reella förändringar bland an-ställda inom olika myndigheter, och inte minst blandFörsvarsmaktens personal och också värnpliktiga ibaracker, på kaserngårdar och uppehållsrum.Det är en lång väg kvar och det måste till mycketmedvetet arbete tills utbildning i genusfrågor blir ettsjälvklart inslag i all utbildning, tills vi får allmänvärnplikt, tills homosexuella inte behöver riskeranågra glåpord och tills det bland de anställda ochvärnpliktiga finns lika stor andel människor från olikaetniska grupper som det finns i samhället i stort samttills uttagande och befordringar inte diskriminerarnågon. Jag förutsätter därför att jag kommer att stå idenna talarstol och återkomma till denna fråga mångagånger innan jag är nöjd.Jag står givetvis bakom alla mina reservationer,men för att vinna tid i voteringen yrkar jag bifall tillreservationerna 9 och 11.Anf. 5 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja ställa två frågor tillBerit Jóhannesson. Den första frågan handlar omhennes och syn på utvidgningen avNato.De allra flesta bedömare, inte minst de olika bal-tiska regeringarna, hävdar att Natos kommande ut-vidgning innebär en större stabilitet och en högresäkerhet för deras länder och också för den regionsom vi lever i. Jag vill fråga omhon och instämmer i den bedömning-en. Innebär Natoutvidgningen en större trygghet ochsäkerhet även för oss och för vår del av världen?En följdfråga till den är egentligen: Skulle ettsvenskt medlemskap innebära mindre stabilitet ochmindre säkerhet i vår del av världen eller skulle ävendet bidra till en större trygghet? Om det inte skullebidra till detta vad är det som gör att de baltiska län-dernas medlemskap så entydigt, som de allra flestauppfattar det, bidrar till säkerheten? Men Sverigesutanförskap och oförmåga att påverka besluten skulleskapa större osäkerhet och inte större stabilitet.Den andra frågan handlar om anslagsnivåerna iframtiden. Om man som framöver villreducera anslagen till försvaret, anser att detta påverkar förmåga till gemen-samma insatser runtom i världen eller påverkas deninte alls?Anf. 6 () replik:Herr talman! Jag vill gärna svara på de frågorna.Jag anser att de baltiska staterna har rätt att fattasina beslut. De gör det utifrån sin historiska situation.De gör det utifrån sitt eget beslutsunderlag, sina egnatankar, och utifrån hur de upplever omvärlden ochsina säkerhetspolitiska behov. De har rätt att göra det,det har vi aldrig lagt oss i.För vår egen del anser jag att vi absolut inte skagå in i Nato. Vi har inget säkerhetspolitiskt underlagför det. Jag tror att det behövs neutrala länder sominte är medlemmar i några försvarsallianser för att såatt säga kunna vara kraften och kunna tala med entunga som inte är kluven, vilket jag tycker är väldigtviktigt. Vi arbetar för nedrustning. Vi arbetar i inter-nationella forum. Vi är ett neutralt land och vi skafortsätta att vara det. Vi har inget säkerhetspolitisktunderskott. Vi behöver alltså inte gå med i Nato.Varför ska vi gå med i Nato, som är en säkerhetspoli-tisk och försvarspolitisk allians, när vi inte har någotsäkerhetspolitiskt underskott?Hur stort anslaget ska vara har vi intebestämt. Jag är övertygad om att vi måste prioriteraom. Jag tycker att det är mycket viktigt att vi harinternationell verksamhet och kan bidra internatio-nellt. Hur stor neddragningen ska vara får vi diskuteravidare. Det är viktigt att se till att vi faktiskt har möj-lighet att ha förebyggande civil krishantering så inte behöver gå in med några militära medel.Anf. 7 () replik:Herr talman! När det gäller den andra frågan upp-skattar jag svaret. Det som sägs är att en neddragningav de svenska försvarsanslagen faktiskt påverkar vårförmåga till gemensamma insatser. En grundläggandebedömning är då om vi vill att ska kunnaspela en aktiv roll runtom i världen för att bidra tillfred. Det tycker jag är bra, för då har vi satt upp mått-stocken på vad som är viktigt och väsentligt.Frågan om Nato och de baltiska länderna gled Be-rit Jóhannesson egentligen förbi. De baltiska länder-na, , och , har rätt att självafatta sina beslut. Det är en rätt som de har vunnit.Utan att gå in på den diskussion som fördes , inte minst i denna kammare, vill jagpåminna om att det inte alltid var så att alla ansåg attde skulle ha den rätten. Men har de den rätten.Det var inte det frågan handlade om, utan fråganvar om vi anser att det är bra för vår säkerhet. AnserBerit Jóhannesson att deras inträde i Nato bidrar tillatt stärka stabiliteten och säkerheten i denna region?Min fråga handlade inte om huruvida det är bra att hanöjda och glada grannar eller om de har rätten attsjälva besluta utan jag frågade: Anser att den säkerhetspolitiska strukturen och mönstreti norra har förändrats till det bättre genomderas medlemskap? Är vår del av världen lite trygga-re? Är situation något bättre genom derasmedlemskap? Om det är så, på vilket sätt skulle detgynna stabiliteten i vår del av världen att vi säger attvi inte ska stödja någon annan när denne blir angri-pen?Anf. 8 () replik:Herr talman! Jag tror att det bidrar till stabilitetenpå det sättet att de känner sig tryggare. Däremot trorjag inte att det påverkar på det sättet att viskulle känna oss tryggare för att går in iNato. Den uppfattningen delar jag med fler bedöma-re.Men när ett land känner sig tryggt kan man natur-ligtvis på ett helt annat sätt jobba vidare med viktigafrågor som handlar om utveckling av demokrati ochsamhälle. Det tror jag är bra.Men det finns fortfarande ingen som helst anled-ning för att gå med i Nato på grund av att deandra är med. Det tror jag absolut inte på. Vi skafortsätta att vara ett neutralt land. Vi ska fortsätta attsamarbeta med andra, men vi ska inte gå in i en mili-tär pakt som Nato.Anf. 9 ():Herr talman! Ärade ledamöter i kammaren! Det är med ett visst vemod som jag servår tidigare försvarsminister sitta som talman efter-som jag uppskattat våra meningsutbyten i den för-svarspolitiska debatten. Men det är med glädje jag servår nya försvarsminister sitta med i den här diskus-sionen.Det är med ännu större glädje, herr talman, somjag hör Moderata samlingspartiets företrädare upprepa det som tidigare varensamt om att säga . Mycket har för-ändrats . Det finns någotmilitärt hot mot . Så sent som i debatterna1998 ställdes motfrågan: Hur vet ni det? Den bildenifrågasattes.Det var ganska enkelt att veta det, därför att från1987 och minskade sinamilitärutgifter med mellan och . Det var enkrigsmakt i totalt sönderfall, vilket ledde till att detredan i mitten av 90-talet inte fanns något reellt hotfrån vare sig politiskt eller någon möjlighetatt genomföra det militärt.Gunnar sade också att det finns en merkomplex hotbild. Det finns också skrivet i vårt betän-kande. Det är en helt riktig beskrivning. Den hotbildvi har är komplex och den är framför allt icke-militär. Medan de militära hoten har upphört att exi-stera gentemot som nation har vi sett de icke-militära hoten öka i sannolikhet. Det handlar om alltfrån terrorism, som de flesta kanske blev medvetnaom först , till risken för attvi ska utsättas för IT-sabotage, där ett alltmer sårbartsamhälle ökar riskerna för oss. Vi har sönderrostandeatomubåtar i , som vid olyckliga omstän-digheter skulle kunna drabba svenskt territorium. Ochvi har miljöförstöring av olika slag, senast illustreradav oljetankern med olja somläcker ut utanför . Det var tur att förlisningeninte skedde i , vilket kunnat ske om fartygetlämnat hamn något tidigare.Det här är de nya hot som vi har att hantera ochförsöka förebygga eller i värsta fall skapa ett skyddemot. Tyvärr har vi inte sett en sådan utveckling avförsvarspolitiken, trots att en majoritet i har hållit med om att det intelängre finns någon militär hotbild mot , hållitmed om behovet av att omstrukturera försvaret ochatt lägga ned regementen i det traditionella invasions-försvaret. En majoritet har hållit med om behoven avatt föra över ekonomiska resurser från försvaret tillsjukvården.Trots allt det här som man har talat om och i vissafall fattat beslut om tycks det fortfarande vara så, herrtalman, att det militära dominerar försvarspolitiken idess utformning. Minskningarna som vi har beslutatom i har varit små, , vilketkan jämföras med de halverade militärutgifterna iEuropa. Vi fortsätter i vårt land att satsaöver på den militära komponen-ten av försvarspolitik, trots att det inte finnsnågon hotbild som motiverar detta.Herr talman! Vi fortsätter, likt tidigare talare varinne på, med omfattande materialbeställningar. Vifullföljer köpet av JAS-plan som inte behövs och sommotiveras av en hotbild som inte längre existerar - påskattebetalarnas bekostnad.Vi har fem ubåtar i . De motiverades allamed hotet från . Trots detta står vi istånd att skaffa två nya ubåtar för 1 miljard styck,som vi saknar bogserbåtar och bogserkapa-citet att hantera en oljetanker som Prestige om denförliser i . De starkaste vi har klarar 35 tonsdragkraft. Vi skulle behöva 100 tons dragkraft för atthantera en sådan situation. En sådan bogserbåt kostar300 miljoner. Det har vi inte. Däremot står vi i be-grepp att skaffa ytterligare två ubåtar för 1 miljardstyck.Det här illustrerar tydligt den militära fokusering-en för någonting som inte har ett hot som motiverar,medan vi saknar kapacitet för de verkligen existeran-de hoten. Det är olyckligt med denna fortsatta militä-ra dominans i den svenska försvarspolitiken. Deninnebär att vi i många fall står utan försvar mot deegentliga hoten.Herr talman! Vi hörde också tidigare i debattenhur bl.a. , och även andra talare, har varitinne på att även om det inte finns hot mot Sverigefinns det hot mot omvärlden. Med den internationali-sering vi har sett av samhället, de beroendeförhållan-den som råder både politiskt och ekonomiskt, innebärhot mot andra delar av världssamfundet också ett hotmot . Jag kan instämma i den analysen avGunnar och andra. Visst är det så. Visst varvår försummelse på något som drabbade ock-så . Att ha underlåtit att förebygga krisen i detsönderfallande , att inte ha hanteratden kris vi såg tydligt , har kos-tat världssamfundet och som nation oerhörtmycket pengar i katastrofinsatser, i FN-insatser, iflyktingmottagning, i återuppbyggnad - för att intetala om det pris som folket på har betalat iförlorade människoliv.Herr talman! Visst har det varit dyrt att ha stöttden diktatur och regim som har funnits i Bagdadunder 80-talet. Västvärlden försåg en diktator medmöjligheter till kemisk vapenproduktion, till upprust-ning. Trots att vi visste att han var en diktator, trotsatt vi visste att han begick folkmord mot den kurdiskaminoriteten, fortsatte detta stöd. Visst har detta varitdyrt för omvärlden och framför allt för befolkningen iIrak.Frågan måste också ställas om det är en klok poli-tik att exportera, likt gör, krigsmateriel tillIndien och även till - som av många betrak-tas som den potentiellt mest farliga konflikten i värl-den.De hot som vi har försummat har drabbatSverige. har rätt i den analysen att hot ochkonflikter i omvärlden drabbar också oss. Vi måstebland annat ställa oss frågan hur vi kan undvika attsjälva bidra till konflikterna, till exempel genom attfortsätta att utgöra en viktig leverantör av krigsmate-riel till den potentiellt farligaste konflikten i världen.Men ännu viktigare, herr talman, är att ställa fråganhur vi kan förebygga konflikter, förebygga att deutvecklas så långt att de blir väpnade och därmedställer krav på militära insatser från omvärlden. Detär där jag ser den stora bristen i såväl svensk för-svarspolitik men också när det gäller utformandet avEU:s krishanteringsförmåga, som också den fokuseraroerhört tungt på den militära delen - trots att det inteär där vi saknar resurser. Tvärtom, hela västvärldenoch har ett överflöd av militära resurser sominte längre motiveras med militära hot. Man harpumpat in gemensamma krishanteringsstyrkor. Mendet är inte där behovet ligger. Där gör enfelaktig analys när de understryker vikten av att fort-sätta den militära fokuseringen i Sverige.Behovet ligger på att skapa och utveckla en kon-fliktförebyggande politik. Hur använder vi oss ivärldssamfundet av de tidiga varningssystem somfinns om en utveckling som går åt fel håll? Vilken typav automatik finns inom EU eller andra internatio-nella organ att aktivt utarbeta en politik som förebyg-ger negativ utveckling, stöd till demokratiska struktu-rer där sådana inte finns, ekonomiskt bistånd ochandra typer av politiska åtgärder för att förebygga enkonflikt att utvecklas till en väpnad konflikt? Jag serden stora bristen i att vi försummar detta även isvensk försvarspolitik. Därmed riskerar vi att upprepatidigare misstag där krig, när de väl bryter ut, fårförödande konsekvenser.Herr talman! Avslutningsvis vill jag nämna attMiljöpartiet står bakom den gemensamma budgeten.Det kan tyckas något underligt med tanke på att vi ärkritiska till dess storlek. Men det gör vi av respektmot tidigare ingångna beslut mellan regeringspartiet,och Vänsterpartiet.Det är med optimism jag ser fram emot vår för-svarspolitik, vårt försvarsbeslut, under den här man-datperioden. Jag hoppas på en ordentlig minskning avden traditionella militära fokuseringen. Jag hoppas påen utveckling av förmågan att möta de icke-militärahoten, och jag hoppas på ett förverkligande av detprogram för konflikt- och krishantering som har tagitsfram av . Jag vill också yrkabifall till reservationerna 12 och 13.Anf. 10 () replik:Herr talman! För det första blir jag glad att LarsÅngström är nästan lika glad som jag att se den föredetta och nuvarande försvarsministern i kammaren.För det andra beskriver konfliktfö-rebyggande arbete i grunden mycket vältaligt och bra.Det är klart att det är en av de viktigaste sakerna, ochdet är klart att världssamfundet måste göra allt vadman kan för att förebygga konflikter. Men problemetär att alla konflikter inte blir förebyggda, bland annatdärför att det finns politiska krafter som inte vill haden typen av gemensamma strukturer och samarbetesom krävs. Utan att bråka alltför mycket med LarsÅngström i den delen tillhör han själv en politiskrörelse som helst inte vill se det EU som han nysshänvisade till som möjligt konfliktförebyggande.Den intressanta frågan för Försvarsmakten ochden svenska försvarspolitiken handlar, som alltidannars, om vad man gör när politikens andra medelinte räcker till. Då kommer jag till det påståendeÅngström förde fram, nämligen att det inte finnsnågra militära hot. Det är nog att läsa utvecklingenfel. Det är lika fel som att säga att det inte finns någrahot mot . Det är klart att det finns. Skillnadenär att de hot vi ser är gemensamma och måste mötasgemensamt.Vi ser just nu i vår värld en mängd olika, mycketstora, konflikter. Vi ser hur massförstörelsevapen harbyggts upp, och förmodligen fortfarande byggs upp, iIrak. Vi ser en väpnad situation i stora delar av denvärld som sträcker sig från till . Detär konflikter som kommer att beröra oss i olika for-mer.Min fråga till , liksom jag tidigareställde till , är följande: Anser LarsÅngström att en fortsatt neddragning av Sverigesförsvarsmakt påverkar våra möjligheter till gemen-samma insatser som krävs när det konfliktförebyg-gande arbetet inte räcker till?Herr talman! Jag har en sista fråga. sade alldeles att säkerhetspoli-tiska läge inte har förbättrats genom att ,och träder in i Nato. Håller LarsÅngström med om det?Anf. 11 () replik:Herr talman! Jag tror att miss-uppfattade mig. Jag sade att det inte fanns några mi-litära invasionshot mot . Däremot har jag inteuttalat mig om huruvida det skulle finnas, eller intefinnas, militära hot mot andra länder i andra delar avvärlden.Om all konfliktförebyggande politik misslyckasmåste världssamfundet ha militär kraft att stoppa ettkrig - inte tvinga fram fred, den tvingas inte fram.Däremot kan militära medel tvinga fram ett stopp förkrigshandlingar och därmed skapa utrymme för för-handlingar och konfliktlösning.Herr talman! Felet med reso-nemang är att det helt ignorerar behovet av utvecklingav de konfliktförebyggande mekanismerna.På det militära området upplever vi inte brister,utan där har världssamfundet kraft. Det som snarareär ett problem är det faktum att det inte alltid existeraren politisk vilja att aktivt förebygga eller hanterakonflikter eller kriser.Det är inte heller så att är negativt tillsvensk militär medverkan i fredsfrämjande operatio-ner. tycks anse att det bara är EUsom kan uträtta detta, och det är kanske en lite välsnäv syn på det hela. De flesta fredsfrämjande aktio-ner som deltagit i, eller jag skulle vilja sägaalla, är fredsfrämjande operationer beslutade av FN.Miljöpartiet var för att fördubbla den styrka somskickades till Kosovo, och det är med beklagande jagser att deltar med alltför liten del i Afghani-stan. Behovet av säkerhet i borde moti-vera ett större ansvarstagande från FN:s medlemssta-ter.Jag skulle vilja ställa en motfråga till GunnarHökmark. Problemet är ju inte militära brister, utanproblemet är de konfliktförebyggande mekanismersom leder till militära kriser. Hur ser Moderaternaspolitik ut för att utveckla det område där vi haren brist?Anf. 12 () replik:Herr talman! Jag kan gärna säga att det var detparti som jag företräder, och ett antal andra partier,som gick i täten för att skulle inträda i deteuropeiska medlemskapet under det europeiska sam-arbetet. Jag tror att det har en avgörande betydelse föratt på den europeiska kontinenten skapa stabilitet ochsäkerhet. Så upplever också de nya medlemsländernadet hela.Jag tror också att det finns mängder av andra sa-ker att göra, såsom frihandel som knyter länder sam-man. Det finns mängder med uppgifter för FN, lik-som för andra internationella institutioner, men då skaman inte förneka det gemensamma samarbetets möj-ligheter.Jag vill återknyta till den fråga som vi tog upp ti-digare. anser att det finns tillräckligmilitär kraft för att genomföra de gemensamma insat-ser som krävs. sade han alldeles att detgemensamma samfundet bland annat i Afghanistanställer upp med alldeles för lite militär närvaro. Hansade också alldeles att han skulle vilja att Sveri-ge skickade fler, och det kan jag hålla med om. Menjag tänker inte medverka till att vi skickar förbandsom inte är utbildade och utrustade för den miljö somde kommer att vistas i. sade också attvi borde skicka dubbelt så många till det gamla Jugo-slavien.Någonstans måste man få ihop detta. Om vi villatt vi ska göra mer kan man inte i den svenska för-svarsdebatten säga att vi ska göra mindre. Om vi villse värdet av de gemensamma insatserna, och det görLars , kan vi inte arbeta för att avhända ossden möjligheten. Den politiken driver ni gentemotregeringen, och den politiken kommer vi att följamycket kritiskt eftersom den urholkar förutsättning-arna för freden.Anf. 13 () replik:Herr talman! Vi förne-kar inte på något sätt det gemensamma samarbetetsmöjligheter. Tvärtom är samarbete en form av kon-fliktförebyggande aktivitet.Men tycks sätta likhetsteckenmellan allt vad samarbete heter och EU, och EU sominstitution kan man hysa olika uppfattningar om, omolika delar av dess utformning. Där har, som bekantär i kammaren, i mycket en kritisk in-ställning; det handlar om demokratiunderskottet ochom bristen på insyn. Samarbete mellan stater är själv-klart fredsfrämjande.Gunnar blir svaret skyldig. Moderaternastoltserar, utan någon som helst utvecklad syn på hurman ska utveckla en konfliktförebyggande politik. Dehar fastnat i diskussionen om de militära styrkornaoch den militära utformningen ifall allt annat miss-lyckas.Jag håller med om att man från det internationellasamfundets sida måste ha militär kraft bakom orden idet fall man misslyckas. Men det är ju en garanti föratt man kommer att misslyckas om man aldrig ut-vecklar de konfliktförebyggande instrumenten. Omman inte har någon vilja eller ens en idé om hur dettaska gå till står man självklart och stampar på sammaställe och upprepar samma misstag gång på gång.Man måste också ställa sig frågan: Är det en vet-tig politik att bidra till att pumpa in vapen i en avvärldens farligaste konflikter, som den mellan Indienoch ? Det kan knappast betraktas som kon-fliktförebyggande, utan snarare som motsatsen, kon-fliktfrämjande. Man underlättar, gör det möjligt, förkonflikten att verkligen bli väpnad fullt ut. Där tyckerjag att har en svag punkt.