prot · GP09124 · 2002-06-13 00:00:00 — Vänsterns före-trädare i har också varit enig med Mil-jöpartiet om det tokiga i beslutsgången, att vi inte harrätt underlag, att vi inte kan fatta beslut på detta vis.Det är inte bara som hållit med, utan ijustitieutskottet har och folkpartistertyckt precis likadant.Det är nämligen så att när ministrarna i EU god-känt ett rambeslut är det folkrättsligt bindande. Vikan inte neka följdlagstiftning när vi har fattat rambe-slutet, och ändå vet vi inte hur denna följdlagstiftningska se ut. Alltså har vi redan förbundit oss till enofullständig lag. Frågan gäller: Ska god-känna ett utkast till lagstiftning? Det är detta som ärdet väsentliga, kärnan, i det hela.Det här har tillkommit inom det rättsliga och poli-siära området för att man ville ha effektivitet och föratt det skulle gå fort att besluta. Demokratiaspektenoch rättssäkerheten har inte funnits med som viktigaprinciper. Det har många uttalat när vi har behandlatrambesluten.De ska inte ha direkteffekt, men det blir en väldigtkomplicerad sak. har redan från börjansagt att rambeslut inte är i enlighet med grundlagenregeringsformen. Det står tydligt i första stycket istadgandet att regeringen inte får ingå för riket bin-dande överenskommelse utan att har god-känt denna, om överenskommelsen förutsätter att lagändras eller upphävs eller att ny lag stiftas eller över-enskommelsen i övrigt gäller något ämne i vilketriksdagen ska besluta. Alltså att lag ändras eller nylag stiftas, och det är ofta detta som krävs när vi tarett rambeslut. Lagrådet kommenterade rambeslut och sade att regeringen inte kandelta i ett rambeslut om det behandlar riksdagsbundnafrågor annat än om det redan finns en svensk lag somtäcker beslutet.Vid tolkningen av det som står i regeringsformensade Lagrådet att så här kan vi inte göra. Ändå har vigjort det gång på gång. Jag tror att det är åtta rambe-slut vi har tagit ställning till i justitieutskottet. I flerafall, åtminstone fem, har följdlagstiftningen intekommit . Vi vet inte hur den blir.Då har jag tänkt att det här måste vi taitu med. kom så det här förslaget från re-geringen, som jag hade misstänkt skulle komma, omen förändring. Den nya texten skulle vara att det avregeringsformen uttryckligen ska framgå att riksda-gen kan godkänna en internationell överenskommelsesom ingås inom ramen för samarbetet i EU, även omöverenskommelsen inte föreligger i slutligt skick.Nu vill man med denna grundlagsändring stadgadet tokiga sättet att stifta lag som vi haft och som harvarit så otillfredsställande, inte bara enligt Miljöparti-et utan även enligt Vänstern, och Folk-partiet.Regeringen avgör under konstitutionellt ansvarom en ändring av överenskommelsen som har till-kommit ska godkännas. Det ger ännu större utrymmeför ministrarna i att bestämma. Jagförstår inte hur övriga partier kan gå med på att viändrar sättet att stifta lag på detta vis, att vi på ettofullständigt underlag ska ta ställning till viktigafrågor som rör enskilda personers rättssäkerhet ochatt vi bortser från det institut som vi tidigare varit sånoga med, nämligen att skicka ut förslagen på en bredremissrunda. Det har ju inte förekommit när det hargällt det rambeslut som vi har behandlat i justitieut-skottet.T.o.m. gjorde stora ansträngningar,vilket jag tyckte var mycket positivt. På eget initiativskickade man ut ett rambeslut - det handlade omterrorism - till vissa organisationer för uttalande. Sålångt gick det att ett parti självt fick ta initiativet föratt få in synpunkter. Det hoppas annars över.Kan vi ändra på detta institut? Jag har tidigare härsagt: Hur kan Socialdemokraterna plötsligt tycka attden långa kamp som också de måste ha deltagit i fördemokrati och för förankring av den bland folk iberörda organisationer inte är något som är viktigt?Plötsligt är detta inte någonting värt utan det är EU:sministrar som ska besluta - tjänstemännen i Bryssel.Jag har fått tag i ett EU-papper som vi inte har be-slutat om och som säger att förrättsliga frågor följer upp hur fort det går med arbetetpå att samstämma lagar och inrätta flera organisatio-ner inom rättsväsendet, vilket enligt Tammerforspro-tokollet och Amsterdamfördraget ska ske så snabbtsom möjligt. Där står att ellerav den utsedd grupp ska kolla följdlagstiftningen.Man ska gå ut med en enkät, som respektive stat skafylla i, och sedan ska gruppen åka till landet i frågaoch se till att man har handlat i enlighet med rambe-slutets intentioner.Detta betyder ju att vi inte riktigt själva får skötaom följdlagstiftningen. Det gör vi ändå inte enligt vadvi har bundit oss för, men ska den här gruppen idetalj kontrollera den. Sedan ska man rapportera omdetta, och myndigheterna inom rättsväsendet ska tittapå det. Det ska ske hemligt. Ingen ska få se det, ochom det inte är till fyllest ska man justera.Vi kommer ju att utarbeta följdlagstiftning på etthelt annorlunda sätt om 10:2-förslaget går igenom.Det är från min utgångspunkt och enligt mitt sätt attse upprörande.Fru talman! Jag ska också lite grann kommenteravad de andra partiernas företrädare här har sagt omändringen i 10 kap. 2 §. Det stämmer väl med verk-ligheten att den ändring i 10 kap. 2 § som Kristdemo-kraterna föreslår inte är så dramatisk. Den överens-stämmer med hur man gör, men det som man gör är ju felaktigt. Vi ska nu se till att det blir rätti förhållande till grundlagen.Kd är inte så kritiskt granskande. Man struntar iföljdlagstiftningen. Kd:s utgångspunkt är att rättsvä-sendets frågor och de polisiära frågorna ska överförastill en överstatlig nivå. Jag förstår att de inte tycker attdet är så upprörande att vi frånsäger oss beslutande-rätten inom det mellanstatliga område som ärtredje pelaren och gör den överstatlig. De här änd-ringarna syftar ju till att skynda på detta. Det har justinom rättsväsendet skett i en väldigt hög takt.Vänsterpartiets argument är att man nu är med ti-digare i processen. Det är inte alls så. Vad gäller deåtta rambesluten har vi varit med väldigt tidigt i pro-cessen på tjänstemannanivå. De här papperen ändrasdock , och de kommer inte översatta tillsvenska. De ändras ända in i slutskedet. Vi som harsuttit i har väldigt stor erfarenhet avdetta. Vi kan bekräfta hur papperen har ändrats ochatt vi inte har haft koll ens på den sista versionen.Vad hjälper det om man har synpunkter i det ske-det när man inte alls vet hur det ser ut i det viktigaslutskedet? Statsråden i regeringen ska nu få fullstän-digt mandat att avgöra detta själva, om det inte rörväldigt stora frågor. Det är dock upp till regeringenatt avgöra också det.Kenneth anmärker på att vi i Miljöpartietinte är sakliga, men i lagstiftningsfrågor gäller detalltid tolkningar. Det visas också av hur Lagrådet hartolkat den skrivning som regeringensformens 10 kap.2 § har. Andra har inte gjort den tolkningen, ochregeringen trodde från början att man ganska lättvin-digt skulle kunna tolka den skrivningen. Det har docktill slut visat sig att det inte går utan man har blivittvungen att ändra den. Detta är ett bevis på att maninte gjort den rätta tolkningen.Det är inte så enkelt att man kan hävda att man ärabsolut saklig och att det som man säger är den verk-liga sanningen. Man får göra tolkningar, och skriv-ningar i lagstiftningen kan vara så vida att de gerutrymme för långtgående tolkningar. Det är alltidvanskligt att gå in på detta fält.Moderaterna har förstått innebörden i förslaget tilländring i 10 kap. 2 §, vilket är glädjande, och Miljö-partiet kommer att stödja sin reservation. Moderater-na har reserverat sig på ungefär samma sätt. Det är,som jag tycker, lite larvigt att vi inte kan avge engemensam reservation. I sakfrågan är vi ju precisöverens. Vi tycker inte att detta sätt att stifta lag ärbra utan vi vill kunna ta ställning till hela lagstift-ningsprocessen. Det är detta som det ytterst gäller.Om vi sedan i botten är kritiska till EU eller inte, omvi säger ja eller nej, har ingen som helst betydelse.Det gäller enbart den sakliga frågan hur vi stiftar lag.Anf. 195 () replik:Fru talman! När man lyssnar på man lätt få för sig att riksdag kanavgöra om det ska förekomma rambeslut i EU ellerinte. Det är faktiskt något som är fördragfäst i Ams-terdamfördraget, som riksdag redan tidigarehar godkänt trots de förträffliga grundlagarna i derasnuvarande lydelse, som så tappert försva-rar.Det står i det förändringsförslag som läggs framinte så, som kan ge en bild av, attriksdagen skall godkänna en överenskommelse innanden föreligger i slutligt skick. Det står att riksdagenkan godkänna den. Det betyder att ocksåkan välja att inte godkänna den. Det är också möjligtför att förse regeringen när den ska gå tillslutförhandlingen med direktiv om hur de slutför-handlingarna ska läggas upp.Nu kan däremot regeringen fatta beslut som ärbindande för , åtminstone i politisk mening,och kan bara säga ja eller nej till de beslu-ten i efterhand, vilket i praktiken ju in-nebär ett ja.Detta innebär att genom det här får entidigare kontrollstation. Det har inget att göra med attsvenska tjänstemän är med tidigt i processen utan dethandlar om att på ett tidigare stadium får enmöjlighet att säga ja eller nej eller t.o.m. ge en anvis-ning åt regeringen hur den i så fall bör driva föränd-ringsförhandlingen.Det finns här inget tvång för . Tyckerriksdagen att ett förslag är illa berett eller att desskonsekvenser är oklara, kan och bör enligtmin mening säga nej till förslaget.Anf. 196 (mp) replik:Fru talman! Eftersom vi i anser attrambesluten inte stämmer enligt nuvarande regerings-form hade vi sett fram emot att vi skulle hävda detoch säga att vi inte kan ta rambeslut på detta vis utanatt vi måste ändra systemet för rambeslut och alltidkräva att följdlagstiftningen presenteras på sammagång. Det var ju den utvecklingen vi ville se för attkunna ta väl underbyggda beslut i stället för att kon-firmera det som vi anser är felaktigt enligt grundla-gen. Det förordar är ju den behandlingsom vi har haft med åtta rambeslut, som har varittotalt kaosaktig. Vi ville ju ändra så att det inte skullevara så. Men säger vi från att det är heltokej. Men det är inte helt okej för oss i Miljöpartiet.Det sägs att man kan skicka tillbaka frågorna.Thomas stod ju här och sade att han intekan gå tillbaka när han har sagt, även med en reser-vation, att beslut har fattats om ett rambeslut. Detskulle vara en nesa och en skam att komma tillbaka.Han var väldigt upprörd för att hadeändrat ställning. Det hade de ju inte gjort, så som detframstod, utan om han hade tänkt efter när det hadepresenterats underlag som hade ändrats hade mankunnat ändra sig, och det tyckte han då var en fruk-tansvärd handling från , eftersom dehade sagt ja från början. Där har man alltså ingethandlingsutrymme.Tidpunkten när ska godkänna bestäm-mer vi ju inte själva över. Det kan ju gå väldigtsnabbt när EU så beslutar.Anf. 197 () replik:Fru talman! Jag vill bara säga att när säger att ministrarna kommer att få fullständigtfria händer, eller hur det var hon uttryckte det, såstämmer ju inte detta. Det är ju som ägerfrågan, även om går in tidigare i processen,vilket är en fördel för inflytande.Sedan är det så att dåliga beslut naturligtvis alltidska bekämpas och avvisas av , förhopp-ningsvis.Vad säger visar ju dilemmat. Han hardå redan sagt ja till ett rambeslut och känner sig där-med uppbunden och tycker att det är en oerhörd nesaför staten att ändra ståndpunkt. Detta blir juinte fallet om kan ge en anvisning till re-geringen i förväg.Men jag har en annan fråga, fru talman, som jagockså vill ställa till . I en skrift somjag har återgett från Nej till EU:s skriftseriehar skrivit om 10 kap. 5 §: Den före-slagna ändringen medför att riksdag över-lämnar beslutanderätten på områden som rör detmellanstatliga arbetet inom andra och tredje pelaren.Nu vill jag fråga : Vilka områdenöverlämnar någon beslutanderätt på i ochmed den här ändringen som vi gör? Jag menar nuautomatiskt, och ingenting om möjligheter. Vad ärdet som automatiskt blir ändrat i relation tillEU genom den här förändringen? Du påstår ju detta iden här skriften.Anf. 198 (mp) replik:Fru talman! Enligt dagens regler är det så att vikan överlämna beslutanderätt härifrån tillEG. Det står i regeringsformen. Vi kan inte överläm-na den till EU. Men arbetet, som jag sade, i den tredjepelaren har gått så snabbt fram, och där finns detstarka krafter för att man vill arbeta mer effektivt,som det heter. Effektiviteten ska öka. Därför är det ettproblem med det skydd vi har . För att snabba påden här processen öppnar man för att ändra regerings-formen 10 kap. 5 § så att det ska gå lättare att överfö-ra beslut både i pelare två och tre.Anf. 199 ()replik:Fru talman! Får jag börja med att fråga , när hon nu så entusiastiskt ska stödja denmoderata reservationen beträffande 10 kap. 2 §, omhon också stödjer den moderata politiken inom dethär området, exempelvis att man anser att samarbetetinom tredje pelaren egentligen bör upphöra och såvittjag förstår flyttas till första pelaren och överstatlighet.Är det den utvecklingen som villstödja?Ett annat alternativ är att man fattar majoritetsbe-slut i tredje pelaren, som önskar i betän-kandet KUU2 om EU:s framtid. Är det de utveck-lingslinjerna som och att stödja?Fru talman! Vi har ju rambeslut, och de existerarju sedan riksdag och de andra 14 medlems-staterna har godkänt Amsterdamfördraget. Vi harhanterat ett antal i via justitieutskottet ef-tersom det har rört just sådana frågor. Då har i varjefall en majoritet varit överens om att man hanterardem på det sättet och godkänner en överenskommelseför räkning som regeringen inte kan görapå det internationella området enligt regeringsformen.Det är ju där skillnaden ligger. kan god-känna dessa internationella överenskommelser. Vi harockså accepterat att lagstiftningen kan komma fram iett senare skede.Om man säger nej till 10 kap. 2 § nu så säger manju inte nej till detta, utan man säger bara nej till attriksdagen på ett tidigare stadium kan komma in ochgodkänna en icke färdigförhandlad överenskommel-se. Man säger nej till denna möjlighet, och det blir jubara ett sämre läge om man har kvar det beståendeförhållandet att man hanterar rambesluten på det sättsom vi har gjort.Anf. 200 (mp) replik:Fru talman! Det blir inte någon som helst skillnadfrån det som vi har gjort. Det blir bara konfir-merat i den ändring som är föreslagen i 10 kap. 2 §.Det är precis det som det avser.Som jag sade: Amsterdamfördraget med dess be-slut om att vi skulle göra på ett annat sätt inom tredjepelaren med rambeslut strider mot vår grundlag. Närvi sade ja till Amsterdamfördraget skulle vi också,före det, ha haft en grundlagsändring. Det är ju detsom är den komplicerade kärnan. Vi gjorde en lagvid-rig sak när vi antog Amsterdamfördragets förslagmed rambeslut utan att först ha diskuterat just vadsom står i 10 kap. 2 §.När det gäller den första frågan som ställdes, omModeraternas reservation, sade jag tydligt att det är isakfrågan som vi ser pragmatiskt på det hela, inte detsom var inne på. Det vet hanmycket väl. Det är bara en ren provokation för attkomma bort från sakfrågan, och den är hur vi stiftarlag här: om vi ska göra det på ett fullständigt eller påett ofullständigt sätt. förespråkarhär att vi ska göra det på ett ofullständigt sätt och attdet räcker med ett utkast. Där har vi inte samma åsikt,men där har och sammaåsikt. Vi vill inte ha det sättet att stifta lag på.Anf. 201 ()replik:Fru talman! säger här att riksda-gen har begått ett grundlagsbrott när Amsterdamför-draget godkändes. Ja, det är somsäger detta, möjligen hela också, menriksdagen i övrigt delar ju inte den uppfattningen.Får jag sedan säga om rambesluten: Jag tycker attriksdagen har full möjlighet att godkänna en interna-tionell överenskommelse som är ett politiskt åtagandeatt åstadkomma en viss sak inom exempelvis deträttsliga området och att lagstiftningen sedan kan tas ivanlig ordning. Det är ju det som det i grundenhandlar om. Man kan mycket väl remissa och ta redapå olika uppfattningar och sedan stifta denna lag. dramatiserar ju detta långt utöver vadfrågan ur den synpunkten egentligen är värd. I för-hållande till nuläget inträder ju ändå detta att riksda-gen på ett tidigare stadium än kan påverka för-handlingsresultatet, inte bara genom att okritisktgodkänna en ännu icke färdigförhandlad överens-kommelse. Man kan ställa villkor, och man kan dess-utom säga att man inte accepterar detta. Lagstadgan-det innebär ju inte någon skyldighet för attlämna detta förhandsgodkännande. Det är ju upp tillriksdagens egen prövning att bestämma vilken in-ställning man vill ha till det rambeslutsförslag ellerrambeslut som regeringen presenterar till riksdagen.Det försämrar på intet sätt ställning iden här processen. Det vore bra om vi åtminstonekunde ha någon slags gemensam utgångspunkt fördiskussionen.Anf. 202 (mp) replik:Fru talman! Det här överensstämmer inte medverkligheten. Det sägs här att justitieutskottet harkommit in tidigt i beslutsprocessen, och att vi kom-mer in tidigare när vi ändrar 10 kap. 2 § på detta sätt.Det är ju inte sant. Det är fullständigt felaktigt.Vi är med i beslutsprocessen ganska tidigt, mendet hjälper inte när vi får översättningar på engelskaoch franska som ändras stup i kvarten. Sedan ska viplötsligt fatta beslut, och då vet vi inte vad följdlag-stiftningen blir. Det är det som är problemet.När vi redan har rambeslutet som Amsterdamför-draget har beslutat om gör man ändringen eftersomtolkningen bland juristerna är att det inte är riktigt.Lagrådet har sagt att det inte är riktigt. Därför måstevi nu ändra regeringsformen på det sätt som föresla-gits. Det är ju hela poängen med ändringen.Anf. 203 ()replik:Fru talman! Jag kan respektera att är emot rambesluten. Det är möjligtatt det egentligen inte är någon bra beslutsform. Förvår del kan vi acceptera den under en övergångsperi-od.Det intressanta är hur agerar i den härfrågan. Vad säger de i sina motioner? Jo, de avslårförändringarna av 10 kap. 2 §. Det betyder att de ärnöjda med den nuvarande hanteringsordningen. An-nars borde de väl ha presenterat alternativ. Borde detinte vara så, ?Jag skulle gärna vilja veta vad den väsentliga för-ändringen är från nuläget till den föreslagna föränd-ringen som enligt motiverar dettaavslag.Det är sant att inte kommer in myckettidigare i processen, men man har faktiskt möjlighetatt påverka substansen genom den förändring somsker i 10 kap. 2 § inför slutförhandlingarna. Det harman inte på samma sätt med nuvarande ordning.Kia har i olika sammanhang varit kri-tisk till att vi måste säga antingen ja eller nej till ram-besluten. Är det då inte bättre att man får möjlighetatt påverka detta i slutskedet?När det gäller följdlagstiftningen talar om arbetsgrupper som ska granska hur med-lemsstaterna följer upp det hela. Det kan man ägnasig åt hur mycket som helst, men det tillhör ju intesekundärrätten. Det finns inga sanktioner som kanriktas mot medlemsstater, utan det kan bara varafråga om rapporter, sammanställningar, som man kanta upp. Man avhänder sig alltså inte någon beslutsrätt.Beträffande följdlagstiftningen vill jag fråga: Skaman inte ha samråd och klara linjer i EU-nämndeninnan man fattar beslut där?Anf. 204 (mp) replik:Fru talman! Det är precis det som är poängen. Detär det som har missats. Vi kräver just att vi ska haföljdlagstiftningen med rambeslut. Man skainte säga ja eller nej till något som man inte kännertill. Det är det vi kräver, förstår inte varför säger attvisserligen är rambeslut inte bra, men att vi kan ac-ceptera det . Vad är det förövergångsperiod? De ska ju skrivas in i 10 kap. 2 §regeringsformen. Då blir det konstant.Anf. 205 ()replik:Fru talman! Rambesluten skrivs inte in i reger-ingsformen - i så fall har läst påväldigt dåligt.När jag talar om följdlagstiftningen och menar jag att man inte kan ha en färdigföljdlagstiftning, men konsekvenserna bör framgåinnan fattar beslut om att ge regeringenfullmakt att ställa upp t.ex. bakom rambeslut.Kia hakar på synpunktom att följdlagstiftningen ska vara på plats innan mangodkänner rambeslutet. Om hon lyssnade på mitttidigare inlägg borde hon inse att regeringen intebehöver ha något godkännande för rambeslutet om allföljdlagstiftning redan är på plats.Låt mig följa upp tidigare fråge-ställning om 10 kap. 5 § om överlämnande av be-slutanderätt. säger i svaret till Ken-neth att riksdag kan överlämna, menså står det inte i den artikel hon har skrivit. I ställetstår det att beslutet medför att riksdagöverlämnar beslutanderätten på områden som rör detmellanstatliga arbetet inom andra och tredje pelaren.Hur vill förklara den skrivningen?Anf. 206 (mp) replik:Fru talman! Vi öppnar upp när vi skriver in att vinu kan överlämna beslutanderätten till EU, i ställetför det som vi har beslutat tidigare, nämligen till EG,som ligger i första pelaren. Det betyder att vi nu gördet lättare i andra och tredje pelaren. Det är kärnan iförändringsförslaget, och anser inte att viska göra den förändringen. Vi vill ha mellanstatlig-heten kvar på ett mer uttryckligt sätt än genom dennaöppning.Anf. 207 ():Fru talman! Jag vill till att börja med instämma iCamilla anförande. Jag vill ocksåuttrycka min uppskattning av repre-sentanter i för deras arbete medatt få in tillägget som rör principerna för statsskicket.Det kan vara ett viktigt ställningstagande för attskapa demokratiskt rådrum inför en faktisk utveck-ling av den europeiska unionen till ett för-enta stater. Deras ambitioner är värda all respekt, menjag delar inte deras uppfattning. Slutsatsen blir att jaginte ställer mig bakom förslaget i betänkandet. Skälentill detta är följande:1. Utskottsmajoriteten skriver: "finnsinte några konkreta förslag på fördragsändringarsom skulle innebära att ytterligare beslutande-rätt i någon form behöver överlåtas inom ett an-nat EU-sammanhang än EG-samarbetet." Alltsåbehöver denna förändring inte göras.2. Utskottsmajoriteten säger vidare att 10 kap. 5 §första stycket i regeringsformen redan nu börändras så att den öppnar möjlighet för riksdagenatt överlåta beslutanderätt, inte bara vad gällersamarbetet i EG, utan inom ramen för allt sam-arbete i EU. Alltså innebär denna förändringinte i första hand övergång till att göra EU federation, utan det handlar om att beredavägen för att utveckla det samarbete som kanresultera i ett bildande av ett förentastater. Jag delar därför när hon säger att ändringen öppnarför delegering också av utrikespolitiken inomandra och rättsfrågorna inom tredje pelaren,m.fl. Regeringsformen ska inte längrehindra från att kunna överlåta dessafrågor.Dessa två ungångspunkter är vägledande för minoch Västerpartiets slutsats att inte ställa oss bakomutskottsmajoritetens förslag.Riksdagen behöver inte göra förändringar utifrånhur EU ser ut . Jag anser att inte hellerska verka för att underlätta en utveckling till att ökaöverstatligheten till fler områden än de som finns idag.Sverker , professor i statskunskap, hy-ser liten tilltro till att tillägget som rör principerna förstatsskicket innebär att det kommer att uppfattas somen broms för att EU ska utvecklas till en superstat -en federation av delstater - ett förenta stater.Gustavsson menar att det i stället kommer att in-nebära att inte får frånträda sin egen rätt attdelegera. På den punkten kan jag bara ta till mig denskepsis som gör sig till tolk för. Men dethan och stora delar av den EU-kritiska rörelsen sägergör mig fundersam.Utskottet föreslår också att det i 10 kap. 5 § förstastycket regeringsformen införs en bestämmelse om atten överlåtelse av beslutanderätt kan beslutas förstefter godkännande av en överenskommel-se enligt 10 kap. 2 §. Det innebär att en överlåtelse avbeslutsbefogenheter ska godkännas av medåtminstone tre fjärdedels majoritet av de röstande.Avslutningsvis vill jag säga att den EU-kritiskarörelsens skepticism visserligen ligger i vågskålen,men avgörande för ställningstagandet är ändå de tvåovan anförda motiven. Jag yrkar därför bifall tillMiljöpartiets reservation 3 om avslag till ändring iregeringsformen såvitt avser 10 kap. 5 §.Anf. 208 ():Fru talman!