prot · GP0993 · 2002-04-10 00:00:00 — Därförvill vi t.ex. flytta över i varje fall merparten av deresurser som används för att repetera grundsko-lan på gymnasiets individuella program i stället tillmera stöd, på speciallärare och på extratimmar långtnere i grundskolan.Det behövs också riktiga krav på förkunskaper fördem som ska börja gymnasieskolan. Det behövs föratt tvinga fram att verkligen läggergrunden. Låt elever lämna först när deverkligen nått målen, även om det för en del kan taolika tid. Det kan finnas de som nått grundskolansmål , och ska de få lämna grund-skolan om de vill det. Men det finns också de sombehöver gå där i kanske . kan det bästavara att en elev får ett extra år redan i tvåan eller treanför att inte halka efter redan från början. I en flexibelgrundskola är det inte något konstigt att man får taolika tid på sig.Betygen ska inte behöva komma som en över-raskning när man ska börja i gymnasiet. Därför skabetyg sättas , i sexan. För att betygenska kännas rättvisare behövs fler betygsnivåer ändagens tre nivåer på . Särskilt hoppetmellan Godkänt och Väl godkänt upplever mångaelever som alldeles för stort.Att eleverna däremot vill ha kvar betygen är detingen tvekan om. I en Sifoundersökning genomfördpå uppdrag av svarade aveleverna att de ville ha kvar betygen i skolan. Detborde också vara självklart att föräldrarna ska ha rätttill skriftlig information om hur det går för barnen iskolan. Speciallärarna måste komma tillbaka till sko-lan i stället för att försvinna, som de är på väg att görai dag. Gör obligatoriska utvärderingar med nationellaprov redan i trean, så att ingen enda elev som behöverextra stöd glöms bort!Fru talman! Skolan har många uppgifter, men förmin del tvekar jag inte om vad som är skolans huvud-uppgift. Skolans viktigaste uppgift är att ge kunskapoch skapa förutsättningar för människor att gå vidarei ett kunskapssamhälle. Skolan kan inte lösa samhäl-lets alla problem, men den kan ge människor en bättremöjlighet att få makt över sina liv. Det var det somvar den gamla folkskolans fantastiska uppgift, attöppna dörrar till nya kunskapsvärldar som inte fanns ide fattiga hemmen , och det är det somäven är skolans verkliga utmaning. Skolan är tillför alla elever, men kanske är skolan allra viktigastför de elever som inte automatiskt har kunskapstörs-ten och läsandet med sig hemifrån.Segregationen i , uppdelningen mellan in-vandrare och svenskar, mellan långtidsarbetslösa ochyrkesmänniskor, ser jag och som ett av destörsta och allvarligaste problemen i . En avde allra största svagheterna i dagens skolpolitik är attden inte bidrar till att bryta segregationen. En inter-nationell rapport, , visar att Sverigeligger på en dålig 27:e plats bland 33 undersöktaländer när det gäller att ge invandrarbarn utbildning. ISverige löper en elev med annat modersmål änsvenska dubbelt så stor risk att misslyckas i skolansom elever med svenska som modersmål. Därför ärdet nu en oerhört viktig skolpolitisk uppgift att geinvandrarbarnen en rättvis möjlighet till bra utbild-ning.Återigen kommer vi tillbaka till att en kunskaps-skola med höga krav och med individuell undervis-ning är en skola som är bra för alla. Den som har ettannat modersmål behöver en bra skola redan frånbörjan. En kravlös skola däremot lämnar dem sombehöver hjälp i sticket.Skolans viktigaste resurs är lärarna, och den re-sursen är det nu tyvärr allt större brist på. kanman inte räkna med att ens barn undervisas av enutbildad lärare i skolan. I längden är det avgörandeför skolan att det finns utbildade lärare. Därför är detdags att våga säga i klartext att läraryrket ska uppgra-deras. Lämna över de pedagogiska besluten från poli-tiker till lärare, utveckla en kvalificerad lärarutbild-ning som ger karriärmöjligheter, mobilisera politisktstöd för att skapa arbetsro och trygghet i skolan ochse till att lönen speglar yrkets ansvar och utbildnings-krav! En särskild lärarlegitimation skulle ge ett tyd-ligt budskap att det här yrket kräver något speciellt.Fru talman! behandlar vi också ett antal mo-tioner om förskolan. Situationen där skiljer sig tyvärrinte så mycket från , dvs. det är stor bristpå lärare. Vi har ju äntligen fått en rätt till allmänförskola för alla barn , och vi harfått en förskoleklass. Detta har länge ar-betat för, och därför är vi nu allvarligt bekymradeöver utvecklingen i förskolan. Om reformen medallmän förskola ska bli meningsfull, måste det finnasförskollärare och tydliga mål i läroplanen för försko-lan.Jag vet inte varför majoriteten här i kammaren sä-ger nej till att pedagogiskt utbildad personal ska haansvar för verksamheten i förskolan. På det sättetnedvärderar man ju förskollärarutbildningen, och omman nedvärderar denna bidrar man inte till att fler villutbilda sig till förskollärare.Från sida har vi krävt att det ska varasamma krav på utbildade förskollärare som det ärkrav på lärare i . Det ska också skrivas ini läroplanen att pedagogiskt utbildad personal ska haansvar för verksamheten och att det ska finnas tydligamål för förskolans arbete.På många håll i landet är det t.ex. uppenbart all-deles för stora grupper i förskolan. Det blir på mångahåll nästan omöjligt att bedriva mer än en passivbarnomsorg. Om vi får tydliga mål för förskolansarbete tvingas vi också se över hur grupperna ska seut för att det pedagogiska arbetet ska bli meningsfullt.Fru talman! Tyvärr har regeringspartiet valt attfortsätta i samma spår när det gäller den dåliga skol-politik som utvecklades fullt ut åren kring 1968. Desenaste åren har sorgligt nog Socialdemokraterna intealls tagit upp de viktiga frågorna i skolan. Den skol-debatt som startats från regeringen eller från dessstödpartier handlar inte om det som är skolans verkli-ga utmaning och heller inte om det som är skolansverkliga problem. I ställeet har vi fått se ett antalmycket märkliga utspel. De har antingen kommit fråndet socialdemokratiska partiet, från regeringen, frånmyndigheter eller från utredningar med socialdemo-kratiska ordförande.Förslag som har kommit från den sidan handlarom att man har velat slopa kravet på godkänt i svens-ka, engelska och matte för inträde till gymnasiet. Manhar velat slopa betygsgränserna på de nationella pro-ven, så att lärarna inte får något stöd i sin betygssätt-ning. Man talar om att slopa de tydliga målen i läro-planen, så att vi kan utvärdera om skolor-na når målen, och man ifrågasätter betygen på olikasätt.Skolverket, regeringens högsta skolmyndighet,har uttalat att är på vägatt bli för skolämnes- och kunskapsinriktad.En del av de här förslagen har efter hård kritikdragits tillbaka. Men nog är det märkligt att debattenfrån regeringssidan bara handlar om att minska kra-ven, försvaga utvärderingen och sudda ut skolanstydliga kunskapsuppdrag.Därför, fru talman, står vi långt från var-andra i skolpolitiken, och därför är jag fullständigtövertygad om att en liberal politik för skolan verkli-gen behövs för framtiden.Jag nöjer mig med att yrka bifall under punkt 6 tillFolkpartiets reservation 2.Anf. 172 ():Fru talman! har den här gången lagtfram två motioner som är rätt omfattande och avgenerell natur: en som sammanfattar vår skolpolitikrörande barnomsorg, förskola och förskoleklass ochen som beskriver skolpolitik för grund-skolan. Därutöver har vi en lång rad motioner sommera utförligt tar upp mera specifika frågor.Motionernas innehåll behandlas relativt utförligt ibetänkandet, och jag tänkte inte försöka beskrivainnehållet i dessa motioner nu i anförandet, utan istället ta upp två övergripande problem, ett för för-skolan och ett för , som jag tror är vä-sentliga för den framtida skolpolitiken.Låt mig börja med förskolan. Förskolan är fortfa-rande under utbyggnad. Verksamheten expanderar.Förskoleverksamheten vilar på tre grundstenar.Vi har läroplanen och skollagen som ska beskrivade organisatoriska förutsättningarna och innehållet iverksamheten.Vi har tillsynsuppdraget som ligger på en myn-dighet - i det här fallet har kommunerna huvudansva-ret och det övergripande ansvaret - somska se till att förskolan följer det som står i läroplanoch skollag.Vi har också en myndighet som ger resurser tillförskolan. De resurserna ska naturligtvis anpassasefter de krav som ställs i läroplan och skollag.De här tre bitarna är naturligtvis i högsta grad be-roende av varandra. Tillsynen går inte att göra omman inte har en läroplan som man ska ställa motverksamheten i skolan. Om förskolan inte lyckas meddet som står i läroplanen blir det en anmärkning fråntillsynssidan. Det kan bero på bristande resurser, ochdet är klart att om det inte finns tillräckliga resurserför att uppfylla läroplanen får resurserna lov att förasdit.De här tre delarna måste alltså vara kraftfulla ochväl utformade för att det ska fungera. Det som harhänt är att vi har en förskola där läroplanen är denkritiska delen. Vi har helt enkelt inte en läroplan medordentliga krav på vad som ska ingå i verksamheteninskrivna.Det kan gälla så viktiga delar i verksamheten somt.ex. inskolningen av de nya barnen eller att observa-tioner ska göras, det som förskollärarna får lära sig isin utbildning, dvs. hur man systematiskt observerarutvecklingen hos barn. Det finns inte inskrivet. Deregelbundet återkommande utvecklingssamtalen medföräldrar och barn, som är så noga inskrivna i grund-skolans läroplan, finns inte för förskolan. Tid förpedagogisk planering och fortbildning av personalenfinns inte inskriven. Uppgift om vem som har detpedagogiska ansvaret saknas. Barnens rätt borde varabetydligt mer utvecklad. De yngsta barnens rätt tillkroppskontakt med vuxna, att bli talad med osv. ärsaker som måste stå i en läroplan för förskolan.De här bristerna är mycket allvarliga. Läroplanenhar så många viktiga funktioner och är det centraladokument som hela kvalitetsarbetet ska vila på. Läro-planen ska naturligtvis också vara en information tillföräldrarna, så att man som förälder vet vilken typ avverksamhet som erbjuds i en förskola. För personalenär den naturligtvis helt nödvändig som en riktlinje förvad som ska göras, vad som åligger personalen, bar-nens rätt, relationen till föräldrar osv. Naturligtvis ärden viktig för tillsynsmyndigheten, som måste ha ettdokument där det står i vilka avseenden man ska hatillsyn, och för den anslagsgivande myndigheten.Så länge vi inte har en bra och väl inarbetad läro-plan vacklar hela den här verksamheten. Mycket avdet som vi har pratat om när det gäller bristerna gåratt återföra till brister i läroplanen, bl.a. den bristandetillsynen och resurstilldelningen, som också kanbrista till följd av det här.Den kanske viktigaste skolpolitiska frågan är allt-så att få en bra läroplan och snabbt kunna gå vidaremed resurstilldelning och tillsyn så att verksamhetenhåller kvalitetsmålen. En bra läroplan kan på detsättet vara stommen i det som många talar om i dag:en kvalitetsgaranti för förskolan.När det gäller är bilden en helt an-nan. Där präglas fortfarande bilden av omställningenfrån staten som huvudman till kommunaliseringen avskolan. Visserligen genomfördes den för över tio årsedan, men den har ännu inte fullföljts fullt ut.Grundskolan har, till skillnad från förskolan, enbra läroplan och skollag. Trots att det är så falleraremellertid tillsynen, och den ligger alltså delvis inomkommunens ansvarsområde.Inom vill vi att skolorna ska få ökadsjälvständighet. Det var det som låg bakom tankenmed kommunaliseringen och med en ordentlig de-centralisering: en ökad självständighet, så att skolle-dare, lärare, föräldrar och elever i samverkan kanutforma sin skola.Den decentralisering som skedde vid kommunali-seringen stannade i många kommuner vid kommun-kontoret. Här krävs det krafttag för att fullfölja de-centraliseringen och utveckla tillsynen, så att vi ocksåfår ett bra tryck på kommunerna att ställa resurser tillförfogande så att verksamheten i följerdet som står i läroplanen, t.ex. att alla elever i behovav särskilt stöd också får det stöd som de enligt läro-planen är berättigade till.Det här är en typisk tillsynsuppgift. Här ska alltsåden myndighet som har tillsynen gå in och se att dettaverkligen sköts. Det är minst sagt konstigt att vi år utoch år in har haft en skola där det har varit stora bris-ter när det gäller just elever i behov av särskilt stödoch deras möjligheter att få hjälp utan att tillsyns-myndigheten har reagerat, sagt ifrån på skarpen attdet inte kan få vara så här och pressat fram de resur-ser som vi nu alla talar om och som isamverkan med regeringen har fått bidra med, åtmin-stone på det sättet att det nu går ut ordentlig förstärk-ning av resurserna till skolorna. Men de ska ju hamnapå rätt ställe och av rätt skäl också.Sammanfattningsvis kan man säga att decentrali-seringen av skolverksamheten måste fortsätta ochtillsynen förstärkas så att kraven på resurser kan for-muleras tydligare och med hänvisning till läroplanoch skollag, och att därvid en nödvändig förutsättningär att vi får en bra läroplan också för förskolan.Fru talman! Låt mig avsluta med att kort nämnanågonting om alla de motioner som vi har lämnat inom mer specifika frågor. Någon har tagit upp försko-leklassen. Jag vill bara påminna om att Miljöpartietvar det enda partiet som , när det in-fördes, gick emot förslaget, därför att vi då befaradeatt förskoleklassen skulle vara ett första steg in i entioårig skola och att våra sexåringar skulle hamna i enskolmiljö i stället för en kontinuerlig övergång frånförskolan. Tyvärr fick vi rätt, och skolifieringen avförskoleklassen är det många som har noterat. har i en utredning riktat allvarliga anmärk-ningar mot förskoleklassens utveckling just i det härhänseendet. Vi föreslår alltså att man lämnar försko-leklassen och återgår till sexårsverksamhet, så attsexåringarna får en naturlig avslutning på förskolan,med alla de fördelar som förskolepedagogiken har idet avseendet.En annan stor fråga är elevinflytandet. Miljöparti-et vill se ett ökat elevinflytande. Vi tror att det är enbra väg att föra in idéerna om värdegrunden i skolor-na, att förankra dem på demokratisk väg.Många har berört själva innehållet i skolarbetet.Vi är alla överens om att man ägnar för lite intresse åten rad områden. Det står utförligt i betänkandet. Jagkan nämna ANT-undervisningen, sex- och samlev-nadsundervisning och fysisk aktivitet. Utskottet harpåtalat betydelsen av att vi får in ämnet idrott ochfysisk aktivitet på ett helt annat sätt.Miljöpartiet har väckt en motion om de konstnär-liga ämnena i skolan. Det är ett exempel på effektenav att man har fokuserat så hårt på kunskaperna ochde kommande betygen i årskurserna 8 och 9 i grund-skolan. Matematik, svenska och engelska ses som deviktigaste ämnena. Man har tappat en del av helhets-synen på eleven. Alla de andra ämnena är också vik-tiga inslag i skolverksamheten.Miljön i skolorna måste tas på större allvar. Sko-lan är största arbetsplats. Den är viktig efter-som våra barn går där. Många skolor har enarbetsmiljö som inte skulle accepteras på arbetsplat-ser för vuxna. Det gäller ventilation, bra vistelserumoch arbetsmiljöer.Det har också tillkommit nya problem när detgäller miljön. har påpekat några sådana.Ett exempel är den ökade UV-strålningen på grund avförändringarna i ozonlagret. När man planerar enskola bör man tänka på att det finns trädplanteringarpå skolgårdar och lekplatser.Flera olika partier har tagit upp skolmaten. Det ärnaturligtvis viktigt att vi får den frågan löst, så attskolmaten ute i skolorna är bra. Det gäller bådegrundskolan, förskolan och gymnasiet. Det ska ocksåfinnas variation - vegetarisk mat eller veganmat fördem som vill ha. Naturligtvis ska man också användaekologiskt producerade basvaror.Jag tänker inte gå in på fler motioner. Naturligtvisstår jag bakom alla förslag som har lämnats in avMiljöpartiet. För tids vinnande nöjer jag mig med attyrka bifall till reservation 3 under punkterna 11 och50.Anf. 173 () replik:Fru talman! Jag begärde ordet för att upplysa omatt inte var det enda parti som sade nejtill förskoleklassen. Vi sade också nej till förskole-klassen eftersom vi tycker att det är en onödig mel-lanform. Vi menar att förskolan är för sig och att detska finnas en naturlig övergång till den fortsatta sko-lan. Vi har i stället förespråkat skolstart med möjlighet till individuell anpassning ändaupp till . Den form som förut kalladessexårsverksamhet menade vi skulle övergå till enfrivillig form av s.k. barnskola.Anf. 174 () replik:Fru talman! Det är alldeles riktigt som säger, att reserveradesig och att man vid omröstningen stödde reservatio-nen. Jag tyckte att det var sjyst att inte nämna det isamband med att jag sade att vi var det enda partisom tog avstånd från förskoleklassen.Ni ville gå ännu längre än majoriteten, där alla öv-riga partier var med. Det var redan då klart att ni villeha ett första steg in i skolan, knyta sexåringarna när-mare skolan och få en tydligare skolifiering. Det varen extrem åt andra hållet. Det var skälet till att jaginte tyckte att det var så lämpligt att bunta ihop Mo-deraterna med i frågan. Vi hade diamet-ralt motsatta åsikter. Från vår synpunkt var det mode-rata förslaget värre än majoritetens.Det är helt korrekt att det fanns två reservationeroch två partier som inte stödde majoritetens förslag.Anf. 175 () replik:Fru talman! Jag tackar för den är-ligheten. Vi var också emot den s.k. förskoleklassen.Jag var själv med i debatten, eftersom jag då satt iutskottet. Sedan har jag gjort turer till andra utskottoch kommit tillbaka. Många upplevde en skillnad,att barnen kom till skolan från dagis eller förskolan.Vi ansåg att det var onödigt att ha mellanformenförskoleklass. gör en riktig beskriv-ning.Vi menar att det viktigaste måste vara att man sertill barnets behov och barnet som individ. Det behövsen individuell anpassning av när man börjar skolan.På den punkten tror jag att och jag äröverens. Därför vill vi utveckla det som kallasförskoleklass till en frivillig barnskola. Då kan deföräldrar och de barn som önskar en mer skolifieradtid få det. De som ännu inte klarar av det hinner väntatill dess de klarar det.Anf. 176 () replik:Fru talman! Det är en riktig beskrivning. Vi kanvara överens om att vi vill ha en flexibel skolstart ochatt det är olika för olika barn när man är skolmogen.Däremot vill vi från sida betona bety-delsen av att man man går i förskolakan följa den verksamheten - fr.o.m. ett, två eller treår upp t.o.m. sex år.De barn som är och blir sex i förskolan fåren naturlig avslutning på sin förskoleperiod, vilketockså är viktigt. De är plötsligt äldst på förskolan ochtar nya former av ansvar. De har erfarenhet av för-skolan och får via sexårsverksamheten kontakt medden skola de ska till. Vi tror att det är bra att man fårvara kvar till, med förskolepedagogiken och deförskollärare man är van vid. Barnen behöver ha gottom tid på sig. Det gäller de flesta.Det är fullt möjligt och tillåtet att vissa barn går intidigare. Vi är också för flexibel skolstart. Däremot ärjag själv skeptisk till att vara för ivrig att sätta ävenskolmogna barn i skolan för . Det kan vi disku-tera när vi har tillfälle till det, och jag.Anf. 177 ():Fru talman! Dagens debatt handlar om ett stortantal motioner från den allmänna motionstiden. Detär hela 274 motionsyrkanden som vi ska ta hand om,som främst berör skolan. Rent matematiskt skullevarje yrkande få ta , om vi utgår från tiominuter som stipulerad talartid. Den ordningen ärolycklig, med respekt för allt det arbete som läggsned. Det känns inte riktigt värdigt. Det är naturligtvisen orimlighet att klara av att kommentera ens enbråkdel av alla de förslag som har väckts. Det ärnågot som vi bör uppmärksamma när vi utvärderarriksdagens arbete. Det var också på.Nåväl, det finns ju också en positiv sida av att detväckts så många motioner om skolan. Det tyder på attskolan engagerar många och att skolan med all san-nolikhet kommer att bli en av de hetaste frågorna iden kommande valrörelsen. Det har vi också märkthär i dag.Vi socialdemokrater har alltid värnat om en lik-värdig skola för alla som en viktig del i ett gemen-samt samhällsbygge. Vi ser det som självklart attvarje elev utifrån sina unika förutsättningar och sinlust att lära ska ges möjligheter att erövra nya kun-skaper genom hela livet - från förskolan till vuxen-studier.Den svenska skolan svartmålas ofta av främst fö-reträdare för de borgerliga partierna. Här hemma iSverige framställs den ofta genom medierna som enskola i kris. som vi säger detta ser vi att detkommer delegation på delegation från andra länder.Nu har det främst varit och . Dekommer hit för att studera den svenska skolan ochförsöka komma underfund med vad det är som gör attvi i lyckas så väl i olika internationella jäm-förande studier.OECD:s senaste undersökning går under benäm-ningen . Den har nämnts här . Denmäter kunskaper inom läsförståelse, matematik ochnaturvetenskap hos 15-åringar i 32 länder. Den visaratt ligger i topp. Undersökningen visar också- vilket jag tycker är glädjande - att den svenskaskolan är likvärdig i jämförelse med skolan i andraländer i den betydelsen att det inte i första hand ärvilken skola eleven går i som avgör vilka resultat enenskild elev uppnår. Analyser visar också att densociala bakgrunden i lägre grad påverkar svenskaelevers resultat jämfört med genomsnittet i OECD.Vi har alltså anledning att vara stolta över densvenska skolan på samma sätt som vi kan vara stoltanär det går bra för oss i andra sammanhang, som t.ex.musik, design och idrott. Det hoppas jag att även vihär i kammaren kan vara överens om. Vi kan varastolta, men inte nöjda. Mycket finns att förbättra, ochvåra ambitioner ska vara höga. Så länge som det finnsungdomar som lämnar utan tillräckligakunskaper kan vi inte vara nöjda. Skolorna fullgör dåheller inte sina uppdrag.Fru talman! För att skolan ska kunna lyckas medsina uppdrag behövs självklart tillräckliga ekonomis-ka resurser och professionella människor. Men vibehöver också kunna erbjuda en god miljö för såvälvuxna som unga och för såväl arbete som vila. Vi börkunna erbjuda våra barn en minst sagt lika bra ar-betsmiljö som vi vuxna kräver för vår egen del.Skolan ska vara en trygg och rolig plats att varapå. Där ska ges möjlighet till personlig utveckling.Där ska barn och unga kunna etablera relationer medsåväl jämnåriga som vuxna. Skolan ska vara en platsdär alla barn från olika sociala, ekonomiska och kul-turella miljöer kan mötas. En skola för alla ska genomatt bidra till en ökad integration också hjälpa oss attnå visionen om ett samhälle för alla.Skolans uppgift är i grunden densamma som för-skolans och senare gymnasiets och vuxenutbildning-ens. De är alla delar i det vi numera kallar det livs-långa lärandet. Skolan får aldrig ha som sitt endasyfte att vara en förberedelse för livet, utan skolanutgör en stor och viktig del av livet självt. Det ärdärför som skolan också måste kunna erbjuda en bramiljö inte bara för lärande utan för att kunna skapahög livskvalitet och ett välbefinnande för alla barnoch ungdomar under hela deras uppväxt.Fru talman! En av de frågor som diskuterades fli-tigast i utskottet under beredningen av betänkandethandlar om idrott och hälsa i skolan. Det är mycketutifrån den oro för barns och ungdomars hälsa som viupplever. Då tänker vi på de rapporter som redovisaratt alltfler barn har övervikt, har stressrelateradeåkommor och har psykiska problem. Vi har också fåttta del av rapporter om benskörhet redan i tidiga bar-naår.Det som är intressant är att idrott och hälsa ocksåvar en av de frågorna som ungdomarna själva disku-terade energiskt under den s.k. ungdomens riksdagsom hölls här i . Detvar ungdomar från , , ,, , , och Linköping.De skrev en massa olika motioner. Bl.a. tog de i tolvmotioner upp temat idrott och hälsa.De synpunkter som eleverna framförde är intres-santa och kan mycket väl förverkligas ute i skolorna med den nuvarande ansvarsfördelning vi har därskolhuvudmän och enskilda skolor har en stor frihetatt själva organisera sin verksamhet.