prot · GP0990 · 2002-04-04 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:90Torsdagen den 4 aprilKl. 09.00 - 17.5719.00 - 22.50Det justerade protokollet beräknas utkomma -------------------------------------------------------------------------1 § ParentationAnf. 1 TALMANNEN:Ärade riksdagsledamöter! Vår vän och kollegaRinaldo rycktes hastigt och oväntat ifrån osspå skärtorsdagen under en skotertur i Arjeplogsfjäl-len.Rinaldo , som var född , växte upp iClemensnäs och var vid sin död bosatt i Skellefte-hamn. Han gick i skolan, i den gamla enhets-skolan, och började arbeta redan när han var femtonår. Han var metallarbetare och fackligtaktiv i ochLO, där han även innehade många förtroendeposter.Han var också kommunalt engagerad, bl.a. som le-damot i kommunfullmäktige i åren 1979-1988.Rinaldo kom in 1986 ochhade med sina i en lång ochgedigen erfarenhet av riksdagsarbetet. Han var leda-mot i socialutskottet och suppleant i soci-alförsäkringsutskottet . Han var ocksåsuppleant i utbildningsutskottet . var Socialdemokraternas talesman i alko-hol-, narkotika- och tobaksfrågor och hade regering-ens uppdrag som styrelseledamot i och som ordförande i . Han var också ledamot i referensgrupp och tidigare ordförande iAlkoholinspektionens insynsråd.Vi - hans riksdagskolleger - kommer att sakna engod kamrat och en fin kollega. Vi minns en levande,omedelbar och skojfrisk person som rakryggad stodupp för det han värnade om. Han sade själv att hansförebilder inom politiken var de äldre lokala arbetar-kämparna, som trodde på idén om att föra demokratinframåt och stärka landet för de sämst ställda. Det varvälfärdsfrågorna - ATP-striden -som förde honom in i politiken och som också urolika aspekter präglade hans fortsatta politiska ochfackliga verksamhet. Med rötterna och hjärtat i Väs-terbotten var han även en sann förkämpe för utveck-lingen i länet och hembygden.Våra tankar går till fa-milj. Vi vet att han tänkte lämna föratt få mer tid till familjen, hustru , två dött-rar och barnbarn, och en möjlighet att leva ett friareoch mindre inrutat liv.Vi vill uttrycka vår varma medkänsla med de an-höriga och lyser nu frid över hans minne.Vi hedrar detta med en stunds tystnad.2 § Utökning av antalet suppleanter i bostads-utskottetValberedningen hade, enligt ett till kammaren in-kommet protokollsutdrag, tillstyrkt att antalet supple-anter i bostadsutskottet skulle utökas från 20 till 21.Kammaren medgav denna utökning.3 § Val av extra suppleant i bostadsutskottetFöretogs val av extra suppleant i bostadsutskottet.Kammaren valde i enlighet med valberedningensförslag tillsuppleant i bostadsutskottetMikael ()4 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner2001/02:154 och 165 till skatteutskottet5 § Förnyad bordläggningFöredrogs och bordlades återArbetsmarknadsutskottets betänkande 2001/02:AU4Justitieutskottets betänkande 2001/02:JuU8Miljö- och jordbruksutskottets betänkande2001/02:MJU186 § Demokrati för det nya sekletFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 2001/02:KU14Demokrati för det nya seklet (prop. 2001/02:80)Anf. 2 ():Fru talman! Demokratin är det bästa systemet,inte bara av moraliska och filosofiska skäl utan ocksåför att demokratin minskar fattigdom och skaparvälstånd. De ofta förekommande påståendena attdiktaturen skulle vara effektivare är alltså felaktiga. Ivår egen historia har vi tydligt kunnat se hur rättssta-ten - med oväldiga domstolar och tydliga äganderät-ter - föregått marknadsekonomin, som i sin tur före-gått demokratin. Det demokratiska genombrottet medallmän och lika rösträtt föregicks av en lång utveck-ling. Näringsfrihetsreformerna 1846 och 1864, kom-munallagarna 1862, representationsreformen 1866och rösträttsreformen 1907 är viktiga milstolpar påden vägen. Detta antyds kort men bra i inledningentill demokratiutredningen uthållig demokrati -millenniets första SOU - nr 2000:1.Vid en jämförelse med demokratiutredningen,som ju var den största av de utredningar som föregickdemokratipropositionen, måste jag tycka att den sena-re, propositionen alltså, är mycket tunn.Demokratiutredningen överraskade många genomkonkretion och oväntade förslag. En del av dessafinns under rubriker som IT i demokratins tjänst,Stärk självstyrelsen, Lokala folkomröstningar, Skildavaldagar och kommunala extraval, Förtydliga an-svarsfördelningen, Förstärk den enskildes möjligheteratt få rättelse och Stärk den juridiska kvalitetssäk-ringen. Under den senare rubriken återfinns kravet påslopande av det s.k. uppenbarhetsrekvisitet, somregeringen ännu inte velat utreda trots att riksdagengjorde ett tillkännagivande om detta för över ett årsedan.En del av de förslag som jag här antytt har sedandess förvisats till utredningar, såsom frågan somskilda valdagar. Men många hade väntat sig mer avdemokratipropositionen, exempelvis Demokratiut-redningens huvudsekreterare och många andra avdem som har kommenterat propositionen. I den mo-derata partimotionen återges åtskilliga andra kritiskakommentarer av demokratiforskare och andra. I pro-positionen saknas tyvärr just konkretion, och där denfinns är den föga övertygande.Det är alldeles för kvantitativt att ha som mål en-dast att antalet förtroendevalda medborgare ska ökamed 10 000 och att valdeltagandet ska öka. När jagvar i som valobservatör kunde jag seatt nästan alla valdeltagande infann sig när valloka-lerna öppnade . Det var en vana sedanden kommunistiska diktaturens tid, och det mönstretlevde kvar också efteråt.Vi behöver dock inte gå till diktaturer för att hittaväldigt höga siffror för valdeltagande. Det räcker att ien demokrati införa obligatoriskt valdeltagande ochböter för försumliga. Det avgörande måste emellertidvara att medborgarna frivilligt väljer att engagera sig.Det som är oroande för demokratin är att mångamedborgare helt enkelt inte bryr sig om att det är valoch inte tycker att det är frågor som angår dem såmycket att de går och röstar.Ett annat av propositionens mål är att antalet för-troendevalda ska öka med 10 000 . Varförjust 10 000? frågar man sig. tycker jag visst att detkan vara rimligt att de politiska uppdragen ibland blirflera. Om man t.ex. delar en kommun blir självfalletde politiska uppdragen flera. Då kan man också sägaatt demokratin i viss mening ökar. Det avgörande kandock inte generellt vara att det totala antalet politikerökar utan att det handlar om meningsfulla uppdragsom innebär ett verkligt inflytande.Politiska organ utan beslutsbefogenheter - ochsådana har jag sett åtskilliga av sompolitiker på olika nivåer - är tvärtom en belastningför demokratin. Många avhoppare i kommunernasäger just att de inte uppfattat att den nämnd ellerstyrelse där de suttit har haft något inflytande utan attallt har bestämts av någon annan.Man kan inte betrakta de politiska uppdragen somen fråga om fördelningspolitik, vilket propositionentenderar att göra. Har man den utgångspunkten skulleman rentav kunna tycka att det antika , där detgick så långt att uppdragen lottades ut, var ett före-döme. Men den inställningen bäddade bara för dennedvärdering som av de demokratiska institutionernasom följde.Det kan tyckas paradoxalt att den politiska sektornär stor i som allt färre vill engagerasig politiskt. Förklaringarna är säkert flera. En tror jagär att politikerna åtagit sig för många uppgifter menlöst för få. I ett fritt samhället bör politiken koncent-reras till sådana uppgifter som människorna inte kansvara för själva. De politiska uppdragen ska medföraverkligt inflytande och förstås också, som en självklarföljd, ansvarsutkrävande.Även den som ställer sig bakom målen i proposi-tionen måste fråga sig var medlen att uppnå målenfinns. Ökad satsning på forskning, förbättrade villkorför förtroendevalda och annat kan nog vara bra. Mendet är svårt att se att sådana åtgärder skulle kunna geoss ett vitalare folkstyre.En hel del av de förslag från Demokratiutredning-en, som jag just nämnde, handlade om hur den kom-munala nivån, den nivå som ligger närmast medbor-garna och där det helt överväldigande antalet förtro-endeuppdrag finns, ska kunna bli självständigare ochdärmed intressantare för väljare och valda.Jag är övertygad om att det är på den nivån somförnyelsen måste komma. Men det förutsätter då attkommunerna verkligen får rätt att besluta om skötselnav sina uppgifter och att ansvaret kan utkrävas på dennivån. Konkret behöver den kommunala självstyrel-sen stärkas i grundlagen.Eftersom det inte finns något förslag om detta idenna proposition får vi hoppas att den utredning sommaktens fördelning mellan stat och kommuner somstatsministern och också statssekreteraren om bl.a. på hemsidatar upp dessa frågor.Den inomkommunala skatteutjämningen bör vida-re ersättas av statligt stöd till svaga kommuner. Andravägar för en vitalisering är ökad maktdelning, bättrelagprövning, en stärkt rättsstat, skilda valdagar ochbättre möjligheter att påverka genom ett renodlatpersonal.Den moderna tekniken måste också tas i demo-kratins tjänst, förslagsvis genom försök med Internet-röstning, men också för information och meningsut-byte. Propositionen är på denna punkt alldeles för vagoch försiktig. Kommunala folkomröstningar kanockså vara ett komplement till dagens representativademokrati.Folkinitiativ för att åstadkomma en kommunalfolkomröstning är ytterligare en möjlighet värd attpröva på allvar. Utskottets majoritet anser här att denfortsatta beredningen i bör syfta tillatt folkomröstning ska hållas om av de röstbe-rättigade begär det. Jag tror att folkinitiativ och folk-omröstningar kan vitalisera demokratin och vara ettkomplement till den representativa demokratin.Jag hinner med ytterligare några kommentarer.Förslaget om insyn i kommunala entreprenader bygg-er på en olycklig sammanblandning. Entreprenörenoch kommunen beslutar om förhållandet dem emellaninklusive vilken rapportering kommunen vill ha. Omdet däremot är ett demokratiskt krav med långtgåendeinsyn bör verksamheten faktiskt inte läggas ut påentreprenad.Friskolorna debatterades i kammaren.Beträffande kravet på ytterligare insyn i friståendeskolor konstaterar jag med tillfredsställelse att denmajoritet som fanns i utbildningsutskottet i dessafrågor också finns i KU. De nuvarande möjligheternatill insyn är tillräckliga, och någon ytterligare nål-stickspolitik mot friskolorna är inte demokratin be-tjänt av.I stor utsträckning handlar detta betänkande omfrågor som utskottet behandlat i betänkande-na om författningsfrågor, vallagen och regional sam-verkan. Det gäller frågor om författningsutredning,självstyrelse, valsystemet m.m. Exempel-vis frågan om spärrarna för personvalet dyker här uppför tredje gången på kort tid.I sakfrågan finns en klart ståndpunkt företrädd avm, c och fp om renodlat personval och därmed slopa-de spärrar val. Detta tror vi är en av mångametoder att öka vitaliteten och diskussionerna ochdärmed demokratin på lokal nivå och även på riksni-vå.När det gäller ärendehanteringen här i kammarenfinns det kanske inget enkelt sätt att minska omtag-ningarna. Det blir lätt så att det kommer många pro-positioner så här i slutet på en mandatperiod. Men ennågot större restriktivitet i fråga om enskilda motio-ner tycks mig stundom vara något som man bordeöverväga. Det förs ibland samtal om dessa frågor ispeciella grupper.Fru talman! Jag har här koncentrerat mig på någrafrågor som jag tycker är viktiga för en förnyelse avdemokratin, det system som vi alla tror på här i Sve-rige. För tids vinnande nöjer jag mig med att yrkabifall till reservation 1.Anf. 3 ():Fru talman! Det är både svårt och lätt att tala omdemokratin. Det är lätt i den meningen att de demo-kratiska principerna och de demokratiska begreppenär centrala i den politiska diskursen, om jag får an-vända ett missbrukat uttryck. Det finns ett oreserveratstöd för demokratins principer bland nästan alla poli-tiska krafter och alla politiska krafter som finns repre-senterade i den svenska riksdagen.Det är ganska lätt att vara ense så länge man hål-ler sig någorlunda abstrakt och övergripande. Det ärockså ganska lätt att se demokratins brister och hotenmot demokratin. Det gör att det i viss mening är lättatt tala om demokrati. Men det är också svårt att talaom demokrati. Just abstraktionsnivån gör att man lättförlorar kontakten med den konkreta politiska, socialaoch ekonomiska verklighet där demokratin förverkli-gas eller inte förverkligas.Det är ofta svårt att hitta de reformer, förändringaroch åtgärder som skulle kunna komma åt de problemsom vi ser. Regeringens proposition Demokrati fördet nya seklet är väl delvis en illustration av det för-hållandet. Propositionen har kritiserats och beskylltsför att vara en pratproposition fylld av fluffiga for-muleringar men med väldigt lite av konkreta förslag.Vid en ytlig betraktelse kan man tycka att det lig-ger en del i detta. Kritiken är också delvis missriktad,menar jag. Visst är det mycket prat i propositionen,men det är också viktigt att prata om demokrati.Regeringen och utskottsmajoriteten ansluter sigtill ett uttryck från : deltagar-demokrati med deliberativa kvaliteter - dvs. tankenatt demokrati måste vara någonting mer än det for-mella regelverk som innebär bl.a. val vart fjärde år.Det måste innebära att medborgarna deltar i den poli-tiska processen även mellan valen, och det betonardialogens och samtalets betydelse i den politiskaprocessen.Detta är inte bara fluffiga formuleringar. Det ärfaktiskt en viktig avgränsning mot andra demokrati-uppfattningar. Det är framför allt en avgränsning motden elitdemokratiska uppfattning som inte betonarfolkstyret eller folkmakten som demokratins kärnautan bara ser till möjligheten för folket att med nå-gorlunda jämna mellanrum byta ut den elit som skastyra över landet. Där ser man politiska passivitetsnarast som ett hälsotecken. Detta är en cynisk ochapologetisk demokratiuppfattning - apologetisk i denmeningen att den att den är till för att motive-ra och legitimera den politiska och demokratiskapassiviteten i framför allt . Denna demokratiupp-fattning har, kan vi notera, ett mycket svagt stöd iSverige och riksdag. Det är bra.Som sagt, det finns mycket att säga om demokra-tifrågor, och jag hinner inte komma in på mer än enbråkdel av dem.Problemet med propositionen är inte så mycketvad som står i den - det mesta i propositionen äralldeles utmärkt. Problemet är att propositionen, lik-som stora delar av demokratidebatten undviker detstora problemet även om faktiskt och brukar vara inne på det ibland.Det handlar om förhållandet mellan å ena sidan denpolitiska sfären, där demokrati förutsätts råda, och åandra sidan den icke offentliga eller privata sfären,där andra regler råder.I den offentliga sfären har vi demokrati, och därfattar vi beslut om lagstiftning och sådant. I den pri-vata sfären råder personliga relationer, och där base-ras beslutanderätten på ägande. Här i kamma-ren beslutar vi om lagstiftning. Hemma beslutar jagvilken skjorta jag ska ta på mig, och jag beslutar ikraft av mitt ägande av skjortan. Så långt är det ingaproblem. Jag tror att vi inte ska fatta demokratiskabeslut om klädedräkt åt var och en av oss.Problemet uppkommer i den sfär som är samhäl-lelig till sin karaktär - den berör oss alla, den hängersamman med hela samhället och den har avgörandebetydelse för hela samhällsutvecklingen - dvs. pro-duktionens och ekonomins sfär. Där är maktrelatio-nerna inte baserade på demokratins principer utan påäganderättens principer. Där uppkommer konflikteroch svårigheter, och där finns roten till de demokra-tiska problem som vi kan se.Jag tillhör ett parti som tog sig före att försökaväcka liv i arbetarrörelsens diskussion om den eko-nomiska och industriella demokratin. Vi hade enkonferens och vi antog ett dokument. Det blev på sinahåll ett väldigt liv om detta, vilket väl visar att dettaär en nödvändig diskussion.Svårigheten med att komma till rätta med demo-kratins problem genom olika slag av förändringar iregelverket har att göra med att demokratins probleminte ligger inom den politiska sfär där demokratiråder. Roten till problemet ligger utanför denna sfär, iden ekonomiska och samhälleliga verkligheten. Där-för kan man inte med regelförändringar inom denpolitiska sfären komma åt de problem som beror påförhållanden utanför denna sfär. Men det innebär inteatt vi inte ska försöka putsa och fila på det politiskasystem som vi nu har. Det gör vi i viss utsträckningmed de beslut som vi nu ska fatta.Tiden går, och jag hinner inte utveckla detta när-mare.Jag ska kort referera de reservationer som trotsallt även har. Reservationerna handlarom åldergränsen för rösträtt, rösträtt för utländskamedborgare, frågan om kommunala utjämningsman-dat, obligatoriska miljönämnder i kommunerna ochmöjligheten till direktval till kommundelsnämnder.Vi har en motivreservation tillsammans med Social-demokraterna när det gäller indelningsfrågorna. Vianser att frågorna om folkinitiativ och folkomröstningbör beredas ytterligare.Samtliga dessa reservationer står Vänsterpartietnaturligtvis bakom, men för tids vinnande yrkar jaginte bifall till dem. Däremot yrkar jag bifall till reser-vation 23 om krav vid entreprenadupphandlingar, ochreservation 24, som är en reservation tillsammansmed Socialdemokraterna om insynen i friståendeskolor.Båda dessa reservationer berör det problem somjag tidigare tog upp, alltså friktionen mellan å enasidan demokratin, den politiska logik som vi är vanavid här i kammaren och i kommunfullmäktige osv.,och å andra sidan en annan logik i den privata sfären,där demokrati inte råder. finansierar vi med skat-tepengar verksamheter som bedrivs av privata före-tag.Då uppkommer frågan: Bör vi inte ha rätt att hasamma insyn i dessa entreprenadföretags verksam-heter som vi har i den egna kommunens verksamhet?Jo, självfallet måste vi kunna ställa det kravet. Härgår vi några små steg i den riktningen. Det är bra,men vi tycker inte att vi går tillräckligt långt. Därföryrkar jag bifall till reservation 23.När det gäller reservation 24 om insyn i friståendeskolor har vi även där velat gå något längre. Det re-geringen föreslår är bara en möjlighet för regeringen,eller den myndighet som regeringen utser, att före-skriva att man ska ha den här insynen i viss mån. Vihade velat ha en skarpare skrivning som reglerardetta. Som framgår av vårt särskilda yttrande förenarvi oss med Socialdemokraterna i en gemensam reser-vation vad gäller detta. Tyvärr kan vi än en gångkonstatera att tillsammans med de bor-gerliga partierna här inte vill försvara offentlighets-principen och insynen i denna typ av verksamhet,vilket jag beklagar.Anf. 4 ()replik:Fru talman! förefaller att se dettamed den privata sfären, den som inte är politisktstyrd, som något av ett problem.Marknadsekonomin är ju det system som byggerpå enskilt ägande och fria byten. Om jag förstår MatsEinarsson rätt tycker han att det är för mycket avsådant och att politikerna borde bestämma mer. Detär alldeles tydligt att det är det han menar. Frågan ärom demokratin då blir bättre.Jag ställer följande fråga till : Ärinte marknadsekonomin en förutsättning för den väs-terländska demokratityp som vi har t.ex. här i Sveri-ge? Om det inte är så, var vänlig nämn något exempelpå att demokrati i vår mening har kunnat förenas mednågot annat ekonomiskt system.Anf. 5 () replik:Fru talman! Ja, jag anser att det är ett problem attvi har för lite av demokrati i vårt samhälle. Jag anseratt det är ett problem ur demokratisk synpunkt attstörre delen av det som utgör basen för hela vårt sam-hälle, nämligen produktionen och ekonomin, intestyrs enligt demokratiska principer. Jag erkänner attjag anser att det är ett problem.Frågan om marknad eller planering är delvis enannan fråga. Jag anser att marknaden är ett helt nöd-vändigt instrument i varje avancerad ekonomi. Menjag tror inte att det är det som är ute efter. Han frågar om kapitalism,vilket ju är någonting annat även om den också kaninnehålla en marknad, är en förutsättning för demo-kratin. Nej, jag tror inte det. Då säger att jag ska visa ett annat exempel. Men jagkan inte visa något sådant exempel. Men därmedfaller ju inte skälen för att verka för en utvidgning avdemokratin även på ekonomins område. Detta ärnaturligtvis fullt möjligt, och det är dessutom nöd-vändigt.Anf. 6 ()replik:Fru talman! Jag ansträngde mig faktiskt för att de-finiera begreppet marknadsekonomi för att minskaMats förvirring något. Det är alltså ettsystem med enskilt ägande och fria byten. Ökar de-mokratin om man minskar det enskilda ägandet ochrätten till fria byten? Är det uppfatt-ning? Om vi helt eliminerar det enskilda ägandet,utom möjligen i fråga om skjortor eller vad det varsom talade om i sitt första inlägg, ärdemokratin då total? Är det så jag ska uppfattaVänsterns demokratiuppfattning?Anf. 7 () replik:Fru talman! Nej, det är naturligtvis en fullständigmissuppfattning som styrs av retoriska behovän av intellektuell hederlighet. Om man eliminerardet enskilda ägandet får man självfallet inte medautomatik demokrati i stället. Man kan få någon an-nan typ av diktatur i stället. Det är inte heller så attdet enskilda ägandet i motsats till det statliga ägandetstår i motsättning till demokratin. Tvärtom tror jag attett ökat enskilt ägande, t.ex. ett ökat och demokratisktkooperativt och kanske arbetarstyrt ägande, i ställetför kanske statligt ägande i den meningen skulle kun-na vara ett steg i en demokratisk riktning. Det är inteså att det enda alternativet till den kapitalets diktatur,om jag får säga så, som vi trots allt har i den ekono-miska sfären är statliga företag. Alternativet kanmycket väl vara och är, menar jag, att bygga en de-mokrati underifrån på de arbetandes villkor och medderas deltagande.Anf. 8 ():Fru talman! brukar beteckna sigsom kommunist. Och jag har lärt mig att i den tradi-tionella kommunistiska ideologin omfattar politikenallt i livet, alla livsområden. Man kan då säga attMats reviderar denna uppfattning genomatt säga att den politiska sfären är begränsad. Mankan då säga att allt hopp tydligen inte ute när detgäller talman! Först vill jag notera att delvis pågrund av att demokratipropositionen kom sent finnsdet ett antal förslag som avhandlats av ut-skottet och kammaren. Vi för vår del har därför intevelat köra repriser på reservationer i denna omgång.Det gäller t.ex. författningsöversyn, den kommunalasjälvstyrelsen, renodlade personval och regionalasjälvstyrelseorgan. Vi har i ett särskilt yttrande mar-kerat detta.I vår motion med anledning av propositionen harvi tagit upp ett antal av dessa områden och noterat attkrav väckts i annat sammanhang.Regeringens demokratiproposition innehåller någ-ra praktiska förslag av administrativ karaktär samt ettmer skarpt förslag om medborgares rätt att väckamedborgarförslag som ska behandlas i kommunfull-mäktige . I övrigt påminner propositionenmer om en skrivelse till där regeringenredovisar sin hållning. Den är alltså, som tidigare sade skäligen tunn även om den ärmångordig.Fru talman! Människan existerar i spänningsfältetmellan gott och ont. Hennes inneboende förmåga attskilja på rätt och fel ger henne en stor po-tential och stora möjligheter att skapa ett gott sam-hälle. Hon har möjlighet och förutsättningar att ut-veckla sina personliga resurser och sin personlighet. Idetta ligger tydliga drivkrafter att förändra männi-skors villkor i en positiv riktning bort från fattigdom,okunnighet och kränkande behandling.Människans ofullkomlighet innebär att för mycketmakt inte får läggas i en enskild människas, en en-skild grupps eller ett enskilt partis händer. Det krävsalltid någon form av balansskapande maktdelning.Ofullkomlighetstanken ger också en realistisk grundför synen på demokratin som arbetsform. Ingen per-son, inget parti och ingen grupp vet allt om hur ettsamhälle ska skötas, men genom samarbete kan detgemensamma bästa främjas.Kristdemokratin bygger bl.a. på idén om allamänniskors lika värde och att deras värdighet inte fårkränkas. Den moderna demokratin är den bästa sty-relseformen eftersom den utgår från denna värde-grund. Denna värdegrund bör även prägla beteendetmedborgare emellan.