prot · GP09119 · 2002-06-04 00:00:00 — Det är de som är de spännande frågorna fram-över.När det gäller kompetenskatalogen sade ungefär att kompetenskatalogen tydli-gen kan se olika ut beroende på vad man fyller denmed. Så är det naturligtvis. Vi kan ha lite olika syn påvad vi vill ha in i denna kompetenskatalog och hurden ska se ut. Det är inget konstigt i detta. Vi menarfrån vårt håll att det ger en tydlighet för medborgarnaoch ger dem en annan demokratisk möjlighet att följaarbetet om man får en sådan kompetenskatalog.Det för mig över till frågan hur vi ska få en tyd-lighet i EU:s uppbyggnad. Där menar vi att vi skulleförsöka komma fram till någon form av författningför EU där man på ett enkelt och tydligt sätt klarar utde här frågorna och där också kompetensområdenaligger fast. Det betyder inte att detta är skrivet i stenför alltid, det kan naturligtvis förändras.Min fråga är: Anser att detvore bra om vi fick fram en författning som tydliggördetta för medborgarna?Anf. 58 Vice statsminister ():Herr talman! Presidenten för konventet fångademycket skickligt upp detta. Han sade att vi har ettfördrag och att vi nu också ska se till att vi får ettkonstitutionellt fördrag. Vad det kallas - författning,konstitution eller fördrag - spelar för mig ingen störreroll. I det här måste tydliggöras vilken kompetens EUska ha. Jag talar då om att göra det i ganska grovadrag. Om det blir för detaljerat försvinner mycket avdynamiken inom EU.När skrevs fanns inte ett ord medom miljövård. Skrivs något in om kompetens vid etttillfälle, i stenskrift, blir man sedan låst - såsom vi äri dag av t.ex. jordbrukspolitikens målformuleringar.De har legat kvar . Det blir svårt attändra i fördraget. Det kan förhindra en dynamiskutveckling av EU. Det är av det skälet jag är tveksamtill en kompetenskatalog. Däremot ska vi så tydligtsom möjligt beskriva områdena.Anf. 59 ()replik:Herr talman! Jag tackar för det svaret. Jag tolkardet som en öppning gentemot den här idén. Jag är intebunden vid namnet som sådant - konstitutionelltfördrag, eller hur man nu vill formulera det.Det viktiga är att vi får en tydlighet. är detsvårt att leta sig fram i irrgångarna i de olika bestäm-melser som finns. Det skulle vara pedagogiskt bra omman fick fram någon form av fördrag som ger dentydligheten. Det skulle vara lättare att informera ochdiskutera.Personligen tror jag att det är bra att ta fram någonform av kompetenskatalog. Det betyder inte att denska vara för evigt. Den ska naturligtvis justeras underresans gång. Den har också då implikationer på hurandra beslutsområden ska formuleras. Den fortsattadebatten får visa hur vi ska komma fram till att ändrai denna kompetenskatalog.Jag uppfattar det ändå som en positiv signal frånvice statsministern att detta är en önskvärd väg att gå.Anf. 60 Vice statsminister () replik:Herr talman! Jag tror att det ibland går lite troll iorden. Blir det fråga om den strikta kompetenskatalo-gen blir det en kraftig låsning av EU:s möjligheter tillatt dynamiskt utveckla sig. Det är så deltagarna ikonventet beskriver det hela, dvs. de som gärna villha en strikt kompetenskatalog. De menar att det är ettsätt att sätta grimma på EU, dvs. att EU inte utvecklasmer än nödvändigt.Jag förstår att har en mot-satt åsikt om vad han vill ha katalogen till. Därför trorjag att diskussionen om detta kan tas först när vi servad katalogen skulle komma att innehålla.Anf. 61 () re-plik:Herr talman! Självklart står jag bakom de reser-vationer jag inte yrkade bifall till. Jag glömde att sägadet i mitt anförande.Det är intressant att lyssna på alla de frågor som har varit i luften hela förmid-dagen. Jag delar uppfattningen att man ska varapragmatisk, men det är viktigt att man har någorlundatydliga mål så att man vet vartåt man jobbar. Detfattas i betänkandet och i skrivelsen.Lena säger i fråga om kompe-tenskatalogen att vi ska diskutera vad EU ska ägnasig åt och därefter hur besluten ska fattas. Det har litebäring på kompetenskatalogen - eller vad vi nu skakalla den för - som vi diskuterar i vår reservation.Vi är inte heller för en strikt kompetenskatalogskriven i stenskrift - som säger.Vi vill ha en tydligare diskussion. Vi har sagt attkatalogen kan vara uppdelad i tre avdelningar, en omden exklusiva EU-kompetensen, en om delade kom-petenser samt en om frågor där EU används som enmellanstatlig samarbetsform. Vi vill ha en mer fylligdebatt om detta. Jag hoppas att konventet kommer attägna sig åt det.Jag har en fråga som gäller det andra betänkandetvi pratar om men som vice statsministern kan-ske inte är så inblandad i. Hur ska kommain tidigare i arbetet med de olika frågorna? Det ärvitböcker, grönböcker, arbetsgrupper osv. I stor ut-sträckning handlar det om hur fackutskotten ska fåkännedom och kunskaper. Det framgår också i dagensartikel som har skrivit. Där finnsstöd för den reservationen. Det är en viktig fråga somvi ofta diskuterar. Har vice statsministern några fun-deringar om hur detta ska åstadkommas? Det bordevara möjligt.Anf. 62 Vice statsminister () replik:Herr talman! Mycket i EU-sammanhang när detska fattas beslut är ganska komplicerat. Det är detockså mellan regeringen och . Naturligtvisär inne på något riktigt, nämli-gen att komma in i det hela tidigare. Det är oftatjänstemän som förhandlar. De vet hur resonemangengår. Det gäller också de fackutskott i somhar hand om frågorna. Det är viktigt.Jag ska avslöja en hemlighet! säger man iriksdagen att man inte vet vad tjänstemännen gör. Detär likadant för oss statsråd. Det pågår så vansinnigtmycket. Vi såg ju hur många arbetsgrupper som fannsnär var ordförande.Man håller inte koll på allting. Vi måste ocksåförvänta oss att de många ämbetsmän som sitter häragerar i andan av den fastslagna nationella politiken.Jag vet hur det är i , nämligen att manalltid är rädd att komma efter. Men det finns i Rege-ringskansliet en mycket god vilja att informera ävenom - tyvärr - den informationen då och då kommersent. Jag är medveten om det. får också vihandlingarna sent, dessutom ibland på andra språk änvi förstår. Det är komplicerat. Jag kan försäkra att detfinns en god vilja.Vi kan naturligtvis alltid klä visioner i vackra ord.Vad jag inte accepterar - och jag tror inte heller attdet var mening - är en visionom att gå kraftigt i federativ riktning. låter detså, framför allt i diskussionerna i . Det accep-terar inte jag.Anf. 63 () re-plik:Fru talman! Målen kan vara åt det ena eller detandra hållet, men det är viktigt att ha den vision mantycker är riktig för framtiden. Det är tydligare än attbara vara pragmatisk.Vi vet alla hur arbetstyngda alla är och hur myck-et detaljer det kan vara. Men det är kanske inte me-ningen att varje fackutskott ska vara med i varje litendetalj som diskuteras i alla arbetsgrupper. Men nog går det att se när det är en störrefråga och fackutskotten behöver komma in. Det kun-de vara ett uppdrag till de tjänstemän som sitter iarbetsgrupperna att ta upp en diskussion och ge in-formation så att utskotten känner att de är med frånbörjan.Det är naturligtvis också ett stöd för den svenskaregeringens inflytande när fackutskotten är med. Detär inte så lätt att sitta i en arbetsgrupp. Det är svårafrågor. Att få med ett så brett deltagande och infly-tande som möjligt måste vara en fördel för alla. Jaghoppas att det kan bli bättre och att det går att få tillstånd en rutin i arbetsgrupperna.Anf. 64 Vice statsminister () replik:Herr talman! Den stora arbetsuppgiften just nusom verkligen är visionär - även om den ärmycket vardagsaktig - är att få och EU att hasamma gränser, dvs. utvidgningen av EU. Det fredli-ga samarbetets ska skapas. Det är den störstauppgiften just . Nog är den visionär.Samtidigt måste vi fråga oss om vi går i dennariktning och vilka frågor som är viktiga. Visst går detatt vara pragmatisk. Jag har pratat lite grann om att vikanske måste konsolidera EU, inte precis där EU ärnu men några steg framåt - men inte jättekliven. Vihar ändå en situation där det finns ett stort gap mellanden politiska eliten, etablissemanget, och allmänhe-ten, inte bara i utan i de flesta EU-länder.Jag menar att vår stora uppgift i konventet och re-geringskonferensen, i parlament och regeringar, är attgöra EU begripligt för människor och att syssla meddet folk vill att vi ska syssla med, så att det blir re-sultat och vi därmed kan vinna människor för EU.Det är det viktiga.Visst kommer vi i successivt attbli bättre också på kontakterna med parlamentet. Detär inte vi har arbetat på det här sättet, ochdet blir en rutin och en vana också i Regeringskansli-et att även i mindre frågor och mitt i förhandlingarnaräkna in fackutskotten också. Jag är övertygad omdet. Men förvisso behöver det påpekas, och vi tackarför det.Anf. 65 ()replik:Herr talman! När vi talar om EU:s framtidsfrågorär det klart att de politiska visionerna och de politiskamålen för vilket samhälle vi vill ha måste vara ganskaavgörande för EU:s framtid. Om vi inte har någorlun-da lika syn på hur vi vill forma samhället måste detvara oerhört svårt att tro att man ska kunna göra det iform av konventionstexter.Det är intressant att miljöfrågorna tydligen intealls finns med i det här skedet, eftersom det inte rörsig om några ändringar i fördragen. Men miljöfrågor-na är övergripande och viktiga för ett bra samhälle.Vi är ju alla beroende av en god miljö, och vi kan se att det sker ganska stora förändringar i miljönsom påverkar människors hälsa, djur och natur osv.Den delen måste in. Om vi ska göra det här be-gripligt måste vi ha de politiska målen med i diskus-sionen. Annars tror jag att den blir totalt ointressantför vanliga människor. Just själva formen för kon-ventionstexter får man inte alltid så stort engagemangför, men man måste tydliggöra det. Jag tror att det äroerhört viktigt för oss som politiker att våga ta dis-kussionen om vilken framtid och vilket samhälle vivill se.Om jag sedan går in på vad det är som ni skaåstadkomma här, tycker jag att det är lite intressantmed frågan om asyl- och migrationspolitiken. Vadvill regeringen i det fallet? Hur vill man forma den?Det gäller också frågan om det rättsliga samarbetet.Det har varit mycket diskussion kring polissamarbetetoch den gränsöverskridande polismyndigheten. Varstår regeringen i de frågorna ?Anf. 66 Vice statsminister () replik:Herr talman! När det gäller asylfrågorna är detviktigt att EU fortsätter att uppträda som den klubb avdemokratier som står upp för mänskliga rättigheteroch rätten att söka och få asyl om man har skyddsbe-hov. Det ska gälla alla EU-länder. Vi vill ju ha ettstörre samarbete på det området, för att vi gemensamtska ta ansvaret för de flyktingströmmar som kommer.Just nu förs diskussionen på ett negativt sätt iflyktingfrågan. Men jag tror att det kommer att stagasupp. Jag hoppas att det är bara under en kortare tidsom vi har drabbats av den här väldigt negativa dis-kussionen.Vad gäller samarbetet runt gränserna är det så attvi nu har gemensamma gränser. Då måste man ocksåse till att gränserna säkras. Det kommer att vara så attvi ger varandra information, att det blir mer av sam-arbete, utbildning tillsammans osv. Men jag tror intepå en gemensam gränsmyndighet, gemensam gräns-polis eller någonting sådant. Det hör till den natio-nella suveräniteten att man själv svarar för detta.Anf. 67 ():Herr talman! I betänkande UU10 behandlas delsregeringens berättelse om verksamheten inom EUunder 2001, dels en redogörelse för det svenska ord-förandeskapet i första halvåret2001. Dessutom behandlas ett antal motioner som rörbåde samarbetet och regeringens redogörelse.Som vanligt i utrikesutskottet är samstämmighe-ten stor, men det finns ju när det gäller EU-frågornaen del principiella bitar som skiljer oss åt, som vi allahar hört i den här debatten. redogjordeockså mycket tydligt för detta i sitt inlägg tidigare.Verksamheten i EU präglades för Sve-rige till stor del av det svenska ordförandeskapet. Defrågor som vi i prioriterade var utvidgningen,miljösamarbetet och sysselsättningen. Men vi harockså bl.a. uppmärksammat frågor somrör EU:s civila och militära krishanteringsförmåga,öppenhetsfrågor och skuldavskrivningar. Jag tänkteförsöka hinna beröra alla de här bitarna i mitt inlägg.Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets för-slag till beslut när det gäller båda de betänkandensom vi behandlar och avslag på alla reservationer.Herr talman! Utvidgningsprocessen är nu oåter-kallelig, och EU:s målsättning är att förhandlingarnamed några kandidatländer ska vara klara före utgång-en av detta år. De länder som är redo ska kunna deltasom medlemmar i valet till 2004.Dessa beslut tog vi under vårt ordförandeskap i Göte-borg. Det blev, kan man säga, genombrottet i utvidg-ningsprocessen.I 1993 fastställdes kriterierna för be-dömningen av länder som önskar bli medlemmar iEU. Dessa innebär bl.a. att de stater som ska blimedlemmar ska ha rättsstatens karakteristiska kän-netecken, dvs. demokrati, respekt för lagar och demänskliga rättigheterna samt skydd och respekt förminoriteters rättigheter, fungerande marknadsekono-mi och förmåga att hantera konkurrens och mark-nadskrafter inom unionen. Dessutom ska de natur-ligtvis ha en lagstiftning som följer EU:s fördrag.Utvidgningen innebär alltså unika möjligheter attstärka frihet och demokrati, fred och stabilitet, välfärdoch sysselsättning på den europeiska kontinenten.Demokratiska samhällssystem är viktiga för stabilitet,säkerhet och utveckling.Utvidgningen är en mycket viktig process för allaländer, både nya och gamla medlemmar i unionen.Miljöområdet var också ett av de prioriterade om-rådena, och även där uppnåddes viktiga framsteg. EUär en viktig partner i det internationella miljösamar-betet, och miljöfrågorna måste lösas globalt om vi skalyckas. EU:s medborgare är av regeringscheferna iunionen garanterade en ren och hälsosam miljö. Föratt nå detta ska alla nya viktiga förslag inom störrepolitikområden bedömas inte bara utifrån ekonomiskaoch sociala effekter utan också utifrån miljömässigaeffekter.När det gäller en hållbar utveckling prioriteras fy-ra områden, nämligen att motverka klimatförändring-ar, att säkerställa hållbara transporter, att undanröjahot mot folkhälsan samt att förvalta naturresurser påett mer ansvarsfullt sätt. ska regeringschefer-na följa upp unionens arbete, se hur det fungerar ochse om det går framåt.Det sjätte miljöhandlingsprogrammet, som mi-nisterrådet och beslutat om, ska bidratill att miljöhänsyn integreras i alla politikområden.Miljön ska "mainstreamas" på ungefär samma sättsom jämställdheten.Efter Amsterdamfördragets ikraftträdande harsysselsättningsarbetet fått en allt större plats i EU:sarbete. Regeringscheferna har enats om full syssel-sättning och om att göra unionen till världens mestkonkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsberoendeunion, som det står i texten. Samordningen av syssel-sättningspolitiken sker på grundval av gemensammariktlinjer för sysselsättning, nationella handlingspla-ner, en årlig gemensam rapport från kommissionenoch rådet, en möjlighet för rådet att avge kommenta-rer till enskilda medlemsstater och utbyte av godaerfarenheter mellan medlemsstaterna.När blev medlem i unionen 1995 pratademan aldrig om vikten av hög sysselsättning. Dethandlade enbart om den ekonomiska tillväxten. Mennär vi kom med drev vi sysselsättningspolitiken iolika sammanhang, och det gav resul-tat. Eftersom jag själv satt i då minnsjag mycket tydligt det intensiva arbete som svenskar-na lade ned för att lyfta fram sysselsättningspolitiken.Även om sysselsättningsfrämjande åtgärder i storutsträckning ligger på medlemsländernas bord, för detgör de, betyder det ändå oerhört mycket för folket iunionen att det finns ett tryck och en uppföljning frånkommissionen att medlemsländerna ska uppnå fullsysselsättning.EU har också en roll som fredsfrämjare. Den ge-mensamma utrikes- och säkerhetspolitiken framgårav artikel 23 i fördraget. Grunden för den är enhällig-het. När man ska verkställa de beslut man fattat till-lämpar man kvalificerad majoritet. Men länder sominte vill delta, och som inte heller vill stoppa övrigaländer från att delta, kan alltså avstå från röstning.Sverige har valt att vara militärt alliansfritt. Dethar bidragit till stabilitet i vår del av . Det harockså gjort det möjligt för att ta självständigställning i nedrustningsfrågor, inte minst inom kärn-vapenområdet. Det är vi folkvalda i riksdagsom fattar beslut om agerande i kriser ochkrig. Vår militärt alliansfria politik har ett starkt folk-ligt stöd. Men detta sätter inga hinder för att vi i Sve-rige allsidigt och aktivt ska kunna delta i internatio-nella säkerhetssamarbeten.Därför deltar vi bl.a. i den civila och militära kris-hanteringsstyrkan i EU. Vid toppmötet i idecember 2001 förklarades EU:s nya krishanterings-styrka som operativ. EU har på byggtupp en organisation för planering och ledning avkrishanteringsinsatser. Dessa ligger i andra pelaren idet mellanstatliga utrikes- och säkerhetspolitiskasamarbetet. Det är viktigt att både den civila och denmilitära hanteringen ligger där eftersom dessa beslutfattas av de nationella parlamenten på mellanstatlignivå. finns en viss kapacitet när det gäller dencivila krishanteringsinsatsen i första pelaren. Detgäller polisutbildning, gränsövervakning och minröj-ning.EU:s krishantering innebär inga ömsesidiga för-svarsförpliktelser eller bildandet av en Europaarmé,som har varit uppe här i diskussionen tidigare. EU äringen försvarsunion. Samarbetet står dessutom öppetför deltagande också från länder som ligger utanförEU.Herr talman! Tyvärr ser jag att jag har förbrukatmin tid. Därför stannar jag här.Anf. 68 ()replik:Herr talman! Den gemensamma utrikes- och sä-kerhetspolitiken är ju en del av det som BirgittaAhlqvist tar upp här. Jag tycker att det var lite intres-sant att hon hamnade i att det över huvud taget inteska vara någon armé eller någon gemensam försvars-samverkan och vi i får göra som vi vill. Rik-tigt så tolkar inte jag texterna. Det är lite intressantmed dessa 60 000 personer. Vad ska man egentligenha dem till enligt ?Anf. 69 () replik:Herr talman! När det gäller både den civila ochden militära krishanteringsstyrkan beslutar vi i Sveri-ge själva om vi ska vara med eller inte. Vi har alltsåett veto som vi kan lägga in. Vi kan dessutom använ-da oss av det så att inget EU-medlemsland kan agera iden här speciella frågan. Vi kan också avstå, och ioch med det deltar inte , men övriga ländersom vill delta kan göra detta.Vi vet också att vi i har haftoroshärdar, t.ex. på , som har inneburit att vihar behövt en militär styrka för att klara upp situatio-nen. Men detta är ingen Europaarmé, och det är ingenförsvarsunion.Anf. 70 ()replik:Herr talman! säger att övrigaländer kan delta om avstår. Jag tycker att detär detta som är problemet i de här frågorna. Vi befin-ner oss på ett litet sluttande plan när det gäller vartEU är på väg och vad som händer med den svenskaalliansfriheten. Det blir oerhört svårt för omvärldenatt förstå var befinner sig när det gäller alli-ansfriheten om man avstår från att delta genom attsäga nej till det, som vi har denna insats-styrka som förmodligen ska skickas ut och delta ak-tivt. Kommer inte de personer som finns i insatsstyr-kan att delta i denna aktion?Anf. 71 () replik:Herr talman! kan avgöra detta självt. Vikan avstå om vi anser att andra länder ska genomföradetta. Men vi kan också lägga in vårt veto och där-med stoppa hela aktionen.Det är alltså inte någon försvarsunion. Vi är intemed i någon militär allians utan det här är ett sätt atthantera kriser, och vi har sett att olika sådana kanväxa upp även i Europa.Anf. 72 ():Herr talman! När man ska titta framåt kan det varaklokt att börja med att titta bakåt. När man ser på 50års erfarenheter av europeisk integration kan mankonstatera att detta har varit ett oerhört framgångsriktprojekt. Man får väl säga att den tid när denna integ-ration har fungerat har varit den bästa perioden iVästeuropa. Andra områden i världen som har försöktatt integrera sig på motsvarande sätt har inte alls isamma utsträckning lyckats: , ,och , för att inte tala om östra det perspektivet har faktiskt den europeiska in-tegrationen varit oerhört lyckad. Dessutom är de nyademokratier och självständiga länder som vi ser iCentral- och mycket ivriga att kommamed. Det skulle man inte vara om det inte vore ettattraktivt projekt.Jag tror att det är viktigt att ha det här i minnet närvi ska se framåt. Vi kan fundera något över varförman har varit så framgångsrik jämfört med vad somvarit fallet i många andra försök. Jag tror att en orsakär att man har byggt på en rättsgemenskap med starkainstitutioner, inklusive en domstol. Det har varit ord-ning och reda i samarbetet, som varit starkt institutio-naliserat. Det är nog en av förklaringarna till att dethar gått så väl i jämfört med på många andrahåll.Man har vidare särskilt fokuserat på de kanskeviktigaste sakerna i det internationella samarbetet:den fria rörligheten för människor, en gemensammarknad och - visserligen sent men ändå - en ge-mensam utrikes- och säkerhetspolitik. Det har kanskevarit lika viktigt att man inte har överlastat unionen.Man har inte försökt göra allting utan fokuserat på detväsentliga.Väldigt stora delar av det politiska området harunionen inte gått in på, dem som vi reserverar förinrikespolitik. Jag tänker på skatter, transfereringar avolika slag, sociala system, utbildningssystem etc.Man har i dessa sammanhang tagit upp de mer gräns-överskridande aspekterna.Jag har sett bakåt. Ser vi framåt finner vi enunion som går från att vara västeuropeisk till att nubli alleuropeisk. Det är ju ett oerhört stort steg i Eu-ropas historia att den europeiska unionen faktisktkommer att bli alleuropeisk. I ett första skede, för-hoppningsvis genom beslut , ska det bli 25medlemmar i unionen, och perspektivet är längre änså, kanske 30-35 medlemmar, osäkert när i tiden.Detta innebär att den framtida union som vi nubygger är ett gemensamt projekt mellan de 15 med-lemsländerna och de tillkommande medlem-marna. Det är vårt gemensamma framtida Europasom vi bygger, inte för dagens till 15 länder begrän-sade medlemskrets utan för hela denna ländergrupp.Jag tror att två utgångspunkter är centrala i detta.Den ena är det dynamiska , det somfaktiskt kan växa och utvecklas, och den andra är detöppna . Vi får inte bygga ett som ärslutet mot omvärlden och som på något sätt blir sigselv nok, vilket kan vara en frestelse om man är storoch samlar många länder.Jag tänker här eftersom Per tidigare uppe-höll sig vid de institutionella frågorna från moderathåll mer fokusera på den andra delen i en liten gylle-ne regel som vi har, nämligen att vara noggrann ochförsiktig när det gäller att ge EU kompetens men attEU sedan det har fått kompetens ska kunna agera.Vad är det då för kompetens som vi vill ge EU?Vi har angett sex huvudområden som vi menar att EUska vara verksamt i som vi nu serframför oss. Det skulle föra för långt att gå in på alltsom rör detta, och en del är ganska allmänt känt.Det första är det som rör den inre marknaden, därvi vill se förstärkningar på många områden.Det andra är förstärkningar av möjligheterna attförhindra gränsöverskridande miljöproblem.Det tredje området är den fria rörligheten för per-soner, där det är naturligt att EU får en gemensaminvandrings- och flyktingpolitik. Det ligger i detta.Det kommer att ta tid eftersom det spretar väldigtmycket vad gäller i vilken riktning man vill gå. Att fåen anständig sådan politik kommer att ta tid.Jag tänkte här också gå in på ett fjärde område,som jag nu tror ligger i konventet och som konventetsenergi i mycket bör fokusera på. Det gäller bekämp-ningen av den grova internationella brottsligheten.Jag tror att en del av missnöjet med EU ibland inte äratt EU gör för mycket utan att EU gör för lite. Jagmisstänker att många av invånare säger attEU borde göra mycket mer för att bekämpa den grovainternationella brottsligheten, terrorismen, narkotika-handeln och den fruktansvärda människohandeln.Här tror jag att det behöver göras en hel del.