prot · GP09120 · 2002-06-05 00:00:00 — Dess-utom växer öppenheten och acceptansen för homo-sexuella och homosexualitet . Givarländer-nas negativa inställning är inte given en gång för alla.Farhågorna att möjligheten för registrerade partner attadoptera skulle äventyra svenska makars möjlighet attadoptera är enligt utskottsmajoritetens mening dåligtunderbyggda. Ursprungsländerna har tillfrågats, ochbara ett land, , har svarat att det finns en riskför en sådan utveckling.Och så till den kanske viktigaste frågan, sommånga oroar sig för: att barn som adopteras till ho-mosexuella familjer skulle fara illa. All tillgängliginternationell forskning visar att barn i homosexuellafamiljer mår bra. De är inte annorlunda än andra barn.Givetvis välkomnar vi mer forskning om adopteradebarn. En adoption är en mycket stor omvälvning i ettbarns liv, och det ska vi ta på allvar, men det är förändring oavsett om adoptionsföräldrarna ärhomosexuella eller heterosexuella. Den forskningsom finns är entydig: Det finns ingen skillnad mellanhomosexuella och heterosexuella föräldrar när detgäller deras förmåga att ge barnen god omsorg ochomvårdnad. Vi måste kunna stå för att det är vårapersonliga förutsättningar och upplevelser av livet,inte vår sexuella läggning, som avgör hur vi fungerarsom föräldrar.Herr talman! För att de föreslagna lagändringarnaom adoption ska kunna genomföras föreslås att 1967års konvention om adoption sägs upp. Konventionensyftar till att utjämna olikheterna mellan staternasadoptionsregler och att tillgodose barnens bästa. Denhar bara undertecknats av 16 länder. Flera skäl talarför att denna konvention ska sägas upp. Redan företillträdet hade regler om adoption som i hu-vudsak stämde med konventionen. Hänsynen tillbarnens bästa kommer därför inte att äventyras. Ettannat skäl är att konventionen är gammal. Många avEuropas länder står utanför den. Den har alltså inte såstor betydelse som tanken var när den avtalades.Haagkonventionen antogs 1993, och närmare 40länder har anslutit sig. Den gäller som lag i Sverige.Konventionen syftar till att stärka barnens rättsskyddvid internationella adoptioner. Tanken är att anslutnastater ska samarbeta så att både ursprungsland ochmottagarland ansvarar för att adoptioner genomförstill barnens bästa. Konventionen omfattar inte regist-rerade partner. Av uttalanden i samband med att kon-ventionen antogs framgår att man inte ansåg att denskulle begränsa konventionsstaternas möjlighet att haegna bestämmelser om vilka som ska godtas somadoptanter.Det finns alltså inget hinder mot att bestämmelserinförs som ger registrerade partner möjlighet att ad-optera barn. Sådana adoptioner kommer visserligeninte att omfattas av konventionen, men svenska reglerom adoption innebär att barnen ändå har sammarättsliga skydd.Herr talman! Det är inte vår uppgift att användalagen för att upprätthålla ålderdomliga värderingar.Som medmänniskor och politiker måste vi se tillverkligheten. Det handlar om att bejaka och uppmunt-ra kärleksfulla och trygga familjebildningar. Bara såkan vi bygga det bästa samhället för våra barn.Jag yrkar bifall till propositionen och avslag påsamtliga reservationer.I detta anförande instämde ,, , ,, , , PärAxel , , ,, , , , , , , och (alla s), och (båda v), () och ().Anf. 38 () re-plik:Herr talman! Redan efter de första meningarnasom yttrade var det alldeles klartatt det var vuxenperspektivet som har styrt henne ihela den här frågan. Det var omsorgen om ochhennes längan efter barn.Trots detta måste jag ändå få ställa frågan: Hurkunde , som var ledamot i om barn i homosexuella familjer, så totaltbortse ifrån och köra över kommitténs egna experter?Hur kan stå här och säga att detinte finns någonting som talar för att en sådan härlagändring skulle kunna leda till en sämre situationför barnen? Tycker att ni politi-ker är bättre på att bedöma det än samladebarnexpertis?Är det som era egna experter skriver i en artikelpå Brännpunkt , under ? De skriver att beslutet kan ledatill omfattande, skadliga konsekvenser för barn. Vida-re skriver de: "Så länge forskningen är så begränsadmåste en försiktighetsprincip råda. Det handlar omsårbara barn. Vi får inte utsätta dem för experiment. "Detta sade era egna experter i kommittén. Hur kanni helt bortse från det?Anf. 39 () re-plik:Herr talman! Jag vill gärna börja med vuxenpers-pektivet. Det är synd att inte lyss-nar ordentligt och drar så underliga slutsatser. Jagtycker att det är helt självklart att barnens bästa är detsom har legat till grund. Det kan bara jag veta, somfaktiskt har sysslat med frågan i tre år.Att tala om för andra att de inte tänker på barnensbästa - vad är det som gör att troratt hon är bättre än jag på att tolka vad som är barnensbästa?Visst har jag suttit i utredningen. Jag har lyssnatpå dem som är experter på barn. Tyvärr finns det ingasom är experter på barn i homosexuella familjer. Denforskning som vi har tagit del av visar att homosexu-ella är precis lika bra föräldrar som heterosexuella.Det tycker jag är en bra grund.Moderaterna pratar , i EU-sammanhang,om att allting ska prövas på individuell nivå. Men härvill man ta ett kollektivt beslut. Här ska man uteslutaen hel grupp från att ens få prövas för adoption.Jag tror inte att alla homosexuella är lämpliga somföräldrar. Jag tror inte heller att alla heterosexuella ärdet. Men alla har rätt till en noggrann prövning.England har just nu på gång ett beslut om adop-tion för homosexuella. Det är märkligt att där i stället säger: Äntligen, nu får vitillräckligt med föräldrar till barn som verkligen be-höver ett gott hem. Reaktionerna är lite olika.Jag hävdar med bestämdhet att det är barnensbästa som ligger till grund för vårt ställningstagande.Anf. 40 () re-plik:Herr talman! Jo, jag har förstått att MarianneCarlström hävdar det. Men jag undrar på vilkengrund. Jag fick inte svar på min fråga: Hur kan nitotalt bortse från vad era egna experter i kommitténkom fram till? Tycker inte att detsom har kommit fram om de problem som mångaadoptivbarn har måste leda oss till slutsatsen att detinte är alldeles självklart att det beslut som vi kom-mer att fatta är till barnens bästa? Enligt barn-konventionen måste försiktighetsprincipen råda i ettsådant läge.Nu ska vi säga upp den europeiska adoptionskon-ventionen. Blir nästa steg att vi också ska säga uppFN:s barnkonvention, ? Vi harskrivit under den. Där finns försiktighetsprincipenfastlagd. Den tänker ni nu inte leva upp till. Då måsteden rimliga konsekvensen bli att vi inte kan stå kvarsom undertecknare av heller.Jag är lite förvånad över att höra det från ett parti medtraditioner från tid. Att säga upp kon-ventioner eller kringgå dem på detta sätt borde inteligga i era traditioner.Jag har inte sagt att jag vet bättre än någon annanvad som är barnets bästa. Men jag undrar hur så säkert kan hävda det, emot landetssamlade barnexpertis.När det gäller genmanipulerade organismer ochstrålning från radiomaster har vi kommit överens omatt vi måste hylla försiktighetsprincipen. Varför harinte också barn rätt att bli omfattade av försiktighets-principen?Anf. 41 () re-plik:Herr talman! Det har pågått en debatt om adop-tionsfrågan . Det har varit några TV-program, och jag har sett dem. Jag vet att det finnsadopterade barn som mår dåligt. Men jag kännerockså många barn som är adopterade som inte mårdåligt. De bor väl hos bra familjer eller också är detnågot annat som gör att de har det bra. Vi hade i ut-redningen kontakt med många som tycker att det ärhelt okej, alltså barn som är adopterade. När jag serde riktiga eländesprogrammen undrar jag snararevarför man inte föreslår att internationella adoptionerska upphöra. Varför är det bara de homosexuella somska uteslutas, inte heterosexuella? Vi har ju kommitfram till att homosexuella är lika bra föräldrar somheterosexuella. Det går liksom inte ihop för mig.De experter som vi hade tyckte att det var heltokej med närståendeadoptioner. Det går inte ihop föross, om vi säger till barn som skulle bli adopterade avnärstående att det är okej att de bor i en homosexuellfamilj men att det inte är okej att andra homosexuellafår adoptera.Christel påstod i debatten att det här ärett beställningsverk. I så fall vill jag nog säga attregeringen tog en risk när de tillsatte både ochmig i utredningen. Vi hade ingen insikt i frågornainnan. Vi hade inte sysslat med dem och visste intevad vi tyckte, då. Det växte fram under arbetet till-sammans med experter och andra. Men vi gjorde motslutet en annan bedömning just när det gäller interna-tionella adoptioner.Jag är övertygad om att vi är på rätt väg. Homo-sexuella ska ha rätt att bli prövade.Anf. 42 () replik:Herr talman! Uttrycket "ur barnens perspektiv"återkommer i varje anförande. Det är inte så konstigt.Marianne talade om barnens perspektiv föratt sedan, några meningar längre ned, tala om attmänniskor ska behandlas likvärdigt. Men då är det jude vuxnas perspektiv. Om barn ska behandlas likvär-digt kan jag inte tro någonting annat än att man skaeftersträva att varje barn får en mamma och en pappa,som man har i förstone, biologiskt.Jag skulle vilja ställa frågan till : Anser att det är en fördomatt tycka att varje barn har rätt till en mamma och enpappa? Ordet fördom används av och till. Är vi för-domsfulla, som tycker att det är rimligt att uttrycka attvarje barn har rätt till en mamma och en pappa?Vi får en del litteratur och skrivningar oss tillhanda i sådana här sammanhang. Jag ska citera vaden , svenskadopterad och dokto-rand, har uttryckt. Hon säger så här: "Varje barn harett genuint behov av, oavsett det är adopterat eller ej,att ha en mamma och en pappa. De olika könen spelarolika roller i barnets liv. Därför är en mamma ochpappa aldrig utbytbara mot två mammor eller tvåpappor. "använde uttrycket"ålderdomliga värderingar" Är detta en ålderdomligvärdering, enligt sätt att värde-ra?Anf. 43 () re-plik:Herr talman! Alla barn har ju en mamma och pap-pa från början. Tyvärr ser världen inte ut så -och har egentligen aldrig gjort det - att det är barakärnfamiljen som gäller.Jag tycker att det är samhällets uppgift att se tillatt alla barn har ett gott hem, att man har bra vuxen-kontakter. Det är det som propositionen och betän-kandet uttrycker. Vi vet att det har räddat många barnsom har besvärliga familjeförhållanden, att de har bravuxenkontakter. Jag tycker inte att det är något pro-blem.Vilka som har fördomar och inte är inte så lätt attuttrycka. Jag har ingen anledning att bedöma AlfSvenssons åsikter. De får stå för honom. Jag tyckeratt det är viktigt att man inte diskriminerar. Precis likaviktigt som barnens rättigheter är det att man intediskriminerar vissa grupper, att man inte behandlarmänniskor som ett kollektiv och att man ger demmöjlighet att bli prövade.Vi har fått så många otäcka mejl. Jag tycker attdet kan vara idé att läsa upp ett annat mejl. "Jag är en 40-årig heterosexuell, gift 'dagisfröken'med två egna barn. Med förundran har jag följt de-batten om s.k. homoadoptioner. Jag har jobbat inombarnomsorgen och vid åtminstone tvåtillfällen haft barn på mitt dagis som haft homosexu-ella föräldrar. De här barnen var precis som alla and-ra, de blev inte retade och fungerade jättebra i barn-gruppen. Deras föräldrar var minst lika engageradesom de andra barnens, snarare mer.Vad är problemet? Homosexuella kan tydligen va-ra lika bra föräldrar som heterosexuella, och barnenmår uppenbarligen bra. Det enda rätta måste ju dåvara att pröva varje presumtivt adoptivföräldraparindividuellt. Jag säger inte att alla homosexuella bor-de få adoptera, men det borde verkligen inte allaheterosexuella heller. Jag har mött många barn genomåren som farit illa och deras föräldrar har alltid varithetero."Anf. 44 ():Herr talman! Nej, jag begär absolut inte att ska rannsaka om jag har fördomareller inte. Jag ställde en mycket rak fråga. Jag fråga-de: Anser att det är en fördom atttycka att varje barn har rätt till en mamma och enpappa? Det går faktiskt att svara ja eller nej på denfrågan.Jag läste upp ett citat där en adopterad gjordegällande att könen spelar olika roll under ett barns liv.Om detta var en ålderdomlig värdering - MarianneCarlström använde just uttrycket "ålderdomlig värde-ring" - vill jag höra om hon tycker att detta är ettuttryck för den typen av värderingar.Ordet "diskriminering" används när vitalar om de vuxna. Det är så utomordentlig påtagligtatt när ordet "diskriminering" används i debatten,eller i replikerna, handlar det om relationen mellanvuxna.Man kan tydligen inte någon enda gång se att debarn som får två mammor eller två pappor kan tänkasuppleva sin situation som diskriminerande eftersomde inte fick både en mamma och en pappa. Jag sägerinte att det behöver vara så, men man måste väl nå-gon gång kunna tänka in ett "om" i det sammanhang-et. Det är därför försiktighetsprincipen ska gälla.Anf. 45 () re-plik:Herr talman! Enligt mitt sätt att tänka är det väl-digt underligt om man ska bedöma ifall det är enfördom att varje barn har rätt till en mamma och enpappa. Alla barn har ju från början en mamma och enpappa.Jag tycker att det är viktigt att samhället kan gå inoch hjälpa till om det senare inte finns både en mam-ma och en pappa. Vi har många ensamstående föräld-rar där pappan eller mamman inte tar sitt ansvar, och istort sett aldrig visar sig för barnet. Jag tycker natur-ligtvis inte att det är en fördom. Barnet har ju enmamma och en pappa. Men det är viktigt att samhäl-let ställer upp med andra vuxna.Vart leder det att diskutera fördomar i detta sam-manhang? Det är ju inte för barnets bästa. Därförresonerar jag inte på samma sätt som har väldigt svårt att hänga med i det resonemang-et. För mig är barnets bästa oerhört viktigt, och detgår att kombinera med att även homosexuella har rättatt bli prövade som adoptivföräldrar.Anf. 46 ():Herr talman! ska vi fatta ett beslut som iförsta hand handlar om barn och deras rätt till en brauppväxtmiljö. Det är barnens bästa vi har för ögonen.Jag vill genast säga att det är min starka överty-gelse att ett ja till dagens förslag om att homosexuellaska få prövas vid adoptioner är förenligt med att setill barnets bästa. Om jag hade känt den minsta oroför att barn skulle råka illa ut hade jag låtit principenom likhet inför lagen stå tillbaka för att värna barnet.Synen på vad en normal familj och normalt för-äldraskap är varierar, som alla vet, i olika historiskamiljöer. När t.ex. gymnasieelever läser en ro-man där en flicka för bara några årtionden sedankunde bli tvungen att gifta sig för att hon var medbarn förstår de inte riktigt vad som menas.Det verkar helt obegripligt när man hör talas omatt kvinnor i sadesupp från arbetet om de fick barn - för att inte tala omdet helt omöjliga i att en ensam pappa skulle ta handom sitt barn.När jag var liten var det fortfarande många somskämdes för att berätta att deras föräldrar var skilda. har vi vant oss vid att familjer kan se olika ut,och vi vet att barn kan få en kärleksfull uppväxtmiljöbåde med ensamstående föräldrar och i traditionellafamiljer.På samma sätt är det med synen på homosexuellaoch barn. För bara tio tror jag inte attens de mest fördomsfria tänkte tanken att homosexu-ella skulle kunna ha barn. Jag vill ärligt säga att jag ivarje fall inte tänkte den tanken.I takt med att värderingarna i samhället blir meröppna för olika sätt att leva ändras också de självklaravärderingarna. Fler människor vågar leva som desjälva vill. ställer sig alltfler människor frå-gan: Varför är det egentligen så självklart att en ho-mosexuell person inte ska kunna duga som förälder?Har i själva verket inte många homosexuella redanvarit bra föräldrar, även om de officiellt inte talat omsin läggning.Vi är alltfler som har ställt frågan varför man skahålla fast vid en invand värdering utan att moralisktoch intellektuellt pröva den. Finns det egentligennågra moraliska eller intellektuella skäl till att homo-sexuella inte skulle kunna vara föräldrar?I har denna process pågått i ett antal årmed debatt, dialog och stor respekt för olika åsikter.Ett liberalt parti som har ju en lång tradi-tion av att utgå från tolerans och av att bedöma män-niskor som individer i stället för att utgå från grupp-tillhörighet.Av den anledningen och i den traditionen harFolkpartiet arbetat för att avskaffa skildatyper av diskriminerande lagstiftning mot olika grup-per, bl.a. mot homosexuella. Det var en liberal justi-tieminister som lade fram lagförslagom att avskaffa brottsbeteckningen på homosexuali-tet.I den traditionen tillstyrkte vi med öppna ögonden statliga utredning om barn i homosexuella famil-jer som tillsattes . När utredningenså småningom blev klar och föreslog att homosexu-ella skulle få prövas som adoptivföräldrar beslutadeFolkpartiets landsmöte med betryggande majoritet attställa sig bakom det förslaget.För mig som liberal är det naturligt att alltid utgåfrån individen och det enskilda fallet. Då blir detockså naturligt att i samband med adoption utgå frånden individ som vill adoptera och inte i förväg ute-sluta en hel grupp. Det vore ju, herr talman, detsam-ma som att säga att samtliga homosexuella, utanundantag, är sämre adoptivföräldrar än heterosexuel-la.Om man ser till barnets bästa borde väl det riktigavara att pröva vilka som verkar ha de bästa förutsätt-ningarna att ta hand om ett barn. Ingen människa harju någon rätt att adoptera, vilket flera har sagt tidiga-re. Det gäller både hetero- och homosexuella. Menalla ska kunna prövas.De tre vanligaste argumenten mot dessa adoptio-ner har varit att experterna säger nej, att internatio-nella adoptioner skulle försvåras och att människor-nas fördomar skulle göra det svårt för barnen.När det för det första gäller experterna kan manfaktiskt inte säga att de är emot att homosexuella skafå adoptera. Olika myndigheter, remissinstanser ochorganisationer har visserligen kommit till olika slut-satser, och en del är negativa. Men det är slående attde som särskilt har forskat kring barn i homosexuellamiljöer - de som verkligen kan betraktas som åt-minstone vetenskapliga experter - säger med övervä-gande majoritet ja till att utöka denna adoptionsmöj-lighet.Den statliga kommittén om barn i homosexuellafamiljer har gått igenom forskning som finns på om-rådet och kommit fram till att det inte är motiverat attutesluta homosexuella som tänkbara adoptivföräldrar.Samma slutsats som kommittén har kommit framtill ger de internationella forskarna m.fl. uttryck för i en förnågra veckor sedan. De har ägnat åt avance-rade akademiska studier kring barn i homosexuellafamiljer. Där står: "Det är värt att notera att ingen avstudierna påvisar att barn till homosexuella har ensämre psykodynamisk utveckling än andra barn. .Homosexuellt föräldraskap är förenligt med ett ut-märkt liv för barnen. "När det gäller experterna skulle jag tvärtom motvad som har sagts här vilja säga att just de som sär-skilt studerat barn i homosexuella familjer ger ossmycket goda argument för att säga ja till dagens lag-förslag. Däremot har en övervägande del av de re-missinsanser här i som har sagt nej trots alltsagt jag till s.k. styvbarnsadoptioner. Alla de somhänvisar till de svenska remissinstanserna borde åt-minstone ta intryck av den tanken. Därför kan jag inteförstå att t.ex. inte accepterar denbegränsade adoptionsmöjlighet som de flesta svenskaremissinstanser talar om.Det andra argumentet gäller internationella adop-tioner. Här har ett missförstånd levt kvar ända sedandebatten började. Många har sagt att länder med and-ra värderingar skulle sluta att tillåta att svenskar ad-opterar barn från andra länder. Så är det inte alls. Detär förvisso många länder som inte vill lämna barn tillhomosexuella. Men det har inte kommit svar - utomfrån - som tyder på att heterosexuellas ad-optioner på något sätt skulle komma i fara om Sveri-ge ändrar lagen. Självklart har givarländerna rätt attom de vill endast lämna barn till heterosexuella ad-optivföräldrar. I början kommer en hel del ländersäkert att göra så. Men myten om att nuvarandesvenska möjligheter att adoptera skulle försämras kanalltså glömmas bort. Det är helt enkelt inte så.Det tredje gäller fördomarna. Många människorsäger i debatten att de i och för sig inte har någotemot att alla prövas men att fördomarna gör det svårtför barnen. Med det resonemanget skulle man kunnautesluta väldigt många grupper som på något sätt ärannorlunda: ovanlig hudfärg, ovanlig religion, osv.Men är det verkligen bra för människorna och barnenatt staten konserverar fördomar? Dessutom förändrasinställningen till homosexuella nu väldigt fort. Det ärnågonting som jag tror att många riksdagsledamötersom varit ute på besök i skolklasser har upptäckt.Utvecklingen går snabbt även i andra länder. Ho-mosexuellas adoptioner tillåts i många delstater iUSA, i och . I , Islandoch tillåts styvbarnsadoption för registreradepartner. I alltfler länder diskuteras också homosexu-ellas adoptioner. Det är ingen specifik isolerad svenskdebatt vi har i den här frågan.Herr talman! Det har i den här debatten ibland fö-rekommit övertramp - jag tänker nu inte på debatten ikammaren, utan - från båda hållen. Jagvill verkligen betona att jag och mina liberala vännersom stöder förslaget ärligt respekterar att det finnsolika åsikter. Jag anser inte att alla som är emot ho-mosexuellas adoptioner är moraliserande mörkermän.Jag förväntar mig också att de som är emot min åsiktinte betraktar mig som en extrem moralupplösare.Hela den här frågans utveckling hänger så mycketihop med olika traditioner, kulturer och historiskasammanhang. Man måste helt enkelt respetera attmänniskor har olika uppfattning.Frågan handlar inte i första hand om vuxna män-niskors rätt. För mig är det visserligen en självklarutgångspunkt att människor ska ha rätt att välja sinlivsstil fritt så länge de inte skadar någon annan. Mendet är som sagt inte den principen det handlar om närdet gäller homosexuellas rätt att prövas för adoption.Det handlar om att alla barn som lämnas till adoptionska ha rätt att få alla kärleksfulla tänkbara föräldrarprövade. Det är inte rätt mot barnen att i förväg ute-sluta någon grupp.För har den individuella utgångs-punkten tillsammans med utredningens välavvägdaslutsatser varit utslagsgivande när vi som parti harbestämt oss för att säga ja till att homosexuella ska fåprövas som adoptivföräldrar. När vi ställde de svårafrågorna mot invanda föreställningar blev detenda logiska svaret för de flesta av oss: Ja, lagen skainte utesluta någon grupp.Herr talman! Med det yrkar jag för Folkpartietsdel bifall till utskottets förslag i betänkandet.Anf. 47 () re-plik:Herr talman! Jag hade egentligen inte tänkt begärareplik, men jag kan inte riktigt acceptera att försöker att framställa det som att Folkpartietliberalerna skulle ha monopol på tolerans i kammare. Det är inte någon här som harifrågasatt människors rätt att leva i vilka familjekon-stellationer de vill. Var och en har naturligtvis rätt attha och utöva sin sexuella läggning. Det är inte alls detsom debatten gäller.Det finns fortfarande fördomar kvar. Olika opini-onsmätningar visar att en majoritet av be-folkning är emot att homosexuella ska kunna få rättatt adoptera barn. Tycker och man i den i och för sig angelägna kampen att för-ändra gamla attityder - taladeom att bryta ned fördomar - ska använda barnen somverktyg för detta? Är det inte snarare en uppgift föross vuxna?Sedan till frågan om möjligheten för registreradepartner att vara goda föräldrar. Det finns inte någonsom har ifrågasatt det. Men det är inte där problemetligger. Forskningen och erfarenheterna visar attmånga av de adopterade barnen har med sig jättestoraproblem redan från början. Det ligger i de faktorersom härrör sig från tiden före adoptionen.Man kan inte när ett barn är gammaltom det kommer att begå självmord,försöka att begå självmord, få problem med drog-missbruk eller kriminalitet. Men man vet att adopte-rade utgör en riskgrupp. Alla experter är eniga om attdet faktum att ett barn dessutom skulle ha två mam-mor eller två pappor utgör ytterligare en riskfaktorsom kommer att innebära en belastning .Anf.