prot · GP09109 · 2002-05-21 00:00:00 — Omkring hälften av alla matförgiftningaranses orsakas av dålig livsmedelshantering i hemmet.I regleringsbrevet för har regering-en uttryckt att målet är en minskning av antalet sjuk-domsfall orsakade av dålig hantering av livsmedel ihemmet. Regeringen verkar således även genominformationsinsatser för att uppnå en god säkerhet ilivsmedelskedjans sista led.Regeringens agerande vid larmet om akrylamid ilivsmedel är ännu ett exempel på att vi ser livsme-delssäkerheten från ett helhetsperspektiv. genomförde jag tillsammans mednågra av mina regeringskolleger från Justitie-, Social-och Miljödepartementen en diskussion med forskare,berörda myndigheter, handel och industri samt före-trädare för konsumenterna om den fortsatta hand-lingsplanen efter akrylamidlarmet.Jag gör den bedömningen att regeringen genomsitt aktiva agerande, genom målstyrningen av deansvariga myndigheterna samt genom sitt arbete inomEU skapat goda förutsättningar för att upprätthålla ensäker livsmedelskedja från primärproducent via för-ädlingsindustri fram t.o.m. konsumentledet.Jag tycker också att det är viktigt att slå fast attlivsmedlen faktiskt aldrig har varit så säkra att ätasom för närvarande.Då , som framställt interpella-tionen, var förhindrad att närvara vid sammanträdetmedgav andre vice talmannen att istället fick delta i överläggningen.Anf. 12 ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Detta är en ak-tuell fråga. har det förts mångadiskussioner om livsmedelssäkerhet. Giftlarmen haravlöst varandra, kan man säga. Det har rört sig omtillsatser i foder, djursjukdomar osv. sist handladedet om akrylamid.Jag är lite förvånad över att ministern i svaret sä-ger att livsmedlen faktiskt aldrig har varit så säkra attäta som . Ser man på förekomsten avcamplyobacter och salmonella i kan jag hållamed om det. Men problemet har fått en annan dimen-sion eftersom vi har tillfört kemikaliersom man kan fundera över om de verkligen hörhemma i livsmedel. Det är detta som interpellation handlar om. Jag håller medinterpellanten om att det saknas en helhetssyn.I och i hela västvärlden ökar antalet aller-gier dramatiskt, och där ligger i topp. Det ärintressant att diskutera hur det kommer sig att såmånga blir allergiska, och det rör sig ofta om ungamänniskor.Det finns en studie som är mycket intressant. Denvisar att elever på i inte är aller-giska i samma omfattning. De bor i likadana bostädersom andra barn, men det som skiljer är matvanorna.Man kan ju fundera över om det är någonting i matensom gör att dessa barn slipper allergier.Familjer som flyttar från det gamla tillVästeuropa får samma allergimönster som vi har här.Barnen och även de vuxna blir allergiska, vilket manförr trodde var omöjligt.Antalet cancerfall ökar också i den rika delen avvärlden. Vi vet inte vad det beror på. Men det larmsom har kommit om akrylamid kan tolkas som attmaten även här spelar en viktig roll. Det är kanske ärde små mängderna av ständig tillförsel av kemikaliersom gör att kroppen säger nej. Akryl-amid kan vara en sådan kemikalie. Andra kemikalierkan vara rester av bekämpningsmedel. Framför allt påimporterade frukt och grönt kan vi se att det finnsrester av bekämpningsmedel. Vad är det som säger attsmå barn tål det? Det är inte naturligt och inget somhör hemma i kroppen, men man träffar på det stän-digt.I interpellation tas också uppgenmanipulation. För att man skulle kunna användade nya genmanipulerade grödorna var man tvungenatt höja acceptansnivån för Roundup. Det gäller deämnen som är resistenta mot Roundup.Ett annat livsmedel som behöver diskuteras - ochjag hoppas att vi kan få en bra diskussion om det - ärvatten. Det är människans viktigaste livsmedel. Vihittar rester av bekämpningsmedel i vatten iväldigt stor omfattning. Vattenkemisterna säger att dehittar allt som kan detekteras. Får man metoder för atthitta dessa kemikalier, då hittar man dem också.De nya bekämpningsmedelskemikalierna är väl-digt giftiga, och det behövs mycket låg halt för att deska fungera i lantbruket. Det är på gott och ont, mendet betyder att de låga halter som är giftiga är svåraatt detektera. Här saknas det definitivt en helhetssyn.Jordbrukspolitiken, kemikalieanvändningen, be-kämpningsmedelsanvändningen måste knytas ihopmed livsmedelssäkerheten.Om vi bortser från bakterier, hur avser ministernatt agera? Här finns det lite brister, men inte bara iSverige. har kommit långt i frågan, men detgäller också EU och hela världen.Anf. 13 Jordbruksminister ():Fru talman! Att jag kan säga att vi aldrig har haftså säkra livsmedel som vi har bygger jag på derön och de uttalanden från våra forskare i ,som inte bara har forskat om den svenska situationenutan också om situationen i EU. Det är inte någotpolitiskt uttalande, utan det är helt enkelt vad våravetenskapsmän har kommit fram till. Det är bra attkomma ihåg det. Dessa ständiga larm kan ju skrämmaupp människor på ett sådant sätt att de blir sjuka baraav att bli uppskrämda. Det får vi inte glömma.Det handlar också om att försöka att nå en balans.Där tror jag att det finns mycket nytt att göra. köttkontrollen, som är en fråga som har en väl-digt lång historia, infördes gjordes den på ett visstvis, och det är inte alldeles säkert att det är moderntoch tillämpligt . Det kanske finns andra risker som man hellre borde fokusera på. Ett sådantarbete vet jag pågår på , där det är isin linda, men det kommer också att tas upp under detdanska ordförandeskapet under dess jordbruksminis-ters ledning. Ur det perspektivet kan vi inte nöja ossmed det som är, utan vi måste gå vidare. Såär det ju.Sedan tog upp frågan om cancer-fall. Jag vet inte hur många av cancerfallen som ärrelaterade till kemikalier i mat. Vad jag däremot vetär att ett stort antal av de kostrelaterade cancerfallensom vi har hänger ihop med tillagning, fetthaltoch sådana saker. Om man vill få ned antalet sjuk-domsfall borde man hellre fokusera på livsstil och påkonsumtion, vad vi äter för något. Jag vill inte negli-gera detta med tillsatser, men jag tycker att fokusibland hamnar något fel. Det handlar om hur vi lagarmaten, och det handlar om vad vi äter.Jag vet att exempel-vis visade på att vi , beroende påvad vi åt , hade olika typer avcancer. Rökt mat gav en typ, salt mat gav en annantyp. Det finns mycket sådant som man ska funderaöver innan man så ensidigt fokuserar på kemikalier imat, som jag tycker att interpellanten och också Gud-run gör.Därmed inte sagt att det ska finnas onödigt mångakemikalier. Det är inte det jag försöker säga. Jagförsöker säga att riskvärdering, hur man ska värderarisker, borde bli föremål för en diskussion, för jagtycker inte att vi alltid värderar risker på ett korrektsätt.Anf. 14 ():Fru talman! Jag håller naturligtvis med om att denhär interpellationen hanterar problemet utifrån ensynvinkel, dvs. att det här handlar inte om rökningeller om fet mat utan om livsmedelssäkerheten. Vikan stå här och diskutera olika anledningar till can-cerfall, men det är säkert en annan interpellation, omman säger så.Den största förändring som egentligen har skettnär det gäller maten är kemikalierna.På 50-talet använde man inte alls kemikalier i sammautsträckning som vi gör . Vi kan se att det harbetytt enormt mycket för den biologiska mångfalden.Både antalet arter och antalet individer inom vanligaarter har gått tillbaka mycket starkt på grund av justkemikalieanvändningen.Vi kan väl vara överens om att det naturligtvisskulle vara mycket bättre om vi kunde ha ett jordbrukutan kemikalier. Framför allt gäller det vattensitua-tionen. Många av de gamla kemikalierna men även endel nya återfinns faktiskt i vatten. Restprodukter avRoundup har återfunnits både i yt- och grundvatten.Då måste vi naturligtvis fråga oss: Är det här ett sam-hälle som känns livsmedelssäkert i det långa loppet,eller måste vi fundera på om vi kanske måste ta nyakrafttag?Tidigare fanns det ett bekämpningsmedelsmål,dvs. att vi skulle halvera mängden bekämpningsme-del. ökar användningen av bekämpningsmedel,som vi kan se en tendens åt två håll. Det ärmånga lantbrukare som ställer om till ekologisktjordbruk och inte besprutar alls, medan de som fortfa-rande besprutar jordbruken besprutar dem mer. Denhär tendensen borde naturligtvis brytas om vi anseratt det här är någonting som inte är önskvärt.När det gäller omfattningen av allergier är detockså svårt att veta vad de beror på, men det är defi-nitivt något som handlar om västvärldens sätt att leva.Trots att man i kanske har mer sot, stoftoch den typen av föroreningar, är det här vi har aller-gierna. Man har diskuterat mycket vad det beror på.En studie som har gjorts i visar på en signi-fikant skillnad, att barn som går i Waldorfskolornafaktiskt har en lägre frekvens av allergier än andra.Det är så pass stor skillnad att man håller på att göraen fördjupad studie, där man kan se att det enda somfaktiskt skiljer är matvanor. Barnen bor i sammabostadsområden. Jag vet inte om det kommer att visasig att det kanske beror på att de äter mycket syradegrönsaker eller om det kan visa sig bero på att de baraäter kravmat och inte får i sig de här restsubstanserna.Det är i alla fall en mycket intressant diskussion.Det är lätt att vi i slår oss för bröstet ochsäger att vi är bra, och vi är väldigt duktiga på attminska bakterier. Vi är duktiga på att ha håll på cam-pylobacter, vi är duktiga på att informera människorom hur de ska göra. Visst har det förekommit en delfall. Vi hade ju ett i häromsistens som faktisktockså orsakade dödsfall. Det visade sig att man ändågjorde fel när man kylde mat.En annan fråga som jag också tycker tillhör hel-heten är att allt färre tillagningskök finns ute i kom-munerna på daghem och skolor, vilket innebäratt man också där börjar få en ökad risk därför attmaten varmhålls på ett felaktigt sätt. Det här måsteockså läggas in i den helhetssyn som vi ska ha.Jag skulle önska att vi fick färre larm över tiden.Tyvärr tror jag att vi kommer att få fler larm övertiden, för jag tycker att vi kan se en viss nonchalansmot detta.Den här debatten är viktig för att just slå fast attför att vi ska kunna behålla en hög livsmedelssäkerhetmåste detta diskuteras . Frågan måste hållaslevande hela tiden.Anf. 15 Jordbruksminister ():Fru talman! Ja, jag tror också att vi kommer att fåfler larm över tiden, för i och med att vi blir allt duk-tigare på att finna olika saker, göra analyser osv.kommer denna riskinformation att nå ut till medbor-garna, naturligtvis. Men desto viktigare tycker jag dåatt det är att man kan riskvärdera på ett korrekt sätt.Jag ska ta ett exempel. hade viunder det svenska ordförandeskapet en väldigt häftigdiskussion om BSE, de galna korna, och dess mänsk-liga variant, sjukdom. Det gjordesotroliga ansträngningar både ekonomiskt, regelmäs-sigt och på annat sätt inom EU för att komma till rättamed detta. Man eldade upp djuren, och vi skapade ettregelverk som blev otroligt kostsamt för länderna.Detta gjordes därför att köttkonsumtionen minskade, iTyskland med så mycket som . vet viatt har drygt hundra personer i världenavlidit av denna mänskliga variant av BSE. är det i ett av medlemsländerna mer än tusenpersoner som dött av salmonella. Men det är man inteberedd att ta i med hårdhandskarna mot.Det här tycker jag visar hur fel det kan bli när maninte gör en korrekt riskvärdering. tillhörju för övrigt de som ville gå ännu hårdare fram närdet gällde testen av BSE, så ni har er del i det här.Jag delar uppfattningen när det gäller varmhåll-ning, att varje skola borde ha sitt eget tillagningskök.Det är i och för sig en fråga, men ett avmina interna mål för politiken är att se till att barnoch unga får bra mat, och det kan man göra om manär politiker genom skolmåltiden, som är ett av minaprioriterade områden. Jämfört med hur det var 10-15år tillbaka i tiden tycker jag att skolmaten ärväldigt mycket annorlunda och väldigt mycket bättre.Sedan delar jag inte uppfattningen att den störstaförändringen är kemikaliseringen. Dethar skett många andra förändringar. Ta en sådan saksom att i stället för att röka eller salta mat fryser vi in mat. Det är bättre för folkhälsan. Sedan finnsdet naturligtvis saker som är sämre . Vi stressarmer, vi äter mer fet mat, vi äter snabbmat osv., så detfinns många faktorer som gör att vi rent hälsomässigthar det sämre än vi hade . Men medett vetenskapligt synsätt är maten trots detta säkrare än den var på 50-talet.Så fick jag också en fråga som handlar om hurjordbrukspolitik, kemikalieanvändning och annat kansamverka. Det är klart att det ska vara en samverkan,och det sker ju allra bäst genom att våra myndigheterhar ett nära och gott samförstånd och en bra relation.Det gav mötet en vittnesbörd om,att de samverkar väldigt bra. I det här fallet handladedet om och , somhade en nära relation för att klara ut konstigheter ochdärmed skapa en bättre folkhälsa.Anf. 16 ():Fru talman! I och med detta får jag tacka för denhär interpellationsdebatten. Jag delar uppfattningenatt en del av de stöd som har gått ut i samband medBSE-krisen naturligtvis snarare är stöd till en skärradnäring än något annat. Vi vet ju också hur jordbruks-politiken ser ut inom EU. Det behöver vi inte diskute-ra här. Den innehåller ibland ganska mycket konstig-heter.Vad den här debatten inte har fokuserat på, vilketjag tycker är lite synd, är allergier. Jag tror faktiskt attvi måste fundera lite grann på frågan om allergier ochmat. Jag skulle också önska att jordbruksministerntog initiativ till att få ett nytt halveringsmål för be-kämpningsmedel. Den minskning som har skett hartill stor del berott på att det behövs mycket mindre avde kemikalier som används, de s.k. lågdosprepa-raten, eftersom de är mycket giftigare, vilket i sig ärett problem.Det står också ett problem bakom dörren, nämli-gen EU:s positiv-lista. Det finns en risk när det gälleren hel del av de gifter som vi finner i grundvatt-net och som är mycket otäcka. Man har dokumenteratatt de är cancerframkallande. Det finns en risk för attde kommer tillbaka. Här hoppas jag att regeringenkommer att vara mycket aktiv och se till att dessakemikalier inte tillåts i . Annars står vi infören ny diskussion som vi måste ta.Jag hoppas också att det intresse som fanns förnågra år sedan för genmanipulerade livsmedel harkommit av sig lika mycket som det verkar. Jag tror attden introduktionen också kommer att öppna för allt-mer användning av bekämpningsmedel.Det är intressant att konstatera att jordbruksmi-nistern och jag tillhör den första generation som äruppfödd på den här typen av mat. Jag kan tyvärr sägaatt jag har ganska många bekanta som har drabbats avcancer i olika former. Vi är den första kemikaliseradegenerationen, om man får säga så. Vi får väl se hurlänge vi lever. Det kanske är vi som kommer att blibeviset för att den här livsstilen inte riktigt håller.Tack för debatten!Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2001/02:344 om av-veckling av försvarsmaterielAnf. 17 Försvarsminister ():Fru talman! har i samband med av-vecklingen av försvarsmateriel frågat mig om vilkaåtgärder jag vidtar för att avvecklingen avöverskottsmateriel leder till största möjliga netto förstaten och skattebetalarna.Först vill jag beklaga att den här debatten har för-dröjts. Skälet är att överlämnandet av interpellationentill Försvarsdepartementet fördröjdes några dagar.Detta ledde till att jag och inte kundefinna en debattdag som passade både mig och honom.I sakfrågan vill jag erinra om att jag iår var här i kammaren och informerade om avveck-lingen av övertalig materiel hos Försvarsmakten ochatt jag då redovisade helhetsbilden av denna kom-plexa fråga.I ett första steg bedömer Försvarsmakten insatsor-ganisationens, vari hemvärnet ingår, behov av materi-el utgående från dess uppgifter och verksamhet. Där-efter klassificeras resterande materiel som överskottoch avvecklas. Överlåtelse av försvarsmateriel är ettmyndighetsansvar, och Försvarsmakten axlar dettaansvar väl. Den analys myndigheten gjort med ut-gångspunkt i regeringens inriktning och de krav somställs på avvecklingsarbetet har resulterat i en strategiför försäljning av övertalig materiel. I analysen harmyndigheten vägt in att både lagen om statsbudgeten(1996:1059) och förordningen om överlåtelse avstatens lösa förnödenheter (1996:1191) ställer krav påaffärsmässig försäljning.Ola bedömer att vald metod för utför-säljning begränsat antalet köpare. Försvarsmakten villhävda motsatsen. Resultatet av den valda metoden harvarit att ett stort antal anbudsgivare visat intresse förde första försäljningsomgångarna. Det faktum att detförekommit såväl nationella som internationella an-budsgivare har visat på en stor mängd och bredd avspekulanter. Metoden har främjat konkurrensen ochmöjligheterna till intäkter för staten.Myndigheten utvärderar och drar erfarenheter ef-terhand som avvecklingen fortskrider och vidtar suc-cessivt förändringar för att förbättra den valda meto-den. Inför den senaste försäljningsomgången, num-mer två i ordningen, erbjöds exempelvis materielen itvå delar, en del som innehöll fordon och arbetsma-skiner och en del som bl.a. innehöll kläder och tross-materiel. har publicerat utbu-det på sin hemsida på Internet och redan under denförsta veckan den låg ute noterades drygt 150 besökper dygn. Försäljningsomgången innehöll denna gångingen materiel som är klassad som krigsmateriel,vilket också bedömts öka antalet möjliga köpare.Myndighetens avsikt är att efterhand som värdefullaerfarenheter dras fortsätta införa eventuella föränd-ringar inför de försäljningsomgångar som följer.Ytterligare förändring som myndigheten genom-fört är att antalet terminalplatser som utnyttjas somuppsamlingsplatser har ökats. Detta har genomförtsför att minimera transportkostnaderna.Delar av den första försäljningsomgångens mate-riel auktionerades ut till allmänheten i Norrköpingden av köparen, det engelska företaget . Intresset för materielen var stortoch auktionen besöktes av uppskattningsvis 10 000personer. Det är sannolikt att man även i kommandeförsäljningsomgångar kommer att sälja vidare genomkommande köpares försorg.Fru talman! Växlingen till det nya försvaret pågårnu för fullt, och jag utgår från att Försvarsmaktenkommer att bedriva verksamheten så att avvecklingengenomförs på ett för Försvarsmakten och statensammantaget bra och rationellt sätt.Mot bakgrund av vad jag har sagt och motvad jag har redovisat här anser jag att avveck-lingen genomförs på ett effektivt sätt, och jag ser inget behov av att regeringen vidtar några åtgär-der för att förändra avvecklingen.Anf. 18 ():Fru talman! Jag ska börja med att tacka statsrådetför svaret, bl.a. av den anledningen att jag tycker attsvaret ger mig rätt i stora delar. Skälet till att jag harställt den här interpellationen är att jag är bekymradöver Försvarsmaktens utförsäljning av överflödigtförsvarsmateriel. Jag menar att statens och skattebe-talarnas egendom ska försäljas på ett sätt som gerstörsta möjliga netto till staten och därmed till skatte-betalarna. Jag har därför varit mycket kritisk till denmetod som man har valt, dels att klumpa ihop alltmateriel till en mycket stor post varje gång man säl-jer, dels att man, när man klumpar ihop, blandarkrigsmateriel och övrigt materiel. Det begränsar an-talet köpare.Nu säger statsrådet i sitt svar först att det här intebegränsar antalet köpare. På nästa sida i svaret kon-staterar han att numera ska man dels dela upp för-svarsmaterielen i fler poster, dels särskilja krigsmate-rielen från annan materiel därför att det ökar antaletköpare.Javisst, så är det. Är det så att man gör fler poster,att man fördelar materiel i olika kategorier, öppnarman för fler köpare och därmed för ett bättre netto förstaten. Fler köpare gör det alltså möjligt för fler attvara med och bjuda. Därmed ökar möjligheterna attfå ett bra netto till staten.Det här svaret visar också, tycker jag, att fråganom nettot för staten och skattebetalarna inte har varituppe för övervägande på departementet.Det man har funderat över är uppenbarligen hurman snabbt ska kunna avveckla materielen till så lågkostnad som möjligt för staten. Man verkar inte hafunderat över hur det ska leda till ett netto för skatte-betalarna.Jag tolkar ändå svaret som att det är en förändringpå väg. fördelar man materielen i större poster.Man säruppdelar materielen och skiljer på krigsmate-riel och övrig materiel, för man inser att det ger flerköpare och att det också kan ge mer pengar till staten.Fru talman! Än en gång vill jag tacka ministernför svaret.Anf. 19 Försvarsminister ():Fru talman! Det är positivt att tyckeratt utvecklingen går åt rätt håll.Jag har i min redovisning för kammaren pekat påatt detta är en oerhört stor förändring, och myndig-heterna, både Försvarsmakten och , ska lära sig av erfarenheterna. Det är därförglädjande och, hoppas jag, framgångsrikt att man nugör ett försök med en något annan försäljningsord-ning.Jag vill egentligen inte skapa någon ytterligarekonflikt med interpellanten, men jag vill fästa upp-märksamheten vid - och det gjorde jag redan i dis-kussionen här i kammaren - att det avgörande ärkravet på affärsmässighet. Det betyder att det är fleraolika faktorer som ska vägas in i ett slutligt resultat avhela försäljningsverksamheten, ekonomiskt sett.Vi bör naturligtvis hålla ögonen på att det blir enbra konkurrens som kan leda till bra bruttointäkter förstaten, statsverket. Men vi måste också väga in kost-naderna för verksamheten. I kostnaderna för att orga-nisera avvecklingen ingår inte minst många civilaanställda som egentligen är omöjliga att ersätta, förde har en sådan hög kunskap. Det handlar om kostna-derna för själva försäljningen. Det handlar om möjli-ga besparingar i förrådshyra och om ledtider m.m. Jagkan nämna att vi på Försvarsdepartementet från För-svarsmakten har fått uppgiften att förrådshyran förenbart överskottsmaterielen uppgår till ca 2 miljonerkronor om dagen.Vad jag vill ha sagt med detta är: Ja, statsmakter-na är intresserade av ett netto. Men bruttointäkterframbragda genom en vettig konkurrens i det mankan kalla för grossistledet ska vägas mot de kostnadersom statsverket har för att kunna leverera materielenoch för att kunna avveckla de kostnader man har förförrådsverksamheten. I den meningen är vi självklartintresserade av ett netto.Anf. 20 ():Fru talman! Sedan föregående debatt i kammarenär jag väl införstådd med att kostnaderna för avveck-lingen har varit viktiga för departementet, liksomledtiderna, förrådshyran och mycket annat. Därförbegränsade jag min fråga i interpellationen till atthandla om vad statsrådet tänkte göra för att se till attavvecklingen skulle leda till ett så stort netto sommöjligt. Det var också för att se om departementet harfunderat över och gjort något för att se till att nettotska bli så stort som möjligt. På den frågan är svaretganska otydligt. Man fördubblar i och för sig antaletposter, man skiljer krigsmateriel från övrig materielosv. för att öka antalet möjliga budgivare och köpareoch därmed öka intäkterna. Men i övrigt verkar man idepartementet över huvud taget inte ha reflekteratöver hur man ska öka nettot för verksamheten.Det är möjligt att jag, som kommer från landetoch är van vid lantbruk och bonderiverksamhet, tyck-er att det känns mer naturligt att göra som när manska sälja en gård med alla dess inventarier. Då bjuderman inte ut allt i en post utan i flera. Man kanske hyrin en auktionist som håller i att sälja muttrar, skruvaroch spikar och som delar upp det i olika fyndlådoroch hinkar. Man säljer traktorn för sig och tröskan försig. Jag tror definitivt att om man blandar ihop skru-varna och bultarna med traktorn, korna, skördetrös-kan och fastigheten leder det inte till största netto förden som säljer sin gård.Det är möjligt att det här sätter att resonera är förpraktiskt för att riktigt passa på ett departement här iStockholm, men jag tror ändå att det finns en poängdär. Öppnar man genom att ha flera poster gör mandet möjligt för fler människor att bjuda på just dedelar som de är intresserade av. Slår man ihop allt post är det väldigt få som kan vara med och bjudapå det.