prot · GQ0940 · 2002-12-19 00:00:00 — vet att vi fattar be-slut om budgeten i ett sammanhang, och hon vetockså att de satsningar som gör påett välfärdsområde betalas genom nedrustningar på ettannat. Det är alltså de arbetslösa och sjuka som beta-lar satsningen på kommuner och landsting. EnligtVänsterpartiet är det inte en bra lösning, och därförkommer vi att fortsätta det samarbete som finns.Där finns ambitioner inom flera välfärdsområden.Chatrine nämnde också tandvården i sittanförande. Jag kan konstatera att i den här budgetenfinns 300 miljoner för att förstärka tandvårdsförsäk-ringen, vilket räcker en bit på vägen. Jag kan ocksåkonstatera att inte heller har merpengar. Därför vill jag understryka att det finns enambition bland Socialdemokraterna, att gå vidare i nästkommande bud-getar.Det vore intressant att höra hur Kristdemokraternaser på detta. Man har inte redovisat det i den här bud-geten, och inte heller hur man avser att finansiera enfortsatt utbyggnad av tandvårdsförsäkringen. Dethandlar ju om helheter, precis som samarbetskonstellation som just nu finns harambitionen att behålla försäkringssystem och arbets-löshetsersättning och att få till stånd en långsiktiguppbyggnad av kommunernas och landstingens eko-nomi. Det handlar om hälsan och tandvården, och viväljer alltså att inte ställa dem mot varandra.Jag skulle gärna vilja höra kring detta.Anf. 63 () re-plik:Herr talman! När det gäller arbetslöshetsförsäk-ringen och sjukskrivningarna räcker inte en repliktidtill för att reda ut det. Men vår princip när det gällerde arbetslösa är att stimulera till arbete. Jag hoppas attvi delar oron för sjukskrivningsproblematiken. Det ärett jättestort ekonomiskt problem, men jag tror att detär ett ännu större humanitärt problem. Där kommerförslag, och jag tror att vi i all ödmjukhet ska försökahitta lösningar.Herr talman! Det är riktigt att Kristdemokraternainte hade extra pengar för tandvården, utöver rege-ringens förslag, eftersom regeringen ökat beloppet.Och det ställer vi upp på. Här handlar det om princip-frågan. har krävt enutredning om att inkludera tandvården i den vanligasjukförsäkringen. Vi tycker att tänderna är en del avkroppen.Då är det mer intressant att fråga sig varför IngridBurman inte vill yrka bifall till det. Jag tycker fortfa-rande att det skulle vara den allra bästa lösningen. Detkan inte vara rätt att den vanliga sjukförsäkringen taransvar om jag blir sjuk på ett ställe av kroppen, sam-tidigt som jag ska ha höga kostnader om jag blir sjuki en annan del. Jag hoppas när det gäller tandvårdenatt vi på alla sätt ska hjälpa till.Tandvården är ett jättestort problem, men i grun-den måste vi ha ett högkostnadsskydd värt namnet.När högkostnadsskyddet infördes, jag tror att det varpå 50-talet, var drivkraften att ingen skulle behövaoroa sig för att kostnaderna blev för höga. Alla skulleveta vad den högsta egna kostnaden skulle bli omman blev sjuk. Just nu fungerar det inte eftersom vihar olika system, och detta medför att de mest utsattaoch svaga oftast får stora kostnader totalt sett.Anf. 64 ():Herr talman! Jag vill börja med att ställa mig bak-om mitt särskilda yttrande i betänkandet när det gällerutgiftsområde 9 och yrka bifall till reservationerna 11och 18. Självfallet står jag också bakom övriga reser-vationer där finns med. Min centerkol-lega kommer att ta upp främst barn-och handikappfrågor.Herr talman! Regeringens "socialbudget" innehöllinte särskilt mycket nytt. Den största satsningen, 9miljarder till vården och omsorgen, står dessutomCenterpartiet via försvarsuppgörelsen bakom. Vi harfrån redovisat ett samlat ekonomisktalternativ, en budget för lika villkor i hela landet.Finansieringen av välfärden förutsätter en uthålligtillväxt, där entreprenörskapet bejakas även för väl-färdstjänster, och att vi radikalt lyckas minska ohäl-san genom att satsa på en folkhälsopolitik som serlängre än till arbetsmiljön. Vi måste också klara av attminska den sociala, regionala och globala klyvning-en.Landsting och kommuner står inför stora utma-ningar. Hur ska ökade behov när ekonomininte räcker till? Att höja skatten är den kortsiktiga ochenkla lösning som tas till. Det handlar om en ge-nomsnittlig skattehöjning med för landstingenoch för kommunerna. Det är den största sam-manlagda höjningen ! Vi måste gå en annanväg, och därför måste vi· öka skatteintäkterna genom tillväxt och ökadsysselsättning,· bredda skattebasen som ger resurser och lika vill-kor,· få en jämnare befolkningsutveckling och livskrafti hela landet,· garantera en solidarisk skatteutjämning för likvär-diga grundförutsättningar,· stimulera nytänkande och ökad mångfald,· sluta med statliga pekpinnar, som försvårar möj-ligheterna att effektivisera verksamheter efter lo-kala förutsättningar,· se till att regeringen slutar att vältra över kostna-der genom ofinansierade reformer,· rehabilitera i stället för att sjukskriva; ohälsa ochsjukfrånvaro slår hårt mot den enskilde, men ock-så mot kommuner och landsting,· garantera en långsiktig personalförsörjning ochuppvärdera vård- och omsorgsyrkena,· satsa på en generell välfärdspolitik med en or-dentlig grundtrygghet och särskilt värna medmän-niskor som har det allra svårast.Detta är exempel på grundläggande förutsättning-ar och spelregler. De är av avgörande vikt om vi utanatt ta bort egenansvaret ska klara av att skapa en livs-kraft och livskvalitet för alla människor runtom i vårtland. De behövs också om vi ska få en decentraliseradhälso- och sjukvård som är nära och utan köer, kunnabejaka den medicinska forskningen som ger nya möj-ligheter att förebygga, lindra och bota, kunna erbjudatrygghet och se till att alla har tak överhuvudet, kunna förebygga drogmissbruk och erbjudavård och behandling till dem som så behöver.Den lokala kraften och kunskapen är mycket vik-tigare än "utspels- och pekpinnepolitik" från Rosen-bad. Vi måste lägga ut ansvar och befogenheter, tropå lokalt ansvariga förtroendevalda, arbeta med na-tionella mål, uppföljningar och en effektiv tillsyn. Vimåste vidta åtgärder - och göra det med kraft om detär nödvändigt. Mycket mer av decent-raliseringspolitik behövs i alla avseenden.Herr talman! vill satsa mycket merpå prevention så att hälsoproblem inte ska behövauppstå. Folkhälsopropositionen var aviserad till den15 mars . tycks den vara på väg, vilket verkli-gen är på tiden.Vårdköerna är ett gissel för alla som väntar ochhar värk, för dem som går sjukskrivna och ställs utan-för produktionen och arbetsgemenskapen och föräldre som lider av åldersbetingade sjukdomar ochvars livskvalitet försämras. Med i rege-ringsställning hade vi haft en nationell vårdgaranti. Vihade haft en finansiell samordning som gett aktivainsatser till dem som står i vårdköer. Vi hade haft enannan situation . Jag beklagar att situationen ärsom den är. Vi måste ta det som utgångspunkt för attöka ambitioner och insatser ytterligare.Nu har regeringen och enligtuppgifter gjort upp om någon form av vårdgaranti.Möjligen är en minivariant av finansiell samordningpå gång. Det är steg i rätt riktigt. Det är mycket småsteg. Men de kommer för sent och är av för liten art.Nu börjar, som jag nämnde inledningsvis, alltflerav vård- eller centermiljarderna att ticka ut i kommu-ner och landsting. Avsikten är att lyfta fram och geförutsättningar för utvecklingen inom främst fyraområden.Det första är primärvården. Det är basen i svenskhälso- och sjukvård.Det andra är ungdomar och vuxna med psykiskproblematik och psykiskt funktionshindrade.Det tredje är äldresjukvården i kommunerna. Detgäller den medicinska kompetensen, läkarmedverkan,fungerande vårdkedjor och inte minst det så otroligtviktiga stödet till anhöriga.Det fjärde är att stimulera en ökad mångfald iform av fler verksamheter drivna i alternativa drifts-former.Handlingsplaner finns antagna i regioner ochlandsting av blandad kvalitet och med olika ambi-tionsnivåer. har avgett en första upp-följningsrapport. Jag har själv följt arbetet i flertaletlandsting, och bilden är ganska klar.Det har genomförts och det planeras en hel del åt-gärder inom primärvården och psykiatrin, och det ärbra. Inom kommunernas äldresjukvård är det sämre.De lokala ambitionerna att stimulera till ökad mång-fald lyser med något undantag med sin frånvaro.Inom äldreområdet ser jag att åtgärder ändå är pågång från regeringens sida. Men oviljan att öka val-friheten och mångfalden och släppa fram alternativtdrivna verksamheter är uppenbar.Med respekt för den kommunala självstyrelsenförpliktar dock den av antagna handlings-planen för hälso- och sjukvården. Jag vill direkt frågaSocialdemokraternas talesman vad ni ämnar göra föratt kunna stå upp för beslut och för övrigtvår överenskommelse att alternativa driftsformer skastimuleras. Vad är det för någonting som ni ämnargöra för att det ska bli fallet?Herr talman! Två tillkännagivanden föreslås av ettenigt utskott. har åtminstone till viss delfått stöd beträffande assistansreformen, vilket AnnikaQarlsson kommer att beröra . Vi har även fåttdelvis bifall till den motion av centerkollegerna för åtgärder motspelberoendet. Spelberoendet drabbar hela familjeroch kan få förödande konsekvenser. Från rapporteras till exempel en dra-matisk ökning av ungdomar som söker hjälp på grundav att de fastnat i spel på till exempel . presenterar ettförslag till handlingsplan . Regeringen ska nuinför sina förslag även beakta behovet av ökad forsk-ning om negativa konsekvenser av spel. Det är bra.Tyvärr finns det, herr talman, även frågor där jaghar tvingats att reservera mig. Det gäller bland annatapoteksmonopolet, som vi anser bör avvecklas, ochatt regeringen vägrar gå med på att utreda ett statligtkostnadsansvar för assistansverksamheten. Beträffan-de apoteksmonopolet avskaffande har vi såvitt jagkan förstå stöd från . Här hoppasjag på, åtminstone längre fram, ett stöd i sakfrågan avMiljöpartiet. Dess stöd skulle innebära en riksdags-majoritet. I den frågan har jag inget större hopp att fåstöd från s och v.Motståndet mot att utreda ett statligt kostnads-anvsar är egentligen oförståeligt. Jag vill ställa enfråga direkt till vår eminenta utskottsordförande . Varför är och Vänster-partiet så otroligt rädda att se på för- och nackdelar avnågonting som skulle kunna vara någonting av lös-ningen så att vi får någon ordning på assistansrefor-men? Det vore så enkelt att säga ja till att se på för-och nackdelar och utreda. Man behöver inte ta ställ-ning. Det räcker med att ta fram underlag.Herr talman! har vi påmintsom att det finns stora revor i det sociala skyddsnätet.Samhällets minsta hamnar i kläm i socialdemokrater-nas . Det är vad vi från sidaprotesterar mot. Vi kommer oförtröttligt att fortsättaatt utveckla en politik som inte bara lappar och lagarpå befintliga system och som inte ger mest åt demsom ropar högst utan till dem som har de största be-hoven. En politik som inte vrider åt skatteskruvenytterligare ett varv utan lättar på bördorna för demmed små inkomster så att fler kan lyfta sig ur bi-dragsberoendet och som inte avvisar nytänkande ochnya kreativa aktörer i den offentliga verksamhetenutan som i stället säger: Välkomna!Hjälp oss att förbättra så att vi får ut så mycketsom möjligt i solidaritet av skattebetalarnas pengar.Sist men inte minst måste vi inse att vi måste ha ettsamhälle där människors växtkraft tas till vara. Män-niskors självbestämmande och ekonomins tillväxtminskar på samma gång behovet av socialpolitikenoch ökar de nödvändiga resurserna för att hjälpa sam-hällets minsta.Anf. 65 () replik:Herr talman! ställde en frågatill mig. Jag ska försöka att svara på den.LSS-reformen är en mycket viktig reform. Vi vetalla att den dessvärre inte har varit heltäckande. Un-der förra mandatperioden tog vi bort 65-årsgränsen.Det vet jag att både och jag är mycket nöjdamed.Vi vet också att i det betänkande som debatte-ras fanns det flera motioner som handlade om attutreda och ta ett ganska stort grepp på LSS-reformen.Vänsterpartiet var ett parti som hade väckt en motioni den riktningen.Ska man nå ett mål kan det finnas många stigar attgå. har funderat runt detta. Ska vi till-sätta en stor heltäckande parlamentarisk utredningsom sitter ? Sedan ska förslaget ut på re-miss, och sedan ska det skrivas någon proposition ochså kanske vi får ett beslut i bästa fall inom dennamandatperiod och i sämsta fall nästa mandatperiod.Eller ska vi välja den stig som är beträdd?Vi gör ett tillkännagivande om några begränsadeområden där i vart fall sett att vi i daghar de största problemen. Det handlar om föräldra-skap och hur man ska tolka det. Det handlar om äktamake-ansvaret och hur det tolkas, eller misstolkassom en del säger. Det handlar om de med psykiskafunktionshinder och hur man tillgodoser deras rättig-heter till daglig verksamhet.Förhoppningsvis kommer den översynen att skeganska snabbt. Vi kommer att ha någonting tillbakatill socialutskottets bord. Vi kanske också kan lämnadenna mandatperiod och säga: Titta, vi nådde ett visstresultat. Det var i den bedömningen och det vägvaletsom för den här gången sade: Vi av-vaktar med den övergripande översynen och försökernå ett resultat på de områden som vi har prioriterat.Anf. 66 () re-plik:Herr talman! I de delar som nu re-dogör för är utskottet överens. Det är flera, blandandra , som har fått bifall till de yrkan-den och krav som ligger till grund för det tillkännagi-vandet. Det är alldeles utmärkt, och det är inte detsom jag pratar om.Jag pratar i stället om att det finns ett problemsom redovisas från och som defyra borgerliga partierna tar upp, nämligen att detfinns bekymmer i framför allt mindre kommuner. Därblir det hela sårbart, och det finns risk för att enskildasom har, och ska ha, rätt till LSS får problem med attfå vad de har rätt till. Det är det som vi tycker att manborde utreda, och se vilka för- och nackdelar som detskulle innebära om vi fick ett statligt kostnadsansvarför LSS. Jag tror att det är flest fördelar i det härfallet. I en liten kommun med en liten budget kan ettenda ärende och en enda person innebära att budgetenspräcks. Det får den ju lov att göra, och det ska dengöra, eftersom den enskilde har sin rätt. Men det blirproblem, och det finns beslut som kommunen självinte kan förfoga över.Jag brukar inte vara den som talar för att man skaföra upp saker från kommuner och förstatliga dem,. Det är snarare sombrukar göra det. Men i det här fallet, för att värnarättstryggheten och servicen för funktionshindrade, såtycker jag att man ska utreda och se för- och nackde-lar. Där går saken före ideologin.Anf. 67 () replik:Herr talman! Jag ska först be om ursäkt om jagsvarade på fel fråga eller en icke framställd fråga. Jagvar väl inte tillräckligt uppmärksam, och jag ber omursäkt för det.Kenneth lyfter fram frågan om kost-nadsansvar. Det finns två perspektiv på den. Det enaperspektivet har presenterat. Detandra perspektivet står i varje fall delar av handikapp-rörelsen för. Det innebär att man är kommunmedbor-gare i den kommun där man är född, och att kommu-nen därmed också har ett ansvar för varje medborgareoavsett om man föds med funktionshinder eller inte.Det uttrycks ibland som medborgarperspektivet, ochdet är grunden i den handikapplan som riksdagenantog härförleden.Däremot pekar på ett reelltproblem - den kostnadsbild som finns. Det har nysssuttit en utredning, som förhoppningsvis ska ut påremiss, för att se hur vi kan se till att det finns ettutjämningssystem bland kommunerna.Vänsterpartiet har sammanvägt de olika perspek-tiven och stannat för att medborgarperspektivet ikombination med ett utjämningssystem är vad viväljer i stället för att förstatliga den delen.Anf. 68 () re-plik:Fru talman! harnyligen presenterats och har - vad jag förstår - gjortett bra arbete. Jag hoppas att det ska leda till resultatför att få lika villkor. Men vi ville att även den utred-ningen skulle få ett uppdrag att se på möjligheter ochför- och nackdelar med ett förstatligande, vilket för-vägrades av regeringen och riksdagsmajoriteten. Därför har vi lyft fram frågan igen, ochställer samma krav. Vi pratar inte om att det behövervara någon stor utredning, utan det räcker med enliten. Det räcker med en ensamutredare eller med ettuppdrag till regeringen för att se på för- och nackde-lar.Vi är helt överens om den principiella utgångs-punkten att alla människor ska vara kommunmedbor-gare. Det är en riktig utgångspunkt. Men man kaninte blunda för de signaler som man får från mångakommuner. Och när redovisar attdetta är ett jätteproblem så måste man ta i det. Manmåste göra någonting åt det.Förutsättningarna är olika för en liten kommunmed 6 000-7 000 invånare och för en stor kommunmed många tusentals invånare. Det är stora skillna-der. I den lilla kommunen, där det kanske rör sig omen handfull personer som har behov av stöd och in-satser, finns det till och med exempel på sekre-tessproblem. Man pekas ut i det lilla området.När man ser den typen av problematik hämtadfrån verkligheten så tycker jag att man måste lyssna.Då måste man ta till sig det och se vad som är för-och nackdelar och vad man kan göra utifrån kom-munmedborgarprincipen för att vi ska kunna ha enrättssäker service så att alla våra medmänniskor hardet bra i det här landet.Anf. 69 ():Herr talman! Detta är min första alldeles riktigaSoU-debatt. Jag vet att det är en budgetdebatt - detkallas i alla fall så ibland - men jag tänker ändå interäkna upp de pengar som , Vänstern ochSocialdemokraterna har förhandlat fram. Det harIngrid gjort så förtjänstfullt, och det får räckamed det. Jag tänker inte heller säga att alla ni andra ärdumma som säger andra saker eller tycker annorlundaän vad jag tycker.Jag vill i stället prata lite grann om annorlundaekonomi. Jag vill också sätta tummen på någraområden som jag vill försöka bevaka framöver -gärna med hjälp av er andra här i salen.Det var lite svårt med den här debatten, tycker jag,för jag hade inte fattat riktigt hur man skulle skrivamotioner. Jag borde ha suttit med ett betänkande ochskrivit motioner efter det för att få in dem i betänkan-det, men det tänkte jag inte på. Jag skrev motioner omtandvård, om kvinnor och smärta, om socialbidrag,om barn och om allt möjligt som inte kom in här.Men de kommer ju så småningom.Därför har jag inga yrkanden, men jag kanske ställerupp på något annat.Jag är jätteglad över tillkännagivandena. Det gäl-ler dels det om spelberoende, som härstammar från enursprunglig motion från , dels tillkänna-givandet om assistans.Socialutskottet var efterlängtat för mig. Jag hadelängtat efter att få sitta där. Men det blev mycketvånda, för det finns ju inga pengar! För mig somvurmar för förebyggande arbete är det svårt. Nej, detgår inte, för det finns inga pengar till det! säger man.Jag kan inte låta bli att undra över varför vi har såkortsiktiga budgetar. Jag tycker att de är kortsiktiga.Jag tycker att också är kortsiktigt.Jag har en bibel. Den heter Barn och ekonomiskpolitik och är skriven av . Han ärnationalekonom, och han skriver så här: I hardet på löpande band inrättats nationale-konomiska professurer med specialinriktning. Detfinns professurer i transportekonomi, fastighetseko-nomi, skogsekonomi - ja, till och med turistekonomi.Men barn- och samhällsekonomi tycks vara ett förperifert ämne för att motivera speciella insatser. För-hoppningsvis kan detta förändras. Det finns ingenmotsättning mellan god samhällsekonomi och om-tanke om våra barn - tvärtom. En politik som gör attbarn far illa är inte bara ondskefull i största allmän-het, utan den är rentav dålig för den framtida ekono-miska tillväxten.Vi i brukar bli beskyllda för att vi intevill ha tillväxt. Men naturligtvis vill vi ha tillväxt - vimåste ha tillväxt. Hela pensionssystemet bygger påtillväxt. Tar vi inte hand om våra barn så blir detingen tillväxt. har motionerat flera gång-er om en barnbilaga till budgetarna. Om man har ensådan barnbilaga så ser man vad som berör barnenoch det hela blir tydligare.Ett av de första uppdrag, fru talman, som jag varmed på i mitt nya utskott var när vi besökte IFA, enintressegrupp för assistansberättigade. Efter det kanjag inte låta bli att fundera på det om detta med LSS och statlighet. Det är klart attvi måste tänka på det och försöka reda ut det. Det ärjätteviktigt.Jag blev hemskt skakad av en sak på det här mö-tet. Alla som var där satt i rullstol, och alla hade sinaassistenter med sig. Där fanns en mycket, mycketsvårt handikappad man. Han kunde bara hålla huvu-det uppe , sedan ramlade han ihop. Ensådan stund när han kunde hålla upp huvudet sadehan: Jag är väldigt glad att jag är så svårt handikap-pad. Vad kan man mena då? Jo, han menade natur-ligtvis: Det syns så tydligt att jag behöver hjälp.Samtidigt är detta fruktansvärt. Jag tycker inte attdet är värdigt vårt samhälle att man ska behöva sägaså. Det är inte värdigt en välfärdsstat, som vår minis-ter sade i den allmänpolitiskadebatten. Jag håller med om det uttrycket: Det är intevärdigt en välfärdsstat.Jag hade som sagt längtat till socialutskottet. Detberor på mina erfarenheter från barnavårdscentraler,mödravårdscentraler, ungdomsmottagningar ochlandsting. tycker jag att jag har hamnat rätt. Jagförringar inte socialförsäkringsutskottet, men dettavar min stora grund när jag kom till riksdagen.Många frågor ska vi alltså bevaka, måste vi beva-ka, framöver. Den första är barnets bästa. Tänk vadofta vi säger att barnets bästa ska genomsyra alla vårabetänkanden och alla våra beslut! Hur många gångerär inte barnets bästa bara ord?Jag tycker att det är väldigt viktigt och klädsamtatt börja med att åtminstone erkänna att det finnsproblem. Det kom en skrivelse för sedanom barnpolitiken och hur man ska arbeta med attförverkliga om barnets rättig-heter. Där har man skrivit:I den ekonomiska obalans som rådde var det nödvändigt att begränsa de offentligautgifterna. Detta drabbade bland annat ett antal verk-samheter helt eller delvis riktade till barn. Inte minstskars förebyggande verksamheter ned, med resultatatt trycket ökat påtagligt på verksamheter som arbetarmed behandlande verksamhet, exempelvis barn- ochungdomspsykiatrin och vård inom socialtjänsten.Det står där alldeles klart och tydligt. Jag tyckeratt det är bra att det står där, för då har man någontingatt utgå från till skillnad från om man bara försökersopa det under mattan.Vi måste också bevaka mänskliga rättigheter. Detkommer också in i detta med barn. Mänskliga rättig-heter är ju en lag. är ingen lag änså länge.Det kommer också in i handikappfrågorna. Är deten mänsklig rättighet att säga: Det är tur att jag har ettså svårt handikapp att jag får hjälp?Det kommer in i frågan om de hemlösa. Härskulle jag vilja stödja reservation 17 om hemlösa.Mänskliga rättigheter kommer in när vi pratar omoss äldre. Jag säger numera vi äldre eftersom jag självockså är ganska gammal.Jag har en mamma som är ännu äldre än jag, na-turligtvis. Genom henne får jag ganskabra insyn i hur det står till i äldreomsorgen. Hon är påett ålderdomshem, och jag märker varenda gång jagär hos henne att personalen är för fåtalig. Det är förmånga åldringar, de är för dåliga för att kunna gåsjälva eller hitta på saker själva och de får alldeles förlite stimulans. Det är inte riktigt värdigt.Jag märker också hur personalen mår. De får ing-en handledning. De hinner inte prata så mycket medvarandra och hjälpa varandra. De hinner absolut inteprata med de äldre. Arbetsmiljön är heller inte denallra bästa.Här hänger det alltså ihop. Jag tänker naturligtvispå ohälsan och det vi pratade mycket om i mitt förrautskott. Jag tänker på garantier, som det har pratatsmycket om här. Naturligtvis är garantier ingenting attha om det inte finns resurser. Jag tänker på ädelre-formen där vi har stjälpt över mycket på kommunernautan att ge kommunerna de pengar de behöver. Jagtänker på sjukvården. Jag har mycket kontakt medmitt gamla landsting, och där kämpar man liksom imånga andra landsting med budgetunderskott somman aldrig kommer ur. Det blir bara en stor ond cir-kel.