prot · GP09119 · 2002-06-04 00:00:00 — LarsBäckström talade förut om Ludvikareduktionen, har givit med vänster hand och tagit tillbaka medhöger. Jag kan väl bara en säga att det tyckerjag kännetecknar den samlade vänsterns kommunpo-litik över huvud taget. Ni har givit med vänster ochtagit tillbaka med höger - eller om ni gav med högeroch tog tillbaka med vänster. Det är också det och kommer framtill netto. Det handlar inte heller om några12 miljarder, som ändå var stolt ochnöjd över.Lycklig och glad var . En sak ärsäker; han var inte lycklig och glad när han hade lästpropositionen, eller i alla fall när han hade läst detbrev från som vifick till finansutskottet.Då tycker jag, herr talman, att man ändå kan pres-sa på detta. Det är till syvende ochsist en fråga om vad som är sant och riktigt här. Me-nar på fullt allvar att det ändå ärregeringens förslag som han nu är så glad och lyckligöver?Sedan har jag ytterligare en fråga. Jag hoppas attdet går bra för att hålla ordning på detta.Om nu framtida ökningar ska ses i ett större samman-hang, som utskottsmajoriteten tycker, och att det skaregleras via de generella statsbidragen, kan då intedenna helhetsbedömning bli i praktiken omfördelandemellan kommuner och mellan landsting? Det är pre-cis det som skarpt, tycker jag, påpeka-de. var det per näsa, eller per huvud, percapita, när man betalade in. Via det generella statsbi-draget blir det per capita igen.Sedan är det naturligtvis inget stolpskott, det härmed uttagsbeskattning. Det är ett förslag, ett seriöstförslag. Jag vet inte om det höjer trovärdigheten att vihar fått det från . Dethandlar om att i stället för fördelningsvärde skattaarbetskraft och kapital för att få en EU-konform be-skattning.Anf. 132 ():Herr talman! Jag ska börja att svara på en av frå-gorna. Jag sade att jag var glad, men jag är inte lyck-lig. Jag är glad över det här förslaget för att vi är såeniga i huvudprincipen. Regeringen och vi i Vänster-partiet sade två saker när vi skrev det här. Vi sade attgenom att avgifterna tas bort försvinner också pro-blemet med att nya omfördelningseffekter uppståroch att staten ska ta hand om finansieringen.Sedan skrev vi längre fram hur vi skulle reglerastatsbidragen, vilket kunde upplevas som otydligt.Det är det som jag nu preciserar. Det tycker jag är enrimlig bedömning. Jag kan inte heller säga att Krist-demokraternas bedömning är helt orimlig. Jag tyckeratt den kan vara rimlig från er utgångspunkt när nivill ha ett tillkännagivande. Det är på samma sätt.Det viktiga är ändå att vi är överens om att omuttagen ökar betyder det att vi kanske har fått fler ientreprenad eller byggt fler sjukhus. Då ska inte detkosta kommunsektorn mindre statsbidrag. Det är detsom vi är överens om; socialdemokrater som JanBergqvist, kristdemokrater som och väns-terpartister som Bäckström.Det är å så betryggande, och då tycker jag inte attvi behöver ha en sådan här oerhörd debatt i just denhär formella frågan när vi är överens i sakfrågan. Jaghoppas att jag därigenom har försökt svara i alla fall.Sedan har vi det här med uttagsbeskattningen. Detär klart att ni har menat det som ett seriöst förslag.Alla som under skjuter på mål menardet som seriösa skott. Men vissa tar i stolpen. Vissagår helt utanför.Det var nog, om man ska vara helt ärlig, kanskelite för snällt att kalla det för stolpskott. Det var långt,, till höger eller vänster om målet, det härmed uttagsbeskattning. Det skulle innebära, PerLandgren, att ni skulle ha skatt på att kommunernadriver skolor eller att landstingen skulle ha skatt påatt de i egen regi har landsting, en särskild skatt fördet.Så kan man åstadkomma konkurrensneutralitet,men det är ju bisarrt. Det skapar en extremt uddarundgång. Men det blir konkurrensneutralt i en tek-nisk mening.Anf. 133 PER ():Herr talman! För att ta det sista; det är klart atttanken är att det ska vara konkurrensneutralt. Sedanfår det ju ske via finansieringsprincipen så att de intebetalar mer än tidigare så att det inte drabbar dem.Men egentligen är ju uttagsskatt i princip detsammasom mervärdesskatt. Det är mer en teknisk lösningsom vi är ute efter.Sedan vet jag inte om det var stolpskott. Det kanju stolpe in om man tittar på det och gör en seriösbehandling. Det är det jag är ute efter.Sedan till det här med formfrågan, om det är rege-ringens förslag eller inte. Jag tycker att snus är snusom än i gyllene dosor. Rätt ska vara rätt. Är det rege-ringens förslag så ska det stå det. Här har vi sett attutgångspunkten är helt annorlunda. Huvudprincipensägs vara annorlunda. Då känns det som att dethandlar mer om att kanske gå regeringens ärenden änom att just säga vad det är. Det är min uppfattning.Anf. 134 ():Herr talman! Är det något som jag kan lova, ochjag tror att den här kammaren tror mig, så är det att idenna fråga har jag inte direkt gått regeringens ären-den. Vad vi har gjort är att vi gemensamt har förtyd-ligat oss på en punkt där de borgerliga partierna inteens skrev motioner. Det visar ju faktiskt hur på bettetsocialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartisterär att vi av egen kraft tar upp en fråga som inte ensoppositionen har tagit upp. Så skärpt och noggrantarbetar vi tillsammans med de gemensamma proposi-tioner vi har lagt fram. Så öppen och god anda har vi.Fråga är vad det betyder när vi nu har lagt framdet här. Jag hann inte med att svara på det förut. Föratt vara jättetydlig: Det här kan betyda att om uttagenökar med kommer inte statsbidra-gen till kommunerna att minskas med 2 miljarder. Idet tänkta läget kanske vi sedan höjer statsbidragenmed 2 miljarder. I ett läge där vi hade haft det gamlasystemet hade kanske någon sagt att vi inte bara skaöka statsbidragen med 2 miljarder utan med 3. Dåhade det sett ut som om vi höjt dem med 3 när vi iverkligheten höjt dem med mycket mindre eftersomuttagen och avgifterna hade ökat med 2 miljarder.Jag kan inte garantera nivån på de framtida stats-bidragen, men jag kan garantera att de inte kommeratt reduceras på grund av att vi upprätthåller konkur-rensneutralitet och jag kan garantera att statsbidrageninte kommer att blåsas upp så att det ser ut att varastörre höjningar än vad det i själva verket är. Jagkommer dessutom att garantera att vi har skapat lång-siktighet och stabilitet åt kommunerna. Det är ju detsom vi är överens om i kammaren.Politik handlar om strid, men politik handlar ock-så om att kunna erkänna: Vi är faktiskt överens. Såhar vi några små skillnader, och på dem lever vi. Meni huvudsak är vi överens i denna fråga när det gällervem som ska finansiera. Låt oss vara glada över detdenna fina sommarafton. Så fortsätter vi striden ochdebatten om hur vi ska skapa konkurrensneutralitet pååterstående områden. Det emotser jag när de borger-liga partierna kommer med konkreta förslag i ställetför önskelistor till oss socialister.Anf. 135 PER ():Herr talman! Till att börja med, herr talman, villjag säga att vi har ju läst samma brev. Det är klart atthade vi kunnat vara med i de här slutna rummen somKarin talade om förut hade vi självklart ocksåuppmärksammat det här, samma brev från och Landstingsförbundet.Sedan tycker jag att vi visst har anledning att varaglada. Vi är överens, som säger. Menuppenbarligen kan man vara mer överens. I det härfallet skulle med parti egentligen ståmed på reservanternas sida, eller faktiskt ha skrivitmajoritetstext med oppositionen. Det blir ju ändå ettproblem med tolkningen när ni fortfarande säger attdet är regeringens förslag ni tillstyrker. Regeringensförslag gick ju ut på att de här kostnaderna även iframtiden ska bäras av kommuner och landsting.Det är där tolkningsproblematiken kommer in. Jagär bara rädd för att det kan krypa in någonting viaköksdörren och att kanske av taktiskaskäl har öppnat för den möjligheten. Det vore intebra.Anf. 136 ():Herr talman! Låt oss då gemensamt hålla vakt bå-de vid köksdörren och huvudingången. Jag tror att viklarar det, för vi har enats nu om att ha ett systemsom är uthålligt, stabilt och rättvist mellan kommu-nerna. skickar inte längre pengar till Stock-holm. Det är utmärkt. Det är neutralt som helhet.Kommunsektorn förlorar inte på att det läggs ut ent-reprenader. Jag är ingen vän av entreprenader mendet ska vara Stockholmsväljarna som bestämmer det.Kommunsektorn som helhet kommer inte att straffasom eller fortsätter sin politik.Norberg ska inte betala för det. Vi är överens omdetta, och vi har nått oerhört långt i denna fråga.Vad är Per orolig för? Han undrar: Ärdet propositionens text som gäller? Ja, det står i pro-positionen att det ska vara statlig finansiering och attvi ska ta bort problemet med att nya omfördelningsef-fekter uppstår. Ska man förhindra att nya omfördel-ningseffekter uppstår måste man säga att staten får tahand om eventuella ökningar. Annars kommer medobönhörlig logik nya omfördelningseffekter att upp-stå, eller så uppstår med obönhörlig logik nackdelarför de kommuner som vill lägga ut på entreprenad.Vi har uppfyllt de här kriterierna. Det ska erkän-nas att vi tillsammans, vi socialdemokrater, vänster-partister och miljöpartister, uttryckte oss lite oklartnär vi skrev detta. Det är ju det vi har rättat till.Jag är inte stolt över att vi hade de oklarheterna,men jag är nöjd med att vi har kommit så här långtoch nått denna otroligt breda enighet i utskottet. Där-för säger jag återigen: Jag är nöjd men inte stolt.Anf. 137 PER ():Herr talman! Det kan låta betryggande, men detvar den här formuleringen i ett större sammanhangmed hänsyftning på de generella statsbidragen. OmBäckström sitter i opposition efter valet gör vi ge-mensam sak då, så att köksdörren stängs igen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )9 § Utvärdering av statens upplåning ochskuldförvaltning 1997-2001Föredrogsfinansutskottets betänkande 2001/02:FiU22Utvärdering av statens upplåning och skuldförvalt-ning 1997-2001 (skr. 2001/02:104).Anf. 138 ():Herr talman! Det här betänkandet handlar somsagt om statens upplåning och skuldförvaltning. Äm-net är minst sagt både abstrakt och teoretiskt, meninte desto mindre har det stor betydelse för den vanli-ge medborgaren. Statsskuldens storlek är faktisktnågot som intresserar och som man undrar över ochställer frågor om när man kommer ut på olika ställen ilandet. Man har en mycket bestämd uppfattning.Det mål och den beslutsstruktur för statsskulds-politiken som redovisas i skrivelsen gäller sedan1998. Det är regeringen som anger riktlinjer förstatsskuldens sammansättning och löptiden, och detär som omsätter dessariktlinjer i strategiska beslut och operativ förvaltning.Sådan är arbetsfördelningen.Regeringens beslut om riktlinjer för de tidigareåren i utvärderingsperioden innebar att statsskuldensfördelning på olika skuldslag låg fast. Inför 2001beslutade man däremot att valutaskuldens andel avstatsskulden skulle minska under de tre kommandeåren.Nu blev det inte så. På grund av kronans svagaställning utvecklades valutaandelen i motsatt riktningunder våren, och regeringen fick i stället i juli månadjustera ned amorteringsriktmärket, och Riksgäldenfick, till skillnad från tidigare etablerad praxis, i upp-drag att väga in kronkursen vid beslut om amorte-ringstakt.Hur slår då detta, inte minst mot allmänheten? Jo,det man redan hade märkt inför planeringen av som-marsemestrar och i många fall redan tagit konsekven-serna av - med en svag krona kan man nämligen interesa så långt - fick nu ett helt annat ansikte. Kronanssvaga ställning fick större konsekvenser än det egnasemestermålet.Herr talman! Vi har i en gemensam borgerlig re-servation, nr 1, vilken jag redan nu yrkar bifall till,velat peka på just problematiken, svårigheten ochsårbarheten. Den svenska kronan har kontinuerligtförsvagats . Kronan har fortsatt att försva-gas, trots att inflationen i inte har varit högreän i omvärlden. Det tyder på ett bristande förtroendeför tillväxtkraften i den svenska ekonomin. Det ärmot den bakgrunden märkligt att regeringen sättermål för statsskuldspolitiken som bygger på en oför-ändrad eller förstärkt kronkurs.Som vi ser det bör målen för valutaamorteringenutformas i överensstämmelse med hur den ekonomis-ka politiken förs. Alternativt bör amorteringstaktenför valutaskulden bedömas utifrån det statliga lånebe-hovet och inte efter kronkursens utveckling.Herr talman! I ytterligare en reservation utvecklarvi våra synpunkter på Riksgäldsspar. Det är tidigarekända ställningstaganden. I skrivelsen framgår det attregeringen menar att Riksgäldsspar ska ta markands-andelar för att kompensera för nedgångar i premieob-ligationer.Vi för vår del menar att denna sparform, som juvänder sig direkt till hushållen och som har storalikheter med vanligt banksparande, bör avvecklas såfort som möjligt. Vi anser att det är olämpligt att enstatlig myndighet som agerar somen aktör bland flera på en konkurrensutsatt marknad.Det ligger, som vi ser det, utanför Riksgäldskontoretshuvuduppgifter och fyller ingen direkt funktion närdet gäller statsupplåning och skuldförvaltning.Jag har redan tidigare yrkat bifall till reserva-tion 1.Anf. 139 ():Herr talman! Ambitionen att reducera valutaskul-den har inte uppfyllts. Riksgäldskontorethar valt att begränsa amorteringen av statsskulden till15 miljarder kronor, och regeringen har under åretbeslutat att sätta ned amorteringsriktmärket från35 miljarder till 25 miljarder kronor.I den proposition om den långsiktiga ekonomiskapolitiken som har förelagts ökar låneskul-den. Genom det beslut som där föreslås ökar lå-neskulden , och kurvan för statsskuldensminskning har därmed brutits.Det här är förstås en mycket oroande utveckling,som det ligger ytterligare förslag som ärutgiftsdrivande i regeringens ekonomiska vårproposi-tion. Stor betydelse i sammanhanget har förtroendetför den svenska ekonomin och den svenska valutan.Det grundar sig till stor del på hur den svenska till-växten går.Det är i det här sammanhanget också sorgligt attkonstatera att det inte finns tillräckligt många förslagsom håller uppe tillväxten. har också pro-gnoserna för den svenska ekonomiska tillväxten jus-terats ned ett flertal gånger.Detta, herr talman, är bakgrunden till att Center-partiet har ställt sig bakom den reservation som ibetänkandet kallas reservation 1. Jag yrkar bifall tilldenna reservation.Anf. 140 ():Herr talman! När man studerar regeringens skri-velse med beskrivning av statsskuldshanteringen ochmål och riktlinjer för statsskuldspolitiken får manliksom en känsla av att regeringen ägnar sig åt sammatyp av spaning efter en förbättrad kronkurs som mangör när det gäller konjunkturen.Det ligger inte inom ramen för den här diskussio-nen, men tyvärr verkar man i regeringen - det finnsingen representant för den här - tro att det är genomatt liksom spana på tänkbara förändringar och hoppassom det blir en förändring, i stället för genom att ägnasig åt det som faktiskt är regeringens och politikensuppgift. Den uppgiften är att skapa förutsättningar fören ökad växtkraft som varaktigt skulle påverka ävenkronkursens utveckling. Man kan inte bara förlita sigpå utifrån kommande förändringar och fromma för-hoppningar.Under senare tid har kronkursen förstärkts, mendet är ju inte ett resultat av den politik som förs, utandet är ett resultat av andra, yttre förändringar. Mankan inte bygga målen på att man, så att säga, skakunna hoppas fram en varaktig förstärkning av kron-kursen.I övrigt, för att inte trötta talmannen och övriganärvarande ledamöter, vill jag, med instämmande idet som och har framförtbeträffande både statsskuldspolitiken i stort och Riks-gäldsspar som en något mindre fråga, säga att jaggivetvis står bakom innehållet reservationerna, menför egen del yrkar jag inte bifall till någon av dem.Anf. 141 ():Herr talman! Här behandlar vi den årliga utvärde-ringen av statens upplåning och skuldförvaltning . Utskottet föreslår att skrivelsenska läggas till handlingarna. Och jag yrkar bifall tillförslaget samt avslag på reservationerna.Statens upplåning och skuldförvaltning är väl inteprecis det som man kommer att tala mest om vidhöstens alla torgmöten. Men det är en stor och viktigfråga när man ser på hur mycket pengar som är in-blandade. uppgick statsskulden till . hade den sjunkit till 1 176miljarder kronor.Och alla vet vid det här laget att "den som är satt iskuld är inte fri". Det kostar att ha stora lån. Ränte-betalningarna på statsskulden uppgick till drygt 81miljarder kronor , vilket är 9 miljarder kronorlägre än . är svindlandemycket pengar. Det är lika mycket som hela barnom-sorgen kostar under två år.Lånebehovet har trots dessa enorma summorminskat successivt, främst till följd av en snabbareekonomisk tillväxt och en sanering av statsbudgeten.Fr.o.m. 1998 var lånebehovet åter negativt, dvs. stats-budgeten visade knappt överskott. Överskott har vi nuhaft under de senaste fyra åren.Det vi ska göra här är att bedöma den utvär-dering som regeringen har gjort av hur väl lyckats med sitt uppdrag. Utskottet anser attvi med godkännande kan lägga skrivelsen till hand-lingarna.De borgerliga partierna är inte nöjda med förvalt-ningen av statsskulden.Riksgäldskontoret har försökt väga risken med enför hög valutaskuld mot risken att en amortering skertill en oförmånlig kurs och reducerade amorterings-takten av kostnadsskäl. Den svenskakronan framstod som svag som fundamen-tala faktorer i den svenska ekonomin talade för enlångsiktigt starkare krona. bedöm-de vidare att tillfälliga faktorer, som den svagabörsutvecklingen och förväntningar om strategiskaomallokeringar till utländsk valuta, låg bakom kro-nans svaghet. Då dessa tillfälliga effekter klingat utbedömdes således att kronan skulle förstärkas underde närmaste åren och att en långsammare avbetal-ningstakt i detta läge skulle minska kostnaderna iskuldförvaltningen.De beslut som fattade förefallerha vilat på stabil grund. bedöm-ningar om kronans utveckling är rimliga, och för-väntningarna om minskad kostnad för skuldförvalt-ningen torde ha infriats.Under förutsättning att kronförsvagningen under2001 kan ses som tillfällig, bedömer utskottet attfördröjningen av amorteringen av valutaskulden varkostnadsmässigt motiverad.Utskottet delar regeringens uppfattning att en dju-pare utvärdering bör anstå tills föreligger.För övrigt kan vi glädja oss åt att kronan harstärkts under den senaste tiden.Herr talman! I debatten om det förra betänkandetdiskuterade vi konkurrensneutralitet. Där framfördede borgerliga partierna hur viktigt de tycker att det ärmed konkurrens inom den kommunala sektorn. Jagtycker också att det är viktigt med konkurrens inomden statliga sektorn och då särskilt när det gällerhushållssparande.Riksgäldsspar riktar sig till hushållen och har tillsin konstruktion stora likheter med vanligt bankspa-rande. De fyra borgerliga partierna anser att det ärolämpligt att Riksgäldsspar är ett alternativ på enkonkurrensutsatt marknad.Regeringens mål för upplåning på hushållsmark-naden är att uppnå största möjliga kostnadsbesparingi förhållande till alternativa upplåningsformer påbank- och obligationsmarknaden. Under uppbygg-nadsskedet av Riksgäldsspar uppstod kostnader sombelastade resultatet. Men uppvisar spar-formen positiva resultat och, särskilt ,stigande volymer.Regeringen anser att det är viktigt att Riksgälds-spar ges tid att utvecklas till en attraktiv sparform påden svenska sparmarknaden, inte minst för att konto-ret ska kunna uppnå stabilitet i upplåningen från hus-hållen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )10 § Materielförsörjning och forskningFöredrogsförsvarsutskottets betänkande 2001/02:FöU11Materielförsörjning och forskning (förs.2001/02:RR7).Anf. 142 ():Herr talman! Detta betänkande är ett stort stegframåt när det gäller försvarets materielförsörjning.Jag ska citera några nyckelmeningar i utskottsbetän-kandet. "Utskottet ansluter sig till regeringens bedömningatt det finns ett behov av en övergripande strategi fördet militära försvarets materielfösörjning, forskningoch teknikutveckling. Materielförsörjningen behöverbli mer flexibel och ges större utrymme för hand-lingsfrihet än . Den s.k. spårbarheten mellanoperativ förmåga och materielförsörjning behöverutvecklas, liksom formerna för styrning och uppfölj-ning. "I detta instämmer vi helt och fullt. Vi har underflera år drivit frågan om att materielförsörjningenmåste ses över och bli mer rationell. Betänkandet ärdärför ett stort steg framåt, men därigenom kommerman inte till rätta med gamla synder. Vi har kvarskönhetsfläckar i form av gamla, dyra och tungamaterielbeställningar. Jag tänker i första hand påJAS-projektet. Fram är vi uppbundna medkontrakt som kostar oss somskulle kunna användas till bättre ändamål både inomförsvaret och utanför försvaret. Jag ska därför pånågra punkter precisera vår kritik mot detta projekt.Det är kanske det största industriprojektet i Sverigeshistoria. Jag ska utelämna de etiska och moraliskaaspekterna på detta, även om man kan ha synpunkterpå dem.Jag tänker i första hand på affärsidén som blir alltsämre. är motköpen uppe i i de senasteofferterna för att man ska få sälja JAS. Om tjeckernaskulle köpa JAS-plan för av detsvensk-engelska konsortiet så måste staten gå in medgarantier om motköp på . Detsäger sig självt att det inte är någon lysande affärsidé,i varje fall inte för den svenska staten. Och dessaprognoser har inte blivit bättre med åren.Nu har vi krävt att vi ska omför-handla dessa kontrakt. Vi menar att det är möjligt attgöra det. Men vi får höra att man sitter fasti dessa kontrakt och att man inte kan komma ur dem.Men jag tror inte att det är riktigt sant om man ser påvad som händer i övrigt i ekonomin. Jag tänker fram-för allt på den stora ekonomiska krisen i telekom-branschen. Där ser vi att operatörerna har köpt på sigkontrakt för flera hundra miljarder ute i somde inte har lyckats finansiera och förverkliga. Det isin tur sätter press på leverantörerna , Ericssonoch andra leverantörer av telekomutrustning. Vad görman då? Jo, då omförhandlar man kontrakten. Det ärprecis vad som pågår nu.Jag ska citera från en rapport i Dagens Industriden , alltså för bara någon vecka sedan. "Nästan alla avtal som de europeiska operatörernahar slutit med leverantörer av 3 G-utrustning håller påatt omförhandlas. Priserna är nu nere i mindre änhälften av vad de var när de första avtalen skrevs . "Detta är alltså fullt möjligt inom den privata sfä-ren. Men staten kan inte röra ett finger för att omför-handla ett avtal som helt uppenbart ärtill nackdel för försvaret, för industri och försvensk tillväxtpotential, så visst är det omöjligt!Man kan då säga att förhandlingsläget är mycketdåligt. Vad har staten att sätta emot?Ja, då kan jag gå till ett annat inlägg i Dagens In-dustri där man ser hur sta-ten agerar. Det gäller samma koncern. i Linkö-ping vill ingå ett stort europeiskt projekt, Airbus, förtillverkning av jätteplan. Flera länder är inblandade idetta.Efter många förhandlingar med JAS-konsortiet,, har man lyckats förhandla sig fram till stöd imiljardklassen. Man behöver inte betala tillbaka omprojektet inte lyckas. Dessutom är det hemliga för-handlingar - som det är när det gäller mycket annat iden här branschen.Jag menar att om det hade funnits lite känsla hosRosengren och hade man kun-nat ta upp en förhandling och säga: Okej, ni kan fåpengar till framtidsprojektet mot att vi slipperköpa in när det gäller den överbeställning av JAS-plan som alla har konstaterat finns. ÖB själv har jukonstaterat att det finns minst 40 plan för mycket,troligen mer.Det finns alltså fortfarande, menar jag, tid och in-tresse för att agera på det här området. Det behöverinte vara kört när det gäller att binda upp sig med förstora utgifter i åratal.Sedan vill jag påminna om att kom-mer nästa stora investering, för då ska det här JAS-planet också beväpnas, vilket inte skett än så länge.Då tillkommer ytterligare miljarder för skattebetalar-na.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reser-vation 2.Anf. 143 ():Herr talman! Jag står bakom alla våra reservatio-ner men yrkar bifall bara till reservation 2.Herr talman!