prot · GQ0940 · 2002-12-19 00:00:00 — Det är bara det att en del avspillet inte hamnar på läkemedelsnotan. Det är ju därni vill ta bort de här pengarna 1. Jag anser attdet är totalt orealistiskt att tro att det går.När det sedan gäller folkhälsa fanns tidigare denmoderate företrädaren i vårt utskott och iNationella folkhälsokommittén. Där kunde sex partierenas rakt av om allting, men inte Moderata samlings-partiet, som hade avvikande mening på punkt efterpunkt när det gällde folkhälsoarbete. Det är mot bak-grund av det som jag säger att har ettgenuint ointresse för den här frågan.Riksdagens revisorers rapport handlar om denstatliga styrningen av äldreomsorgen, ingenting an-nat.Anf. 85 () re-plik:Fru talman! Jag fick inte svar på hur man skullehantera äldreomsorgen och äldreomsorgspolitiken. Vikommer att redovisa detta . Vi har ju äldre-pengen, som kommer att hanteras på ett annat sätt ochsom till en del kommer att ge en kvalitetsökning.Men hur ska man genom sjukvården, , få en bättre kvalitetskontroll, kvalitetsutvecklingoch tillsyn? Vi vill tillföra SBU mer pengar för attutveckla verksamheterna. Det säger ni nej till. Vi villegentligen utveckla genom att befriaden. Det kan låta konstigt, men de har så mycketandra uppgifter. Därför bör kvalitetstillsynen ligga påett speciellt kvalitetsorgan, Medicinalstyrelsen, därdet då blir en bättre tillsyn än vad man nu mäktarmed. Varför säger ni nej till detta?Anf. 86 () replik:Fru talman! Problemet med er lösning är att deninte ger en enda ny krona till det systemet. Ni flyttarexakt på öret lika mycket från till ettnytt organ som ni kallar Medicinalstyrelsen. Ingen-ting i övrigt händer ju. Det är samma pengar som skaanvändas under en ny myndighetsrubrik.Sedan gäller det äldreomsorgen. Jag drog de härsiffrorna om vilken faktisk utveckling vi har framföross när det gäller antalet äldre i samhället därför attjag tror att äldreomsorgen kanske är en större utma-ning för det här samhället framöver än vad sjukvår-den är. Några av oss sitter ju i en statlig utredningsom heter Senior 2005 som bland annat har som hu-vudvärk att fundera över hur samhället framöver i ettlite längre perspektiv ska kunna klara det här åtagan-det. Det handlar om vilken form av insatser som sam-hället ska stå för för de äldre och om den oerhördaanspänning som det kommer att innebära när vi fårkanske 700 000 fler åldringar framöver. Det är enjättediskussion som jag verkligen tycker att vi skavara många som deltar i framöver.Anf. 87 vice talman () replik:Fru talman! Det där sista vill jag gärna hålla medConny om. Vi har en stor utmaning framföross när det gäller att se till att vi klarar äldreomsor-gen. Det handlar om att de äldre inte ska bli ett pro-blem, utan att vi ska klara äldreomsorgen på ett brasätt. Men jag har två frågor.Den första gäller den vårdgaranti som Socialde-mokraterna och samarbetspartierna tydligen är över-ens om. sade i ett replikskifte till migatt tittar på vilka patienter som faller utunder vårdgarantin, och man funderar över plane-ringsansvaret. Om nu landstingen och Landstingsför-bundet säger att , om vi ska ha en vårdga-ranti, inte klarar planeringsansvaret måste jag frågaConny : Säger vi då att det inte blir någonvårdgaranti?Jag har en fråga till. sade alldelesriktigt att vi aldrig har haft så många läkare, sjukskö-terskor och sjukgymnaster som . Ändå har viväldigt långa köer. Man bör fundera på vad det berorpå. Vi vet att väldigt många fler får vård , meravancerad vård. Men kan det inte vara så att man ilandstinget har föråldrade arbetsmetoder och att dethar varit svårt att förnya sig? Är det kanske också såatt människor inte lockas till exempel till primärvår-den, där vi har en stor brist? Bör man inte fundera påatt släppa vårdpersonalen loss, låta dem driva de härverksamheterna i alternativa former? Det kan varakooperativ. Det kan vara den enskilda företagarensom delvis finns . Är det inte dags att titta litegrann på hur vi får människorna att arbeta och funge-ra bättre inom sjukvården? Då tänker jag inte bara påadministration utan också på andra saker.Anf. 88 () replik:Fru talman! När det gäller det sista är jag själv-fallet positivt inställd till alla utvecklingsinsatser somkan göras för att underlätta arbetet för de människorsom jobbar inom vården. Vi ska titta på och välkom-na alla blommor som kan blomma i den buketten. Detfinns självfallet massor av rutiner inom sjukvårdensom man kan ifrågasätta och diskutera och som kanutvecklas på olika sätt. Det finns faktiskt ganskamånga sådana exempel. Det handlar kanske om attsprida de exemplen runtom i landet.Vi har från socialdemokratins sida helt klart enmålsättning att nå det tillstånd som vi kallar 0-7-90.90 dagar ska vara den längsta tid som man ska behö-va vänta på en behandling. pågår det, som redanhar sagt här, diskussioner med Landstingsförbundetom hur en sådan här konstruktion ska se ut. Dethandlar om en resursbedömning omkring det här ochkanske också om en nulägesbedömning: Hur långt-ifrån detta är vi?Vi vet att de informationssystem som håller på att bygga upp omkring dagensväntetider ännu inte är helt perfekta. Det går inte attläsa ut helt klart hur läget är där. Det är ett antal frå-gor som hänger i luften som det pågår diskussioneromkring, men målsättningen från vår sida är självfal-let att vi ska kunna nå det som vikallar 0-7-90.Anf. 89 vice talman () replik:Fru talman! Jag hoppas att jag kan lita på det sistasom sade, för det här med vårdgarantihar det ju flaggats för så väldigt , ochsedan har det inte blivit någonting.Jag blev faktiskt väldigt orolig när jag fick höraatt det här riskerar landstingens planering, att detkanske skulle falla på det och att vi skulle vara tillba-ka på ruta noll igen när det gäller att människor skakunna få reda på när de kan få sin vård och också attmänniskor ska få vård och slippa gå sjukskrivna.Det är bra att säger att man ska låtamånga blommor blomma. är det ju inte så i allalandsting, speciellt inte i de socialdemokratiskt styrdalandstingen. Men när vi börjar behandla de mer kon-kreta motionerna längre fram på andra sidan året hartill exempel en hel del bra förslag på dethär området, inte minst när det gäller det som kallashusläkare eller familjeläkare. Man kan alltså få fler attvälja det yrket till exempel genom att återinföra vårhusläkarlag med fri etablering och annat. Då kanskevi också får tillbaka läkarna till primärvården.Anf. 90 () replik:Fru talman! Hur det där ska gå till får vi väl dis-kutera, men husläkarlagen var ju ingenting som vityckte var höjden av lycka för att lösa detta. Det vetKerstin ,men det är helt klart att vi har en ambition om attprimärvården måste stärkas. Primärvården måstebyggas ut.Jag tog faktiskt de siffror som Landstingsförbun-det redovisade kring väntetiderna som en indikationpå att det håller på att hända någonting positivt närdet gäller tillgängligheten till vårdcentralerna. Jagtycker ändå att de här siffrorna kan tydas på det sättetatt man håller på att krympa tiderna för att komma primärvårdsdoktor i . Den utvecklingenhoppas jag kan fortsätta ytterligare ett steg vidare.Anf. 91 () re-plik:Fru talman! säger att vi ger ensplittrad bild när det gäller den nationella vårdgaran-tin. Jag vill hänvisa till det särskilda yttrandet. Det ärfyra partier som var med på presskonferensen i våras.Det är exakt samma lydelse i det gemensamma sär-skilda yttrandet. Det tycker jag är svaret på den frå-gan.Att vi sedan har olika tidsplaner i ett läge då vårtekonomiska alternativ har fallit är en annan sak. Jagvill påminna om och hans parti somhar rivit upp en vårdgaranti, sagt nej tolv gånger ochnu diskuterar lite fram och tillbaka. Det är ingensplittrad bild, ; det är ingen bild alls.Jag hoppas att vi får fram den, så att vi har någontingatt ta ställning till.Min fråga handlade om handlingsplanen, som jagtog upp i mitt anförande, och mångfalden. ConnyÖhman vet precis vad jag är ute efter, nämligen att vihar enats om, och har beslutat, att stimuleraalternativa driftsformer. pratar jag om den öppnavården och omsorgen, inte den slutna vården. Där harman av flera skäl kommit till ett läge då det inte hän-der särskilt mycket. Det har flera rapporter visat. Dåär min fråga: Vad avser Socialdemokraterna göra föratt ändra på det och för att se till att det blir lite merfart på att stimulera alternativa driftsformer?Anf. 92 () replik:Fru talman! Min kritik mot de borgerliga partiernanär det gäller vårdgarantin handlade om att de i vårasgick ut med en text med löfte om vilka pengar deskulle avsätta för detta. Det är på den senare punkten,, som jag riktar kritik. De pengarni sade att ni skulle avsätta gemensamt avsät-ter ni inte gemensamt nu några månader efter valet.Nu framträder en bild där det spretar från250 till mellan defyra borgerliga partierna. Ni var så överens om siff-rorna , men är ni tydligen inte alls överensom dem längre. Det var det jag konstaterade. Det stårjag för.När det gäller den nationella handlingsplanen vetKenneth , som var med och förhandlade omden, att det finns fasta tidpunkter då vissa saker skaavläsas. Tidpunkter närmar sig då saker ska avläsas.Men innan vi har avläst kanske vi inte ska avge någraslutomdömen. Jag vet att det på ett antal ställen ilandet pågår diskussioner i riktning mot det som dettalas om i planen. Den dystra bild som målar stämmer inte med den bild jag har pådenna punkt. Jag tycker att vi ska avvakta den tid-punkt då detta ska avläsas. Tidpunkten anges i enbilaga till den nationella handlingsplanen.Anf. 93 () re-plik:Fru talman! När det gäller den nationella vårdga-rantin låg det som vi gjorde upp och har redovisatutöver regeringens finansiering på 2 ½ miljarder. Dethandlar om ytterligare . Iett läge när vi inte ens får chansen att starta har vi lagtut det på lite olika tidshorisonter beroende på när vitror att det går att genomföra.I fråga om handlingsplanen och mångfaldsarbetettycker jag att om man under resans gång ser att någotbehöver bromsas eller skyndas på så ska man vidtaåtgärder och inte sitta med armarna i kors och sedanbli ledsen när tiden är slut. Vi har fått en första rap-port från som har uppdraget. Denförsta rapporten är given. Den säger tydligt att detinom primärvård och psykiatri händer ganska mycket.Inom äldreområdet är det saker på gång som diskute-ras. Men när det gäller alternativa driftsformer händerdet väldigt lite.Dagens Medicin hade en genomgång landsting förlandsting. Jag har själv personligen gjort en genom-gång av så gott som samtliga landsting. Det händeralldeles för lite. Det är min bestämda uppfattning. Omvi som står bakom handlingsplanen menar allvar medden och tror på valfrihet och mångfald för både pati-enter och anställda måste vi vidta åtgärder . Vimåste skapa en positiv attityd, ge morötter och ordnarådslag för att visa att det finns fördelar med mång-fald. Det måste naturligtvis visas respekt för denkommunala självstyrelsen. Det är i kommunernabesluten fattas.Jag skulle vilja se mer aktivitet så att vi slippervara besvikna när tiden har gått ut.Anf. 94 () replik:Fru talman! konfirmerar detjag säger. De fyra borgerliga partierna har gjort olikabedömningar, med ord, av vilkaresurser som ska sättas in för vårdgarantin. Det varprecis det som min kritik gick ut på. Man kan just nukonstatera att det är så. Däremot gick ni i valrörelsenut och sade att ni hade samma bedömning på varendapunkt och att ni hade samma bedömning av vilkaresurser som skulle avsättas. vidimerar KennethJohansson att ni gör olika be-dömningar i frågan. Det var min poäng, och den be-kräftar med uttrycket olika be-dömning.Som mycket riktigt säger på-går det väldigt många positiva aktiviteter som följd avden nationella handlingsplanen. Jag tycker att det ären styrka i handlingsplanen att man på många områ-den kan se att det blir resultat. Eftersom det har varitett val har vissa frågor i landstingen legat lite förträda. Det vet också . Men låt ossse detta an. Jag är övertygad om att vi även på dennapunkt kommer att kunna se en utveckling vid nästaredovisning. Om så inte är fallet får vi diskutera vadman ska göra.Anf. 95 ():Fru talman! I mitt anförande kommer jag att taupp området handikappolitik. Som ni hör är jag litehes. Jag hoppas att det ska gå bra hela vägen.Människor med funktionshinder är individer medvarierade och särpräglade behov och önskemål. Detvar den bärande tanken bakom den handikappreformsom infördes av enmoderatledd regering. Byggstenarna var valfrihet,självbestämmande och integritet.Stödet riktades direkt till enskilda människor istället för att gå omvägen över kommunerna. Attmöjliggöra för människor med funktionshinder att sålångt som möjligt delta i det vanliga samhällslivet ärinte enbart en fråga för kommunerna. Det är ett ge-mensamt ansvar för oss alla. Vi har alla ett ansvar föratt alla människor får samma möjlighet att vara med,inte minst i familjelivet, i arbetslivet och den offentli-ga debatten.När det gäller handikappolitiken i råderdet en stor samstämmighet om den allmänna övergri-pande inriktningen av hur tillgänglighetsfrågorna skabedrivas. Utgångspunkten är att samhället ska utfor-mas så att alla människor, oavsett funktionshinder, sålångt som möjligt kan bli delaktiga i samhällets olikadelar. Vi är överens om att människor med funktions-hinder behöver olika former av stöd så att hinder iden dagliga tillvaron kan kompenseras genom per-sonligt stöd, tekniska hjälpmedel och anpassning.Under senare år har dock skillnaden mellan rege-ringen och oss moderater blivit allt tydligare, bådenär det gäller hur människors individuella rättigheterska stärkas och hur service och stöd ska organiserasså att varje person kan påverka utformningen av det-ta.Vi moderater vill stärka människors möjligheteratt hävda sin rätt gentemot myndigheter. Alla ska gesett inflytande på utformningen och omfattningen avde stödinsatser som ges.Fru talman! Utvecklingen går tyvärr i motsattriktning. Kommunerna har till exempel fått ett ökatkostnadsansvar för stödet till människor med funk-tionshinder. Vi moderater har pekatpå den uppenbara risken att enskilda personer hamnari kläm mellan och kommunen.Farhågorna har avfärdats, men tror jag att allainser att vi hade rätt. Om man läser utgåva 2002, Idé ochverklighet i handikappolitiken, blir det oerhört tydligtatt vi måste bättra oss på flera områden. Det är enmycket bra beskrivning över hur människor medfunktionshinder upplever samhällets stöd och hurderas livssituation ser ut. 5 000 personer mellan 23och har svarat på frågor om sina levnadsvillkor.Övervägande delen av svaren var klart negativa.Det framgår att samhällets stöd till funktionshind-rade ges först efter initiativ från den enskilde. Syftetär att värna den enskildes rätt till självbestämmandeoch självständighet, men konsekvensen blir att perso-ner med funktionshinder behöver elitkunskap i kons-ten att vara medborgare, skriver man.Vidare påtalas behovet av åtgärder för att leva upptill en väl fungerande handikappolitik med ledstjärnorsom självbestämmande och integrering. Man pekar påföljande:· Det är svårt att hitta relevant information.· Man måste kunna ta initiativ och formulera sig.· Man måste kunna slåss för sin rätt och överklaga.· Stödsystemet är krångligt och byråkratiskt.· Samordningen brister.Några röster säger så här:- Myndigheterna bollar ansvaret mellan varandraför att om möjligt skjuta ifrån sig ansvaret på nå-gon annan.- Ingen har ansvar för mig. Alla skickar mig vidare.- Jag har inga problem att själv ta vara på minarättigheter, men jag kan ibland ändå bli trött på attdet finns olika huvudmän för olika insatser. Dettar mycket kraft att få vardagen att fungera.Fru talman! Vi moderater ser en klar kontrastmellan Socialdemokraternas ord om att stärka indivi-dens ställning och den verklighet som alltfler handi-kappade upplever i dag.Våra förslag till förbättringar är nödvändiga ochviktiga. Vi vill införa ett stöd till funktionshindradesom är mångsidigt och anpassat till den enskildessärskilda förutsättningar. Man ska kunna påverka sinegen situation, till exempel genom att kunna väljavårdpersonal, omsorgsform och hjälpmedel.Vi vill ge ett ökat stöd till handikapporganisatio-nernas rekreationsanläggningar med 1 miljon kronor.Detta är angeläget även för de anhöriga. Och vi villge ytterligare till handikapporgani-sationerna som ska riktas speciellt till de mindre or-ganisationerna.Vi vill även stötta kommunerna genom att införaett särskilt bostadsstöd för funktionshindrade på 100miljoner kronor. Här finns det uppenbara brister.En viktig fråga som påverkar oerhört många ärmöjligheten till personlig assistans. Här finns detstora bekymmer, dels med de ökade kostnaderna förkommunerna - - delsmed det delade ansvaret, vilket gör det extra svårt förden enskilde. Vi anser att rätten till personlig assi-stans under skoltid och vid vistelse på dagcenter skaåterinföras och att schabloniseringen av assistanser-sättningen ska slopas. Rätten till personlig assistansbör även omfatta funktionshindrade som bor i grupp-bostad.För att funktionshindrades behov inte ska ställasmot andras behov i kommunerna utan gå direkt tilldem som har rätt till stöd anser vi att det ekonomiskaansvaret för de 20 första timmarna bör överföras tillstaten. För att garantera detta tillför vi ytterligarenästan 2 miljarder kronor.Vi vill införa en tydlig hjälpmedelsgaranti somskapar ökad delaktighet och självklara rättigheter tillhjälpmedel utan onödiga köer. Här krävs det krafttag.Väntan på hjälpmedel riskerar att försvåra ett funk-tionshinder och kan även leda till stora svårigheter fördessa människor att vara med i samhället på likavillkor som andra.Vi moderater är nöjda med att utskottet i ett till-kännagivande pekar på att det behövs en kartläggningoch analys av hur tillämpningen ser ut inom områdetLSS, dels när det gäller hur barns rätt till personligassistans har utvecklats, dels när det gäller makarsrätt att gemensamt ta ansvar för hem och hushållgenom stöd.Men den viktigaste delen som handlar om finansi-eringen av LSS saknas. Det är oerhört olyckligt efter-som de allra flesta inser att staten bör ta överdetta ansvar. Många motioner från olika partier vitt-nar om detta. Jag är övertygad om att utskottets majo-ritet kommer att ändra sig i denna fråga.Vidare anser utskottet att det är värdefullt attkartlägga om psykiskt funktionshindrade har tillgångtill daglig verksamhet, vilket är bra, men här behövsaktiva åtgärder för att snabbt förbättra och förstärkaför personer med funktionshinder, inte minst medtanke på den verklighet som lyfts fram i 2002.Fru talman! Jag ställer mig bakom yrkande 8 samt samtliga reservationer frånmoderaterna i utskottet. Jag vill än en gång trycka påvikten att vi behöver gå från ord till handling i handi-kappolitiken. Att varje människa är unik är självklartför oss moderater. Tyvärr är det inte självklart när detgäller hur stödet till människor med funktionshinder iSverige utformas. Detta har Socialdemokraternaett stort ansvar för.Anf. 96 ():Fru talman! Liberal politik handlar om att undan-röja hinder för människors fria val. Vi vill motverkautanförskap och vanmakt och skapa förutsättningarför människor att förverkliga sina drömmar. Det ärutgångspunkten för det som vi i brukarkalla det glömda Sverige.Vi har märkt att till exempel gamla och sjuka ilångvården, barn som far illa och förföljda kvinnorsällan är med i den politiska debattens centrum. Detgäller också människor med funktionshinder ochderas familjer som jag ska tala om under några mi-nuter.Under många år har jag jobbat med barn medfunktionshinder och deras familjer. Jag har träffatförtvivlade föräldrar som har kämpat i en hård kampmot kommuner och landsting för att få rätt hjälp försina barn. Flera mammor har sagt att de har känt sigsom en tigrinna när de ska kämpa för sina barns rätt.För deras friska barn har allting fungerat, men förderas handikappade barn har de fått kämpa mycketför att forcera alla regler och kämpa mot de personersom ibland kanske inte har rätt utbildning och inteförstår dessa barns svårigheter.Det skedde en stor förändring för dessa barn ochäven för vuxna med funktionshinder när tog initiativet till en rättighetslagstiftningsom genomfördes . Handikappre-formen med rätten till personlig assistans till personermed funktionshinder innebar en frihetsrevolution fördem som fick den hjälpen. Jag var med på den tidenoch såg hur enormt mycket bättre det blev.Tusentals funktionshindrade fick möjligheten attta makten över sina egna liv och att kunna leva själv-ständigt.Jag har i färskt minne ett samtal som jag fick närjag var kommunpolitiker. En dam ringde och sade atthon äntligen kan få duscha när hon själv vill och intenär kommunen vill. Det var små saker som gjorde atthela livet blev förändrat. De hade en personlig assi-stent som kunde hjälpa dem att duscha när de självaville till exempel.Men handikappreformen har sakta försämrats.Många funktionshindrade har fått sin rätt till person-lig assistans omprövad.Vi hade hoppats att regeringen skulle lägga framett förslag till återställande av tidigare regler enligthandikappreformen. Vi har tagit upp detta i motioner.Ett förslag där är att ska fatta beslut om attsnarast återinföra ansvaret för de första 20 assi-stanstimmarna enligt från kommunerna tillförsäkringskassorna. vältrades detta tillbakatill kommunerna. Detta har gjort att många handikap-pade har fått det sämre. De är helt beroende av denenskilda kommunens välvilja. Och kommunerna harhaft svårt att hjälpa alla på grund av stora kostnader.Vi tror att det är viktigt att staten tar över kostnader-na. ska de tidigare rättigheterna vad gällerassistans återställas. Jag yrkar alltså bifall till vårreservation 11.Kostnaderna för vissa personer med svåra funk-tionshinder är så stora att de kan vara svåra att bäraför en enskild kommun eller kommundel. Det finnsanledning att införa ett system där staten övertar detekonomiska ansvaret för vissa grupper av flerhandi-kappade, till exempel dövblinda som kräver mångainsatser.För vissa små grupper med speciella funktions-hinder är det inte möjligt att ha expertis i varje kom-mun eller ens i varje landsting. Centrum med expertismåste samlas på ett eller några få ställen i landet.Några sådana centrum finns redan, till exempel Cent-rum för Retts syndrom i . Det skulle behö-vas flera sådana i samhället. Jag har till exempelmotionerat om ett nationellt centrum för barn medfosterskador av alkohol och narkotika, eftersom denkunskapen saknas på flera ställen i vårt land ocheftersom det inte finns någon central plats för be-handling av barnen.Vi vill också att rätten till daglig verksamhet skaomfatta även de varaktigt psykiskt sjuka. Just dengruppen har det jobbigt i vårt samhälle , ochmånga av dem har ingen ordentlig verksamhet pådagarna. Detta bör ske successivt så att personalenhinner utbildas. Och en stegvis uppbyggnad ska kun-na förenas med en rättighetslagstiftning så småning-om. Det är glädjande att utskottet har ställt sig bakomdetta. Vi hoppas att detta ska utredas vidare liksomhjälpmedelsgarantin som vi också ser över. Det ärnämligen långa väntetider för att få hjälpmedel i dag.En förbättring av bilstödet har vi också motioneratom och föreslagit pengar till. Men vi har tyvärr intefått stöd för det. Utskottet har liksom tidigarepåpekat att en översyn av regelsystemet har gjortstidigare. Men ingenting har hänt, och vi hoppas attdet händer saker framöver.Fru talman! Våra handikapporganisationer arbetarpå ett mycket förtjänstfullt sätt för att underlätta förolika grupper av funktionshindrade. Det finns dockbrister i bidragssystemet till handikapporganisatio-nerna. Vi tycker att det är angeläget att avgränsningenav vad som är en handikapporganisation inte blir såsnäv att den utestänger de föreningar som består avanhöriga till personer som själva har så dålig hälsa attde inte förmår vara aktiva i några föreningar.