prot · GQ0913 · 2002-11-07 00:00:00 — En helt dominerandeandel av småföretagarna anser att bolagets egnavinstmedel är den viktigaste finansieringskällan, förebåde banklån och leveranskrediter.I högtidstalen brukar vårt lands företagare kallashjältar. Jag tycker att det nu är hög tid att företagendär ute i verkligheten börjar bemötas som de hjältarde verkligen är. För om vi inte förbättrar företagensvillkor kommer inte våra andra hjältar, de som jobbarinom barnomsorgen, skolan, sjukvården och äldreom-sorgen, inte att få tillräckligt med resurser för attkunna utföra sina uppgifter under drägliga arbetsvill-kor. Det är väl en del av problemet med de stora sjuk-skrivningstalen inom exempelvis offentlig sektor. Såhär kan vi inte ha det! En välfärdsnation som Sverigebehöver förstås både företagare och vårdpersonal.Jag läste följande mening, som jagvill citera: "Om hade behandlat sina 1800-talets entreprenörer på samma sätt som 2000-talets, såhade vi inte haft någon välfärd att oroa oss för. "Så kan vi inte fortsätta i det nya årtusendet. Vimåste inse att om vi ska kunna skapa rimliga villkorför dem som jobbar inom offentlig sektor måste vi hatillväxt. Det är bara så vi kan erbjuda enframtida bra barnomsorg och skola och en god vårdtill våra äldre.Anf. 218 () replik:Herr talman! Jag håller med imycket av hans synpunkter, och det är ganska klartatt vi måste försöka antalet regler och så vidare sålångt det bara är möjligt. Men ibland blir jag ändå litefrågande. räknar upp att företagarnavarje morgon måste gå igenom 10 000 regler i huvu-det innan de börjar jobba.Jag tror inte att det är på det sättet. Dessutomskulle jag ändå, bara för säkerhets skull, vilja frågaHans Backman: Det måste väl ändå vara lite svårareoch lite mer jobb att vara egen företagare än att varaanställd? Håller du med om detta?Anf. 219 HANS () replik:Herr talman! Det är så klart en tuff uppgift attjobba med eget företag, men problemet är väl att detfinns för mycket regler. Talet om 10 000 lagar ochregler är kanske överdrivet, men som sagt:två och är för mycket. Manborde förenkla och minska antalet regler. Det är dettasom är det stora problemet. De företagare jag harträffat säger att regelverket är för krångligt och att detfinns för mycket blanketter.Det finns ju exempel på personer som blivit drag-na inför rätta och fått erlägga vite för ganska småförseelser. Jag läste om en firma med rum- och fru-kostverksamhet i . Man kom för sent med enanmälan till . Dåansåg kommunen inte att något miljöfarligt hadeinträffat, och alla nämndens politiker tyckte visserli-gen också att det var orimligt att bötfälla företaget,men likafullt påfördes det en miljösanktionsavgift på10 , av bolagets årsomsättning.Attityden och reglerna gör att företagarna på nå-got vis känner sig illa utsatta, och det är inte bra.Anf. 220 () replik:Herr talman! Det är riktigt att många företagarenaturligtvis känner att situationen är svår och att detär mycket regler man ska följa.Men faktum är att om man försöker spåra dettaoch åker runt bland företag, små och medelstora, ochvid varje tillfälle är väldigt noga med att försöka fåfram vad det är som är det svåraste med att vara fö-retagare och vilket som är det största problemet, såvisar det sig gång på gång att tycker småföreta-garna att det stora problemet är sjuklönen. Man pratarnästan aldrig om att det är för många andra reglersom man måste följa.Anf. 221 HANS () replik:Herr talman! Det kan nog vara så att sjuklönenockså är ett problem, och det stämmer ju, men jag trornog att det är en kombination. Det finns både krångli-ga regler och för mycket regler. Det räcker med attsäga att 13 000 heltidsjobb motsvarar regelar-betet, och det är alldeles för mycket. Det är onödigtarbete helt enkelt.Men har rätt i att sjukskrivnings-kostnaderna också är ett problem, och det är ju en saksom hela samhället lider av i nuläget.Anf. 222 ():Herr talman! Under gårdagen publicerades Små-företagarbarometern. Av den framgår att Sverigessmåföretagare har en alltmer pessimistisk syn påkonjunkturutvecklingen. Allt färre företag tror påökad tillväxt och att de ska anställa fler. ärdet fler företag som tror på en sämre lönsamhet denärmsta åren. Småföretagarbarometern är bara en iraden av negativa konjunkturprognoser den senastetiden.För mig är det självklart att behöver enökad tillväxt. Vi behöver en ökad tillväxt för att viska kunna garantera en väl utbyggd välfärd, för att detska finnas resurser till en bra skola, vård och omsorg.Därför är det minst sagt oroväckande när regeringensbudgetproposition framför allt är inriktad på hur viska fördela pengar och inte på hur förutsättningarskapas för att vi ska få mer pengar, alltså hur vi får enökad tillväxt.Att propositionen ser ut som den gör är väl i ochför sig inte så förvånande. Gång på gång har Social-demokraterna skickat ut signaler som tyder på att mantror att tillväxt kommenderas fram uppifrån. FörCenterpartiet är det självklart att tillväxt bara kanskapas om den kommer underifrån.Vi ska inte tro att den företagaranda som finns påställen som , Gnosjöregionen och i norraItalien har växt fram genom centrala beslut ochkommenderingar. Nej, den har växt fram genom denkraft och entreprenörsanda som finns hos människor-na i de här regionerna. Runtom i finns denhär kraften och entreprenörsandan, och den baraväntar på att släppas fram. Men tyvärr hämmas den,och även befintliga småföretag, av regeringens oför-måga att skapa lika och rättvisa villkor för Sverigessmåföretagare.Jag har full förståelse för dem som tvekar innande vågar ta steget fullt ut och bli en företagare. Manlämnar i många fall den trygghet det innebär att varaanställd. Man får sämre ersättning om man är sjukeller föräldraledig. Man tar en risk både ekonomisktoch personligt. Och det är en herrans massa reglersom ska hållas reda på. Det finns en mängd barriärersom man behöver ta sig förbi innan man tar stegetoch startar ett företag.Det är inte tillräckligt attraktivt att starta ochdriva ett företag. För mig är det inte alls förvånandeatt nyföretagandet i är nere på den lägstanivån sedan början av 1990-talet.Herr talman! vill att ska va-ra ett välfärdsland i världstopp. För att det ska blimöjligt krävs det att vi åstadkommer ett företags- ochföretagarklimat i världsklass. Det krävs att vi har ensamhällsanda där entreprenörer tillåts bli framgångs-rika. Tyvärr har både samhällsandan och näringspoli-tiken hämmat den här utvecklingen. Näringspolitikenhar lett till en företagsstruktur där man värnar de storaföretagen och där de mindre har svårt att växa. Vårasystem och regler har utformats efter de stora företa-gen. är det så att av inomprivat sektor har mindre än 50 anställda. Därför är detför mig självklart att det är utifrån dessa företagsförutsättningar som regler och system ska utformas.Centerpartiets politik bygger på ett tydligt underi-frånperspektiv. Vi har en mängd förslag och lösningarsom skapar förutsättningar för en tillväxt underifrån.Vårt mål är att göra det lättare att starta och drivaföretag, men det krävs ett antal förändringar för attdet här ska bli verklighet. Det krävs att antalet reglerminskas . Vi måste ocksåse till att företagaren känner en trygghet i sin vardag.Vi vill därför att företagare ska ha lika villkor somövriga anställda i sjukpenningsystemet, i föräldraför-säkringen och vid en eventuell arbetslöshet.Samtidigt måste vi också se till så att de företagsom vill växa ges den möjligheten. Det finns ett antalmodeller som kan prövas för att bredda tillgången påriskkapital för befintliga småföretag. Vi kaninföra förbättrade regler för periodiseringen av vins-ten. Vi kan se till att vi stimulerar regionala entrepre-nörsfonder. Vi vill införa ett personligt riskkapital,och vi vill införa mikrolån för att underlätta lån till deminsta företagen. Det här är några exempel på vadsom är nödvändigt för att fler företag ska startas ochför att fler företag ska ha möjlighet att växa.Samtidigt har också samhället ett ansvar. Vi harett ansvar att se till att det finns en infrastruktur somgör det möjligt att driva företag. I exempelvis Sjuhä-radsbygden finns det ett antal förbättringar som be-höver göras. Vi behöver en utbyggnad av vägnätet,till exempel . Men för att till-växten och livskraften ska frodas även i ären upprustning av det mindre vägnätet nödvändig. Attföretagare tvingas vara beroende av vägar som vidvissa tillfällen får en tallrik morgongröt attverka stabil är för mig inte rättvisa och lika villkor.Herr talman! driver en politik förökad tillväxt, en politik som syftar till växtkraft un-derifrån, från de små och medelstora företagen. Ge-nom vår politik vill vi ge förutsättningar för 300 000nya jobb i hela . Det är inget enkelt åtagande,men det är långt ifrån omöjligt, bara viljan finns.Anf. 223 BENGT-ANDERSJOHANSSON (m):Herr talman! Jag beklagar den nonchalans rege-ringen visar riksdag när den allmänpolitiskadebatten hålls. Trots att tillväxtfrågorna är de mestavgörande för medborgarnas möjlighet till ett bra livbemödar sig inte någon från Näringsdepartement omatt vara i kammaren. Signalen är tydlig: Socialdemo-kraterna struntar i näringslivet och dess förutsättning-ar.Jag kommer från det småföretagsrika Smålands-stenar i kommun strax intill . Jagrepresenterar i detta anförande många tusensmåföretagare och lantbrukare som inte själva harmöjlighet att vara här i kammaren och föra sin talan.Jag har under arbetat som ekonomisk och ju-ridisk rådgivare till lantbrukare och småföretagare.Jag har mött deras vardag på ett mycket påtagligt sätt.Jag ska inte trötta kammarens ledamöter med attordagrant citera det som de säger. Jag ska försöka attlinda in det. Känslorna är entydiga: Att inte varauppskattad, att känna att myndigheterna är en motpartsom uteslutande letar efter fel och brister, det ställsomänskliga krav på att papper och pengar måste varainne exakt på klockslaget, även om inbetalningarna ärgjorda , och man ska känna till 20 000 sidor lagar,regler och paragrafer för att inte råka illa ut.Man har startat företaget eller jordbruket för brinner för en idé att producera något och skapanågot av egen kraft. Eftersom det finns många före-dömen i vår bygd, än så länge, är det något eftersträ-vansvärt att "vara sin egen". Man är beredd att offrabesparingar, hus, bilar och värdepapper, och man tarstora risker för att starta sitt eget företag. Man ärockså beredd att arbeta både 60 och iveckan - för en timpenning som skulle få varje fack-förening att gå ut i generalstrejk om det gällt derasmedlemmar.Vårt land har byggts upp av våra företrädare medhårt och strävsamt arbete. Det har inte funnits någotutrymme för vare sig lättja eller undandragande utanatt det direkt har inkräktat på den egna välfärden.Denna arbetsmoraluppbyggande verklighet harskapat en unik utveckling för och för de byg-der där denna verksamhet finns. Det har dessutomskapat grogrunden för nya företag. Denna drivkrafthar skapat mängder av avknoppningar som i sin turskapat nya avknoppningar. Det finns i våra trakterexempel på att ett enda företag har gett upphov till 40nya företag.Herr talman! Småföretag som ägs och drivs avmänniskor som bor på orten, och som deltar i lokal-samhällets utveckling, är en ovärderlig tillgång förSverige och svenskarna. Där skapas de jobb som i sintur ger de enskilda individerna lön och det allmännaen alldeles för stor andel skatt.Dessvärre har den tidigare arbetsmoraluppbyg-gande drivkraften urholkats, och på grund av dennauppluckring har arbetets skörd efter hand reducerats.Det kan också uttryckas så att allt färre ska försörjaalltfler. Detta medför att de som arbetar inte vill ut-veckla verksamheter på samma sätt som tidigare.Om du vinner en miljon på lotto hyllas du som enhjälte i det här landet. Om du tjänar en miljon be-traktas du som utsugare eller arbetskraftsprofitör.Herr talman! Något allvarligt håller på att hända.Den tidigare så framgångsrika företagsmyllan är intelika rik på innehåll som förut. Inför valet i höstasgjorde jag ett antal företagsbesök. På ett av de företagsom jag besökte kändes det tydligt att kravoket frånsamhället tyngde. Jag frågade företagaren om hantänkte föreslå sina barn att ta över, eller om hanskulle ha startat företaget ifall han hade känt till vadhan skulle få gå igenom. Svaret var klockrent: Nej,aldrig. Detta bekymrar mig, herr talman.Vi måste se till att vi får tillbaka känslan av att detska löna sig att anstränga sig, och att det ska framståsom både rimligt och möjligt att starta eget i förhål-lande till att vara anställd.Mitt förslag är att vi borde tillsätta enhaveriliknande kommission innan det fordras en , och att man senast bor-de komma med mängder av förändringsförslag.Simplexgruppen misslyckades som bekant ganskagruvligt. Det handlar om regelförenklingar, beskatt-ningsfrågor, att öppna upp den offentliga sektorn, attskapa riskkapital. Det handlar också om attityder,vägar, infrastruktur och bredband.I mörka stunder får jag ibland en känsla att social-demokraterna tycker att det är obekvämt med småfö-retag. Det är enklare och smidigare med storfinansen.Därför är jag inte helt övertygad om att de ens villunderlätta för småföretagandet, vilket bekymrar medomåttligt.Herr talman! Jag vill avslutningsvis säga: Havetförsmår inga bäckar hur små de än är - därav dessstorhet.Anf. 224 ():Herr talman! Det känns högtidligt att för förstagången stå i talarstolen, men vemodigt attbehöva tala inför mer eller mindre tomma stolar. Somny riksdagsledamot har i alla fall jag drömmen om attfå möjlighet att påverka mina kolleger i kammaren.Men jag förstår nu att det blir svårt eftersom det integår att påverka människor som inte finns.Några kommer visserligen via proto-koll att ta del av de kloka inlägg som gjorts ochkommer att göras , och man kanbara hoppas att man då når fram till någon.Herr talman! Just sitter företa-garna och läser högt de lagar och regler som de haratt rätta sig efter. Enligt deras egen utsago motsvararden börda som de verkar under på grund av dessalagar och regler 25 000 jobb. Det handlar om bådesmå och stora företag.Trots all debatt som förs och all kunskap somfinns om vad man behöver och bör göra för att un-derlätta och stimulera företagande händer inget. Detmest förvånansvärda är ändå det faktum att de partiersom är mest måna om att ha en så stor offentlig sektorsom möjligt är samma partier som minst vill förbättraföretagandets villkor.Socialdemokrater och vänsterpartister beter sigsom om pengarna som finansierar den offentligasektorn också produceras där. Dessa båda partier harskapat en stämning i samhället där människor alltoftare inte ser kopplingen mellan företagsklimat ochfungerande offentlig sektor.Företagare framställs som gnälliga och giriga ka-pitalister vars största intresse av att starta företag äratt tjäna stora pengar. Och det på bekostnad av ossandra.Herr talman! Det förs en viktig debatt när mantalar om företagandets möjligheter att skapa syssel-sättning och därmed förbättra ekonomi. Mendet är viktigt att inte glömma den andra debatten, somhandlar om företagaren som entreprenör, och möjlig-heterna för människor att förverkliga sina drömmar.De flesta människor startar inte företag för att iförsta hand förbättra ekonomi, eller att skapasysselsättning till sig själva och andra. De gör det föratt de har en dröm, en idé, som måste förverkligas.För att uppmuntra att människor känner lust ochser möjligheter att förverkliga sina drömmar måste vipolitiker, liksom andra opinionsbildare, se till attändra den bild och de attityder som finns i vårt sam-hälle gentemot företagaren. Det kostar oss ingenting,det handlar bara om att vi själva måste ändra vårattityd och återigen ställa företagaren i centrum.Jämfört med länder med likvärdig utvecklingsnivåhar endast hälften så många företagare enligtden mest ansedda internationella vetenskapliga tid-skriften om småföretagens utveckling, Small Busi-ness Economics. Där redovisar internationella ochsvenska forskare resultat från sina studier. Relativt fåmänniskor startar företag i , och faktum är attantalet företagare minskar. har antalet fö-retagare minskat med 20 000, skriver samma tidskrift.Detta borde få vilken politiker som helst att reageraoch vilja agera.Det finns många människor i som skullekunna bli goda entreprenörer men som aldrig fårchansen att reflektera kring denna möjlighet. Det kanbero på att man kommer från familjeförhållanden därdet inte är tradition med företagande, men jag tror attdet mest beror på det faktum att vi genom vårt utbild-ningssystem fostras till att endast se oss själva somlöntagare.Denna utveckling är oroande och bör tas på allvar.Lyckas vi inte bromsa denna utveckling riskerar vi attutarma den offentliga sektorn, det vill säga vård,skola och omsorg. Dessutom minskar chanserna attkomma till rätta med de problem som vi ser isegregerade områden.Jag är övertygad om att trots alla hinderpå vägen för den som vill starta företag skulle få flerföretagare om vårt utbildningssystem inte enbart gickut på att fostra löntagare utom också i större utsträck-ning på att förbereda oss på möjligheten att bli före-tagare.I ett sådant system skulle fler elever i vuxen ålderförstå att den idé som de burit på så länge skulle kun-na leda till en uppfinning eller annan verksamhet. Församhället handlar det om att skapa arbetstillfällen.Fru talman! Det är många lagar och regler sombehöver ses över. Men det är minst lika viktigt attåterupprätta entreprenören i traditionell mening.Anf. 225 () replik:Fru talman! kritiserar Socialde-mokraterna och för att vi inte tar ve-derbörlig hänsyn och inte tar småföretagandet ochsmåföretagarna på allvar och ser dem som en resurs.Jag känner inte riktigt igen det.Det kanske historiskt finns skäl för att kritiseraoss beroende på att vi kommer från destora företagens miljö och så vidare. Men de senasteåren har det trots allt skett en ganska stor förändring.Är det inte ett lika stort problem om inte större idagens läge att dessa småföretagare som kämpar hårtför sin existens och försöker utveckla sitt företag serhur människor utnyttjar systemet, skapar ordentligabonusavtal och drar ut mycket pengar ur sina företag?Vi ser också att dessa företag råkar mycket illaut.Är inte det ett ännu större problem än det gamlaatt socialdemokrater och vänsterpartister inte riktigtförstår småföretagarnas situation?Anf. 226 () replik:Fru talman! Talar man om småföretagare bordedet inte vara deras största problem att det finns män-niskor i stora företag som skor sig på andra. Proble-met för företagare i små företag är ju att de inte harmöjlighet att kunna vara de entreprenörer de villkunna vara. I stället ska de vara kamrerer och admi-nistratörer.Det talades tidigare om att det inte ska vara svåra-re för en arbetsgivare än för en löntagare. Nej, det skainte behöva vara svårare. Men det är klart att en ar-betsgivare alltid kommer att ha större ansvar ochandra uppgifter än en löntagare.Anf. 227 () replik:Fru talman! Jag tror att småföretagen ser det somett väldigt stort problem att stora företag kan utnyttjasystemet och förstöra grunden och tron på företagan-det, något som också drabbar de små företagarna.Jag tror att varje person som blir småföretagareinser att man nu får jobba hårt. Det blir ganska myck-et pappersarbete, och det är ingenting konstigt meddet. Vi ska inte överdriva den biten alltför mycket.Anf. 228 () replik:Fru talman! Det är klart att om de inte tyckte attdet var problem med alla regler skulle väl inte företa-garna nu stå på och försöka läsa urregelboken. De kommer tydligen inte att kunna läsaut den på den vecka som de står där.Jag glömde bort vad jag skulle säga mer. 229 () replik:Fru talman! Jag ska bara uppehålla mig vid enfråga, nämligen det som tas upp här om entreprenör-er.Jag håller med om att det behövs fler entreprenör-er. Därför har vi också satt in extra åtgärder för ettnationellt program för entreprenörskap och för såkallade entreprenörskaps- och teknikskolor. Det ärjust för att stimulera ungdomars intresse för entrepre-nörskap och teknik. Jag tycker att det är oerhört vik-tigt att man gör det.Det görs också ytterligare särskilda satsningar föratt främja kvinnors och invandrares företagande ut-över de satsningar som redan har gjorts. Jag tycker attdet är steg i rätt riktning. Kan jag få medhåll om det?Anf. 230 () replik:Fru talman! Visst är det steg i rätt riktning att manäntligen har gjort det. Det förslaget har också Folk-partiet lagt fram för mycket länge sedan. Jag före-språkar här inte bara ett program. Jag förespråkar enattitydförändring redan i . Redan där skavi kunna veta att det faktiskt finns möjligheter attomvandla en idé till företagande. Det är vad jag pratarom.Anf. 231 ():Fru talman! Jag kommer att ta upp näringspolitikur ett lite annorlunda perspektiv. Det gör jag intedärför att jag tycker att debatten har varit ointressantutan därför att det också finns andra delar som behö-ver framhållas.Med jämna mellanrum berörs frågan, och det harockså gjorts här , om svenska företags flytt tillandra länder samt utländska ägares uppköp av svens-ka företag. Detta brukar anses som ett problem. Frånborgerligt håll brukar man i dessa sammanhang pekapå brister i det svenska företagsklimatet, skattefrågor,arbetsmarknadslagar och beskattning vid generations-skiften med mera.Vi vet emellertid att dessa förändringar av ägandeteller huvudkontorens placering ofta har ganska natur-liga orsaker. Vi ser också att utländska etableringar iSverige är lika vanliga som svenska företags etable-ringar i andra länder. Enligt olika studier är Sverigefortfarande ett mycket populärt investeringsland.Ett verkligt problem i detta sammanhang äremellertid att det ofta är billigare att lägga ned verk-samheter i än i andra europeiska länder.Nedläggning av däcksfabriken i och stålver-ket i visar på nödvändigheten av att hittabalanserande åtgärder.Ett aktuellt problem för det politiska systemetborde vara situationen i telekombranschen, ABB:sledningsfunktion och dess ekonomiska situation.Detta är för oerhört viktiga verksamheter.Den kalla hand som ligger över tele-komsektorn kan minska möjligheter att äveni fortsättningen ligga i denna teknologis framkant.Både då det gäller telekomsektorn och Ericsson ochABB är risken uppenbar att olika sparprogram går utöver avdelningarna för forskning och utveckling.Vänsterpartiet anser att staten bör agera i bådadessa fall. När det gäller telekom och kanstaten agera genom att snabba på utbyggnaden av 3 Goch av bredband i hela landet. Staten bör också ageraför att bibehålla viktig forskning i . Den upp-märksamme har noterat att även , Me-tall, har tagit upp dessa problem.När det gäller ABB är problemet lite annorlunda.Man kan säga att ledningsfunktionen krackeleratberoende på kortsiktiga spekulativa, konkurrerandeintressen tillsammans med felinvesteringar i USA.Den stora risken är nu att ledningsproblemen och denkaotiska ekonomiska situationen tvingar fram pani-kåtgärder som också går ut över den sunda delen avföretaget. Svenska ABB är fortfarande ett verkstads-företag i framkant och kan visa god lönsamhet.Det vore mycket allvarligt om sparåtgärdernaskulle få till följd att exempelvis forskning och ut-veckling dras ned eller försvinner eller att lönsamproduktion i flyttas till annat land. Svenskastaten bör agera. AP-fonderna borde kunna aktiveras ide fall det också behövs finansiella åtgärder. Det voreoansvarigt att invänta att marknaden med egen kraftlöser situationen. Det skulle kunna bli ett otrevligtuppvaknande där förlorar sin position i bådetelekomsektorn och verkstadsindustrin.Staten bör över huvud taget vara beredd att ageramer aktivt i näringspolitiken. Pensionsfonderna börutvecklas från passiva ägare till ägare som ställer kravoch som aktivt påverkar de bolag i vilka man ingår.Statens roll i näringspolitiken är uppenbar ävennär det gäller att påverka svensk skogsindustri tillökad förädling.