prot · GP0976 · 2002-03-05 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:76Tisdagen den 5 marsKl. 14.00 - 16.3418.00 - 22.48Det justerade protokollet beräknas utkomma -------------------------------------------------------------------------1 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2001/02:260Till riksdagenInterpellation 2001/02:260 av ()om idrottskontoInterpellationen kommer att besvaras den 8 mars2002.Skälet till dröjsmålet är inbokade möten, mötemed och utlandsresor.Stockholm den 21 februari 2002FinansdepartementetBosse RingholmInterpellation 2001/02:269Till riksdagenInterpellation 2001/02:269 av () om uppgifterInterpellationen kommer att besvaras tisdagen den2 april 2002.Skälet till dröjsmålet är utlandsresor och arbets-möten.Stockholm den 21 februari 2002UtrikesdepartementetJan O Karlsson2 § Svar på interpellation 2001/02:258 om bar-nen i ÖstersjöområdetAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkaytterligare åtgärder jag tänker vidta för att stödjabarnen i . Jag utgår i mitt svar ifrånmitt ansvar i regeringen när det gäller området kom-mersiell sexuell exploatering av barn och det samar-bete som jag själv deltagit i när det gäller att bygganätverk i regionen.Jag håller med om att de rapportersom når oss om de svåra förhållanden som mångabarn lever under i är upprörande.Det är skrämmande att så många barn rymmer hem-ifrån på grund av de förhållanden som råder där. Vi iSverige måste göra allt som står i vår makt för atttillsammans med våra grannländer hjälpa till att för-ändra situationen för de här barnen.Men jag vill börja med det samarbete jag varitmed om att bygga upp inom Östersjöstaternas råd ochsom handlar om att bygga nätverk mellan såväl poli-tiker och höga tjänstemän som personer som arbetar iolika verksamheter för barn. Vid den första världs-kongressen mot kommersiell sexuell exploatering avbarn som hölls i ställde sigde deltagande staterna och organisationerna bakom engemensam deklaration och ett löfte att upprätta natio-nella handlingsplaner för att motverka kommersiellsexuell exploatering av barn.I den svenska handlingsplanen, som antogs av re-geringen , presenterades det då nyli-gen påbörjade arbetet med frågor som rör kommersi-ell sexuell exploatering av barn i Östersjöområdet.Sverige hade tagit initiativ till ochlett ett regionalt arbete inom ramen för Östersjösta-ternas råd. åtog sig att i samarbete med Norgeta ansvar för ett multidisciplinärt samarbete i områ-det. Ett annat syfte var att bygga upp praktiskt funge-rande nätverk för samarbete och erfarenhetsutbyte.Socialdepartementet inrättade ensärskild arbetsgrupp för att leda detta arbete. Arbets-gruppens mål är att uppfylla åtagandet att bilda ettnätverk mellan beslutsfattare och hög administrativpersonal, samt att sprida specialistkunskap om sexu-ellt utnyttjade barn i regionen.I mars samma år bekräftade barnministrarna iÖstersjöstaternas råd sitt stöd till en föreslagen hand-lingsplan för att använda informationsteknik i detkompetenshöjande arbetet. Navet i detta samarbete ärhemsidan "at Risk inthe Baltic Sea Region" eller som vi kallar den i dag-ligt tal "". Hemsidan erbjuder möjlighe-ter till interaktivt samarbete mellan barnspecialister iregionen.Inom detta samarbete finns t.ex. ett nätverk förbarnspecialister som i sin dagliga gärning möter ut-satta barn. De arbetar nu för att etablera samarbets-projekt och söka finansiering för dem på olika sätt.I oktober förra året fattade så barnansvariga mi-nistrar ett beslut att fortsätta samarbetet inom Öster-sjöstaternas råd . Ett särskiltbarnsekretariat inrättas nu för att fortsätta utvecklaarbetet mot sexuell exploatering av barn.Det har varit viktigt att avuppbyggnad koncentrera arbetet mot ett område ochgenomföra en god förankringsprocess. När arbetet nuetableras inom sekretariatet kommer den arbetsgruppmed tjänstemän som konstituerats, undervåren att göra en prioritering bland viktiga barnfrågordär kan användas som bas för det fort-satta utvecklingsarbetet i regionen. Gatubarn somkommer ensamma till något av länderna är ett exem-pel på en grupp barn som nämnts i detta samman-hang. Dessa barn är ju utsatta på mer än ett sätt, ochkan vi utveckla vårt arbete för dem i regionen har vikommit en bit på vägen mot bättre förhållanden förbarnen i Östersjöområdet.Till sist vill jag nämna att statsministern kommeratt ta upp frågor om människohandel med sin ryskekollega när statsministrarna inom Östersjöstaternasråd träffas i i juni i år.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka för det utförliga svarsom ministern nu ger om vad man kan göra för deövergivna barnen i våra grannländer , Lettlandoch . Det är skrämmande att det får förekom-ma sådana situationer. Det finns t.ex. 15 000 barnsom lever på gatan i , och det är liknande iandra länder i . Vi har dem så närainpå oss och gör ändå inte mer.Det var en bra genomgång vi fick av IngelaThalén av det vi har gjort. Frågan är bara vadvi kan göra ytterligare. Kan vi hjälpa till med flersaker? Finns det risk eller kanske möjligheter med attdessa länder nu är ansökarländer till EU? Kan EUställa krav på att ska efterlevasför att ett land ska bli fullvärdig medlem i EU? Finnsdet risk att konvergenskraven t.o.m. försämrar deekonomiska möjligheterna att hjälpa barnen i regio-nen? Det är sådana frågor som jag gärna skulle viljafå ytterligare svar på.Många barn- och ungdomsorganisationer har sla-git larm om misshandel och övergrepp som driverbarnen från sina hem till ett liv som missbrukare ochkriminella gatubarn. Unga systerorganisation iLettland och bekräftar den bilden. Tyvärrbekräftades bilden av missförhållanden påden svenska flyktingslussen i dit barn frånforna har börjat komma. Det är barnsom rymt från barnhem och levt som gatubarn i fleraår. Dessa sköra människor måste vi ta hand om både ideras hemland och också när de kommer till Sverige.Anf. 3 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill också nämna att vi alldelesnyligen inom den har utsett enarbetsgrupp som ska verka utifrån Socialdeparte-mentet. Den ska arbeta med att belysa, analysera ochminska mörkertalet när det gäller kommersiell sexuellexploatering av barn i . Den arbetsgruppenkommer också att ha kontakter med närområdet. Vivet att det dessvärre förs barn över gränsen till Sveri-ge och mellan våra länder.Det förtjänar också att nämnas att det har lämnatsett uppdrag med anledning av ensamkommande barntill för att vi på ett bättre sätt ska kunna ta tillvara deras rättigheter och ge dem ett bra stöd när dekommer hit. En del av dessa barn kan också kommafrån vårt närområde.När det gäller ansökarländerna till EU är det enabsolut självklarhet att vi hårt driver kravet att manska följa . Det finns också medelavsatta för att man ska anpassa lagstiftningen på ettsådant sätt att man verkligen arbetar utifrån FN:sbarnkonvention. Alla länder utom och Somaliahar skrivit under . Det finnsredan där ett åtagande i dessa länder.Det pågår inom ramen för Sida-Öst ett trettiotalprojekt som har som mål att arbeta med barn, barnshälsa, barn på barnhem eller barn som dessvärre inteännu har plats på barnhem.Det pågår också, och inte minst, arbete kring barnsom är berörda av ungdomsfängelse. Vi vet att för-hållandena för dessa barn är oerhört vidriga. Därförbehövs det också fortsatt samarbete kring de här om-rådena, och det kommer vi naturligtvis att fullfölja.Anf. 4 ():Fru talman! Jag tycker att det låter som ett brakrav för EU att ställa på ansökarländerna att de måsteefterleva . Man kan ibland fun-dera på vem som ska kontrollera att FN:s barnkon-vention efterföljs och att fattiga länder har så svårt attleva upp till konventionen. Det är oerhört skrämman-de när man hör de stora mörkertal som finns. Dess-utom finns ju den explosionsartade hiv- och aids-spridningen i detta område, som dessa barn ocksåutsätts för eftersom de säljs eller utsätts för det som viibland kallar för trafficking. Där tycker jag att Sverigebehöver vidta ytterligare åtgärder.När det gäller frågan om ifall FN:s barnkonven-tion om barnens rättigheter, som antogs för så längesedan som 1989, bara är en epok och en bortglömdmilstolpe eller om vi ska se till att den lever upp äveni så har vi svenskar ett oerhört starktkrav på oss att också ställa de kraven på våra grann-länder i , och Litauen.Barnkonventionen uttrycker världssamfundetssamlade syn på barn och ger därmed alla länder ettgemensamt språk och ett gemensamt mål. Som jagser det nu så lever de här länderna absolut inte upp tilldet som de har skrivit på, men man kan ju förstå deteftersom länderna är så ekonomiskt utsatta. Jag villåterigen påpeka detta med konvergenskraven frånEU. Kan det finnas en risk att när man ska leva upptill dem så kan det sätta hinder för att vi ska kunnahjälpa de här barnen? Eller kan vi tvärtom se till attdetta blir en hävstång för att barnen kan hjälpas?Anf. 5 Statsrådet ():Fru talman! När det gäller hur länderna uppfyllerkraven och på vilket sätt vi följer barnkonventionenså är det viktigt att poängtera att FN:s barnrättskom-mitté har ansvaret för att bevaka hur länderna arbetarmed . Det är ländernas skyldighetatt rapportera vad man har gjort vart femte år.Bra villkor för barn underlättar för länderna närdet gäller att uppfylla alla typer av konvergenskrav.Jag skulle bli både upprörd och förvånad om mananvände konvergenskraven som ett argument för attinte se till att barn får goda uppväxtvillkor eftersomdet ju både är någonting som ären förutsättning för att länderna ska kunna ha en god,uthållig ekonomi och en god social och hälsomässigutveckling för hela sin befolkning.Eftersom tog upp frågor kring traf-ficking kanske jag ska nämna att regeringen under detsvenska ordförandeskapet prioriterade frågor omhandel med kvinnor och barn. drivs enkampanj mot trafficking i området som leds av jäm-ställdhetsministrar och de nordiska justitieministrar-na. Avsikten är att rikta sig till de män som nyttjarkvinnor och flickor. Det gäller både män i Sverigeoch män i vårt närområde. På det sättet fäster manuppmärksamheten vid att de här flickorna och kvin-norna faktiskt kan bli hjälpta om de inte nyttjas avdessa män.Det förtjänar också att nämnas att olika frivilligaorganisationer deltar i detta. nämndeUnga Örnar, som gör ett väldigt fint arbete. Jag skaockså nämna , som arbetar inom ramenför Daphneprogrammet. Även ochWorld arbetar med frågor somrör barn som är särskilt utsatta i detta riskområde.Anf. 6 ():Fru talman! Jag vill tacka för debatten och för desvar som jag har fått. Även om barnen än så länge äroerhört utsatta och har det svårt så känner jag mignågot lättad över de besked som jag har fått. Det äralldeles klart att länder, stater och ideella organisatio-ner har oerhört mycket att göra för att dessa gatubarninte får bli glömda.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 2001/02:270 om in-tegrationspolitikenAnf. 7 Statsrådet ():Fru talman! har, med utgångs-punkt i att han läst , frågat vilka åtgärder jag avser vidta föratt omsätta rekommendationerna i rapporten i prak-tisk handling.Integrationsverkets rapport bygger på analyser,statistiska sammanställningar och ett stort antalforskningsrapporter inom området som huvudsakli-gen ligger . Rapporten belyser de be-kymmer som finns inom introduktionen av nyanländainvandrare och invandrares problem på arbetsmark-naden. Regeringen är självfallet inte omedveten omdetta. I själva verket har regeringen redan vidtagitåtgärder i syfte att både utveckla och förbättra möj-ligheterna till inträde på arbetsmarknaden och intro-duktionen för nyanlända invandrare.Innan jag kort nämner något om dessa åtgärdervill jag betona att en bidragande faktor till svårighe-terna för invandrare är den diskriminering på arbets-marknaden som förekommer. Redan den 1 maj 1999fick vi en förstärkt lagstiftning mot etnisk diskrimine-ring i arbetslivet. Ombudsmannen mot etnisk diskri-minering (DO) har också fått ökade resurser ochdärmed bättre möjligheter att både utreda anmälning-ar från enskilda och att sprida kunskap bland arbets-givare och fackföreningar om de krav som ställs ilagen.I budgetpropositionen för (prop.2000/2001:1) fördelades de medel om 100 miljonerkronor för som regeringenhar avsatt i syfte att öka sysselsättningen bland in-vandrare. Medlen disponeras bl.a. av AMS för riktadeutbildningsinsatser för personer med utländsk hög-skoleutbildning inom olika bristområden, av för att utveckla introduktionen för flyk-tingar och andra nyanlända invandrare och av för att utveckla och förbättra svenskundervis-ningen för invandrare.En viktig del i det utvecklingsarbetet är att berör-da myndigheter på central nivå och träffade en överens-kommelse om samverkan för att öka invandraressysselsättning och utveckla introduktionen.Enligt en senare rapport som Integrationsverketöverlämnat till regeringen ochsom redovisar utvecklingen av introduktionen underår 2001 har samverkansarbetet mellan myndigheternaoch haft en positiv inverkan påbåde introduktionens innehåll och utformning. Ten-densen är att redan befintliga samverkansformer harutvecklats och att nya har uppstått. Fler aktörer deltarockså i det lokala utvecklingsarbetet. Nya metoder,tankar och idéer har fötts som kan leda till en ut-vecklad och mer individuellt anpassad introduktion.En positiv utvecklingstrend märks när det gäller flyk-tingarnas delaktighet och ansvar för sin egen intro-duktion. Inom svenskundervisningen för invandrare(sfi) utvecklas former som tar större hänsyn till indi-viduella förutsättningar och behov och som har entydligare koppling till arbets- och yrkesliv.Trots de positiva trenderna som Integrationsverketredovisar är introduktionen av nyanlända invandrareändå inte tillräckligt anpassad till individens bak-grund och förutsättningar och det är fortfarande svårtför invandrare att komma in på arbetsmarknaden. Detfinns fortfarande brister i verksamheten och det ärangeläget att utvecklingsarbetet som påbörjades un-der fortsätter.Regeringen har för avsikt att vidta ytterligare åt-gärder för att åstadkomma en effektivare och bättreindividanpassad introduktion för flyktingar och andrainvandrare. Regeringen har därför förraåret tillkallat en särskild utredare för att göra en över-syn med detta syfte som ska vara klar i mars nästa år.Översynen ska bl.a. identifiera om det finns struktu-rella eller andra hinder för egenförsörjning och del-aktighet och också i så fall komma med förslag tillåtgärder.Inom ramen för den nationella storstadspolitikensom beslutade om 1998 har stat och kom-mun inlett ett långsiktigt samarbete för att bryta seg-regationen och öka tillväxten i storstadskommunerna.Storstadssatsningen har inneburit möjligheter för desju kommuner som slutit utvecklingsavtal med rege-ringen att utveckla idéer och förnya verksamhetsfor-mer med inriktning på bl.a. arbete och sysselsättning,ökad delaktighet och förbättrade språkkunskaper.Regeringen ska nu också gå igenom de förslagoch rekommendationer som förfram i rapporterna och se i vilken utsträckning de kangenomföras innan pågående översynsarbete är slut-fört. I de fall rekommendationerna riktar sig direkt tillkommunerna eller annan lokal verksamhet är detnaturligt att de tas upp inom ramen för det utveck-lingsarbete som jag redan har nämnt.Avslutningsvis vill jag säga att även regeringenanser att en mer individualiserad introduktion, snab-bare inträde på arbetsmarknaden och språkstudier ikombination med arbete eller praktik utgör mycketviktiga förutsättningar för invandrares möjligheter tilldelaktighet och egenförsörjning. Både utvecklingsar-betet med kommunerna och översynen som jag harrefererat till har just detta som utgångspunkt.Anf. 8 ():Fru talman! Jag får tacka för svaret.Dessvärre är det fortfarande mycket prat och inte såmycket verkstad. säger här att regeringenär väl medveten om problemen. Ja, konstigt vore detväl annars. Vi är faktiskt många här som uppmärk-sammat regeringen på problemen år efter år.Dessutom har regeringen också i sann konservativanda samma återkommande formulering i budgetpro-positionen år om att utvecklingen inom områ-det inte är tillfredsställande i förhållande till målen.Så säger man år efter år.Likafullt görs ingenting som ger verkliga resultat.Såväl som hennes olika företrädare har istället slarvat bort varje chans till en förbättring. visar med statistik i sin rapport attutvecklingen när det gäller arbete för utlandsföddahar följt en lång trend . Från attha varit i arbete mer än befolkningen i övrigt sker enförändring ungefär 1975. Därefter har det gått fortutför. 90-talskrisen orsakade inte utanförskapet, menden förvärrade situationen från dålig till urusel, ochefter det har mycket lite hänt. Uppgången i syssel-sättningen är dessvärre helt obetydlig.Statsrådet talar om lagstiftning mot diskrimineringpå arbetsmarknaden. Det skulle vara intressant att fåveta vilka förbättringar som denna lag har medfört,om det har blivit några förbättringar eller förändring-ar. Lagar som kommer till av symbolskäl saknarpraktisk betydelse och är ofta kontraproduktiva.Fru talman! Vi moderater har i stället för dennalag länge krävt en sammanhållen lagstiftning avseen-de diskriminering. Är statsrådet här beredd att utlova att det blir en sådan samman-hållen lag med tillika sammanhållen ombudsmanna-funktion?Statsrådet nämner i svaret att 100 miljoner ansla-gits för . Vi är nu nästan halv-vägs inne i , och jag hörde ingenting omresultatet och hur pengarna har använts. Beror det påatt det inte finns något resultat som åstadkommitseller beror det på okunskap om utvecklingen?Vidare nämns överenskommelsen mellan centralamyndigheter och sedan.Även den slarvas över utan att vi får veta om över-enskommelsen inneburit någon förändring för deberörda människorna. Hela svaret präglas faktiskt avett ovanifrån kommande systemperspektiv. När, Mo-na , kommer politiken att innebära reella för-bättringar för verkliga människor ute i utanförskapetsKafkaliknande overklighet?Inte minst statsrådets påstående om sfi är än sålänge bara tomt prat. Redan i vår debatt den 7 no-vember 2000 då vi stod här i kammaren sade MonaSahlin: Där ger jag rätt. Det finnsmånga goda skäl att förändra svenskundervisningen.Ändå talar statsrådet , snart ett och ett halvtår senare, bara om att det utvecklas former som tarstörre hänsyn till individen. Inte ens jag var först.Redan Invandrarpolitiska utredningen hade ett förslagom förändringar av sfi. Dessutom föreslog man envalidering av högskoleutbildningar. Det här förhål-landet, att ingenting har gjorts, kan inte ens benämnaspolitiskt slarv. Det är helt enkelt en total fullblods-skandal. Varför, , ger inte regeringenverklig makt åt människorna och ger dem rätt attvälja var och hur de ska utbilda sig i det svenskaspråket? Varför tas inte resurserna inom högskoloroch universitet till vara? Varför har regeringen intetagit till sig revisorers kritik om valide-ringen?Vidare har regeringen nu tillsatt en ny utredningsom ska bli klar . Men snälla statsrådet , det är väl ändå så att de här frågorna är färdigut-redda nu? I stället krävs det en aktiv ochskarp handling för att få en förändring till stånd.Anf. 9 (-):Fru talman! Jag har alltsedan 1986 ifrågasatt om-fattningen av jämfört med EU:s helt unikaflyktingpolitik. När jag sade detta i början ansågs jagnegativ. Jag svartmålade och t.o.m. ljög. Alla som vill ser att politiken har havererat.Vi kan ta i som exempel. Där finnsvarken assimilation eller integration. Jag har alltsedan1986 sagt att borde bedriva en flyktingpolitiksom regelmässigt och i antalsmässig omfattning bor-de likna ett snitt av den politik som förs av övrigamedlemsländer inom EU. Och ändå har vi under allaår hört talas om alla lyckade projekt. Jag undrar vil-ken naturlag som säger att svenska politiker ska ansesduktigare än kollegerna i övriga EU och resten avindustrivärlden.Fru talman! Jag är förvånad över här . Faktum är att i alla fall tills nu harModeraterna i huvudsak stött den förda politi-ken. Det verkar man ha glömt bort. Om och , , fårbestämma ska det vara en helt fri invandring. Det haringet annat land i hela industrivärlden ens tänkt på.Det ska vi tydligen klara i Sverige.Jag vet att en dansk kommun som heter harvarit lite av ett idealsamhälle för en del politiker somär kritiska mot den nuvarande flyktingpolitiken. Men,fru talman, när man ser hur borgmästaren i harskött sina affärer kan man undra hur hög hans tillför-litlighet är. Han har sysslat med affärer och lån på ettsätt som får svenska politiska affärer att hamna igärdsgårdsserien. Är det kanske de pengarna som hanhar använt till sin lyckade integration? Sedan kanman inte jämföra en kommun med 19 000 invånaremed Malmös 250 000 och betydligtmånga gånger fler.Jag skulle faktiskt vilja ställa en fråga till GöranLindblad. En helt fri invandring måste innebära attdet blir en hårdare konkurrens om jobben i Sverige.Är det nya linje att man ska gå ut pågator och torg och säga till LO-medlemmar och SIF-medlemmar att vi ska öka konkurrensen och konkur-rensutsätta deras jobb ännu mer än ? Det är såklart rätt och skyldighet att göra dettaom de tror på det. Jag tror att det är ett bra förslag förarbetsgivarna, men jag tror att det är ett mindre braförslag för den stora majoriteten av svenska löntaga-re.Anf. 10 Statsrådet ():Fru talman! och jag har som sagtdiskuterat detta . Jag hoppas att vikommer att göra det till. Jag hoppasockså att kan erkänna att trots att vikan ha en hel del olika ingångar i den här frågeställ-ningen är det ingen skillnad när det gäller avsikten iden här debatten. Både för individernas egen skulloch för nationen som helhet måste , svensktnäringsliv och svenskt politiskt liv komma längremed integrationsfrågorna än vad vi har gjort hittills.Därom är vi helt överens.Men däremot reagerade jag när in i den vanliga retoriken om mycket prat ochlite verkstad, att det inte görs någonting och att ing-enting händer. Det är inte sant. Man kan föra merkvalificerade diskussioner om det görs tillräckligt ochom tillräckligt mycket har hänt, men det blir intetrovärdigt när det låter som om ingenting görs. Omman tittar igenom hela rapportvisar den på de brister som jag också håller med omfinns. Men den visar också på en hel del positivaresultat som kan visa upp framförallt när det gäller utvecklingen på arbetsmarknadenoch när det gäller arbetslösheten i många av de grup-per som har haft det oerhört tufft ochsvårt. Det har skett en förändring. Inte minst synsdetta väldigt tydligt i de sju storstadskommuner därstat och kommun nu gemensamt jobbar med utveck-lingsavtalen. Där har bidragsberoendet och arbetslös-heten minskat snabbare än på andra håll.Det finns alltså någonting att lära av det samar-bete som kommun, stat och olika myndigheter nubedriver ute i förortskommunerna. Integrationspoliti-ken har inte i sig misslyckats, men det finns mångaexempel på att integrationen måste gå fortare ochomfattas av fler grupper än vad som är fallet i dag.Jag vill också säga att diskrimineringslagarna,som också har skärpts, inte bara är en symbol utanockså en realitet. Det är lagar med reell innebörd, ochde har för många individer betytt upprättelse när manhar nekats arbete eller intervju på grund av att manburit slöja, haft fel hudfärg och hårfärg eller har haften sexuell läggning som inte har ansetts passande.I många av de här fallen är diskrimineringslagarnaett skydd för individen. Det är reellt och inte bara ensymbol. Däremot vet mycket väl attockså jag vill se en samordning av diskrimineringsla-garna och så långt det är möjligt också en samordningav ombudsmännens arbete. Därför jobbar redan nu enutredning med just detta. Jag hoppas att vi kommeratt få fram ett förslag som visar att det är lättare attkomma åt diskrimineringen om lagstiftningen byggerpå mänskliga rättigheter. För detta arbetar alltså redanen utredning.Vidare frågar om det kommitnågra resultat av de 100 miljoner som anslåsunder en period som redan nästan till hälften har gått.Ja, en hel del sådana resultat finns redan. Detta visarIntegrationsverket i sin rapport.