prot · GP0999 · 2002-04-19 00:00:00 — att vi i inte har lyckats skapa detnäringsvänliga klimat som gör det tillräckligt lönsamtatt investera i nya företag och nya jobb. Jag tyckerändå att det är viktigt att säga det. Vi kan stifta hurmånga lagar om anställningsskydd som helst i dennakammare, men vi bör alla vara medvetna om att detyttersta anställningsskyddet inte ligger i lagstiftning-en. Det ligger i ett näringsvänligt klimat som gör attvi har starka och konkurrenskraftiga företag.Samtidigt tycker jag att domen över arbetsmark-nadspolitiken också måste bli hård. Jag tycker kanskeatt misslyckandet syns allra tydligast när det gällerinvandrarnas ställning på arbetsmarknaden, ellerrättare sagt den skyhöga arbetslöshet som råder blandinvandrare, särskilt bland icke-nordiska invandraretill Sverige.Egentligen är det fascinerande. Det här är männi-skor som har visat en enorm dådkraft, låt vara att dekanske inte har haft så mycket val på hemmaplan.Men det är människor som har brutit upp från sininvanda miljö, från sin kultur, från sitt land, från sinsläkt och begett sig över halva jordklotet för att byggaupp en ny tillvaro i ett främmande land. De är männi-skor som inte sällan är högutbildade, som i andra fallkommer från kulturer där entreprenörskapet ochentreprenörandan finns i blodet, som inte någontinghellre vill än att förverkliga en ny framtid, en nytillvaro i det här landet, som vill jobba och försörjasig och de sina. Och det enda vi klarar av att säga är:Där borta ligger socialkontoret.Det är ett monumentalt misslyckande för densvenska arbetsmarknadspolitiken.Vi är kritiska därför att vi menar att väldigt litehar gjorts under den innevarande mandatperioden påviktiga områden som har att göra med att förändra destrukturer som håller människor utanför. Vi har kriti-serat att arbetslöshetsförsäkringen inte har återupp-rättats som den omställningsförsäkring den ska vara,dvs. en försäkring som germig, om jag blir arbetslös, ett skydd mot inkomstbort-fall så att jag kan söka nya jobb eller skaffa mig en nyutbildning.I stället har vi fått förändringar av arbetslöshets-försäkringen som väsentligen har försvagat den en-skilde ytterligare, där det handlar om att sätta tummeni ögat på den arbetslöse, där det handlar om att över-vaka den arbetslöse, där man har varit tvungen attintroducera nya arbetsmarknadspolitiska instrumentsom den beryktade aktivitetsgarantin, av många ar-betslösa kallad för Agan.Det har inte skett någonting när det gäller den ar-betsrättsliga lagstiftningen, den lagstiftning som harsin grund i 1960- och 1970-talens storskaliga in-dustriproduktionssamhälle och som är illa anpassadtill den moderna arbetsmarknad som växer fram ikunskapssamhället med bemanningsföretag, nyasamarbetsformer, projektanställningar, distansarbeteosv. Det har skett väldigt lite egentligen när det gällersjälva arbetsmarknadspolitiken.Vi har i det betänkande som ligger på kamma-rens bord försökt att på olika av de arbetsmarknads-politiska områdena ange den förändringsriktning somvi tror är nödvändig för att ställa den enskilda ar-betslöse i centrum för politiken och ge honom bättremöjligheter att inte bara bli en bricka i ett statistikkrigsom förs i landets talarstolar utan som faktiskt ökarmöjligheterna att ge människor riktiga jobb.Jag står naturligtvis bakom alla de reservationersom vi från moderat sida har avgivit ensamma ellertillsammans med andra borgerliga partier. För attbespara kammaren ett antal förutsägbara voteringarnär detta ärende ska avgöras begränsar jag mig nu tillatt yrka bifall till reservation nr 1 i arbetsmarknadsut-skottets betänkande nr 5.Anf. 145 HANS ():Fru talman! valde att inte utgåfrån det aktuella betänkandet. Med tanke på Modera-ternas prestationer i det betänkandet kan jag förståden strategin. I stället väljer han att i talarstolen ägnasig åt statistikredogörelser. Egentligen tycker jag inteatt det är särskilt bra, därför att det säger ingentingom vilken utvecklingstendens vi har.Jag tycker, som , att man inteska vara självgod. Man ska inte säga att läget är branär det finns en betydande arbetslöshet. Men man skainte heller låtsas som om det är enkelt att ta sig fram iterrängen. Vi har jätteproblem. Problemen på arbets-marknaden är viktiga för svensk ekonomi och förmöjligheten att utveckla svensk välfärd i framtiden.Det har dock skett mycket goda framsteg undermandatperioden. Ungefär 250 000 jobb har kommittill. De har kommit till inom den privata tjänstesek-torn. Det är inte de gamla jobben. Det är inte hellerden offentliga sektorn som vi från Vänsterpartiettycker är så viktig. Där erbjuds arbete för kvinnor,och där erbjuds arbeten som innebär välfärdsproduk-tion. Det är inte där det sker någon ökning. Det är intei den gamla basindustrin som stampas fram med nå-got slag devalveringspolitik. Tvärtom, industrinminskar systematiskt. Ökningen har skett i de nyateknikintensiva branscherna och i de privata tjänste-sektorerna. Det borde tilltala även talman! Det här motionsbetänkandet är inte såupphetsande. Det är en mängd motioner om arbets-marknadspolitik, men där finns inga pengar. Vi harklarat av den diskussionen i samband med behand-lingen av AU1. Jag var då oerhört kritisk i min debattmed oppositionen. Det fanns helt enkelt ingen an-ständig finansiering av ett alternativ i arbetsmark-nadspolitiken.Det här gången är det mera allmänna synpunkter.Jag kommer inte att hetsa upp mig så mycket. Det ärså pass lite substans som framgår i de 45 reservatio-nerna, fru talman, förutom 7 särskilda yttranden, somfinns i detta betänkande.Själva har vi två reservationer. Jag vill redan nuyrka bifall till reservation nr 40.Vi från har speciellt motionerat omatt höja sysselsättningsgraden, dvs. att få in männi-skor som har marginaliserats från arbetsmarknaden idelaktigheten. Det handlar om människor med in-vandrarbakgrund, funktionshindrade, äldre, unga sominte får ta steget in, och det handlar om människorsom lever i regioner som lite för-aktfullt kategoriserade som styrda av socialdemokra-ter och vänsterpartister. Det handlar i själva verketom regioner med stora avstånd, som har haft sin nä-ringslivsbas i gruvor, skog och tung industri, som harspelat en kolossal roll för svensk exportindustri ochsvensk ekonomisk utveckling och välfärd. Där finnsstora problem. Ute på landsbygden och i skogslänenär efterfrågan på arbetskraft inte särskilt stor.Detta ska inte hånas. måste vi snarare tänkaigenom vilken politik som skulle vara tjänlig fördessa landsändar.För de områden med nya tjänstesektorer som väx-er, t.ex. storstäderna, har sysselsättningsmålet om80 % redan uppnåtts - och mer därtill. Manska vara rimlig i sin bedömning, men man ska inteskryta.En viktig fråga har tagits upp , nämligen attRiksdagens revisorer har skrivit om invandrare, sfi,och hur dessa grupper kategoriseras. Där gör utskottetett viktigt tillkännagivande. Vi följer upp revisorernassynpunkter, men de skärps genom att komplicerabilden lite grann. Det är viktigt att inte gå på förenk-lingar när det gäller att kategorisera människor. Vitalar om individer med olika förutsättningar, bak-grund och möjligheter. När vi tittar på individer ochderas chanser ser vi tydliga mönster. Det är klass,kön, ålder och etnicitet. Etnicitet handlar mycket ominvandrarbakgrund - från vilket land man har kom-mit. Det är barriärer som möter. Det kan vara renrasism, fördomar i allmänhet och språkförbistring.Här finns människor som är analfabeter, och här finnsmänniskor som är professorer. Men det finns en ten-dens att kalla dem för "de där utifrån, de som vi inteär vana vid, de vi inte vill släppa in".Jag tror att det finns ett gemensamt intresse - låtmig säga det - hos alla partier för att gripasig an detta och inte låta en fördomsfull attityd slåöver i rasism eller i att aktivt sätta upp barriärer ochmota bort dessa människor. Vi vet att det på arbets-marknaden, i både privat och offentlig sektor, finnsmycket diskriminering av människor med invandrar-bakgrund. Därför är det bra att vi under mandatperio-den har skärpt lagen mot diskriminering i arbetslivet.Vi har också menat att det är särskilt allvarligt ifråga om kvinnorna. Invandrarkvinnornas sysselsätt-ningsgrad är totalt låg. Vi menar att här borde man hatillmötesgått oss. Jag ska inte yrka bifall till reserva-tion nr 11, men det borde utredas och läggas fram enhandlingsplan - som säkert är komplex - om hur manska få in fler invandrarkvinnor i arbetslivet. Det finnsmånga metoder, och det finns många bra exempel. Debehöver systematiseras.Reservation nr 40 handlar om inträdesvillkoren ia-kassan. Det finns både ett arbets- och med-lemsvillkor. Vi menar att medlemsvillkoret inte harnågot syfte. Det är bara något som komplicerar. Förarbetsvillkoren finns två alternativ. På arbetsmarkna-den i början av arbetslivet, särskilt för invandrare ochunga kvinnor, är det korta anställningstider och delti-der. Då kan det bli så att trots ett rejält arbetsutbudoch mycket arbete , kan timmarna råkavara förlagda så att de inte räck-er till för att kvalificera sig för a-kassan. Vi är över-tygade om att där finns en form av diskriminering. Vihar velat få till stånd en utredning av inträdesvillko-ren. Det får inte bli en barriär som motar bort nya påarbetsmarknaden från den viktiga institution som a-kassan utgör. Därmed yrkar jag bifall till reservation40.Det finns ett viktigt tillkännagivande, nämligenkring aktivitetsgarantin och övergångsarbetsmarkna-den. Utskottet har tidigare resonerat om dessa frågoroch sagt att det behövs ett ordentligt och meningsfulltsysselsättningsalternativ och inte bara åtgärder ut påden reguljära arbetsmarknaden om där inte finns enreguljär arbetsmarknad med en effektiv efterfrågan,t.ex. äldre människor i vissa regioner.Jag är glad över att utskottet gör ett tillkännagi-vande till regeringen att återkomma med förslag omsubventionerade anställningar. Vi har givit exempelpå miljösidan och den sociala sidan. Jag är ännu gla-dare över att regeringen har tagit till sig detta redan iden vårproposition som lades fram . Därframkommer att ett sådant förslag ska läggas framsenast till budgetpropositionen i höst.Ska läget beskrivas som dåligt eller bra? har pekat på dem. Vihar ingen låg arbetslöshet. Men i en jämförelse av allaviktiga siffror och indikatorer i statistik från och från syns förbätt-ringar. Det gäller nyanmälda platser, arbetslösa,långtidsinskrivna, långtidsarbetslösa, deltidsarbetslö-sa, de som har korttidsanställningar. Konjunkturpro-grammen har inte ökat lavinartat utan ligger på sam-ma nivå som . Lönebidragen har ökat kraftigt.Antalet arbetslösa ungdomar har ökat med knappt3 000, och det är en rejäl varningssignal. I övrigt äralla siffror positiva. Trots den avstannade konjunktu-ren och trots att sysselsättningssiffrorna har vikit avefter har vi ännu inte sett en dämp-ning av arbetslösheten. Detta är något vi ska ta fastapå i positiva tongångar och inte med den negativismsom visar.Jag hinner inte nu kommentera närmare de reser-vationer som har lagts fram från den borgerliga oppo-sitionen. Låt mig peka på det särskilda yttrande däräven vi i tar upp frågor på bredden.Det är inte arbetsmarknadspolitik som avgör syssel-sättningsutvecklingen.Vi tror att man nog får tänka sig en rejäl förnyelseav arbetsmarknads- och sysselsättningspolitiken, meninte i den riktning som högern pekar ut i debatten,utan tvärtom mer ansvar av arbetslivets verkliga aktö-rer, dvs. de som anställer, de som ställer rekryterings-kraven, de som motar bort invandrare, de som varslarom uppsägning. Där måste både det sociala och fi-nansiella ansvaret öka.Anf. 146 () re-plik:Fru talman! Jag skulle tro att detta är det sista till-fälle som jag har att debattera i denna kammare medHans Andersson, eftersom han väljer att lämna riks-dagen till höstens val. Därför tänkte jag bara i denpolitiska sakfrågan säga lite skämtsamt att det ärprecis som vanligt, dvs. att allt som Hans Anderssonsäger är fel och allt som jag säger är rätt.Jag skulle i stället vilja använda min repliktid tillatt tacka för den gångna mandatpe-rioden. har varit en mycket intres-sant bekantskap att göra. Det är lätt att känna respektför en politiker som är så kunnig, ambitiös och pålästsom vanligen är. Framför allt är detlätt att känna respekt för en politiker som har ett stortmått av personlig integritet.Vi har inte fått se det , men när andan fallerpå kan förvisso vara en fullfjädraddemagog. Men han är också en politiker som harpåfallande svårt att hålla anletsdragen i ordning ochdölja sin motvilja när debatten blir alltför ointellektu-ell och slagordsmässig - oavsett vilket parti som stårför föreställningen.Med det skulle jag vilja önska Hans Anderssonlycka till i det nya livet efter höstens riksdagsval.Anf. 147 HANS () replik:Fru talman! Jag hade tänkt uppträda i talarstolennågra gånger till, men då kanske det gäller andraämnen.Jag får tacka för de vänliga orden. Jag beklagar attjag ibland har grimaserat ganska illa när MikaelOdenberg har yttrat sig. Men han gav själv förkla-ringen till det.Låt mig säga som avslutning - jag ska inte ta nå-gon sakdebatt - att det är fru talmannen som ärhär och inte den talman som önskade sig ett rejältoppositionsparti, som hade kunnat ha ett antal rejälareservationer. Vi har en fruktansvärd mängdreservationer, som spretar åt olika håll. Det är svårtatt få tiden att räcka till för det fyrtiotal reservationersom finns. Men hade tiden funnits till det skulle detockså ha varit möjligt att pulvrisera dessa reservatio-ner.Anf. 148 ():Fru talman! Jag räknar med att få möta Hans An-dersson i ytterligare debatter, så jag väntar med mitthögtidstal till dess.Jag vill först yrka bifall till reservation 24. Förtids vinnande nöjer jag mig med det yrkandet.Jag vill börja med att infria för-väntningar, dvs. vara lite negativ. Jag tycker att vi haren dyster situation på arbetsmarknaden. Jag vill gärnaunderstryka det som inledde med.Vi har alltså ett läge, när vi har passerat en hög-konjunkturs topp, att ungefär 700 000 människor stårutanför den ordinarie arbetsmarknaden helt eller del-vis och 800 000 människor är förtidspensioneradeeller sjukskrivna. Vi har sjukskrivningskostnader,som har noterats tidigare, som ökar i mycket snabbtakt, med om dagen.Det är alltså 1 ½ miljon människor, som MikaelOdenberg påpekade, som inte gick till jobbet i morse.Det finns ett fyraprocentsmål, som regeringen harsatt upp, som skulle nås . Det nåddes knappthösten 2000, tack vare en del siffermanövrer ochstatistikexercis. Men därefter har arbetslösheten stigit.Regeringen erkände nu i vårpropositionen att maninte kommer att klara fyraprocentsmålet. Man kanfråga Socialdemokraterna om det här målet var ettmål man skulle nå , ,och därefter skulle arbetslösheten stiga igen. Var detambitionen med detta mål? Åtgärder saknas i alla falli den ekonomiska politiken för att klara målet.Vi ser också hur ungdomsarbetslösheten ökar,som mycket riktigt påpekade. Det ären viktig indikator på att det går åt fel håll. Vi kan tilldet också lägga den regionala klyvning. avarbetskraften i är öppet arbetslösa eller iåtgärder. Motsvarande siffra i är . INorrbotten, som har styrts av socialdemokrater sedanhedenhös och borde vara ett mönsterlän, är alltså över13 % av människorna öppet arbetslösa eller i olikakonjunkturprogram.Det är det här bokslutet vi nu kan göra efter soci-aldemokratins vid makten, de senaste fyra årenmed hjälp av Hans Andersson.Då säger , . att det skapas nya jobb, att det är vad som harhänt . Problemet är att det har skettfrån en hög nivå men också att det har varit färre nyajobb i jämfört med i andra länder i motsva-rande situation. Konjunkturläget har varit detsamma,men i har vi skapat färre nya jobb än de hargjort i de flesta av de EU-länder som vi handlarmycket med. Vi är på elfte plats i EU-ligan. Vi harhelt enkelt en sämre utveckling än omvärlden.Det som är intressant är - konjunkturen kan viinte rå på - att vi relativt andra länder kan se om vilyckas bättre eller sämre. har lyckats sämre.Detta bär , m.fl.ett direkt politiskt ansvar för.Vi ska diskutera de mer konkreta arbetsmark-nadspolitiska åtgärderna. Vi kristdemokrater villsjälvklart ha både en aktiv arbetsmarknadspolitik ochen effektiv arbetsmarknadspolitik. Vi ser att det finnsen rad olika problem på arbetsmarknadspolitikensområde.I de olika åtgärder som erbjuds finns det oerhörtmånga människor som känner sig kränkta på olikasätt. Man uppger att valfriheten är mycket begränsad.Man känner sig som en klient i ett system. Man kän-ner att ens egna förutsättningar inte tas till vara. Detär en känsla som ibland kan vara ogrundad, men detär en känsla människor bär. Man har inga alternativnär man inte är nöjd med det man får.Det finns en rad brister och problem i arbetsmark-nadspolitiken, som inte minst IFAU har påpekat, medundanträngningseffekter, bristande effektivitet ochliknande. Vi märker att det är oerhört mycket krångeloch byråkrati, oerhört många olika programområdenoch detaljregler. Jag brukar själv ta anställningsstödetsom ett bra exempel på hur man ändrar en stödformfyra gånger , och det är fem olika regel-verk man ska hantera för att använda sig av ett pro-gramområde.Kristdemokraterna har i sina motioner presenteratett antal olika förslag för att skapa en effektivare ochbättre arbetsmarknadspolitik. Man kan säga att detfinns tre huvudprinciper i våra förslag.Vi vill för det första ha färre programtyper. Vi hari dag ett tjugotal olika programområden men olikaregelverk. Vi tycker att det finns mycket i det somAMS själv har föreslagit, att ha ett mindre antal pro-gramområden och mer huvudtyper av programområ-den och därmed också mindre regelverk och merflexibilitet.För det andra vill vi ha fler aktörer på området. Vivill ha mer valfrihet och släppa fram mer kreativitet,och exempelvis utnyttja bemanningsföretag i mycketstörre utsträckning än i dag.För det tredje vill vi ta till vara alla dessa äldreeldsjälar, alla dessa kreativa människor som vill nå-gonting och som gör saker och ting utöver det vanli-ga. Problemet med dagens arbetsmarknadspolitik äratt dessa människor inte tas till vara. Vi har mångaexempel på goda idéer som sprids i begränsad om-fattning, men systemet verkar inte förmå fånga uppde goda idéerna och eldsjälarna och stimulera dem.Incitamenten verkar saknas.Mot våra principer och vår färdriktning står en so-cialdemokrati och ett vänsterparti där arbetsmark-nadspolitiken i alltför hög grad präglas av byråkrati,klientperspektiv, bristande valfrihet och få incitamentför eldsjälar och förmåga att ta till vara deras kreati-vitet och engagemang.Jag vill också, fru talman, kommentera två merkonkreta programområden. Det första är aktivitetsga-rantin. Vi kristdemokrater har sagt att inom det nuva-rande systemet tror vi att aktivitetsgarantin kan hanågonting att tillföra, men vi har också sagt att detstår och faller med genomförandet. Vi vet att det harfunnits en hel del kritik mot kvalitetsbrister när detgäller aktivitetsgarantin. Den programformen bygg-des upp från noll till 39 000 individer på i stortsett . Det har skapat kvalitetsbrister isig. En av orsakerna till att man var så snabb med attgenomföra en verksamhet som borde ha haft merplanering bakom sig, var ju att man ville få männi-skor i åtgärder för att kunna klara målet om en öppenarbetslöshet på hösten år 2000.Ett av de stora problemen med aktivitetsgarantinär att olika arbetsförmedlare bedömer att mellan8 000 och 13 000 av de 39 000 människorna befinnersig i en sådan situation att det är mycket svårt att få utdem i ett vanligt arbete. De behöver en meningsfullsysselsättning och kanske mer social träning ocholika typer av stödinsatser än arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Då finns det förslag om en övergångsar-betsmarknad och liknande saker. Vi kristdemokraterhar länge krävt att vi ska hitta en lösning för de härmänniskorna för att skapa en meningsfull sysselsätt-ning.Utskottet har äntligen gjort ett tillkännagivan-de, men det är ett ganska lamt tillkännagivande. säger att det är viktigt. Vi får hoppas attdet ligger mer substans bakom det än vad texten vi-sar. säger att regeringen ska åter-komma senast i budgetpropositionen. Men i vårpro-positionens texter på det området står det bara att manska återkomma. Det står mycket vagt om hur man skaåterkomma och ingenting om tidpunkten. Det är möj-ligt att har en större visdom att för-medla till kammaren än vad vårpropositionen har. Detkunde vara intressant att höra om den uppgift somhan redovisade här stämmer.Den andra åtgärden som jag kort vill kommenteraär vårt förslag om ett lärlingssystem. Vi har i en om-fattande motion pekat på vikten av ett modernt ochändamålsenligt lärlingssystem för gymnasieskolan,och också som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Viska lämna det här med gymnasieskolan åt sitt öde idagens debatt. Men vi tycker att ett lärlingssystemskulle kunna användas mycket flitigare i arbetsmark-nadspolitiken. Det gäller inte minst i hantverksyrkenadär vi ser att återväxten är mycket dålig.Det handlar helt enkelt om att finna en form därutbildningen och praktiken helt och hållet ligger utepå arbetsplatser där det sker en naturlig inskolning iett yrke. Det handlar om att utveckla yrkeskompeten-sen i nära samverkan med näringslivet, de anställdaoch de fackliga organisationerna. Detta är en åtgärdsom skulle kunna vara mycket effektiv. När manavfärdar vårt förslag i betänkandet skriver man att detfinns praktik i många av de olika utbildningsinsatsersom ordnas . Därmed tror man att problemet ärlöst. Men om läser motionen förstår man vad dethandlar om. Då inser man att det handlar om ett lär-lingssystem som innebär mycket mer än bara ett antalpraktikveckor i en utbildning. Den bristande insiktenhar tyvärr gjort att vi inte kan utnyttja det goda i ettmer systematiskt lärlingssystem inom arbetsmark-nadspolitikens ram.Fru talman! För tids vinnande vill jag yrka bifallbara till reservation 24.Anf. 149 HANS () replik:Fru talman! Det finns en del reservationer av kdom aktivitetsgarantin. Det finns andra som går åtsamma håll också. Utskottet har tidigare uttalat sigmen inte gjort ett tillkännagivande. Jag ska erkännaatt jag själv har drivit den här frågan hårt. Det finnsen risk för att aktivitetsgarantin överbelastas medmänniskor som egentligen inte ska vara där. Detsaknas alternativ för en meningsfull sysselsättning.Men det är inte alldeles lätt att inrätta detta. Det ärsom att inrätta ytterligare en arbetsmarknad. Detgäller att bestämma subventionsgrad. Kommunernahåller ifrån, och ideella föreningar har svårt att betala.Vi har redan ett antal institutioner med lönebidragosv.Men jag är övertygad om att vi har på platsnågot som vi kan kalla för utvecklingsarbeten ellerövergångsarbetsmarknad. Jag tror att kommunernaska ha en huvudroll. Det krävs en stark subvention.Mer har jag inte lust att säga om det. Jag tror att viegentligen är ganska överens här. Jag gläder mig åtdet. Jag tror att vi här i ska trycka på. Dåtror jag att vi kommer fram.Jag har också varit irriterad på att lärlingssidan pågymnasieskolan inte blev bra. Jag tycker inte alls attdet har utvecklats dit man hade kunnat tänka sig. Detfinns risk för att man låser in folk. Det får vi akta ossför. Det måste finnas öppningar mot högskolan. Därborde man ha kunnat göra mycket mer.Jag delar också uppfattningen att det borde gå attta sig fram när det gäller lärlingar i arbetsmarknads-politiken. Men det gäller också att ha bra utbildnings-system kring hantverksyrken osv. Det är inte alltidsäkert att det är arbetsmarknadsutbildningen som skaanvändas där. Det kan handla om att upprätta andrasystem med mer normal studiefinansiering. Jag haringenting emot att man kan använda arbetsmarknads-utbildningen bättre på det området också - tvärtom.Låt mig slutligen säga: Sluta att använda statisti-ken så vårdslöst som ni gör! Ni säger att det är700 000, 800 000 och 1 miljon människor osv. Vi harungefär 300 000 totalt arbetslösa. Sedan finns detandra kategorier.Anf. 150 () replik:Fru talman! säger att vi använderstatistiken vårdslöst. Det är bara att läsa SCB:s AKUoch undersökningar.