prot · GP0964 · 2002-02-06 00:00:00 — 47 ():Fru talman! Att veta vad man äter, hur det manäter har producerats och att det är av god kvalitetsamt att man kan göra medvetna val är något som allakonsumenter självklart bör ha rätt till. Maten är enalltför viktig del av livet för att vi inte ska kunnakräva rätt till information och kunskap om den. Det ärnågot som vi i utskottet till stor del är eniga om. Menpå en del punkter intar vi olika ståndpunkter.Vi har i det här betänkandet några reservationersom jag tänker kommentera. Reservationerna handlarom några områden där vi som konsumenter intehar tillgång till den information som vi borde ha till-gång till.Den första frågan som jag vill ta upp gäller fisket.Detta diskuterades vid en utskottsutfrågning i går. Enav de frågor som jag då lyfte fram och som jag villlyfta fram också här är frågan om miljömärkning avfisk.Fisket längs Sveriges kuster och på svenskt vattenär inte långsiktigt hållbart. Bestånden av ettflertal fiskarter har minskat kraftigt eller förändratskraftigt till sin sammansättning. I vissa fall är detresultatet av en kombination av överfiske och negativmiljöpåverkan. Som konsumenter borde vi ges möj-lighet att göra medvetna val när vi köper fisk. Utan enmiljömärkning - något som vi inte har - är detsvårt.Det finns olika miljömärkningar för de flesta pro-duktslag. Kravmärkt mat blir allt vanligare i affärer-na, och Bra miljöval finns för alltfler produkter. Ty-värr är fiskprodukter ett område där konsumentmak-ten inte är tillräckligt stor. Ett sätt att stärkakonsumentmakten och göra det möjligt att välja fisksom man vet har fiskats med hållbara metoder voreatt införa märkning av sådan fisk.Kriterierna skulle kunna innefatta fiskemetoder,transport, lagring och krav på att fisken är fångad påställen där kvoterna är satta med utgångspunkt i vadsom är långsiktigt hållbart. En sådan märkning skulleinte bara vara positiv i ett konsumentperspektiv utanockså möjliggöra för de fiskare som använder hållba-ra metoder att få ut ett större värde för sina produkter.I går på utfrågningen fick vi höra att det rådertvekan kring om Kravs arbete, som var långt fram-skridet med att hitta en miljömärkning av fisk, kangenomföras. Vi anser att staten har ett ansvar att tatag i frågan.Jag yrkar därför bifall till vår reservation här,nämligen reservation 1 under punkt 4.En annan fråga där jag som konsument känner attjag inte vet tillräckligt eller har fullt förtroende fördem som producerar min mat är den om djurhante-ringen på svenska slakterier. Vi har fått se skrämmande bilder från både svenskaoch utländska slakterier. Jag hoppas, och förutsätter,att det vi fått se är undantagen och att regeln är atthanteringen av djur sker under betydligt bättre vill-kor. Det finns skäl att kraftigt förbättra insynen i ochtillsynen av våra slakterier för att vi konsumenter skakunna ha förtroende för djurhanteringen. Vi tar uppdetta i reservation 11.Vi anser att besiktningsveterinärerna på slakteri-erna bör ha ett självklart ansvar för att anmäla miss-förhållanden och brott mot djurskyddslagen. Det äroroväckande att besiktningsveterinärerna inte hartagit detta ansvar utan alltför ofta har accepterat denkultur som råder på slakterierna och som innebär attdjurskyddslagen inte efterlevs. Livsmedelsverketborde ta ett ansvar för att besiktningsveterinärernaföljer upp och anmäler brott mot djurskyddslagen.Det är även nödvändigt att införa en ökad öppenhetpå slakterierna. För att garantera möjligheten tillinsyn i slakteriernas verksamhet bör regeringen seöver möjligheten att reglera den öppenheten. Dettakrävs för att stärka konsumenternas förtroende försvenskt kött.Den tredje frågan som jag vill ta upp gäller gen-manipulerade livsmedel. Det är en fråga där det finnsstor oro bland konsumenter. För att hinna få frambättre vetenskapliga underlag för att bedöma riskernapå både kort och lång sikt samt för att ge mer tid förutformning av system för övervakning av genetiskautsläpp bör ett femårigt moratorium för all kommer-siell utsättning av GMO-grödor införas. Vi anserockså att om GMO ändå tillåts i kommersiell odlingså är den märkning som det har fattats beslut omotillräcklig. Vi anser att märkningen ska gälla allalivsmedel som innehåller genmanipulerade bestånds-delar. Det tröskelvärde som finns med där1 % av ett livsmedel kan bestå av GMO utan att detbehöver märkas tycker inte vi är acceptabelt. Detta tarvi upp i reservationerna 3 och 21.Fru talman! Jag står bakom samtliga våra reserva-tioner, men av tidsskäl yrkar jag bifall bara till reser-vation 1 under punkt 4.Anf. 48 ():Fru talman! För drygt sedan var vi, någ-ra stycken från utskottet, på en politikerträff på riks-dagens infocenter som hade temat Maten vi äter.Glädjande nog var mötet välbesökt och frågorna tilloss politiker många.Många av de frågor som ställdes handlade just ommycket av det som vi ska debattera här i kam-maren. Att mat är en fråga som engagerar många ärinte svårt att förstå. Men man märker också en ökadoro bland människor när det gäller frågor runtom-kring maten vi äter. Det handlar om allt från långa,oacceptabla djurtransporter, sjukdomar hos djurenoch genmodifiering till frågan om märkning av livs-medel.Därför vill jag börja med att säga att jag är mycketglad för att vi har enats kring en bra skrivning i dettabetänkande rörande just märkningsfrågan. I enlighetmed ett kristdemokratiskt yrkande säger vi nu att vianser att regeringen ska utreda frågan om märkningäven av annat köttslag än nöt. Detta tror jag är nå-gonting som uppskattas av många konsumenter.Jag tycker på det hela taget, fru talman, att detta ärett ganska bra betänkande. Men vi kristdemokraterhar på grund av avvikande uppfattning i några frågortre reservationer samt ett särskilt yttrande fogat tillbetänkandet. Jag tänker nu uppehålla mig runt någraav dessa.I reservation nr 9 tar vi upp frågan om småskaliglivsmedelsproduktion. Det växande intresset frånkonsumenterna av att köpa lokalt producerade livs-medel ska enligt vår syn stödjas - inte minst av mil-jöhänsyn, eftersom transporterna av livsmedel dåminskar. Därför anser vi att den småskaliga livsme-delsproduktionen och förädlingen måste få ökademöjligheter till forskning och utveckling genom enfond liknande den som trädgårdsnäringen efter propå-er från nu har fått. Den småskaligalivsmedelsproduktionen består liksom trädgårdsod-lingen av en strukturellt småskalig företagarbranschmed en begränsad produktionsandel som kanaliserasvia egna utbudsorganisationer. Branschen möter där-för samma svårigheter som trädgårdsodlingen när detgäller att på frivillig basis organisera resurser förtillämpad forsknings- och utvecklingsverksamhet. Jagvill, fru talman, härmed yrka bifall till reservationnr 9.Reservation nr 7 handlar om lokaliseringen avEU:s nya livsmedelsmyndighet. Enligt vad jag harförstått så har nu gett upp hoppet om ochviljan att driva frågan att lokaliseringen av myndig-heten bör ske till . och bön-der har investerat oerhört mycket i bramiljöbetingelser och riktig djurhållning för att kvali-tetssäkra våra livsmedel. Jag tycker att det nu är högtid att ta hem mervärdena av dessa investeringar. Medvår förhållandevis goda djurhälsa och goda livsme-delssäkerhet anser jag att lämpar sig väl somvärdland för en livsmedelsmyndighet på gemensam-hetsnivå. Jag anser att regeringen ska verka för dettainom EU.Fru talman! I detta sammanhang skulle jag ocksåvilja ta upp situation. Det kommernu larmsignaler om akut brist på pengar för inneva-rande budgetår - så akuta att verket har fåttgöra neddragningar på . Denna bristpå budgetmedel får naturligtvis oacceptabla konsek-venser, inte minst för konsumenterna, då vi nu bl.a.riskerar att få sämre kontroll av t.ex. bekämpnings-medel i mat. I dessa tider av matskandaler och djur-sjukdomar satsar man inom EU stora belopp på livs-medelssäkerhet.Min fråga till blir: Hur kommerni från majoritetens sida att hantera den nu uppståddakrisen inom ?Fru talman! I ett av våra särskilda yttranden tar viupp frågan om salmonella och bekämpandet av smitt-samma husdjurssjukdomar och zoonoser. Trots att vi iSverige har en ganska unik och god salmonella-situation, som har krävt enorma insatser från svenskabönder, så måste vi med all kraft fortsätta att hållaSverige fritt från salmonella. Men det har visat sigvara lättare sagt än gjort. Ett kryphål i den svenskalivsmedelslagstiftningen möjliggör att importeratkycklingkött som packas om någonstans och sprutasmed enprocentig saltlakelösning klassas som berettlivsmedel, och det behöver därmed inte salmonella-testas innan det förs in i . Risken att vi får insalmonellasmittat kött i våra livsmedelsdiskar äruppenbar då en stor del av importen kommer frånländer som och , där salmonellas-mittan är mycket utbredd.Jag har tidigare ställt en fråga till jordbruksminis-tern angående detta, men svaret jag fick gav ingenlösning. Därför undrar jag nu om kan svara på vad som händer i denna fråga.En annan viktig fråga är de neddragna budgetme-del som redovisades i budgetpropositionen beträffan-de anslaget 42:5, Bekämpande av smittsamma hus-djurssjukdomar. har den svenska sta-ten investerat mycket i att förebygga, kontrollera ochbekämpa inhemska djursjukdomar och zoonoser. Ioch med detta djurhälsoprogram har den direkta be-kämpningen vid akuta sjukdomsutbrott kunnathållas nere, och därmed också statens långsiktigakostnader eftersom djurägarna har lagbunden rätt tillersättning vid sådana utbrott. Dessa uppbyggda kon-troll- och bekämpningsprogram är grunden för densvenska modellen för god djurhållning och livsme-delssäkerhet. Under ordförandeskapet drev Sverigeden förebyggande och proaktiva linjen. Här finnssåväl djurskydds- som folkhälsoaspekter. I djur-skyddslagstiftningen är djurhälsa en viktig del. Våradjur ska skyddas mot lidande och sjukdom. Ju högresmittryck i djurpopulationen, desto större användningav läkemedel, dvs. Då ökar resis-tensproblemen i alla led, både på djur, bland livsme-del och bland människor. Därför anser vi att det äroacceptabelt att majoriteten i har beslutatom neddragning av resurser beträffande just dettaanslag.Varför kan vi inte i enlighet med Kristdemokra-ternas motion enas om att självt skafå göra en omprioritering inom sin budgetram för attsäkerställa det viktiga arbete som är i gång, MichaelHagberg? Det kostar ju inte ens några pengar.Anf. 49 ():Fru talman! Det är viktigt att kontrollera de livs-medel som finns på marknaden. Det är viktigt att vikonsumenter vet vad vi får i oss - för vi är ju allakonsumenter.Därtill är det viktigt att vi hjälper till, genom denkontroll som är nödvändig, att skapa förtroende förproduktionen och alla dess olika led. har haft,och har fortsatt, en god tradition när det gäller kon-troll av livsmedel. Den salmonellapolitik som vi harbedrivit i vårt land - för att ta ett exempel - har variteffektiv och framgångsrik.I de tider vi lever , då livsmedelsmarknaden bliralltmer internationell, är det viktigt att ocksåhjälper till att driva på andra länder. ska drivapå andra länder så att också de länderna sköter sinlivsmedelskontroll på ett bra sätt. Ty de brister som viibland hör talas om drabbar inte bara konsumenter ide länder som jag här talar om, utan de kan ju numeraockså drabba människor i vårt land eftersom vi i daghandlar med livsmedel på ett sätt som vi inte gjorde igångna tider.EU är en gemensam marknad. På en gemensammarknad måste man ha gemensamma regler, gemen-samma kontroller och om regler inte följs måste manju ha ett gemensamt sanktionssystem. Så är det intepå det här området. Detta måste man ha för att säker-ställa konsumentskyddet och värna likvärdiga kon-kurrensvillkor, vilket för övrigt producenter lider av iandra sammanhang också.Enligt min uppfattning, och mot den bakgrund jaghar nämnt, kan livsmedelskontrollen inte skötas pånationell nivå. Vi i har drivit kravet påen gemensam livsmedelsmyndighet på EU-nivå. Ensådan myndighet växer nu fram, men denna myndig-het kommer inte att få ta ansvar för den helhet som vii har efterlyst. Den föreslagna myndig-heten lever helt enkelt inte upp till de behov somfinns för att säkerställa konsumenternas såväl somproducenternas intressen när det gäller att ta framsäkra livsmedel.Olika livsmedelsskandaler har visat att vissa län-der missköter detta med livsmedelskontroller. Det ärallvarligt både för de boende i de här länderna och föross övriga inom EU eftersom även marknaden pålivsmedel nu är gemensam. Det behövs en gemensammyndighet på EU-nivå med befogenhet att ingripamot de länder som inte sköter sin egen kontroll.Michael , är det så att vi på det här områ-det inte lever med en gemensam marknad? Eller var-för emotsätter ni er det krav som vi gång på gång harframfört om att vi ska få en myndighet med tänder, enmyndighet som kan bita ifrån sig när sådana sakersom inte får uppstå ändå uppstår inte en gång utangång efter annan?Som framgår av en reservation vill Centerpartietgå längre än det uppdrag som den nya avses få enligt det som föreslås.Samtidigt måste man konstatera att det kommer enmyndighet. Vi får väl göra det bästa möjliga av situa-tionen med den myndighet som arbetats fram. Dåtycker jag att vi ska hjälpas åt att driva på så att denmyndighet som kommer får i uppdrag att i nära sam-arbete med t.ex. veterinärbyrån inom EU och kom-missionen göra det bästa möjliga så att rådgivning,riskbedömning, riskhantering och sanktioner kanhanteras tillsammans och under något slags gemen-sam överrock inom vårt gemensamma område, deneuropeiska unionen.Fru talman! Jag ska inte yrka bifall till eller ensdebattera några andra av de reservationer som grun-dar sig på ett antal motionsyrkanden som vi har i dethär betänkanden, utan jag nöjer mig med att yrkabifall till min reservation nr 5.Anf. 50 ():Fru talman! Mat betyder mycket för oss. Det ärinte bara så att mat gör att vi kan överleva. Mat ärmycket mer. Mat är religion, kultur och mycket an-nat. Men mat har också blivit mer och mer politik.Vad handlar då politiken om?För mig som socialliberal är det viktigt att bevakaöppenheten, spårbarheten, redligheten och renlighe-ten. Vi tycker, och har rätt att tycka, att all mat skavara ofarlig. Trots detta självklara behöver vi ha ettkontrollsystem. Ett system för att skapa säkerhetmåste vara lika för alla producenter i alla led i livs-medelskedjan i hela unionen. För varje typ av pro-duktion och för varje plats menar vi att det ska finnasen egen kontroll. Det är den kontrollerande myndig-heten som ska tala om hur egenkontrollen och rap-porteringen ska utföras. Ansvaret för den nationellakontrollen ska den myndighet ha som har ansvaret förlivsmedelssäkerheten i landet. Produktkontrollen ärviktig i alla led. Om man har dåliga varor tidigt iproduktionen skapar det problem i hela produktions-kedjan. Därför räcker det inte med att kontrolleraslutprodukten.Redligheten handlar om livsmedelsproducentensrätt att själv beskriva vad en produkt är, hur denframställts osv. Men, och det är viktigt, det som sägsmåste gå att bevisa. De nationella myndigheterna skaarbeta nära den europeiska livsmedelsbyrån och ock-så vara en länk mellan landets forskning och erfaren-het och den europeiska nivån. Det tredje ledet, Euro-panivå, måste se till att det finns gemensamma regler,och detta eftersom jordbrukspolitiken är gemensam.Det allra viktigaste när det gäller den europeiskakontrollmyndigheten är dock att den kan knyta till sigde bästa experterna. Det är faktiskt viktigare att mankan finna de allra bästa experterna än var man geo-grafiskt placerar myndigheten. Ett exempel på hurunionen kan ta till sig erfarenheter är ju de svenskabegränsningarna av antibiotikaanvändningen i foder-medel.För att kunna garantera att den nationella kon-trollen lever upp till kraven behövs det en kontroll avkontrollanterna, dvs. den europeiska myndighetenmåste kunna kontrollera hur den nationella myndig-heten sköter sina åligganden - ett matens FBI omman så vill.På ingen annat området ges en myndighet så stormakt som detta innebär, men livsmedelsfrågorna harju den stora betydelsen. Det handlar om en ordningför säkrare och sundare livsmedel i EU. Organisatio-nen för den nationella livsmedelskontrollen kommervi att ha anledning att debattera här i kammaren inomnågra månader.I den gemensamma politiken i måste en-ligt Amsterdamfördraget hänsyn tas till konsumenter-nas önskemål. gäller tyvärr att produ-centintresset väger tyngre än konsumentintresset,speciellt inom jordbrukspolitiken. Vi i böralltså verka för att konsumentintresset ges en ökadvikt.Fru talman! Jag vill yrka bifall till reservationnr 18.Anf. 51 PER ():Fru talman! Jag vill först yrka bifall till reserva-tion 21 som handlar om ett femårigt moratorium förall kommersiell utsättning av genetiskt modifieradeorganismer. I övrigt ställer jag mig bakom de reser-vationer där finns med. Jag vill gå in pånågra av dem för att visa hur viktiga de kan vara.Livsmedel bör vara livsmedel och ingenting an-nat. I användningen av begreppet livsmedel bör liggaett krav på kvalitet. Frågan är om man kan kallaströmming med dioxinhalter som inte är bra för män-niskan livsmedel. Nej, det kan man givetvis inte.Den fisk som vi äter får inte innehålla sådant somgör oss sjuka, och dioxin tillhör de absolut giftigasteämnen som vi känner till. Även om vi vet att fiskallmänt sett är väldigt nyttig får inte nyttigheten ansesväga upp fiskens giftighet. Detta gäller just beträffan-de dioxinhalten i strömming.Kostrekommendationer i all ära - man måste vetavarifrån den fisk som man har på sitt fat kommer. Jagmenar att vi alltid måste se till de känsligaste grup-perna när vi talar om livsmedel, precis som vi gör närvi t.ex. talar om luften. Man får inte säga att vissamänniskor inte får gå ut eller får flyttanågon annanstans därför att luften är dålig.Man utfärdar kostrekommendationer vad gällerfisk och säger att fertila kvinnor inte ska äta fisk merän en gång medan vi äldre, men inte barn,får äta fisk en gång osv. Sådant får vi aldrigacceptera utan vi måste få ned gränsvärdena. Det måkosta vad det kostar i form av bekymmer för yrkes-fiskarna för att de inte får lov att ta upp sådan fisk.Det är faktiskt viktigare med hälsan.Jag skulle också vilja ta upp problemet medomärkta genmanipulerade produkter. Vi menar attregeringen nu måste snabbutreda bristerna i kontrol-len av märkningen av genmanipulerade livsmedel.Det finns flera indikationer på att omärkta livsme-delsprodukter faktiskt innehåller genmanipuleradebeståndsdelar. Det är därför väldigt viktigt att märk-ningen görs obligatorisk och kopplas till spårbar-hetskriterier.En viktig reservation handlar om djurskyddstill-syn vid slakterier, men den har redan tagits upp avJonas Ringqvist.Vad avser livsmedelstillsynen skulle jag viljanämna min lilla hemkommun som exempelpå att de lagstadgade kraven blir för dyra för kommu-nerna. Kommunen har inte råd att uppfylla krav på förbättringar. Man kan inte somvid annan tillsyn höja avgifterna. Det får man integöra när det gäller livsmedel. Dessa avgifter har legatstilla . Ska man genomföra en förbättringav tillsynen tvingas man ta av kommunens pengar.Den får inte något extra bidrag eller möjlighet att höjaavgiften, vilket borde vara en självklarhet.För att tillsynen ska komma upp på den nivå somvi skulle önska måste det finnas en möjlighet att höjaavgifterna. Förorenaren ska helt enkelt betala. Det ärviktigt att tillsynen kan finansieras på det sättet.När det gäller ekologiska livsmedel anser vi attregeringen öppet ska redovisa sin ståndpunkt vadavser tillsatser. Det har anvisats10 miljoner extra till konsumentområdet, ochMiljöpartiet menar att 3 miljoner av dessa medel börsättas av för kriterieutveckling inom miljömärkningoch etisk märkning. Det har nämligen framkommituppgifter om att i internationellasammanhang driver en linje som kanske inte är så braför den svenska ekologiska branschen och för Krav-märkningen.Vad gäller genteknik vill vi att ett riskforsknings-program ska initieras av och Formas. Vi iMiljöpartiet är oerhört intresserade av stamcells-forskningen och menar att man kan bejaka den. Den-na forskning är fristående vad gäller risker och bi-verkningar. Genmanipulation av djur inom livsme-delsproduktionens sfär ska dock givetvis inte varatillåten. Genmanipulation av djur ska endast i undan-tagsfall tillåtas för medicinsk forskning.Anf. 52 () re-plik:Fru talman! Per tog upp den mycket viktigafrågan om den förgiftade fisken i våra vatten. Han togsom exempel giftet dioxin. Som bekant har Sverigeönskat och fått undantag från förbudet mot att använ-da dioxinförgiftad strömming som föda.Jag har saknat engagemang i denfrågan. Jag hör att Per säger att det här är ettproblem, men jag menar att i sambandmed att sökte och fick detta undantag varförvånansvärt passivt. Vad gjorde för attpåverka den att följa det förbudsom man gemensamt beslöt om i EU?Anf. 53 PER () replik:Fru talman! Det var lustigt att höra att Miljöpartietskulle ha varit passivt. Jag kan barapåminna mig oerhört kraftiga reaktioner från Miljö-partiets sida i form av ett flertal pressmeddelanden,deltagande i debatter osv. Vi gjorde allt vad vi kundegöra i den situationen.Jag vill inte säga att jag efterlyser en-gagemang, för jag var själv helt upptagen med vårteget engagemang. Vi ser det helt enkelt som oaccep-tabelt att skulle ha ett undantag i den härfrågan.Anf. 54 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att det är viktigt att vi här ikammaren från många håll gör den typ av markering-ar som Per nu gör. Det är oacceptabelt att vinär man på den europeiska nivån finner ett födoämnevara kraftigt förgiftat här ska göra undantag från ettförbud mot dess användning som föda.Anf. 55 PER () replik:Fru talman! Vi är helt överens. Livsmedel ska va-ra livsmedel och ingenting annat. Den förgiftadeströmmingen är med de halter av dioxin som den harinte ett livsmedel.Anf. 56 ():Fru talman! Vi diskuterar nu Sveri-ges, EU:s och kanske hela världens livsmedelspolitikoch livsmedelsförsörjning. Det är en fråga som harengagerat och engagerar världens konsumenter. Detär oerhört viktigt, fru talman, att den här typen avfrågor diskuteras i miljö- och jordbruksutskottet, därvi tar ett samlat grepp över miljöpolitiken. Vi driverfrån vårt lands sida miljöpolitik i EU, och vi använderEU som en spjutspets internationellt för att få enmiljö som är bra för oss och för framtiden. Visätter bra kvalitet på vatten, luft och livsmedel ochlivsmedelstrygghet främst på dagordningen.Vi gillar den debatten. Den är viktig. Vi har märktatt debatten har varit framåtsyftande och har fått ettväldigt gehör i samhället. Vi har sett att konsumenteri och har varit oroliga för de livsme-del som de har ätit och äter. Det tycker vi är bra. Vivill sätta konsumentintresset främst när det gällermiljöpolitiken på livsmedelsområdet. Vi vill sättamedborgarnas intresse främst när det gäller miljöpo-litiken generellt i och resten av . Vi ska ta de enskilda individernas oro påallvar.Jag vill också titta vidare och se hur debatten hargått i den här kammaren sedan jag kom hit. 1995/96,fru talman, stod vi och diskuterade de här frågornaengagerat, intresserat och kritiskt granskande. Det ärganska spännande att höra från mo-deraterna säga att vi har kommit så långt i livsme-delspolitiken att vi kan vara riktigt nöjda - men sedanhar vi flera saker som också ska verkställas. Så kom-mer det att bli, och så ska det förbli.Utvecklingen på det här området får inte stannatill. Utvecklingen ska fortsätta. Vi är inte nöjda meden livspolitik där folk är oroliga, utan vi måste få tillåtgärder, både i primärproduktionen, , och i förädlingen när det gäller livsmedelsindust-rin. Har vi ett samlat grepp där får vi också en möj-lighet till att fortsätta utveckla de här produkternamed miljötänkande som ett gott försäljningsargumenttill konsumenterna i Europa.På sikt vill vi naturligtvis se från majoritetens sidaatt det inte bara är de höginkomsttagande konsumen-terna i som ska kunna ta till sig de här kvali-teterna i produkterna.