prot · GP0985 · 2002-03-20 00:00:00 — Jag skullevilja veta vad beskedet är till de elever som går i deskolorna.Sedan blir man lite bekymrad över att skolminis-tern fullständigt blundar för det som är problemet närdet gäller en likvärdig utbildning. Den likvärdigautbildningen är grunden i den svenska skollagen. Viär helt överens om det. De stora skillnaderna ochproblemen finns ju i de kommunala skolorna.Det är otroligt stor skillnad på vad utbildningen fårkosta i en skola i förhållande till en annan, hur verk-samheten bedrivs, hur kvaliteten ser ut osv. Här för-söker man påstå att friskolorna utgör ett problem i detsammanhanget. Så är det ju inte. Tvärtom skulle envettig bidragsfördelning och en nationell skolpengkunna ta bort en del av de orättvisor som finns ochsom försvårar inte minst för många kommunala sko-lor att ge alla barn en undervisning av hög kvalitet.Jag kommer inte ihåg de generella siffrorna häroch , men vi vet att man i snitt får ungefär 508 krtill läroböcker i den vanliga . Men vi harskolor där det inte finns mer än , och detär kommunerna som har ansvar för det. Kommunernaär ingen garant för detta, utan det krävs helt andra tag.Så försök inte blanda bort korten för att slippa disku-tera friskolepolitiken!Anf. 82 Utbildningsminister () replik:Fru talman! Det är häpnadsväckande om inte Be-atrice själv känner en liten ilning i magen när detgäller den politik som ni skissar upp och vad den kanfå för konsekvenser på lite . Det handlarom skolpeng och vinstintresse i skolan. Vilket skol-system kommer att skapas? Vad blir det för möjlig-heter att bedriva en skola som ger alla lika möjlighe-ter?När det gäller skolpengssystemet undrar jag hur niska göra det möjligt för barnen att verkligen få resur-ser efter behov. får de det i och med att skolanansvarar för alla barnen, och de som behöver extraresurser måste få det. Men en förälder kan stå med sinskolpeng och veta att det är hans eller hennes summaoch att den inte räcker till för de särskilda behov somhans eller hennes barn har. Vart vänder man sig då?Ska man vända sig till några andra föräldrar och beatt få låna av deras skolpeng? Ska man vända sig tillden superstatliga myndighet som har konstruerats,som har räknat ut denna skolpeng?Man tar bort idén om den gemensamma skolan,och det är väldigt farligt. Det sätt som finns att få vinst är attsortera bland eleverna. Hur ska man annars lyckas fåvinst? Om man tillhör en börsnoterad koncern harman vinstkrav - annars faller börskursen. Så ska detfungera i en marknadsekonomi. Då blir den naturligasignalen nedåt till alla skolor: Se nu till att öka av-kastningen! Hur gör man det i en skola med skol-peng? Jo, man ser till att ta sig an de elever som kos-tar minst, så att man kan ta en del av överskottet.Det finns oroande tecken, t.ex. när Moderaternanu driver skolutvecklingen i tillsammansmed . En helt ny stadsdel byggs, Hammar-by sjöstad. Den är stor som en liten kommun i Sveri-ge med 10 000-15 000 invånare . Man harpolitiskt bestämt att här icke ska finnas någon kom-munal skola eller någon förskola. Rättenatt välja en skola ska redan från börjanpolitiskt uteslutas. Jag tycker att det visar väldigttydligt vad ni vill i riket med skolpeng och vinstin-tresse och vad det innebär för allas lika möjligheter.Anf. 83 (m) replik:Fru talman! börjar vi hamna på torgmötesnivå.Skolministern vet att det förslag till ett gemensamtfinansierat skolväsende som har lagtfram i form av en nationell skolpeng också innebär ger särskilt stöd för elever som har sådana be-hov. Vinstintresse i skolvärlden är inte heller någon-ting som har dykt upp nu.Det finns skolor som drivs i företagsform. Mendet som reglerar hela verksamheten är de regler somvi har lagt grunden till i form av prövning av och annat. Det är undervisningens kvalitet somstår i centrum. En viktig princip som har funnits medunder hela resans gång är att skolan ska vara öppenför alla. Annars får man inte ens starta. Det går inteatt sortera bort elever.Jag vill påminna om att jag somskolminister lade fram just det förslaget, därför attöppenheten och respekten gentemot alla dem som villvälja en fristående skola är grunden. Det är ocksådärför som vi, till skillnad från skolministerns samar-betspartner i , anser att rätten att väljaockså måste finnas i det kommunala skolväsendet.Man ska inte bli hänvisad till en skola som politikereller byråkrater tycker är bra, utan man ska själv hamöjlighet att välja. Och alla, inte bara några, ska haden chansen.Det är ju en knepighet, men skolministern talarom en negativ inställning till att driva skolor i före-tagsform. Det innebär dessvärre att vi har mer än 400skolor som är hotade om Socialdemokraterna ochVänstern får bestämma. Det är viktigt att Socialde-mokraterna kan ge besked till de elever som dethandlar om.Till sist vill jag bara säga att man kan se alla dehär farorna, och gör nu detta. Hanmålar upp alla avarter som kan tänkas växa framdärför att det finns en valmöjlighet och därför att mankan starta fristående skolor. Men vi kan titta på deutvärderingar som görs. Inflytandet är bättre ochresultaten är fantastiska i de flesta friskolorna. De nårpå nästan alla punkter resultat som vi har anledningatt se positivt på och inte kritisera. För oss Moderaterär det innehållet, inte formen, som är det centrala. Jagtror att det vore bra om även Socialdemokraternasnart kunde komma fram till den insikten.Anf. 84 Utbildningsminister () replik:Fru talman! Det är naturligtvis en väldigt tydligskillnad i ideologisk grundhållning när det gällersynen på vinstintresset som drivkraft i skolutveck-lingen. Jag tror inte att det är den positiva drivkraftsom skolan behöver. Däremot är jag en varm vän avmångfald och valfrihet.Jag tycker att det är oerhört fint när föräldrar ochelever tillsammans är engagerade och tillsammansmed lärare aktiverar sig i en skola eller ien fristående skola. Det är mycket bra. Men ser inteBeatrice att vi med hennes resonemang hamnarpå det sluttande planet där man överlåter skolansdrivkraft inte till det som vi nu talar om utan till ensträvan efter vinst? är hon beredd att orga-nisera så att man redan genom skolpengssystemet gördet omöjligt att ge alla barn likvärdiga villkor. Dess-utom öppnar man för en kommersialisering av skolan.Det bekymrar mig.När vi nu tittar vidare på associationsformer ärinte frågan om det ska vara bolag eller inte bolagviktig. Det kan man lösa på många olika sätt, och detska bli spännande att se vad utredaren kommer framtill. Frågan är om vinstintresset ska vara den centraladrivkraften för skolutvecklingen. Jag tror att vi kanfinna breda majoriteter i den här kammaren. Jag trorinte att vi gör det hos högern men imånga andra delar av denna kammare.Anf. 85 () replik:Fru talman! sade i sitt anförandeatt alltmer tycker att skolan ska vara enprivatsak. Jag förstår inte hur kankomma fram till det. Det är ett märkligt påståendemed tanke på att de debatter som bl.a. utbildningsmi-nistern och jag har haft handlar om att villskärpa kraven på den nationella uppföljningen, skärpakraven när det gäller hur skolan ska nå målen ochskärpa uppföljningsinstrumenten genom nationellaprov, betyg och stöd till elever som behöver det. Dethandlar om krav på behöriga lärare osv. Det är alltsåprecis motsatsen. Skolan är inte en privatsak. Skolanär samhällets ansvar för att alla ska få jämlika liv-schanser.På tal om att skolan ska vara till för alla ska jagpassa på att fråga utbildningsministern om en avmånga brister i den här propositionen. Det finns fort-farande ingen tydlig garanti för att elever med funk-tionshinder och elever med särskilt behov av stöd skafå de bidrag som de är berättigade till i den kommu-nala skolan om de väljer fristående skolor. Jag skullevilja höra hur regeringen har tänkt. Varför är intereglerna och lagarna lika för alla när det gäller justbehov av stöd i de fristående skolorna?Anf. 86 Utbildningsminister () replik:Fru talman! När det gäller den frågan menar jagatt man ska arbeta med likvärdigheten som grund.Bland de kommunala skolor som finns får detta ocksåhanteras lite grann utefter de möjligheter som finns.Hur ska vi se till att använda oss av de goda investe-ringar som har gjorts t.ex. för att hjälpa elever medolika typer av handikapp att få en bra skolgång? Detska vara samma grundläggande idé där mellan dekommunala och de fristående skolorna, enligt minuppfattning.Jag menar att tyvärr med ganska storakliv gått till höger i skolpolitiken, som manförsöker försköna den verklighet man själv ansvararför på olika håll i landet. Att t.ex. har haften starkt positiv utveckling av antalet friskolor skullealltså bidra till att nu går så bra, som mansäger, i skolfrågorna. Tittar vi på andelen elever ifristående skolor ser vi att den visserligen har ökatfrån till mellan 1997 och 2000.Men andelen elever i som inte har nåttmålen i ett eller flera ämnen har under samma periodökat från till . Någon självklar kopp-ling finns alltså inte.Jag menar att man måste ha rättvisa som grundom man vill driva mångfald och valfrihet. Det ärsocialdemokratins grundläggande ideologiska håll-ning. När nu dessutom strävar efter attinföra skolpengssystem på samma sätt som BeatriceAsk och och avvisar alla tankar på attminska vinstintresset som drivkraft i friskolorna stäl-ler ni er på precis samma sida och precis samma platt-form som högern. Jag är inte alls säker på att ens eraegna väljare vill se en sådan utveckling.Anf. 87 () replik:Fru talman! På tal om rättvisa sade utbildningsmi-nistern att det ska vara samma regler för stöd tillfunktionshindrade och andra med samma stödbehov.Men varför är det inte det då? säger inte lagenoch bestämmelserna att kommunerna är skyldiga attge de ersättningar för t.ex. funktionshindrade eleversom går i fristående skolor som man gör i de kommu-nala skolorna. Därför blir frågan: Tänker utbild-ningsministern komma tillbaka med sådana förslag?Det här är lite av samma diskussion som vi hadeför ute i kommunerna, då många sågjätteproblem med att handikappade skulle få väljavilken grundskola de ville. Det skulle bliför dyrt, och det skulle bli för besvärligt att anpassa.Så småningom har detta vuxit ut så att vi , så långtdet över huvud taget är möjligt, låter dem göra det.Men fortfarande har vi de fristående skolorna, därregeringen inte vill låta gymnasieskolan sätta in destödprogram som kommunala gymnasieskolor haroch där rätten till stöd för funktionshindrade intefinns. Det tycker jag är beklagligt.Vad menar egentligen utbildningsministern medatt samma regler ska gälla? De gör ju inte det i dag.Anf. 88 Utbildningsminister () replik:Fru talman! Det är riktigt som säger:Valfriheten är grunden också här. Så långt det överhuvud taget är möjligt, sade , och det är juden verklighet som fortfarande finns i många kom-muner. Detta gäller så långt det över huvud taget ärmöjligt. kan konsekvenserna vara sådana blir tvungen att säga: Nej, den här gången gickinte valfriheten först, utan vi var tvungna att säga attdet är den här skolan som är bäst anpassad för den härelevens behov. Det är den beskrivning som ger av dagens verklighet, och det är den jag me-nar ska gälla också i valet mellan kommunala ochfristående skolor för elever med olika typer av handi-kapp. Elevens rätt ska stå i centrum, men ibland stäl-ler verkligheten sådana villkor att man måste formu-lera sig som gör: så långt det över huvudtaget är möjligt.Anf. 89 () replik:Fru talman! Det var mycket fint vi fick höra i ut-bildningsministerns anförande. Det var många finaord och meningar. Han pratade bl.a. om likvärdigaoch rättvisa villkor för alla elever - det håller jag medom; Det är oerhört viktigt. Han pratade också om attvalfriheten och mångfalden är oerhört viktiga.Men är de viktiga för alla, tycker utbildningsmi-nistern, eller är de viktiga för de stora delarna? var inne på rätten för ett barn med behov avsärskilt stöd att kunna välja att gå i en friskola. Ska vigå in och säga att rätten och de lika villkoren gällerde allra flesta eller bara några få, men ni här ute harinte den möjligheten? Är det rättvisa? Är det likvär-diga villkor för alla, utbildningsministern?Den andra delen jag vill fråga om gäller det indi-viduella programmet. Regeringen säger i sitt förslagatt det inte finns möjlighet än och att vi ska inväntaden gymnasieutredning som pågår just . Varför kanvi inte i denna viktiga fråga ge de elever som måstegå det individuella programmet för att sedan kunna gåvidare möjlighet att gå i en friskola? Regeringen harvisat att man kan ta beslut om andra delar trotsatt även de diskuteras i kommittéer och utredningar.Varför har man valt att rättvisa för just dessa eleverinte ska finnas med i betänkandet?Anf. 90 Utbildningsminister () replik:Fru talman! I den här propositionen likställer vifristående grundsärskolor med kommunala särskolor.Också det är ett viktigt steg för att skapa likvärdigavillkor. Det är ett viktigt och bra steg som jag tror attvi är överens om i hela kammaren. Sedan måste vialltid, framför allt i kommunerna, arbeta för att val-friheten också för den som har ett handikapp, iblandett ganska svårt handikapp, ska bli en reell möjlighet,så att de investeringar som behövs finns där och deverktyg och den hjälp man behöver finns där. Det görman i stor utsträckning i kommunerna. Men det ärprecis som sade: Fullt ut har man inte nåttdit. Min grundinställning är att det ska vara sammaprincipiella hållning när det gäller fristående skolor.När det gäller det individuella programmet är detviktigt - och inte något slags utredningstaktiskt reso-nemang - att vi nu sitter i en gymnasiekommitté medalla partier representerade för att bygga framtidensgymnasieskola. Där ställs väldigt grundläggandefrågor. Bl.a. ställs frågan om det individuella pro-grammet ska finnas kvar eller om manmåste finna andra lösningar. Medan detta arbete på-går - det ska bli klart under detta år - menar jag attdet är klokt att invänta kommitténs beslut. Därefterkan man ta ställning till frågan om de fristående sko-lorna och den lösning som har kommit fram i utred-ningen. Något annat tycker jag inte är ett riktigt seri-öst sätt att arbeta på.Anf. 91 () replik:Fru talman! Det låter ju bra när utbildningsminis-tern pratar om lika villkor. Men jag tycker ändå attdet blir en snedvridning i argumentationen. Det blirhelt enkelt inte trovärdigt. Vi har ju möjlighet attsäga: För att vi ska få de här lika villkoren för alla,oavsett om det är ett barn med behov av särskilt stödeller ett annat barn, ska vi se över systemet. Vi ska seöver riktlinjerna, och vi ska ge möjligheten att geresurser till den skola som det här barnet väljer att gåi. Det är här jag funderar på hur skol- och utbild-ningsministern tänker. Är han beredd att gå vidareoch se över de här sakerna?Vad gäller det individuella programmet vet vi attdet finns . Jag hoppas också att vi i framtideninte ska behöva det individuella programmet, för dåska vi ha satsat så stort på och sett till attalla elever får det stöd, den utbildning och de kunska-per som varje elev har rätt till. Men just finnsdet individuella programmet, och det finns ingenmöjlighet eller valfrihet för de eleverna att välja att gåpå en friskola. Är det då inte rätt att så länge dettaprogram finns, som är tredje störstaprogram, ge en möjlighet även för de eleverna attvälja?Anf. 92 Utbildningsminister () replik:Fru talman! Jag tycker att min argumentation närdet gäller gymnasieskolan och det individuella pro-grammet i grunden är stark. Vi ser ju över hela sys-temet. vill nu ta ytterligare ett steginnan vi, , har bestämt oss i kom-mittén för hur det nya systemet ska se ut. Jag tyckerinte att det är rimligt. Låt nu kommittén arbeta ochkomma fram till den långsiktiga syn vi har på gymna-sieskolan! Jag hoppas att det finns goda möjligheteratt föra resonemang också med i denfrågan. Men innan vi ser resultatet av detta tycker jaginte att vi ska ta ytterligare ett steg i fråga om detindividuella programmet, särskilt inte när det ifråga-sätts i kommittén.När det gäller synen på handikappade eleversmöjligheter att välja tror jag att jag delar precis sam-ma grundsyn som . Valfriheten skagälla för alla. Sedan har vi en verklighet där kommu-nerna naturligtvis jobbar hårt för att det ska fungeramen där det ibland kan stupa på att investeringen ärgjord i en skola till stor kostnad och att man för stun-den inte kan bära ytterligare en investering utan storakonsekvenser för kommunens möjligheter i övrigt.Detta är en verklighet som centerpartistiska, moderataoch socialdemokratiska kommunpolitiker lever med. meningen har vi inte nått ända fram, men jagtycker att grundprincipen ska vara lika möjligheter attvälja.Anf. 93 () replik:Fru talman! Då jag lyssnar på debatten och hörutbildningsministern tala om propositionen får jag enlite underlig känsla av att man hamnar snett. Vi har julagar och regelverk för de fristående skolorna som harstiftats relativt på förslag av den socialdemo-kratiska regeringen, och de har fungerat väl för defristående skolorna. När den här typen av propositio-ner läggs fram får man väl lätt en bild av att läget pånågot sätt skulle vara dåligt. Vi har ett regelverk somuppfyller just det som talar om.Mångfalden, rättvisan och valfriheten finns där, ochdet är också tänkt att detta regelverk ska fundera.Jag plockar upp några punkter som jag tycker ärviktiga och vill förstärka. Det finns vissa brister iverkställigheten av lagar och regler, och i det sam-manhanget har naturligtvis en nyckelroll.Jag tycker att det nu är bra att få höra att Skolverketsinsatser måste stärkas. Det gäller naturligtvis beträf-fande både tillsynen och rådgivningen till kommu-nerna.Debatten har fått en lite ideologisk vinkling, somjag väl kan haka på. Vi i vill inte semarknadskrafterna som drivfjäder i utvecklingen avdet svenska skolväsendet, men vi vill inte heller ha enalltför stark fokusering på kommunens makt. Jag blirlite orolig när jag hör tala om å enasidan kommunens värld och andra sidan friskolornasvärld. Kanske var det inte tänkt så, men det sadesfaktiskt på det sättet, och då hajade jag till. Vi får välförsöka vänja oss vid tanken att de fristående skolor-na är en resurs för kommunen och att det kommer attbli en utveckling i rätt riktning när de accepteras somen del av kommunens skolväsende.Anf. 94 Utbildningsminister () replik:Fru talman! Det sista som sade varsom hämtat ur propositionen. Vi skulle kanske habehövt till av resonemang för att Gun-nar riktigt skulle se att propositionen innehål-ler just denna enkla men ändå lite avanceradetanke att kommunen faktiskt är det demokratiskaorgan som har det övergripande ansvaret. Det finnsskolor med huvudman, och det finns fri-stående skolor, men använd aldrig begreppensärintresse eller konkurrens om vårt gemensammademokratiska organ på lokal nivå!Har man den utgångspunkten faller det ut ganskanaturligt att kommunen naturligtvis ska ha en roll närdet gäller kvalitetsarbete och uppföljning beträffandealla skolor inom kommungränserna. Man har ett an-svar för alla elever i kommunen. Vi förnekar inteSkolverkets väldigt viktiga roll, men det är en demo-kratisk uppgift.En fristående skola har allt intresse i världen av attvara öppen för insyn och av att samverka med sinkommun. Detta gäller också för fristående skolorsframtid. Diskussionen böljar fram och tillbaka. Vi seribland exempel på fristående skolor med riktigt dåligkvalitet, upprörda elever och besvikna föräldrar, ochdå riskerar vi att få en pendelsvängning åt det andrahållet. Det är därför som jag vill se en närmare rela-tion och en tydligare dialog, där kommunen inte somsärintresse utan som ansvarig för all skolverksamhet,i alla fall för elevernas rätt till en likvärdig skola, stårför en viktig del.Jag hoppas att skulle kunna ta tillsig detta. Jag är vidare besviken på att delar regeringens bedömning att det ska varavalfrihet och mångfald men ingen överkompensation.Kommunens reella kostnader för det ansvar som denhar måste också kunna synas i resursfördelningssys-temet.Anf. 95 () replik:Fru talman! Det är väldigt svårt att diskutera denhär propositionen, som egentligen skulle ha kommitefter det att utredningarna var klara. Diskussionenböljar, säger utbildningsministern och talar om insy-nen och öppenheten i skolan osv. Allt det här finnstydligt och klart inskrivet. Det är inget nytt - det skabara effektueras. Friskolorna vill inget hellre än att fåen bättre dialog med kommunerna. Dialogen är in-skriven i det nuvarande regelsystemet, och i den finnsdet inga brister. Kommunen har insyn. Friskolornahar skyldighet att ställa upp på utvärderingar, upp-följningar osv.Grundteserna om mångfald och rättvisa är ocksåmycket väl representerade inte bara i propositionenutan också i det betänkande som vi nu förhoppnings-vis får en majoritet för. På den punkten har ingetändrats. Vi får tillfälle att återkomma till debatten,men jag tycker att betänkandet som det ser ut inne-håller ett bra ställningstagande vid en punkt i skolor-nas utveckling som har en karaktär av icke-händelse. Det är fråga om en liten korrigering avteknikaliteter, medan vi ska återkomma till de andrafrågorna senare.Däremot kan jag inte förstå hur rättvisekravet pånågot sätt skulle överensstämma med propositionensförslag att de kommunala skolorna skulle ha 10 %mer än de fristående oavsett åtagande. Nej, behåll detsom vi har! Jag hoppas att vi vid omröstningarnakommer att få ett rättvist system, där skolorna fårresurser i enlighet med sina åtaganden. Någon över-kompensation kan inte förekomma. Det skulle varadirekt lagstridigt eftersom man ska få resurser enligtresursdelningsmodellen och enligt de åtaganden somskolan har.Jag yrkar avslutningsvis bifall till reservation 4under punkten 4, vilket jag glömde att göra i mittanförande.Anf. 96 Utbildningsminister () replik:Fru talman! Det är nog alldeles uppenbart att detsedan valrörelsens dimmor har skingrats ska kunna gåatt fortsätta att resonera om rättvisa villkor. Jag troratt har kvar innan han tillfullo har tagit till sig regeringens förslag på den härpunkten.Jag tycker att det är fullt riktigt att det i resursför-delningssystemet måste tas hänsyn till att kommunenalltid måste ha en beredskap - den kan kommunenavsvära sig - att ta emot elever som behöver kommatill skolan. Sådana behov inträffar inte så sällan. Denkapaciteten måste kommunen ha, och det kostarpengar. Detta måste kommunen få kompensera sigför.Vidare finns det absolut ett behov av en bättre di-alog och en bättre bedömning av konsekvenserna förkommunens möjligheter att ge alla barn i kommunenen bra skolgång. Det betyder att man när Skolverketgör sin bedömning behöver man en breddad och för-djupad kompetens i detta avseende. Det här kommernog att visa sig vara ganska odramatiska frågor efteren valrörelse.Anf. 97 ():Fru talman! Vi talar nu om fristående skolor, somhar 56 000 elever i med en fördelning på 4 %av elevpopulationen på och pågymnasiet. Jag noterar att utbildningsministern mestpratat om vinst och överkompensation. Han skämsuppenbarligen för propositionen och väljer därförockså att lämna kammaren, vilket jag tycker är väl-digt tråkigt. Jag får möjligen visa förståelse för detta.Vi får se om har förmåga att lämnanågra vettiga svar så småningom.Friskolorna har kommit för att stanna, sade denförra skolministern, och säger attde är en viktig del av skolfamiljen. Det är bra, men viär fortfarande bekymrade över det sällskap somThomas håller sig med, nämligen Vänsterpar-tiet. inställning är ju känd, men jagtänker ändå ta i anspråk för att redovisaden en gång till. Det är intressant utifrån att vi har ettval . sade också att vi i höstförmodligen får en annan jordmån, vilket jag tolkarsom att man ska se valresultatet an och sedan kanåterkomma med lite tuffare skrivningar. Så lät detockså på skolministern.Vänsterpartiet tycker att friskolor är en styggelsesom absolut inte bör finnas. Om de eventuellt skafinnas ska de utgöra ett pedagogiskt tillskott, som detheter, till den kommunala skolan. Då blir det intres-sant.Vem är det som ska avgöra vad som är ett peda-gogiskt tillskott? Är det eleven, föräldrarna eller lä-rarna?