prot · GP0986 · 2002-03-21 00:00:00 — initiativ är ett positivttecken som pekar i samma riktning.Låt oss hoppas att kommande toppmöte för arab-staterna kan ge ett positivt bidrag, både till lösningenav konflikten mellan israeler och palestinier och tillutvecklingen i regionen. Låt oss hoppas att dettaförslag också kan mottas positivt av Israel.Ingen av parterna är utan skuld, men båda har ettansvar att blicka framåt och genom förhandlingar nåfram till en lösning. Vi måste få en rättvis, varaktigoch allomfattande fred som omfattar både säkerhets-mässiga, politiska och ekonomiska aspekter.Vägen dit är att en gemensam världsopinion stäl-ler krav på ett snabbt eldupphör och att förhandling-arna återupptas och bringas till en lösning i enlighetmed FN-resolutionerna. bör härvid ställa sigbakom EU i dess stöd till fredsansträngningarna samti dess roll som viktig biståndsgivare.Två saker är viktiga, nämligen att skapa en demo-kratisk, självständig och livskraftig palestinsk stat,vilket skulle medföra ett slut på ockupationen 1967och att demokratin rätt att leva inom säkragränser garanteras genom ett åtagande av det interna-tionella samfundet, i synnerhet arabstaterna.Anf. 114 ():Fru talman! har den israeliska staten brutitmot folkrätten och ockuperat . harman brutit mot folkrätten genom upprättandet avisraeliska bosättningar i och på . I35 år har man utövat ett omänskligt förtryck av denockuperade palestinska befolkningen. Krigsförbrytel-ser har begåtts i och . Allt detta är om-fattande brott mot internationell lag. För mig är detobegripligt hur detta har kunnat tolereras.Flera FN-resolutioner har antagits som fördömerockupationen. Den israeliska staten har handlat somom dessa resolutioner inte existerade.Israel är en militär stormakt i Mellanöstern.USA har försett ockupanten med de moder-naste vapen. Denna militärmakt riktar sig motpalestinierna.I dag angrips inte palestinierna med gummikulor.Den israeliska staten har tillgång till - och användersig av - stridsvagnar, attackhelikoptrar och annanmodern utrustning. handlar det om bomber ochraketer. Palestinierna har stenar och handeldvapen.Det handlar inte om jämbördiga parter.Under den senaste intifadan som är framprovoce-rad av besök på har2 300 palestinier mist livet och 10 000 skadats,många för livet.Under den upptrappning som skett har israelisk militär stängt av vatten,stängt av elektriciteten, förhindrat människor attkomma till sjukhus, beskjutit ambulanser och fortsattatt riva bebyggelse. Israeliska soldater plundrar ochvandaliserar i de palestinska flyktinglägren. I sintillämpning är den israeliska statens politik alltmer likapartheid.På senare tid har man börjat att systematiskt mör-da palestinska ledare. FN:s generalsekreterare har förklarat att det bedriver alltmertagit formen av ett regelrätt krig mot palestinierna.Han har förklarat ockupationen för olaglig och hårtkritiserat Israel.Den extrema palestinska organisationen har till-gripit terror, nämligen självmordsbombare. Men ärinte det som den israeliska staten gör mot palestinier-na också terror?Terror måste alltid fördömas. Det spelar ingen rollvem som begår terrordåd. Terror måste fördömas omdess syfte är att sprida skräck och tvinga till under-kastelse. Den måste också fördömas om dess syfte äratt bekämpa förtryck. Terrorismen motverkar i detfallet sitt syfte. Men vi kan inte undgå att se att israe-lisk och palestinsk terror har olika karaktär och ur-sprung. Den israeliska statsterrorismen har som målatt cyniskt tvinga ett folk till underkastelse. De pales-tinska självmordsbombarnas terror har sin grund i dendesperation som förtrycket skapat.Det palestinska folket kommer inte att ge sig, inteatt underkasta sig. Det kan inte ge sig eftersom detvore detsamma som självutplåning. Om ochSharon håller fast vid sin politik och kräver under-kastelse, vad händer då? Vad säger logiken? Någrakanske inte törs tänka på vad som blir resultatet. Li-kafullt måste vi göra det. Vad kommer den israeliskastatens militära överlägsenhet i så fall att leda till?Vad blir den yttersta konsekvensen av poli-tik?Det är otillräckligt att mana palestinierna till be-sinning om man inte kräver att upp-hör med sin olagliga ockupation och lämnar Västban-ken och ? och kräver att ska sätta stopp för extremisternas terror, men hurkan de kräva detta när man raserat och skjutit sönderall palestinsk infrastruktur och placerat i hu-sarrest? Hur kan man utkräva ansvar av samti-digt som man berövar honom alla medel och möjlig-heter att uppfylla de krav som ställs?I dag finns en FN-resolution som stöder upprät-tande av en palestinsk stat sida vid sida med denisraeliska staten. Det finns ett saudiskt förslag till ettarabiskt erkännande av mot att lämnarPalestina. Detta är två konstruktiva förslag och enöppning.Jag har några korta frågor till utrikesministern:Hur vill utrikesministern rubricera situationen i Isra-el? Är det väpnad konflikt, eller råder det regelrättakrigsförhållanden? Hur ser utrikesministern på möj-ligheten av att i EU tar initiativ till en inter-nationell konferens om och dit bådaparter samt och inbjuds?Anf. 115 ():Fru talman! Jag är fullständigt övertygad om att vialla känner den djupaste sorg och förtvivlan när vinärmast via TV tvingas bevittna hur männi-skoliv släcks i . Oavsett vilken av par-terna som kränker mänskliga rättigheter måste detmed kraft fördömas. Ett människoliv är precis likamycket värt på vilken sida av konflikten det änkränks eller släcks. måste parterna ta sitt ansvarför att öppna för en process som kan stoppa det stän-digt upptrappade våldet.Det finns ändock anledning att påminna lite grannom historien bakom den här konflikten.Ända har endademokratiska stat - staten - varit outhärdlig förvissa grupper i . Staten har stän-digt varit hotad till sin existens och fått möta krig påkrig på krig med det uttalade syftet att israelernakastas i havet.När man talar om ockuperade områden, fru tal-man, bör man också erinra sig hur det var före sexda-garskriget, hur exempelvis kibbuzerna runt Genesaretvar ständiga måltavlor för prickskyttar och grövreartilleri från och andra strategiskaangreppspunkter. Jag skulle vilja drista mig till attpåminna dem som inte tror att vill fred i regio-nen om att staten lämnade tillbaka varendakvadratmeter land i till för att få ettfredsavtal. Allt återlämnades, inklusive strategisktviktiga oljekällor, för att skapa fred. Jag tror att viinser att det krävs två parter som kan leverera för attdet ska bli hållbara fredsavtal.Det som måste ha förvånat en hel värld var attYassir inte svarade ja för det fredsfördrag sompresident och dåvarande premiärministerEhud arbetade fram i slutet av sina ämbetsperi-oder, trots att visste att efterträdaren hetteAriel och att knappast skulle fåsitt mandat på att ge bättre villkor.Utgångspunkten för omvärlden i detta läge måstevara - jag håller med utrikesministern och BertilPersson som har talat om detta - opartiskhet och kravpå absolut respekt för mänskliga rättigheter. Alltförofta har debattörer i och västerlandet tagitoreserverad ställning för en sida i denna blodiga ochmeningslösa konflikt.Fru talman! Det enda vi vet med bestämdhet är atten enkel och snabb lösning inte finns. Det är t.ex.naivt att tro att enbart ett villkorslöst tillbakadragandeav trupper från palestinska områden skullevara nog för att få terrorismen att upphöra. När par-terna återvänder till förhandlingsbordet behövs för-troendeskapande åtgärder av olika slag. Man måsteockså enligt min uppfattning försöka komma överensom ett gemensamt etiskt minimum om att varje en-skild människa måste tillförsäkras vissa rättigheter.Som ett första steg måste människors rätt till säkerhetoch rätten till trygghet inom fasta och erkända gränserrespekteras av alla parter. De folkrättsliga humanitäraprinciperna måste beaktas, dvs. icke-våld mot civilaoch proportionalitet i väpnade insatser.Sverige, EU och det internationella samfundetmåste självklart agera som opartiska medlare där vistöder parterna i deras strävan att själva finna enlösning på konflikten.Sedan tror jag att vi måste se och besinna att vissatongivande ledare inom den palestinska rörelsen fort-farande vägrar att erkänna den judiska statens exis-tensberättigande. Och oförsonlighet sprider sig påbåda sidor bland folken och eldar på dem som offrarsina liv i terrordåd mot oskyldiga civila. Den pales-tinska myndigheten verkar vara oförmögen att sättastopp för terrorgrupperna. En avgörande fråga ärdärför, och den riktar jag också till : HarYassir och den israeliska myndigheten någrasom helst möjligheter att tygla hizbolla, hamas ochislamiska jihad?Å andra sidan står det klart, och det är lika viktigtatt konstatera, att vissa "hökar" bland de israeliskaledarna är ovilliga att ens erkänna palestiniernas rätttill och behov av självstyre. Jag tycker också att denfortsatta bosättningspolitiken och det oproportionerli-ga och fullständigt oacceptabla våld som israeliskatrupper utövar i de palestinska områdena är allvarligabevis för detta.Vi kan slutligen självfallet aldrig någonsin ge upphoppet om att de israeliska och de palestinska folkenska kunna leva sida vid sida i fred. Det finns hopp-fulla tecken. På båda sidor finns fredsälskande män-niskor som inser att konfrontation och våld inte är enframkomlig väg.Anf. 116 ():Fru talman! Jag har länge varit engagerad för ju-darnas sak, för dem som förföljdes i f.d. Sovjetunion-en , för asylsökande i som harsvårt att få uppehållstillstånd här.En medlem i här i Stock-holm frågade mig: Varför jobbar du så mycket föross? Har du någon särskild anknytning till det judiskafolket? Nej, det har jag inte, jag engagerar mig alltidmot kränkningar av mänskliga rättigheter. Just därförblir jag dubbelt upprörd och känner vanmakt överdagens galna situation i Mellanöstern.Sharon valdes ju av säkerhetsskäl. Aldrig har välsäkerheten varit sämre för israelerna än . Ändåjagas han från höger av . Jag har mycketsvårt att förstå detta.Folket tycks tro att konflikten kan lösas med våld.Häromdagen fick vi siffror på att tror det. Jagundrar vilken framtid de då ser: Ett stort inklu-sive de ockuperade områdena? Ska palestiniernaflytta till ? Vad ska egentligen hända?Jag har försökt fråga israeler hur de ser på framti-den. Jag har inte fått något riktigt svar, utom att Ara-fat måste bort, ingenting om vem som i så fall skakomma i stället. Man demoniserar hela tidenoch tvingar folket till underkastelse. Jag tror inte attdet är rätt väg. Jag försvarar honom inte. Han är intedemokratisk i alla lägen - det kan vi alla vara överensom - men ändå.I dag kom ett mejl från en israelisk fredsaktivist.Han heter och fick The . Det finns fredsaktivister, och jagtror att de växer sig starkare . Mejlet var ganskakort och löd så här: Trött på Tenet, trött på Mitchell.Alla dessa manövrar leder ingenstans, och alla vetdet. Om avsikten verkligen är att få slut på konfliktenmåste ordningen vändas helt om. Först måste mankomma överens om lösningen, sedan diskutera vägenatt nå målet. Annars dömer vi oss själva att återvändatill den onda cirkeln av blodsutgjutelse.Han tror inte att vill ha någon fred. Hantror att alltid kommer att hitta på hinder förförhandlingar och lösningar och hindra tillkomsten aven palestinsk stat. En bekräftelse på den åsikten ärförstörelsen av den infrastruktur som skulle kunnatvara grunden till en palestinsk stat. Jag hoppas att hanhar fel, förstås. Men han har mycket större erfaren-heter och kunskaper om mentaliteten hos människor-na i området än vad vi någonsin kan få.En sak kan vi vara säkra på och är överens om:Det går inte att lösa den här konflikten med våld. Denmåste lösas genom förhandlingar. Den kan inte lösasmed bibehållen ockupation och med bibehållna bo-sättningar.Vi känner alla en stor vanmakt när de som varitutsatta för de värsta av alla kränkningar själva använ-der sig av metoder som är ägnade att kränka denenskilde grannen och medmänniskan : Var-dagstrakasserier och förödmjukelser, inskränkningar irörelsefriheten, rivning av bostäder, förstörelse avodlingar, beslag av skattemedel för palestinierna ochavstängning av vatten och el, israeliska bosättningarmed vägar som skär rakt över palestiniernas områden- listan kan göras jättelång. Detta har pågått länge,och det leder förstås till att motsättningar och hatökar. Det som hänt är mycket värre. Jagska inte räkna upp det, för det har andra gjort. Menvedergällningspolitiken, som har trappat upp våldetbortom allt förnuft, måste få ett stopp.I morse kunde vi se en företrädare för Röda korsetsitta i TV och berätta om angreppen på ambulanseroch sjukvårdspersonal. Han sade: Jag har varit i So-malia , men jag har aldrig sett något liknande.Enligt honom var det mycket tydligt att det inte varfråga om dolda vapentransporter, som hävdat.Här fanns människor. Och förarna vägrade att köraambulanserna.Det här har lett till att Röda korset, ,och flera andra organisationer i andra länder har lagt fram krav på suspension avhandelsavtalet mellan och . Jag hoppas attde samtal som pågår kan lyckas, men om de skullemisslyckas är jag beredd att stödja ett sådant förslag.Först av allt vill jag förstås säga att jag självklartinte försvarar något våld, inte från någon sida. Det ärviktigt att slå fast att både israelerna och palestiniernahar rätt till en stat med säkra och erkända gränser därde kan leva i fred med sina grannar. Kraven måsteställas på båda sidor. Aldrig något försvar för någonsjälvmordsbombare. De måste stoppas, de också.Jag var i området ochbesökte båda sidorna, både ledare och vanligt folk.Det vanliga folket är dödligt trötta på våldet och villleva ett eget liv.Det finns ändå positiva tecken, och det är attfredsrörelsen börjar att öka och öka i styrka. AnnaLindh refererade till ett besök, och jag träffade ocksådessa kvinnor . Man kände ändå att detfanns en styrka hos dem. Det kan ge oss hopp. Sedanfår vi hoppas att de försiktiga förhandlingar som ändåpågår och de initiativ som är tagna av FN och kan leda till resultat.Anf. 117 (fp):Fru talman! Som liten 12-årig grabb vaknade jagen morgon av att min äldre bror slängde en tidning isängen och sade: Titta vad som har skett! Med stora,svarta rubriker stod det att varskjuten. Ända har jag levt med den härkonflikten, ibland med hopp och ibland med förtviv-lan, mest förtvivlan.Vi får alla bilder framför oss via medierna, viatelevisionen och tidningar, med ambulanser som farfram och tillbaka, ambulanser som blir beskjutna,sjukhus och, som vi hörde , t.o.m. förloss-ningscentrum som blir beskjutna.Jag har bilder framför mig på hur gamla fina oliv-träd förstörs av bulldozers - det tar att odlafram nya - och bilderna av självmordsbombare somgår in på caféer där en massa civila människor, barnoch vuxna, dör. Vi har alla de här bilderna framföross.Men är det som orden våld föder våldär en sanning så är det i Israel-Palestina-konflikten.Våld föder våld, och man kommer aldrig att klara utatt lösa konflikten med våld.Egentligen är det fullt krig och stater i upplösningnär det går till på det här sättet. Då säger vi i dag:Tillbaka till förhandlingsbordet! Det säger alla. Menegentligen är det ingen som har lösningen på detheller. För att lösa den här konflikten fordras detstatsmän eller statskvinnor som kan lyfta sig överbegångna oförrätter och ta ett nytt avstamp. Utan ettsådant handlingssätt tror jag inte att konflikten nå-gonsin kommer att lösas. Det fordras alltså djärvastatsmän och statskvinnor.Man kan hålla på och försöka att se vem som hargjort värst i den här konflikten, men det leder ingenvart. Man kan säga att är en demokrati och harrätt att försvara sig, och så är det. Men har rättatt ockupera mark? Har rätt att bygga ut bosätt-ningar på ockuperad mark? Nej, enligt folkrätten harman inte det. Och man kan, som jag sade tidigare,fundera över om palestinier har rätt att döda civilagenom att mörda sig själva. Nej, naturligtvis inte.Och så kan vi hålla på hur länge som helst, men vikommer ingen vart.Det är 4 miljoner flyktingar - de är inne på sintredje fjärde generation - som lever i flyktingläger.Vi försöker på olika sätt, bl.a. genom UNWRA, attstödja dessa människor så att de ändå får utbildningoch bostad. Men det är heller ingen lösning. UNWRAbrottas med ekonomiska bekymmer och har intepengar för att klara ut sin situation.Båda sidor har alltså begått fel, men det är ingenidé att fortsätta att älta detta.Tillbaka till förhandlingsbordet - ja, det måste till.FN-resolutionerna ligger där och väntar på att bliförverkligade, både de tidigare, 242 och 338, och densenaste, 1397. Här måste, som har sagts tidigare,spela sin roll - inte bara när egenintresset finnsdär utan även när inte egenintresset finns där. EUmåste ta sig samman och föra en politik på det härområdet. Det finns olika syn, som det gör här i dagockså, som ni märker. Men då måste man höja sigöver detta för att hitta en handlingsväg. Det måste EUgöra, och där måste vara aktivt. FN har na-turligtvis också sin roll att spela.Man kan bli väldigt pessimistisk i det här, och detär ett pessimistiskt anförande jag håller. Hittar mandå inget hopp någonstans? Det enda riktiga hopp somjag kan se är de fredsgrupper som finns och som ändåförsöker mötas över gränserna, israeler och palestini-er, och bygga upp något annat, ett annat samhälle,något som tidigare generationer så har misslyckatsmed.Det finns sådana grupper. Vi hade ett tillfälle baraför att möta IPCRI, som är ettisraeliskt/palestinskt centrum för forskning och förinformation just mellan israeler och palestinier. Detfinns också PCR, som försöker få samtal mellan isra-eler och palestinier. Det finns 20-30 sådana här orga-nisationer som måste få stöd. Det planeras en storfredsdemonstration i . Var finns massmedi-erna då? Var finns stödet då? Tänk om vi ändå kundefå se TV-kameror där och rapporter från dessa freds-demonstrationer och ge dem ekonomiskt stöd. Jagskulle vilja vädja till utrikesministern att höja tonennär det gäller den delen av fredsprocessen.Anf. 118 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan se att det finns enighet ikammaren om målet. Det finns en enighet kring frust-rationen över läget . Sedan finns det en hel delolika uppfattningar om hur vi ska nå målet.Jag vill börja med att kommentera inlägg. Det räcker inte med bistånd. Det räck-er inte med fina ord. Det behövs en politisk lösning,säger . Självklart behövs det enpolitisk lösning. Det är det hela vårt arbete just nuhandlar om. Men på vägen till den politiska lösningenär det faktiskt ganska bra om det finns ambulanser,skolor och humanitär hjälp. Därför ska man inte fnysaåt biståndet.Problemet är att om kunde garantera enpolitisk lösning är det självklart att vi redan skulle hagjort det. Vi kom ganska långt med de förhandlingarsom hölls i , men tyvärr räckte det inte till. situation som vi har kan vi därför inte tänkabort verkligheten. Enda vägen framåt är nya fredsför-handlingar. Det är bra om vi kan få en internationellkonferens, men båda parter måste vilja delta. Annarsblir det inget resultat.Det är bra om vi kan få internationella observatö-rer eller FN-styrkor, men FN-styrkor måste säkerhets-rådet fatta beslut om, och än så länge finns det ingenenighet. stöder dock alla tankar på observatö-rer och internationella monitorer.Yvonne Ruwaida tar upp och undrar om jagverkligen tycker att är neutrala och därför börstyra en lösning. Det är självklart att inte ärneutrala. Det är också självklart att inte skabestämma hur lösningen ser ut. Men det är just för attUSA inte är neutrala som de också har en möjlighetatt påverka Sharonregeringen att göra eftergifter. Detär därför vi vill sätta press på att också ageragentemot den israeliska regeringen.Till vill jag säga att jag inte hållermed om att man på något sätt kan jämställa terrorat-tacker med frihetskamp. Tyvärr är det ju så att vi härofta ser extrema grupper på båda sidor där ingen villha fred. Här ser vi lite grann av en sorts ömsesidigkrigsdans mellan palestinska extremister och israelis-ka fundamentalister där ingen egentligen vill hafredsförhandlingar och se till att man får en varaktigfred. Därför måste de krafter som vill ha fred på ömsesidor också samarbeta.Mats undrade hur vi ser på och hansmöjligheter att stoppa våldet. Självklart borde Arafatgöra mer för att stoppa våldet, men det är samtidigtsvårare för honom när man skjuter sönder polisbilar,skjuter sönder fängelser och utsätter bådeArafat och palestinierna för en sådan förödmjukelse.Låt mig också beröra handelsavtalet med ,associationsavtalet. Det är inte acceptabelt att Israelbryter mot det. menar att man kan exporteravaror från ockuperade områden med samma tullfrihetsom varor producerade i det egentliga . EUmenar att bara varor från det egentliga , inte frånockuperade områden, får säljas med tullfrihet.Här har därför EU också agerat och gått ut ochvarnat alla importörer i om att de varor somimporteras från men som visar sig komma frånbosättningar inte omfattas av fördelaktiga tullbe-stämmelser. Det har också inneburit att importörernanu är väldigt uppmärksamma på var varorna kommerfrån. Information har gått ut till alla tullverk, även detsvenska. Den israeliska reaktionen har varit stark. Dethär är bara ett av många exempel på att ochEU har agerat för att upprätthålla respekten för lagoch ordning också när det gäller handelsavtalet medIsrael.Anf. 119 ():Fru talman! Utrikesminister säger attdet inte går att lita på . Men det går inte heller atttvinga parterna till förhandlingsbordet. harman faktiskt tvingat regeringsledare till förhandlings-bordet under en väpnad konflikt. Det går att användaverktyg, ekonomiska och politiska, för att tvingaIsrael till förhandlingsbordet. Palestinierna vill för-handla om en politisk lösning. Det är israelerna sominte godtar förhandlingar och faktiskt bromsar. Dethär är det enda sättet att sätta stopp för den våldsspi-ral som pågår och som jag hävdar kommer att fort-sätta pågå även om det är lite lugnare i just dessadagar.Det går inte att behandla parterna som jämställda.Man kan inte tro att det kommer något positivt avTenet- eller Mitchellplanen. Där pratar man om va-penvila. Men vad menar man? Är inte ockupationnågonting som inte är vapenvila? Under det somtidigare kallades fredsprocessen besköts civila pales-tinier, kvinnor och barn. Jag har beskjutits av en is-raelisk pansarvagn i det som kallas Område A. Jag,en svensk tjej som heter och två palestinskatjejer har beskjutits av pansarvagnar och haft strål-kastare på oss under det som kallades fredsprocessoch vapenvila. Och det var ingen unik företeelse.Vi har också de odrägliga livsvillkoren, som fak-tiskt bara försämrades under det som kalladesfredsprocessen. Under det som kallades fredsproces-sen byggde man ut bosättningar och nya säkerhetsvä-gar. Man tog palestinsk mark. Man utnyttjadefredsprocessen och hoppet som palestinierna hade omen framtida fred för att ta palestinsk mark. Det ärdetta det handlar om. Därför måste man gå in. Det härär inte två jämställda parter, och jag tycker inte att detSverige gör och det EU gör är tillräckligt.Det är faktiskt så att bryter mot EU:s han-delsavtal. I andra fall har vi kunnat häva ett han-delsavtal mellan EU och något annat land. Varför görman inte det i det här fallet? Varför följer man inteden uppmaning som kommer från 15 kristna organi-sationer i EU? Jag tycker att det är väldigt underligt.Jag tycker att därmed sviker. Jag hånarinte att man skickar ambulansvagnar till ochVästbanken. Jag tycker att det är bra, men det är otill-räckligt.Hur blir det egentligen med allt det som harförstört, all palestinsk infrastruktur? Det är så mycketsom är förstört att man inte kan se det på en TV-skärm. Jag har sett med egna ögon hur myck-et som är förstört. Palestinierna lever i ruinerna av encivilisation. Den ska byggas upp.Mycket av det som har förstörts har byggts upp avEU:s biståndsmedel.