prot · GP0999 · 2002-04-19 00:00:00 — Det är lite grann som sade omlivet: Det är tomt och innehållslöst om man inte fyllerdet med något.Det har varit många utredningar. Ända sedan1998, då sjukskrivningarna gick upp som en raket,har vi fått svaret att vi ska vänta på utredningar. Ochnu ska vi vänta på någonting nytt, som kommer ihöst. När kommer det skarpa läget? 120 000 väntar på rehabilitering, . Vad ska vi geför svar till dem?Anf. 109 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag tror inte på privataförsäkringar som ett styrmedel för att förbättra ar-betsmiljön och arbetsmarknaden. Det finns ingentingsom talar för att just privat försäkring i sig och ensådan organisation skulle stimulera den typen avutveckling. Vill arbetsmarknadens parter åta sig atthandskas med försäkringen i sina avtal så får de taupp den frågan och väcka den, och så får man disku-tera med dem om vad de tycker.Jag anser att de incitament som man ska föra tillhar vi nu fört till med en bra försäkring. Men man börarbeta med dem genom en arbetsmiljölag, företags-hälsovård osv. - jag behöver inte räkna upp allt detdär. Det är den delen av fältet som man kan gå in i.Som jag sade i mitt replikskifte med BirgittaCarlsson så finns det ett antal utomordentligt braexempel där man mycket konkret har gått in ochändrat villkoren på en arbetsplats och där arbetsgiva-ren och de anställda båda har fått ut mycket bra avförändringarna.Därför är vår strategi att arbeta på båda fälten - attarbeta lokalt på arbetsplatsen och att förändra regel-verket nationellt.Anledningen till att det inte finns några skarpaförslag nu är att har bestämt att de skarpaförslag som ska läggas fram till ska kommai anslutning till höstens budget.Jag delar i grunden att det är viktigt med det förebyggande arbetetoch att vi också ska satsa på rehabilitering. Men dåska det vara en metod som leder till resultat.Anf. 110 () replik:Fru talman! Den metoden har ju vi redan föresla-git i våra försök att väcka motioner här i riksdagen.Men de har avslagits. Vi har ett förslag där vi satsaröver på rehabilitering i enlighetmed förslag. Vi tycker att det ärviktigt att det finns en rehabiliteringskoordinator somkan få ihop hela det stora rehabiliteringsnätverket föratt man ska komma framåt i rehabiliteringsarbetet.Vi vet att en satsad krona på rehabilitering ger niotillbaka, och då har vi ändå inte räknat så häftigt. Vitror att förebyggande insatser är oerhört viktiga. Detsom jag har kunnat hitta än så länge är 70 miljonerkronor. Det har regeringen satsat i förebyggandesyfte, medan vi har sex miljarder . Det, ochinte bara 70 miljoner, tycker jag man kan kalla före-byggande arbete!Anf. 111 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag vill inte använda starka ord. Menjag sträcker mig så långt att jag säger att det är litepinsamt att höra tala om dehär miljarderna till en rehabiliteringskoordinator.Vad regeringen nu gör är att vi systematiskt, medbörjan i fem kassor som själva har anmält att de villvara med, metodutvecklar arbetslivsinriktad rehabili-tering. Vi gör det på det riktiga sättet, tillsammansmed personalen och med extra resurser i form avpersonal och pengar.Désirée pratar lite föraktfulltom de där 70 miljonerna. Men de där 70 miljonerna,med den pay-off som be-skriver, ger åtskilligt tillbaka. Men det är inte det somär syftet, utan det är att stärka rehabiliteringen ute påkassorna. Vi ska gå igenom kassa för kassa fram tilldess att alla försäkringskassor har förändrat sitt ar-betssätt på ett sätt som stämmer överens med det somman tycker är bra.Jag ska komma tillbaka till koncentrationen avhandläggningen så att jag inte blir missförstådd. Jagsade att det är möjligt att det kan bli sex stycken, menjag lutar snarare åt ett antal under fem - kanske fyra -än över fem. Vi ska inte missförstå varandra på denpunkten.Det viktiga är att utredaren tillsammans med demsom är berörda av det här, FKF och andra, går ige-nom det hela. På så sätt kan vi få en handläggningoch administration av arbetsskadeförsäkringen som ärbra för de försäkrade och ger ett stöd åt dem som skagöra utredningarna. Då kan vi långsiktigt komma åtdet som den här debatten har handlat om, nämligenatt se till att vi tar till oss nya erfarenheter, medicinsktkunnande, statistik och uppföljning så att det blir tillnytta i bedömningen av arbetsskadeärendena.Anf. 112 () re-plik:Fru talman! Jag vill fortsätta litet med detta omkoncentrerad handläggning. Först vill jag säga att jagtror att jag och statsrådet är överens om det mesta idet här ärendet, men just koncentrerad handläggningär en sak som vi inte är helt överens om. är enutredning på gång, och det ska bli intressant att se vadden kommer fram till.När det gäller de remisser som gick ut inför be-tänkandet från säger t.ex. om koncentrerad handlägg-ning att man inte ser det så enkelt. De menar att detfinns brister i handläggningen och att dessa ska sesutifrån de stora resursneddragningar som har varit hoskassorna . Det medför naturligtvis pro-blem på kassorna. Vi ser ju ofta i medierna att hand-läggningen tar . I TV säger handläggarna attmiljoner rinner ur händerna. Naturligtvis påverkar detockså arbetsskadehanteringen.Om man koncentrerar för mycket finns det enuppenbar risk för att många missgynnas. De som harproblem med svenska språket - det kan vara personermed låg utbildning, med invandrarbakgrund - kanmissgynnas av en koncentrering. Det är viktigt kan nå sin handläggare, att man kan få prata medvederbörande, för det är en viktig rättstrygghet. Manska per telefon eller skriftligen kunna redogöra för sittärende, och då tror jag att det är jätteviktigt att manhar närheten.Hur ser statsrådet på det här? Går det att koncent-rera hur mycket som helst?Anf. 113 Statsrådet ():Fru talman! Går det att koncentrera hur mycketsom helst? Jag har inget bra svar på just den rakafrågan, därför att det beror helt och hållet på hur ar-betet läggs upp, hur man bygger upp kontakterna medde försäkrade, hur det förberedande arbetet med ar-betsskadeanmälningar fungerar, hur arbetsplatsutred-ningen ser ut, osv.När det gäller kommentarertill bristerna i handläggningen på grund av bristanderesurser, så är ett av skälen till att jag nu systematiskttillsammans med RFV och med hörande av FKF gårigenom många ärendeslag inom den stora socialför-säkringsadministrationen att underlätta för försäk-ringskassorna lokalt och regionalt att arbeta med detsom är deras stora serviceuppgift, att ge försäkradestöd och hjälp och göra bra utredningar i speciellafall. Då kan koncentration av vissa ärendeslag vara ettbra hjälpmedel för helheten, även om jag är helt med-veten om att väldigt många enskilda kassor kännerdet som om de blir av med någonting.När det gäller att bli missgynnad på grund avspråk eller annat menar jag att man inte behöver sedet så. Man kan se det precis tvärtom. En koncentra-tion med goda resurser ger också möjligheter att hatolkhjälp i flera olika språk. Därmed kan rättssäker-heten och tryggheten öka. Det beror helt och hållet pådet sätt på vilket utredaren beskriver att arbetet skaske. Jag har fullt förtroende för att utredaren i samar-bete med de berörda kommer tillbaka med ett förslagom handläggning av arbetsskadefrågor som båderegering och andra tycker är bra.Anf. 114 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att det är väldigt bra attstatsrådet går igenom så många ärenden och ser vilkabrister som finns. Naturligtvis vill vi att försäkrings-kassans resurser och socialförsäkringsadministratio-nen ska användas så effektivt som möjligt. Det är juoerhört viktigt att vi använder våra skattemedel på ettbra sätt och att vi hittar de riktiga verktygen.Jag inser också att en viss koncentration kan varabra, men när förslag om enrikskoncentration kom blev jag verkligen betänksam.Det kan inte innebära någon större rättssäkerhet. Detkan innebära att mycket centraliseras. Det blir svårtatt hitta kompetent personal på en plats i landet. Detkanske är svårt för människor som råkat ut för arbets-skador att resa till den platsen.Sedan måste man, som statsrådet säger, se till attdet förebyggande fungerar. Att man får in ordentligautredningar om arbetsskador är det primära. Detmåste göras en ordentlig bedömning från början.Specialister bör komma in på ett tidigt stadium. Dåhar man egentligen klarat av halva ärendet. Beslutet isig är inte så komplicerat när man väl vet att man harfått in de riktiga uppgifterna. På det sättet får vi ettganska rättssäkert system.Vi har sett att det av tradition ändå är lite av enfolkrörelse. Det ska finnas ett engagemang lokalt. Vihar också kunskaper om de lokala arbetsförhållande-na, och de bör tas till vara i hela processen. Det ärdärför som jag är lite rädd för just denna alltför starkakoncentration.Anf. 115 Statsrådet ():Fru talman! På en punkt är jag helt överens. Jag tror inte heller på att det skavara en enda koncentrerad plats, utan jag tror snararepå att det ska ligga på ett par, tre eller kanske fyraställen. Men det är inte jag som utreder. Jag förbe-håller mig det lilla privilegiet att ta ställning när utre-daren har lagt fram sitt förslag. Jag utgår från attförslaget är grundat på ordentligt förarbete och na-turligtvis också samarbete med de berörda.Jag delar uppfattning att närman gör den här bedömningen ska man också ta medbehovet av kunskap om de lokala arbetsmarknaderna.Men det är inte alldeles säkert att den kunskapen ärdetsamma som att utredningen ska ske lokalt. Denerfarenheten har vi i dag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )5 § revisorers förslag angåendeefterkontroll av förtidspensionerFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande2001/02:SfU11Riksdagens revisorers förslag angående efterkontrollav förtidspensioner (förs. 2001/02:RR13).Anf. 116 (m):Fru talman! Det var synd att jag inte kunde varamed i diskussionen om koncentrationen. Den har jagju varit involverad i på andra ställen, men jag kan juinte nu börja argumentera om det.Däremot ska jag i allra högsta grad argumentera ifrågor som rör efterkontroller av förtidspensioner.Vi har som bekant ca 460 000 förtidspensionärer iSverige. Det är naturligtvis en hög siffra. Den ökarockså i och med att först sjukskrivningarna ökar ochsedan långtidssjukskrivningarna. Sedan ökar ocksåförtidspensioneringarna. Detta är liksom ett slagsprocess. Mycket beror på att man inte tar tag i demänniskor som blir sjukskrivna.Då frågar man sig om det inte i något eller kanskemånga fall finns restarbetsförmåga kvar även hosförtidspensionerade, att många av dem egentligenskulle kunna gå tillbaka till arbetslivet efter att harehabiliterats och kanske blivit friskare eller att derent allmänt är så pass pigga att de skulle kunna åter-gå till arbetslivet. Ja, det är klart att det finns, för varoch en här och, antar jag, också i andra sammanhangvet ju att väldigt många har hobbysysselsättningar.De kanske t.o.m. arbetar icke-officiellt, men dock,och håller i gång på många olika sätt. Så det är inte såsäkert att alla förtidspensionärer är helt utan arbets-förmåga.Regeringen har ju tidigare upptäckt att det kanskeskulle kunna gå att göra något åt detta, och man in-förde då en form av vilande förtidspension. Det har juminsann inte blivit någon stor succé av det. Jag trorknappt att det är 1 500 personer ens som faktiskt förnärvarande utnyttjar denna möjlighet. Då ska mansätta det i relation till att det är 460 000 förtidspen-sionerade.Inte heller kassorna tycks riktigt följa upp vadsom händer. Det är därför revisorerna har kommitmed förslag. De har på eget initiativ granskat ochfunnit att kassorna faktiskt inte gör efterkontroller i såstor utsträckning som skulle önskas, och inte hellerkanske gör det på samma sätt i olika kassor. Olikakassor prioriterar också olika.Jag själv är vice ordförande i en kassa, och jag vetju hur vi har diskuterat. Vi säger helt frankt så här:Detta kan vi inte prioritera , för vi harinte ens folk för att klara alla utbetalningar så att folkfår sina pengar . Likadant är det med detta kan rehabilitera människor. Vi har helt enkeltinte möjlighet att prioritera den saken också.Det är ju så att politiker vill att myndigheter skaprioritera allt jämt och ständigt i alla sammanhang,även det här naturligtvis. Det är väl bra om man kangöra det, men jag tror att vi faktiskt måste ge litepengar till kassorna för det här. Jag tror att man måstege kassorna ett påslag som kopplas direkt till den härverksamheten. På så sätt skulle den kunna effektivise-ras. Det skulle ge en hel del tillbaka.Då är det naturligtvis inte så kul att jobba meddessa frågor. Det tar ju emot att göra hembesök, kollaupp och sådant. Men man får ändå på något sätt jobbamed det här mer effektivt än vad man gör . Menman måste också kunna erbjuda någonting. Manmåste kunna erbjuda något slags sysselsättning, någotjobb eller i alla fall någon form av vettig sysselsätt-ning.Där talar man mer och mer om en övergångsar-betsmarknad, social ekonomi eller vad det nu kanvara. Jag är rätt intresserad av att det kan utvecklas påett mer strukturerat sätt, för där kan man hitta jobb,meningsfulla jobb, tjänster som kanske inte direktskulle efterfrågas på en fri marknad, men det är ändåbra och nödvändiga saker som skulle kunna göras,saker som man vill ha gjorda.Här skulle många förtidspensionärer kunna kom-ma in och få meningsfull sysselsättning. De skulle fåbetalt, korrekt betalt, och så. Därmed skulle de varamed och bidra till tillväxt för landet. Ju fler som ar-betar desto bättre går det ju för landet. Lönebidrag iökad utsträckning kan också vara en form.Det är därför naturligtvis av stor vikt att regering-en nu tar tag i denna fråga och försöker få i gångriktlinjer för hur man ska gå till väga. Då tror jagockså att en resursfråga måste diskuteras.Vi har ju två reservationer här. Det är kd som harskrivit motionerna och vi moderater har tacksamthängt på. Det var inte så svårt, vi tycker nämligensamma sak i det här fallet. Vi yrkar bifall till reserva-tion 1. Det är två reservationer, och vi yrkar bifall tillreservation 1. Det är framför allt frågan om pengarnasom måste komma med för att vi ska kunna jobba litetuffare i kassan med dessa frågor.Reservation 2 ställer vi oss givetvis bakom, menvi yrkar inte bifall till den. Där finns det med en radsom jag själv känner mig mycket engagerad i, och detgäller frågan om den här s.k. kompletterande arbets-marknaden, som jag menar är så viktig för att fåmänniskor i gång och för att de inte bara ska varaförtidspensionärer, vilket faktiskt är en av de mestdestruktiva verksamheter man kan ägna sig åt. Ju merman kan arbeta, ju mer man kan vara behövd och jumer man kan känna sin värdighet växa, desto bättremåste det vara för alla, både för den enskilde och församhället i dess helhet.Anf. 117 ():Fru talman! Jag står också bakom båda reserva-tionerna i betänkandet, men för tids vinnande yrkarjag enbart bifall till reservation 2.Det här betänkandet behandlar alltså en skrivelsefrån revisorer gällande efterkontroller avförtidspensioner. I har vi ju, som Gustafvon tidigare sade, ungefär 450 000 förtidspen-sionärer. Det är en ofattbart stor siffra. Nästan en halvmiljon människor kan inte delta i arbetslivet pågrund av sjukdom eller handikapp av något slag.Att statsrådet sade attdet förslag som regeringens utredare fram om en ny rehabiliteringsorganisation ärpinsamt är i det sammanhanget anmärkningsvärt.Att förhindra förtidspensioner måste enligt minmening vara en prioriterad uppgift. När det gällerdagens betänkande handlar det dock om efterkon-troller av dem som redan fått förtidspension. Detinnebär att en beviljad förtidspension kan ifrågasättasom man misstänker att någon missbrukar förmånenoch egentligen kan utföra arbete. Sådana kontrollergörs , men mycket sporadiskt. Enligt Riksdagensrevisorer bör man ta fram riktlinjer för hur dessaefterkontroller ska gå till och för hur efterkontrollernaska bli mer systematiska. De anser vidare att man börcentralisera handläggningen av efterkontrollerna.En fråga som är oklar i revisorernas förslag är vadsom händer med en person om man drar in förtids-pensionen. har inriktat sig på att taupp tre saker som behöver lösas och tydliggöras föratt ett förändrat system för efterkontroller av förtids-pensioner ska kunna fungera väl.För det första handlar det om att om man ökartempot i efterkontrollarbetet innebär det ett merarbeteför försäkringskassorna som måste uppmärksammas.Vi menar att regeringen bör se över vilka merkostna-der det blir och att den också måste anslå medel fördetta. Annars riskerar arbetet med efterkontroller attytterligare tränga undan det eftersatta rehabiliterings-arbetet ute på försäkringskassorna.För det andra är det otydligt vad som händer depersoner som får en indragen förtidspension, som jagsade tidigare. Vilken ersättning blir aktuell - ellervilken ersättningsarbetsmarknad kan erbjudas omförtidspensionen dras in? Får man snabbt hjälp viaArbetsförmedlingen eller hur ska det gå till?De här frågorna behöver lösas. De som exempel-vis kommer in och arbetar med vilande förtidspensionpå ett jobb kvalificerar sig för en arbetslöshetskassa.Så är dock inte fallet för andra, som inte har fått ettannat arbete.Nämnas här bör väl också det system som Social-demokraterna ofta talar om, nämligen förlängningenav sjuklöneperioden. Min fråga till Socialdemokra-terna är: Kommer arbetsgivarna att bli mer benägnaatt ta emot den här gruppen om förslaget med för-längd sjuklöneperiod genomförs? Jag tror inte det.Risken är stor att det kommer att bli mycket svårt föralla de f.d. förtidspensionärer som vill ut i arbete ellersom kanske kan komma ut i arbete.Trots regeringens kampanjer för att få personer attpröva systemet med vilande förtidspension fungerardet inte särskilt bra. Vi har fått information från , ett uppdrag från regeringen om ska gå ut och slå ett slag för vilande förtidspen-sion. Men hur ska arbetsgivare våga ta emot dem somtidigare har haft sjukdom, handikapp eller andra be-svär om man tror att man riskerar att få ett stort an-svar för sjuklöneperioden?För det tredje är också frågan om centralisering avefterkontrollerna viktig. Revisorerna föreslår att mancentraliserar efterkontrollerna till ett ställe. Vi trordock att kontroller som handlar om att samköra re-gister och kontrollera olika uppgifter mycket väl kanskötas centraliserat. När det däremot handlar om attgöra efterkontroller i syfte att utröna en individs ar-betsförmåga blir det svårare. Där bör snarare kunska-pen om den försäkrades situation och förutsättningarför rehabilitering ges företräde. Det innebär att dettaarbete måste företas mer lokalt, där man även kännertill de lokala arbetsmarknadsförutsättningarna. I dettadelar utskottet mening, vilket ärglädjande.Fru talman! Utskottsmajoriteten har valt att av-styrka revisorernas förslag. Man har insett att det ärmånga frågor som behöver lösas, precis som vi krist-demokrater påpekat. Jag hoppas ändå att majoritetenåterkommer med förslag till lösningar på dessa frågordå det kommer ett nytt system i ställetför de nuvarande förtidspensionerna. de personer som är att genomgåefterkontroll . Det är viktigt att man harlöst alla de frågor som jag har nämnt när mansätter i gång systemet med aktivitetsersättning ochsjukersättning.Avslutningsvis, fru talman, finns det flera delar idet förslag som behandlas som är viktiga. Detviktigaste är dock att vi politiker inte bara talar omvad vi vill utan att vi också tar fram konsekvensbe-skrivningar. Om vi vill förbättra efterkontrollernamåste vi ge försäkringskassorna rimliga förutsätt-ningar att kunna genomföra detta arbete. Mycketkvarstår också att göra när det gäller att få fram enbra samverkan mellan försäkringskassa och arbets-marknadsmyndighet i syfte att få ut fler med restar-betsförmåga i arbete.Anf. 118 ():Fru talman! I detta betänkande, SfU11, behandlarutskottet revisorers förslag Efterkontrollav förtidspensioner, 2001/02:RR13, jämte en motionsom har väckts med anledning av förslaget.Revisorerna föreslår att regeringen vidtar olika åt-gärder för att förbättra efterkontrollen av förtidspen-sionerna. De åtgärder som revisorerna föreslår ärviktiga påpekanden och är föremål för behandling påannat håll, exempelvis i eller iregeringsberedning. Många av sakfrågorna har före-gåtts av utredning kring problematiken om efterkon-troll för förtidspensioner.Den bedömning utskottet har gjort innebär att detför tillfället inte finns anledning att göra något särskilttillkännagivande med anledning av reviso-rers förslag eller av den motion som har inkommitfrån representanter från . Och där-med yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslagpå motionen och reservationerna.Fru talman! Den som uppbär förtidspension ärskyldig att utan oskäligt dröjsmål anmäla till försäk-ringskassan bl.a. om han eller hon börjar förvärvsar-beta i större omfattning än tidigare eller om arbets-förmågan väsentligt förbättras utan att han eller honbörjar förvärvsarbeta i större utsträckning än tidigare.Underlåts anmälan utan giltigt skäl får pensionendras in eller tills vidare. Det känns ocksåangeläget att påpeka att det sedan den 1 januari 1999gäller att ansvarar för att särskildainsatser görs för att den som får tre fjärdedels förtids-pension eller sjukbidrag ska kunna få en anställningmotsvarande den återstående arbetsförmågan.Det ska i första hand vara fråga om anställning påden ordinarie arbetsmarknaden, eventuellt med hjälpav lönebidrag. Om detta inte kan ske inom sex måna-der ska den försäkrade kunna beredas anställning vidSamhall AB.Den 1 januari 2000 infördes regler om vilandeförtidspension. Reglerna syftar till att stimulera tillåtergång i arbetslivet och ett i övrigt aktivt liv ochinnebär bl.a. följande. En försäkrad som har uppburitförtidspension under får behålla förtids-pensionen som han eller hon prövar attarbeta. förbereder en stor upp-lysningskampanj om detta.Vidare införs ett nytt sjukersättningssystem somträder i kraft och som innebär attförtidspension och sjukbidrag ersätts av aktivitetser-sättning och sjukersättning. Denna förändring i siganger ett annat tänkesätt än att gå i förtida pension.Ordet "pension" ger en viss positiv signal för demsom gått i pension, dock icke för den som tvingas gå iförtida pension.Fru talman! Någon enskild faktor som kan förkla-ra den stora ökningen av sjukfrånvaron finns inte, ochdärmed finns inte heller någon enkel åtgärd för attkomma till rätta med problemet. Vad som i ställetkrävs är en bred satsning på ökad hälsa i arbetslivet.En sådan har regeringen presenterat i det s.k. elva-punktsprogrammet.Programmet innefattar bl.a. åtgärder för att för-bättra arbetsmiljön och för att tydliggöra arbetsgivar-nas ansvar, en förnyelse av rehabilitering och enöversyn av sjukskrivningsprocessen. I denna översynbör enligt utskottets mening även läkarnas roll klar-göras. Med tanke på tidigare debatt om regeringenselvapunktsprogram hade jag hoppats och väntat migatt de borgerliga företrädarna hade ett mer positivtanslag i stället för att i många hänseenden bara rå-skälla.Vidare krävs att den arbetslivsinriktade rehabilite-ringen är både individanpassad, kan sättas in tidigtoch kommer igång tidigare och bättre samt att inrikt-ningen blir att man antingen får återkomma till sittjobb, får utbildning eller får möjlighet att starta om påannat arbete. Det får inte vara så att man bara blirsjukskriven och att inget annat händer.Enligt utskottet är det viktigt att också personermed en relativt ringa restarbetsförmåga får möjlighetatt utnyttja denna för förvärvsarbete. Det är viktigt attfastslå att frågan om människors hälsa i arbetslivet ärnaturligt en fråga för arbetsmarknadens parter och förden enskilde arbetsgivaren, på den stora arbetsplatsenlikväl som på den mindre. Det ska inte gå att skickasjukskrivningsnotan vidare till någon annan eller tillnågot annat system och mena att det ska lösas avandra. Särskilt ska det påpekas att det förebyggandetarbetet är av mycket stor och viktig betydelse.Likadant är det enskilda arbetsstället av stor bety-delse för att lyckas med rehabiliteringen och det före-byggande arbetet för en bättre arbetsmiljö. Där finnsproblemen, och där finns lösningarna.