prot · GQ0919 · 2002-11-19 00:00:00 — Låt mig säga att jag tycker att det ärväldigt bra att jag i min första interpellationsdebattsom näringsminister får tillfälle att redovisa min synpå Posten, till skillnad från de antydningar som gjor-des.Jag anser att Posten har en utomordentligt viktigsamhällsuppgift att förvalta och att sköta. Och hurman klarar detta uppdrag är faktiskt en sak som berörhela folk och tiotusentals anställda i Posten,och det är naturligtvis en viktig fråga för mig i mittuppdrag som näringsminister.Min ambition i detta uppdrag är att Posten ska be-driva sin verksamhet på ett sådant sätt att kunderna ärså pass nöjda med kvaliteten och de tjänster som defår och så nöjda med det pris som de får betala fördessa tjänster, de anställda ska vara så nöjda med sinarbetsplats och så stolta över sin arbetsplats, ochskattebetalarna ska vara så nöjda med hur dennaverksamhet bedrivs och den nota som de får betalaför detta att kraven på privatisering av Posten kanhållas undan. Det är en viktig ambition för mig.Vi har bedrivit en valrörelse där en grupp av par-tier har gått till val på att vilja privatisera Posten. Jaghar i tidningen sagt att jag tycker att det är ett korkatförslag. Men om vi som värnar Posten, som gillarPosten och som vill utveckla Posten inte lyckas bättrepå de områden som jag nämnde vad gäller kundernasuppskattning av kvaliteten, kundernas uppskattningav priset, de anställdas uppskattning och skattebeta-larnas uppfattning om hur detta sköts inte klarar den-na uppgift är jag rädd för att vi inte heller kommer attklara huvuduppgiften att ha en post som ägs av helafolket och som drivs för hela folkets behov och in-tressen och att de som kräver privatisering i ställetkommer att få medvind. Detta kommer att vara led-stjärnan för mig.Posten befinner sig i en extremt föränderlig miljö,och för att kunna uppnå de mål som jag har satt uppkommer det att kräva att Posten uppfyller myckethöga krav på anpassning och flexibilitet. Man kaninte bedriva postverksamhet likadant i ett land medInternet som man gjorde i ett land före Internet. Ochdet kommer att ställa stora och svåra krav på alla somär verksamma i Posten. Men om vi ska klara att hållaborta kraven på något ännu sämre - en privatisering,då det inte kommer att finnas någon anledning attöver huvud taget stå i och diskutera dessafrågor mer - är det viktigt att vi tar dessa uppgifter påallvar.Låt mig också säga några ord om det fina arbetesom bedrivs i Posten. Jag vänder mig mot den svart-målning av de postanställdas arbete som ofta hörs iden allmänna debatten, och jag hörde en del antyd-ningar också här. Jag vill gärna slå fast att Postenskvalitet på tjänsterna, till exempel som den tar siguttryck i andelen brev som kommer fram ,är högst av alla postverk i och bland de allrahögsta i hela världen. Dessutom förbättras detta ut-omordentligt viktiga kvalitetsmått, detta centralamått, år för år. Och jag vädjar till er två från Vänster-partiet: Sluta prata om att allting ständigt blir sämreoch sämre. De postanställda förtjänar bättre än så.Anf. 11 ():Herr talman! Jag måste säga att jag gillar när-ingsministerns syn på hur Posten ska skötas i framti-den, och jag tror också att om man effektivt ska kun-na mota idéer om privatisering måste man vara duktigoch hålla sig i framkant och ha en mycket god servi-ce. Jag tror också att det finns mycket som talar föratt postmarknaden kommer att förändras avsevärt iframtiden. Elektroniska medier kommer naturligtvisatt öka. Men tyder ändå alltingpå att de stora sändningarna kommer att växa ytterli-gare. Då är det synd att Posten inte kan ta in de in-täkter som bolaget så väl behöver.Förra hösten ville Posten höja portot för enstakabrevförsändelser. När regeringen av förståeliga skälsade nej ville man i stället försämra kvaliteten ochlåta postkunderna betala mer för brev som befordra-des . Också detta sade regeringen själv-klart nej till. Därefter ville Posten växa utomlands,och man kan ju undra om man inte ska försöka klaravinst på hemmaplan först. Sedan kom förslaget ombrevutdelning på entreprenad samt förslaget om stor-terminal på . Postens ledning gör tydligen vadsom helst för att slippa höja portot för stora sändning-ar - dataregistrerad post.I fanns det en artikel medrubriken . Det kannog vara sant. Jag håller med om det. Bäst i världen,utom när det gäller att ta betalt för sina tjänster. Pos-ten delar inte ut färre försändelser än förr, för tio årsedan. Och den konkurrens som finns har inte tagitnågra betydande volymer, möjligen av samtligaförsändelser. Ett företag i världsklass måste naturligt-vis kunna ta betalt för sina goda tjänster.Som jag har framfört skulle ett avkast-ningskrav på Posten få stor betydelse. Det skullenämligen tvinga Postens ledning att faktiskt öka sinaintäkter i stället för alla dessa framtidssatsningar.Mina frågor till ministern är följande:Anser ministern att det finns speciella skäl till attjust inte ska finansiera sin verksamhetmed intäkter från det som är den huvudsakliga verk-samheten?Och vad anser ministern om planerna på en stor-terminal vid ?Anf. 12 ():Herr talman! Det är just för att bemöta kravet påprivatisering som jag har tagit upp den här frågan.Posten har ju samhällsuppdraget att ge en rikstäckan-de post- och kassaservice, precis som statsrådet sade.Det är också precis vad personalen vill göra men pågrund av den vingliga politiken vet man inte hur manska klara av det.Posten bygger framtidsplaner på orimliga vinst-krav och besparingskrav som leder till serviceförsäm-ringar för allmänheten och till sämre arbetsförhållan-den för personalen. I slutändan berörs hela svenskafolket. Efter avregleringen och alla följande föränd-ringar känner svenska folket, det är jag övertygad om,en väldigt stark oro för fortsatta serviceförändringar.Vi i har lämnat in en motion om enöversyn av alla förändringar som har gjorts. Dethandlar då om den samhällsekonomiska lönsamheten,om arbetsmarknadseffekterna, om den förändradeservicen och om tillgängligheten för dem med funk-tionshinder. Jag tror att det finns all anledning attåterkomma till frågan.Jag fick inte något svar från statsrådet om mankunde utvärdera alla de här förändringarna.Anf. 13 Näringsminister ():Herr talman! Jag tolkar detta så att Vänsterpartiethar två krav. Det gäller då prishöjningar och sänktavinstkrav på bolaget. hela terminologii frågan är att man är duktig om man kan höja prisetoch att det är ett problem om priset är lågt. Jag harsom handelsminister utvecklat en syn som är denmotsatta: att det är bra med låga priser och att det ärtråkigt när priser höjs. Jag beklagar att vi är oeniga pådenna punkt.Lennart Beijer säger att Posten är dålig på att höjapriset på försändelser som någon annan betalar ochantyder att det är fråga om en sorts subvention till"någon annan" som är den anonyme som skickarstora mängder brev till skillnad från oss andra sombara skickar enstaka kärleksbrev, och dessutom alltfärre sådana.Såvitt jag har kunnat inhämta är den här delen avPostens verksamhet, den som kallarför subventionerad, lönsam. Om vi höjer priset på denlönsamma delen för att hålla nere priset vad gällerandra delar skulle vi kunna få kritik för att vi ägnaross åt det som kallas för korssubventionering - mjölkar ut pengar på ett ställe där man har enstark ställning på marknaden för att subventionerapriset och hålla tänkbara konkurrenter borta på områ-den där man har en svagare ställning på marknaden.Det vore fel att göra det - inte bara ekonomiskt felutan också, tycker jag, fel från konkurrenssynpunkt.Det skulle kanske cementera för höga priser och förlåg effektivitet någon annanstans i systemet.Inte heller kravet på att Posten inte ska behöva gåmed vinst eller att man inte ska behöva ha sammaöverskott i sin verksamhet för att klara investeringaroch framtidssatsningar som andra aktörer, statligaeller privata, är enligt min mening en bra lösning.Alternativet skulle ju vara antingen att Posten tynarbort därför att man inte har råd med framtidssatsning-ar - där måste det ju tas ur vinsterna - eller också attskattebetalarna får skjuta till pengar som då måste tasfrån andra angelägna ändamål. Jag har många önske-mål om sådant som jag gärna skulle vilja ge merpengar till innan jag så att säga skulle vilja ge merpengar i aktiekapital till Posten, så även det tycker jagär en dålig lösning.Jag tycker att det är bra att våra företag har lågakostnader för att skicka brev. Det är bra för konkur-renskraften. Det är bra för vår inflationsbekämpning.Det är också bra för räntan - så länge vi har en egensådan. Jag tycker att vi ska slå vakt om det, inte be-trakta det som ett problem och ett bekymmer som viska göra någonting åt.Posten ska förbli vital, flexibel, modern och fram-tidsinriktad, och den måste vara i framkanten blandalla postverk och bland sina konkurrenter för att ut-vecklas och för att överleva. Men det ska ske genomatt man är duktig, har moderna metoder och har ennöjd personal vars kompetens tas till vara och ut-vecklas - inte genom att spruta lugnande medel iarmen med hjälp av orimliga prishöjningar eller stat-liga bidrag.Anf. 14 ():Herr talman! Jag förlåter näringsministern litegrann. Han har ju inte varit inne i den här diskussio-nen så . Men faktum är att det är lite märkligt attde låga priserna på datoradresserad post inträffade ibörjan av 90-talet. Då sänktes portot för stora sänd-ningar, medan portot för vanliga sändningar har fort-satt att stiga. I och med att det svenska portot för storasändningar är så avsevärt mycket lägre än europeiskamotsvarande är det nog så att det är den konkurrenssom krupit in som är den stora boven idramat. Jag tycker att Posten ska ta chansen att få enbra ekonomi, även om man naturligtvisockså hjälper det konkurrerande företaget att få enhyfsad ekonomi.Jag är medveten om att har en icke mono-polistisk postmarknad, till skillnad från flertalet andraländer. Däri ligger naturligtvis lite av problemet.Både näringsministerns parti och mitt parti var mot-ståndare till att bryta upp brevmonopolet. Men harvi den situation vi har så att säga. Det kan faktisktockså vara på det sättet att konkurrensen på post-marknaden i stärker svenska Posten så vid en framtida avmonopoliserad europeiskpostmarknad kommer att stå väldigt stark.Därför borde Postens ledning, i stället för att läggamassor av krut på att slå ihjäl sin konkurrent, kon-centrera sig på uppgiften att öka sina egna intäkter.Att det då handlar om att höja portot för datoradresse-rad post behöver man inte direkt vara postgeni för attförstå. Det är ju den enda vägen man kan gå för att fåökade intäkter. Sedan finns det naturligtvis effektivi-seringar men jag tror att de flesta redan är uppnådda.Mina avslutande frågor till näringsministern blirdärför - den första är kanske rätt enkel:Kan ministern tänka sig att åter monopoliserapostmarknaden i , vilket skulle lösa mångaproblem?Om inte, är då ministern beredd att införa ett rim-ligt avkastningskrav för Posten på säg av om-sättningen?Anf. 15 Näringsminister ():Herr talman! Skillnaderna mellan oss krymper ensmula. Det avkastningskrav på Posten som LennartBeijer föreslår tycker jag är ett rimligt avkastnings-krav. Men jag uppfattade det just som ett krav frånVänsterpartiet att det skulle sänkas - underförstått tillnoll eller att man skulle acceptera att ordet vinst intevar någonting som behövde användas här. Där tycksalltså skillnaden mellan oss vara liten, eller obefintlig.Det innebär också att vi då inte heller har olika peng-ar till förfogande att använda för andra ändamål ändet som Posten gör. Inte heller har vi mer finan-siella resurser till förfogande för olika ändamål om vihar samma krav på vinsten.För att en smula återgå till diskussionen om priseti det här sammanhanget konstaterar jag att jag tyckerilla om prishöjningar och om höga priser. LennartBeijer tycker om höga priser och tycker att det är seger att kunna höja priset. Tyvärr måste jagglädja genom att berätta att portotkommer att höjas . Jag har förståelse omhan firar detta. Jag för min del sörjer att det ska varanödvändigt men det är nödvändigt - Posten har tving-ats till detta. Själv hade jag tyckt att det skulle havarit en större framgång om man hade kunnat bidratill låg inflation och låga levnadskostnader för vanligamänniskor i genom att behålla portot oför-ändrat. Men med hänsyn till sin kostnadsutvecklingoch med hänsyn till längden som förflutitsedan man senast höjde är detta en inte helt orimlighöjning, även om jag beklagar den.Det verkar som att vi är överens om att Posten skautvecklas, att det kräver flexibilitet, att det kräverförändring och att konservatism och fasthållande vidgamla arbetssätt inte verkar vara något som någonförespråkar i denna extremt föränderliga Internettid.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2002/03:28 om av-skaffandet av förkunskaperAnf. 16 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag vill börja med att säga att det ärtrevligt att få ha denna första interpellationsdebattmed Axel Darvik.Axel Darvik har frågat mig hur förkunskapskra-ven till de nationella programmen i gymnasieskolanpåverkas när förslagen i den så kallade utvecklings-planen för förskolan, skolan och vuxenutbildningen(skr. 2001/2002:188) som regeringen lade fram i maj2002 förverkligas.Inledningsvis vill jag framhålla att kommunernahar ett tydligt ansvar för att ge alla barn förutsätt-ningar att nå upp till de fastställda målen i grundsko-lan. Kommunerna har även en lagstadgad skyldighetatt sätta in stöd för de elever som behöver det. Re-geringen förbättrar kommunernas förutsättningar attge hjälp och stöd till eleverna bland annat genom detsärskilda bidraget till personalförstärkningar i skolan.Statsbidraget ökar successivt med 1 miljard kronorårligen tills nivån 5 miljarder är nådd. Antalet lärareoch andra specialister i skolan kommer genom dettaatt kunna öka med ca 15 000.För att öka elevernas förutsättningar att klara denationella målen för utbildningen i krävsatt arbetet med utvecklingssamtal, individuella ut-vecklingsplaner och stöd utvecklas. Åtgärdsprogramska utformas och stöd ska sättas in så tidigt som möj-ligt för elever som riskerar att inte nå målen. En ut-värdering av elevernas utveckling i förhållande tillmålen för årskurserna 5 och 9 bör regelmässigt liggatill grund för en individuell utvecklingsplan. Planenska syfta till att tydliggöra det stöd alla elever har rättatt få, och insatserna ska följas upp och diskuterasmellan skola och hem.Elever som trots eventuella stödinsatser riskeraratt gå ut årskurs 9 utan betyg i ett eller flera behörig-hetsgivande ämnen har möjlighet att gåett eller två extra år i , om skolan, föräld-rarna och eleven i samråd finner att det är det bästasättet för eleven att få de kunskaper som krävs.Regeringen har, tvärtemot vad Axel Darvik anty-der, inte för avsikt att ta bort eller sänka förkunskaps-kraven för intagning till gymnasieskolans nationellaprogram. I enlighet med utvecklingsplanen ska behö-righetskraven ligga fast. Elever som saknar betyg i etteller flera behörighetsgivande ämnen ska inhämta dekunskaper som krävs för att nå kun-skapsmål i svenska, engelska och matematik innan detas in på ett nationellt eller specialutformat program.Det är viktigt för att klara gymnasiestudierna.Kommunerna har en skyldighet att erbjuda ung-domar som inte har sökt till, tagits in på eller som haravbrutit utbildning på nationella program utbildningpå individuella program, IV. Huvudsyftet med IV äratt utgöra en språngbräda till de nationella program-men. Detta syfte har dock inte uppfyllts i önskadomfattning när endast en tredjedel av eleverna på IVgår över till ett nationellt program efter ett år.Arbetet med att stödja de elever som inte fått god-känt bör därför utvecklas. De såväl socialdemokratis-ka som borgerliga kommuner som under senare årarbetat med programinriktade individuella program,PRIV, kan ge inspiration till den utvecklingen. Enelev på PRIV blir inte antagen till ett nationellt pro-gram förrän hon eller han uppnått behörighet, meneleven får chansen att pröva en eller flera kurser i ettyrkesämne på ett program, som hon ellerhan utifrån behov läser behörighetsgivande ämnen pågrundskolenivå.Syftet med behörighetskraven är att slå vakt omutbildningens kvalitet och likvärdighet - inte att ute-stänga elever från att läsa någon av de nationellakurser som finns och som de har kapacitet att klara.För elever med särskilda utbildningsbehov kan docksärskilda individuella insatser vara befogade av soci-ala, medicinska eller andra skäl.Regeringen har tillsatt en arbetsgrupp med upp-drag att föreslå lösningar för att öka obehöriga eleversmöjligheter att gå ett programinriktat individuelltprogram. Arbetsgruppens förslag är avsett att tilläm-pas innan de eventuella ändring-ar som föranleds av förslagen från Gymnasiekom-mittén 2000 träder i kraft. Arbetsgruppen kommer attredovisa sitt arbete senast den 31 december 2002.Den modell jag ovan har redovisat innebär att för-kunskapskraven till gymnasieskolan bibehålls. Jagmenar att modellen är bättre än en lösning som syftartill att utestänga stora grupper av elever från studier igymnasieskolan som de kan klara av.Anf. 17 AXEL DARVIK (fp):Herr talman! Jag ska be att få tacka utbildnings-ministern för svaret. Jag tycker att det är roligt att seatt utbildningsministern har tagit intryck av Folkpar-tiet liberalernas idéer och inte längre kategoriskt villavskaffa förkunskapskraven. Tyvärr är kopian liteblekare än originalet, och därför skulle jag vilja ställanågra följdfrågor som kanske bringar en del ljus imörkret.Utbildningsministern säger att det behövs en ut-värdering år 5 och år 9 i som ska liggatill grund för en individuell utvecklingsplan. Självtycker jag att år 5 är ganska sent. Då har man redantagit sig igenom mer än halva och haralltså mindre än hälften kvar att eventuellt få hjälpoch stöd att fylla igen en del luckor. År 9 är på tok försent, för då är man oftast redo att lämna gymnasie-skolan. Det återstår inte så mycket tid.Vi tycker att en utvärdering bör göras 3för att se var någonstans man har sina styrkor och varman har sina brister så att man kan få hjälp att kom-ma i kapp med det som man ligger efter med. Det ärganska naturligt att efter lågstadiet stämma av huru-vida man har nått de mål som finns uppsatta.Jag skulle också vilja veta hur de utvärderingarnaska se ut som ska göras år 5 och år 9.Jag har från egna erfarenheter - jag har själv nyli-gen varit gymnasieelev - sett hur viktigt det är attvara rätt för de utmaningar som man ställsinför i gymnasieskolan. Jag vet att det är få saker somkan vara så knäckande för en kunskapstörstande indi-vid som att gång på gång misslyckas med att nå upptill de mål som är uppsatta. Ens självförtroende flaxari väg, man känner sig dum och värdelös. I stället börman få den tid på sig som det krävs. Utbildningsmi-nistern sade att man har ett eller extra att sättain, men vi vet att detta inte är fallet i praktiken utananvänds ytterst sällan.Det vi har skulle jag snarare vilja betecknasom en utslagningsskola där man faktiskt lurar ele-verna och ingjuter falska förhoppningar när de börjarpå gymnasiet. Jag tycker synd om de elever som slåsut. Då hjälper det inte med att urlaka kraven för att tasig in på gymnasiet. måste ge de red-skap som krävs för att klara av utbildningen där.Precis som namnet antyder ska den lägga den kun-skapsmässiga grunden. Detta är inte en uppgift somgymnasieskolan ska ta över.Anf. 18 Utbildningsminister ():Herr talman! Det låter lovande med Axel Darviksinlägg. Det tyder på att kanske håller påatt omvärdera en del av sin skolpolitik, kanske fram-för allt i ljuset av en valrörelse som i skolpolitiskmening inte var så mycket att vara stolt över förFolkpartiets del. Där fanns den totala koncentrationenpå att sortera bort barn med automatiska system, attse till att de barn som trivs bäst och är duktigast gårtillsammans och de som det går tyngre för sorterasbort tidigt.Här signalerar Axel Darvik en mera nyanseradsyn. Särskilt gäller det synen på regeringens förslagom gymnasieskolan, som är precis det som jag nu harredovisat. Det ger möjlighet att använda det pro-graminriktade individuella programmet så att elever-na först och främst naturligtvis kan skaffa de förkun-skaper som krävs för att komma in på gymnasiet mensamtidigt inte utestängs från stimulansen att läsaockså andra ämnen på gymnasieskolan.Det finns ju bra exempel: En elev med utländskbakgrund som kommer till sent i grundskolankan vara mycket begåvad och ha mycket lätt för sig iskolan, men hinner kanske inte, om han eller honkommer i sjuan, att lära sig både svenskan och eng-elskan, utan kan svenskan och matematiken men harinte lyckats hinna få med sig engelskan. Är det rim-ligt att den personen inte, som han eller honläser in engelskan, kan få pröva på att gå vidare imatematiken, där han eller hon har jättefina förkun-skaper?Om Axel Darviks inlägg är ett tecken på att Folk-partiet börjar få en annan hållning är det välkommet,men det återstår att se.Folkpartiets utbildningspolitik har ju riktats in påsorteringsskolan. Axel Darvik nämner årskurs 3. Detär inte bara det att det ska ske en utvärdering i årskurs3, utan det har föreslagit är att man via ettnationellt prov i årskurs 3 ska sortera bort de barnsom inte klarar provet. De får gå om årskurs 3.Jag har ingenting emot prov - det måste man an-vända som pedagogiskt instrument i skolan - men omföljden är att man konsekvent sorterar bort de barnsom inte klarar provet, då har man infört en examen iårskurs 3. Är det rimligt? Vi är många som har barnsom går i just årskurs 3. Vi känner inte att barnen ärmogna för en examen i den åldern. Det måste handlaom ett individuellt stöd, särskilt för de barn som be-höver extrahjälp, men barnen måste också få chansenatt gå med sina kamrater. Det är en känslig ålder.Självförtroendet, självtilliten och lusten att lära ärockså beroende av att man faktiskt får chansen attfinnas i den miljö där man trivs och där kompisarnagår. Jag förväntar mig att lämnar det för-slaget och räknar med att det också sker.Jag vill i stället att vi ska ha en sådan syn på ut-vecklingen för de små barnen att man redan frånbörjan har en individuell utvecklingsplan där manresonerar med barnen och föräldrarna i förhållandetill hur utvecklingen går för barnet. Det finns välbeskrivet vad vi förväntar oss vad man ska kunna iårskurs 5, men läraren ska ju kunna föra en dialogredan i årskurs 1, 2 och 3 om hur barnet ligger till,vad man måste arbeta hårdare med och var det gårriktigt bra. En sådan plan ska gärna vara i skriftligform så att man kan ta med den hem och föra reso-nemangen hemma vid köksbordet för att se var manbehöver sätta in extra insatser. Skolan får ta på sig ettansvar att ge särskilt stöd till de elever som behöverdet, och hemmet tar på sig ett ansvar att jobba liteextra med de ämnen där man känner att man behöverarbeta lite mer. Det ska börja redan från start i skolanoch sedan vara ett instrument som man använder sigav i hela grundskolan.Men använd inte betyg och nationella prov somett instrument för att sortera barnen. Det tror jag slu-tar i en mycket tråkig utveckling där vi får sämreresultat i skolan än vad vi har i dag.Anf. 19 AXEL DARVIK (fp):Herr talman! Låt mig börja med att säga att vi re-dan har den tråkiga utvecklingen . Vi har ocksåen sorteringsskola , där en faktisk följd av denpolitik som förs blir att man sorterar ut väldigt mångabarn. Väldigt många blir på ett sätt lurade till att troatt man ska kunna klara sig vidare i sina studier, närdet faktiskt inte är på det sättet.Vi tycker att det är viktigt att man tidigt utvärde-rar och ser: Har man efter årskurs 3, då lågstadiettagit slut, klarat av vad man kan förväntas klara avefter i skolan när det gäller läsning, skrivning,matematik och sådana saker? Har mandå inte gjort det så behöver man mer tid att lära sig.Detta kan inte uppnås genom att eleven får hastavidare. Man ska inte tro att man ska lösa det genomatt slussa vidare eleverna och hoppas att det löser sigpå vägen.