prot · GP09111 · 2002-05-23 00:00:00 — Det rör sig om ekonomiska in-tressen, att markägarna inte ska lida ekonomisk för-lust, och även om tids- och användingsaspekter. Manvill ha tillgång till marken. Här pågår ett mycketomfattande arbete, inte minst för att kartlägga forn-fynd i skogsområden.Hittills har man avsatt 20 miljoner för att invente-ra de kulturminnen som finns och för att bedömaytterligare behov av att skydda dessa kulturminnen.Som har sagts har ökningen av anslaget tillkulturmiljövård med kommit tillmycket god användning.Sedan finns det ett projekt som heter ochhistoria som syftar till inventering, utbildning ochinformation. Det avsätts fördetta projekt, vilket till stor del täcker upp de mo-tionskrav som har framförts.Det pågår också vidareutbildning av skogsentre-prenörer, maskinförare, skogsarbetare och skogsåka-re. Det finns vissa möjligheter för brukaren att fåersättning enligt vissa fastställda regler. Jag tror attprojektet och historia kommer att visa om reg-lerna är tillräckliga. Man kommer inom projektet attfå erfarenhet av i hur stor utsträckning som brukare ärtvingade till inskränkningar i markanvändningen.Eventuellt måste reglerna ändras, men det finns redanregler om ersättning.Det viktigaste att komma ihåg i sammanhanget äratt inte ställa dessa två intressen emot varandra ochinte bara tala för brukarna eller bara för vikten av attbevara de fornminnen som finns. Man borde försökaatt ha en balanserad syn på helheten.Den särskilda utredare som regeringen har avise-rat ska titta på ett förbättrat skydd av kulturhistorisktvärdefull bebyggelse. Jag tror att många av de kravsom har framförts i motionerna kommer att tas upp idenna utredning. Därför tycker vi socialdemokrater iutskottet att det är väldigt viktigt att utredningenkommer i gång. Regeringen har aviserat att den skakomma i gång , och vi vill poängteraatt det är viktigt att utredningen kommer i gång innanmandatperiodens slut, eftersom den aviserades för tvåår sedan.Avslutningsvis: När det gäller internationellakonventioner anser vi att det är väldigt viktigt medsamarbete och solidaritet med andra länder och medrespekt för kulturarv i andra länder. Det pågår nu ettarbete som syftar till att ska ansluta sig till dekonventioner som tas upp i motionsförslagen, , Unidroitkonventionen och Unesco-konventionen.Det finns vissa lagtekniska problem eftersom detkrävs ändringar i svensk lagstiftning, och där vill visamordna oss med andra länder, inte minst med Nor-ge och . Men arbetet är alltså på gång.När det gäller konventionen om kulturarv undervatten har bl.a. Estoniakatastrofen visat att det kanuppstå problem när det finns olika lagstiftningar.Vissa länder runt har anslutit sig medanandra inte har gjort det. Men det finns inget hinder atti framtiden ansluta sig till denna konvention, men vihade gärna sett att man inte hade haft två olika lös-ningar på gång samtidigt.Jag vill yrka bifall till utskottets förslag i betän-kandet om kulturmiljövård.Anf. 126 () replik:Fru talman! Jag kan inte låta bli att kommenteradetta med fornfyndens placering. Det finns inga hin-der mot att man ansöker om att de får behålla sinplats, säger . Men utskottet skriver attom fyndet har nationellt intresse och bör vara till-gängligt för forskare eller att föremålstypen frånregionen saknas i de nationella samlingarna bör detplaceras på . Ett annat skäl kan varaatt det nya fyndet hör ihop med föremål som redanfinns på från samma fyndplats ochatt samtliga fynd från en fyndplats bör hållas ihop.Håll med om att det finns många hinder på vägen!Håll också med om att det är viktigt att få förvarafynden i t.ex. eller på andra platser runtom ilandet!För att inte tala om forskningen! Jag har oerhörtsvårt att förstå att forskning ska vara ett argument föratt fynden ska förvaras på . Mankan kanske t.o.m. bredda antalet forskare om fyndenplaceras på flera andra ställen. Det skulle kulturenvara betjänt av. Hur ser på detta?Anf. 127 () replik:Fru talman! Till stora delar håller jag naturligtvismed . Det här med forskares tillgångtill fynd kan vara ett argument även för att de skaförvaras på regional nivå så att de regionala forskarnafår möjlighet att studera dem.Men jag tror inte att det är reglerna som är pro-blemet, utan det handlar om tillämpningen av dem. IUppåkra har det visat sig att det finns stora möjlig-heter när det gäller det regionala upplevelsecentretsom har aviserat intresse i frågan.Det finns alltså goda möjligheter.Jag vill ta upp en annan fråga, och det gällerLunds universitets historiska museum. Där har detvisat sig väldigt tydligt att det inte är reglerna somutgör hindret, utan i det här fallet har det varit Lundsuniversitets ekonomi som har lagt hinder i vägen. Detär den som har riskerat att fynden flyttas till Historis-ka museet, vilket det inte är någon som vill att det skaske. Det är en fel att tro att i vill ta emot enorma mängder föremål från helalandet när det finns regionalt intresse och regionalamöjligheter, utan det handlar minst lika mycket omekonomi på det regionala planet och att man måste fåtill stånd en vettig helhetslösning.Anf. 128 () replik:Fru talman! Det är väldigt positivt att HilleviLarsson i stort sett tycker som jag. Jag sade i mittanförande att jag tänker fortsätta att kämpa för det härom jag kommer in i efter valet. Då har jagden förhoppningen att vi blir eniga i utskottet när denborgerliga regeringen lägger fram sin text.Anf. 129 () replik:Fru talman! Jag vet inte om jag vill hålla med omdet sista. Jag hoppas ju naturligtvis på en fortsattsocialdemokratisk regering. Däremot tror jag på ensammanhållning inom kulturutskottet när det gällervikten av vettiga lösningar på dessa frågor. Det gällerde föremål som bör förvaras på nationell nivå, menkanske ännu mer om de föremål som bör förvaras pånationell nivå.Anf. 130 () re-plik:Fru talman! Jag vill ställa en fråga till HilleviLarsson, och den handlar om den översyn av lagstift-ningen som vi vill ha för att man ska kunna se påmöjligheterna att ersätta markägarna vid ett avsevärtförsvårande av uttag av sin skog på grund av att manhar hittat ett fornminne.Hillevi säger att det behövs en balanseradsyn på helheten, och det låter sig lätt sägas samtidigtsom det låter vackert, det kan jag hålla med om. Menverkligheten är annorlunda.Det handlar alltså om att knyta en rätt till ersätt-ning till kulturminneslagen. Redan uttrycket ett avse-värt försvårande av uttag innebär en väldigt stramtillämpning av när det utbetalas ersättning. I allt brukav skogsmark är uttrycket "avsevärt försvårande" ettgängse krav som är oerhört strängt.Vad är det som gör att och Soci-aldemokraterna inte kan inse betydelsen av att knytaen så viktigt del - både för fornminnen och för bruka-rintresset - till kulturminneslagen. Vi begär en över-syn. Jag tycker att svaret om en balanserad syn visaratt man inte har satt sig in i frågan. Jag önskar attHillevi gör det.Anf. 131 () replik:Fru talman! Med en balanserad syn menade jag attdet är väldigt viktigt att inte bara inta den ena sidansståndpunkt. Vissa motionärer driver stenhårt kravetpå ytterligare skydd för fornminnen i skog, medanandra motionärer ensidigt driver kravet på att det skabli lättare för markägare och brukare. Det jag menadevar att jag tror att det är viktigt att se båda dessa as-pekter, att man inte ska ställa dem mot varandra.Sedan håller jag med om att det kan finnas anled-ning att se över det här. Vi vill inte gå så långt somGunilla Tjernberg vill göra i det här skedet. Men somjag sade tidigare, tror vi att det i det stora projektetSkog och historia, som får ,kommer fram väldigt mycket erfarenheter av i hurstor utsträckning brukarna egentligen är tvingade tillinskränkningar i sin markanvändning. Jag tror att manbehöver mer kunskap innan man kommer med någrakonkreta förslag.Vidare tror jag att man noga får analysera den härfrågan, för det finns väldigt mycket som räknas somfornminnen ute i skogarna, inte minst stenrösen över-allt. Det kan röra sig om väldigt stora ekonomiskabelopp som kanske ska vägas mot andra samhällsin-tressen. Om man i projektet och historia kom-mer fram till att det är väldigt många markägare sombåde ekonomiskt och på andra sätt lider väldigtmycket av det här får man självklart göra någontingåt det. Men jag tror att vi behöver mer kunskap i denhär frågan. Inte minst tror jag att också markägarnasoch brukarnas inställning måste förändras, så att deinte bara ser till det ekonomiska intresset utan ocksåtill det kulturhistoriska intresset.Anf. 132 () re-plik:Fru talman! Det handlar inte om ett de och vi. Dethandlar om olika delar i en viktig diskussion som viför just . Jag skulle vilja få undan argumenta-tionstaktiken att vi pratar om motsättningar, om deoch vi. Det är två viktiga delar i samhällsdebattensom vi nu för.Jag fick inget svar på frågan om att vi tar upp attmarkanvändandet avsevärt försvåras. Det är en defi-nition som finns och som är väldigt be-gränsande i sig. Det betyder alltså att man har rätt prövning i en situation där man står med enskildakostnader. Vi kan nog inte tänka oss att tala om att vitycker att någonting känns svårt eller att vi vill habalans i debatten. Här handlar det om ersättningar förnågot som man lägger ut. Jag tycker att vi ska harespekt för det synsättet. Det är inte att ställa tvåintressen mot varandra, utan det är, precis tvärtom, attstärka två olika intressen. Just diskussionen om attmarkanvändandet avsevärt försvåras finns i vår mo-tion. Det begreppet finns redan och är en mycket klardefinition av vad det här handlar om. Detta ska varaknutet till kulturminneslagen. En översyn av detta,, borde väl vara positivt?Anf. 133 () replik:Fru talman! Jag vill än en gång understryka att detjag sade om att de två olika intressena inte skulleställas emot varandra inte är något som jag på någotsätt kopplar till fortsättningen, dvs. att jag därmedtycker att markägarna ska få mindre ersättning. Jagvill inte göra den kopplingen. Däremot tycker jag attalla som är inblandade i det här bör se till båda sidor-na, dvs. att utbildningen för markägarna och brukarnaär lika viktig som ersättningen till desamma. Påsamma sätt menar jag att alla som vill värna de kul-turminnen som finns i skogen även ska se till mark-ägarnas och brukarnas intressen så att det inte blir enensidig kamp. Däremot ska inte ersättningen tillmarkägarna ha något att göra med den här balansera-de synen, utan det var en allmän iakttagelse att jagtycker att det är viktigt.Sedan vill jag säga att om det inte är en avsevärtförsvårad tillgänglighet till marken kan jag inte se attden här ersättningen är så oerhört angelägen, utan omdet ska utgå ersättning ska det vara just för att det äravsevärt försvårat för markanvändarna.Jag vill återigen säga att vi först vill ha mer kun-skap, och den kunskapen tror jag att vi kommer att fågenom de omfattande projekt som pågår. Visar detsig då att det är många markägare som blir orättvistlidande kan vi naturligtvis vara beredda att omprövadet här, men vi vill börja i den änden.Anf. 134 ():Fru talman! Det var egentligen lockande att hoppain i den föregående diskussionen. stårhär och talar väldigt snällt och vänligt om att så här ärdet och det är inte bra, och så här är det inte bra. Se-dan kom hon in på skogsfrågorna och då sade hon:Men är det nu så, kanske vi måste göra någonting åtdet. Jag har väntat på att få höra vad det ärman vill göra åt de här sakerna som inte är bra. Jagförstår att det ligger väldigt mycket i det som BirgittaSellén sade här, att man är inställd på att man intebehöver göra någonting åt det här efter den15 september, för då är det någon annan som får göradet.Låt mig knyta an till en av de frågor som togs uppav när det gäller Uppåkrafynden ochLunds universitets historiska museum. Det är ganskamakabert att se att på den utställning som man efterbästa förmåga har gjort av denna fantastiska samlingav fynd som skildrar en hel del står det ett antal dato-rer som man inte kan använda - jag var där så sentsom - därför att man inte haft råd attåtgärda de problem man har med servern. Man kanalltså inte visa det som där finns. Det är faktiskt illa.Vi har ofta haft den här frågan uppe till diskussion iutskottet, och då kan man säga att det borde ha gjortsnågot åt detta från regeringshåll. Det är fråga om bådepengar och organisation. Men vi vet ju att när vi frånmoderat håll har föreslagit att man ska se över orga-nisationen av museiväsendet och motsvarande i Sve-rige har det mötts av kalla handen dessvärre.Fru talman! Självfallet står vi bakom samtliga vå-ra reservationer, men jag ska inte göra något yrkandepå någon av dem. Det har redan gjort isitt inledningsanförande här.Jag ska först ta upp ett par reservationer som påsitt sätt hänger ihop. Det gäller reservationerna 3, 8, 9och 11, som alla har med utgrävningsverksamhet attgöra.Riksantikvarieämbetet har en oerhört splittradroll. Det försvårar och hämmar, som vi ser det, kon-kurrens. Det innebär att man som tillsynsmyndighetsamtidigt ska granska sin egen verksamhet när densker i fält. Det finns även andra saker som , som borde renodlas och bli en ren sek-torsmyndighet, borde lämna till någon annan. PåBirka borde det bli på samma sätt som i , dvs.att man samarbetar och lämnar över ansvaret till regi-onala och lokala myndigheter. Kanske det vore till-fälle att igen diskutera om inte det här borde skötas påsamma sätt som man gör i med sinNational Trust. Där har man en särskild organisationsom ansvarar för mycket av tillsynen, vården ochhandhavandet av arkeologiskt och kulturhistorisktvärdefulla platser.När det gäller reservation 8 kan vi konstatera attdet finns möjlighet att upphandla arkeo-logiska undersökningar på ett sätt som dock är försvå-rat genom att man inte har samma lagstöd för det somnär det gäller lagen om offentlig upphandling. Vitycker att man även för arkeologiska undersökningarskulle tillämpa den lagstiftningen. En enkel ändringskulle kunna ge resultat, man skulle spara tid ochpengar.En annan sak är att vi i vår moderna tid kan kon-statera att man dessvärre använder sig av ett antikve-rat anbudsförfarande. Det behöver man ju inte göra.Antikverade lagar och antikverad teknik är inte nöd-vändigt när det gäller sådant som har med antikvitets-handläggande att göra. Jag tänker då på det elektro-niska anbudsförfarandet.Länsstyrelsernas av givnaverkställighetsregler i fråga om arkeologiska under-sökningar måste bringas i överensstämmelse medlydelsen i lagen om offentlig upphandling. Det är intesärskilt svårt att göra det. Vi är förvånade att intenågon annan har hakat på detta.I reservation 11, som delvis har med den tidigarereservationen att göra, tar vi upp frågan om hand-läggningstider. Det är klart att det uppstår konflikt dåoch då mellan den som vill exploatera och den somvill bevara. Men den formella processen är i dagsådan att det kan ta innan t.ex. en arke-ologisk utgrävning kan påbörjas. Vi vet alla att medvårt klimat är fältsäsongen för arkeologi i stort settbegränsad till den varma årstiden. Det kan innebäraatt det tar från det att en exploatörlämnar in en ansökan till det att han eller hon kanköra i gång ett projekt. Det är inte så ovanligt.Vi vet att det kan vara avgörande för om verk-samhet över huvud taget ska komma till stånd ellerinte om man får en chans att någorlunda snabbt få ettklart besked. Antingen får exploateringen ske eller såfår den inte ske. Dessvärre tövar man här så länge pågrund av regelverket och krångel framför allt på läns-styrelserna att man kan försinka eller t.o.m. förhindragenomförande av viktiga projekt.Fru talman! Reservationen 13 gäller arkeologiskamassfynd. Jag kan väl erkänna att jag har varit medoch skrivit motioner om det innan jag hamnade iriksdagen. Jag skrev om det, och det väcktes frågorom det av en dåtida riksdagsledamot. Det gällde dåmed hänvisning till de stora fynden i samband medutgrävningen av ute påGöteborgs redd.Vi vet att det där rör sig om ca pors-linsskärvor motsvarande något över 9 miljoner skär-vor. Utav dessa får man, eftersom de är hämtade påutgrävningsplatsen, icke avyttra en enda om ickeregeringen ger tillåtelse. Vi tycker att det är ganska såeländigt att man inte har kommit till skott i den frå-gan. Vi vet att nuvarande riksantikvarie inte tycker attdet skulle vara något konstigt, men det har ändå inteblivit av att så har skett.När det gäller den här typen av icke-unika mass-fynd skulle de många gångar kunna hjälpa till attfinansiera en del verksamheter, och man skulle dess-utom bli av med en hel del förvaringsbekymmer. Isamband med att byggde sitt nyahus här på i hittade man vill jagminnas 120 000 kritpipor i ett gammalt lager från1700-talet. De förvaras nu till stora kostnader. De fårinte avyttras trots att det ute i världen finns mångasom skulle vilja ha ett par stycken sådana.Det tidigare i hadepå 70-talet - det har inte blivit så många utgrävningarsedan - flintavslag som inte på något sätt var unika.Det var flintavslag från gamla verkstäder och sådantsom vägde . Inte heller sådant får manavyttra.Det är inte bra att det är på det sättet. Det finnsvarken vetenskapligt eller annat värde i det. Mendäremot skulle kanske försäljning att detta kunna geen del tillskott till de pengar som behövs både förkulturminnesvård och för kulturverksamhet överhuvud taget.Anf. 135 ():Fru talman! Syftet med världsarv är att visa ochskydda världsunika natur- och kulturvärden för attkommande generationer ska ha tillgång till dem.Utskottet har ställt sig bakom regeringens förslagatt vi i ska vara restriktiva med ytterligarenomineringar för vår del till , inteminst med tanke på att redan har ett stort antalvärldsarv på listan, som redan har påpekats här. Sve-rige har tolv arv på listan.Jag vill ändå lyfta fram ett objekt i vårt land somverkligen förtjänar att bli upptagen på listan. Det ärde ytterligt vackra och ståtliga hälsingegårdarna.Gårdarna har gamla anor och är "inuti snygga ochrena, bättre byggda än på annor ställe" som vonLinné skriver i sin Lapplandsresa år 1732.De är inte bara snygga och rena. De är också uni-ka i sin arkitektur, som är väl anpassad till de böljan-de skogar och blå sjöar som givit landskapet sin ka-raktär. Snickaren och målaren har med sitt gedignahantverkskunnande utfört mästerverk. Unga ochgamla kvinnohänder har spånat och vävt det lin manodlat till vackra lakan, gardiner och dukar som ocksåi dag gör rummet ljust och mjukt.Varje gård består av ett antal hus, alla med sinhistoria. Bondehushållet lever vidare även om det är förenat med stora ekonomiska uppoffringar attdriva och sköta ett modernt jordbruk mitt i det gamla.Varje gård kräver både vård och omtanke för att ock-så dagens generationer ska kunna hälsa besökarevälkomna på de vackra förstukvistarna.Fru talman! Jag har inget yrkande men har i ettsärskilt yttrande lyft fram detta unika arv som verkli-gen förtjänar att hamna på . Hälsinge-gårdarna tillhör ett underrepresenterat objekt blandvärldsarven. Min förhoppning är att de nominerassom ett sådant så snart det finns utrymme för det.Även jag är medveten om att det inte är här i riksda-gen som vi gör nomineringar. Men jag vill ändå passapå att ta detta tillfälle i akt att förorda dem som ettvärldsarv.(forts. 10 §)AjourneringKammaren beslutade på förslag av tredjevice talmannen att ajournera förhandlingarna till då dagens votering skulle äga rum.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 17.00.9 § Beslut om ärenden som slutdebatterats viddagens sammanträdeFöU10 Samhällets säkerhet och beredskapPunkt 3 (Regelsystemet i det nya krishanteringssys-temet)1. utskottet2. 1 (m)Votering:227 för utskottet68 för res. 11 avstod53 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 115 s, 36 v, 35 kd, 15 c, 15 mp, 11 fpFör res. 1: 68 mAvstod: 1 mFrånvarande: 16 s, 12 m, 7 v, 7 kd, 3 c, 1 mp, 5 fp,2 -Punkt 6 (uppgifterm.m.)1. 3 (kd)Votering:187 för utskottet35 för res. 378 avstod49 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 116 s, 37 v, 15 c, 15 mp, 4 fpFör res. 3: 35 kdAvstod: 71 m, 7 fpFrånvarande: 15 s, 10 m, 6 v, 7 kd, 3 c, 1 mp, 5 fp,2 -Punkt 15 (Skydd mot informationsoperationer)1. utskottet2. 8 (fp)Votering:Kammaren biföll utskottets förslag genom uppres-ning.Punkt 18 (Huvudmannaskapet för Statens räddnings-verks skolor)1. utskottet2. 9 (v)Votering:264 för utskottet36 för res. 949 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 116 s, 71 m, 1 v, 35 kd, 15 c, 15 mp,11 fpFör res. 9: 36 vFrånvarande: 15 s, 10 m, 6 v, 7 kd, 3 c, 1 mp, 5 fp,2 -Punkt 19 (Utbildningsbehov på högskolenivå församhällets säkerhet och beredskap m.m.)1. utskottet2. 10 (v, mp)Votering:249 för utskottet51 för res. 1049 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 116 s, 71 m, 1 v, 35 kd, 15 c, 11 fpFör res. 10: 36 v, 15 mpFrånvarande: 15 s, 10 m, 6 v, 7 kd, 3 c, 1 mp, 5 fp,2 -Övriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.FöU12 Det frivilliga försvaretPunkt 1 (Riktlinjer för organisationsstöd och uppdragtill den frivilliga försvarsverksamheten)1. utskottet2. 2 (mp)Votering:249 för utskottet15 för res. 235 avstod50 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 116 s, 71 m, 36 v, 15 c, 11 fpFör res. 2: 15 mpAvstod: 35 kdFrånvarande: 15 s, 10 m, 7 v, 7 kd, 3 c, 1 mp, 5 fp,2 -Punkt 2 (Inriktning av hemvärnsförbanden)1. utskottet2. 3 (m)3. res. 4 (kd)Förberedande votering:73 för res. 335 för res. 4192 avstod49 frånvarandeKammaren biträdde res. 3.Huvudvotering:179 för utskottet72 för res. 349 avstod49 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 116 s, 37 v, 15 c, 11 fpFör res. 3: 71 m, 1 mpAvstod: 35 kd, 14 mpFrånvarande: 15 s, 10 m, 6 v, 7 kd, 3 c, 1 mp, 5 fp,2 -Punkt 5 (Rätt till ledighet)1. utskottet2. 6 (fp)Votering:289 för utskottet11 för res. 649 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 116 s, 71 m, 37 v, 35 kd, 15 c, 15 mpFör res. 6: 11 fpFrånvarande: 15 s, 10 m, 6 v, 7 kd, 3 c, 1 mp, 5 fp,2 -Övriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.SoU21 Administrationen av specialistkompe-tenskurser under läkarnas vidareutbildning1. (v)Votering:262 för utskottet37 för res.1 avstod49 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 116 s, 71 m, 35 kd, 15 c, 14 mp, 11 fpFör res. : 37 vAvstod: 1 mpFrånvarande: 15 s, 10 m, 6 v, 7 kd, 3 c, 1 mp, 5 fp,2 -10 § (forts. från 8 §) Kulturmiljövård (forts. KrU19)Anf. 136 ():Fru talman! "Och vid dalens gräns, där skogenbörjade, stodo gårdarna. De voro stora och välbyggdaoch följde den ena efter den andra i en nästan obrutenrad. "Så skrev i un-derbara resa genom när hon beskrev Häl-singland och hälsingegårdarna.Nu finns det naturligtvis gårdar och miljöer avden typen inte bara i . Runtom i vårt landfinns gårdar och områden som klassas som riksintres-santa för kulturmiljövården. Det kan vara enskildagårdar och byggnader men också gårdssamlingar ellerhela byar som anses så värdefulla från kulturmiljö-vårdens synpunkt att de bör bevaras så ursprungligasom möjligt för framtiden.I en motion har jag belyst detta och tagit uppVängsbo by i i som ett exem-pel på en sådan by. Ett målmedvetet arbete pågårsedan ungefär i med att hållagårdar och miljöer öppna för besökare, sprida kun-skap om de gamla gårdarna och se till att de vårdasoch utvecklas för framtiden. Att få hälsingegårdarnaklassade som ett världsarv, precis som Ann-KatrineDunker var inne på, ingår som en målsättning i arbe-tet.Hälsingegårdar är det övergripande namnet på detsamarbetet som bedrivs under mottot veta, vårda, visaoch vidareutveckla. I centrum står gårdarna som ettlevande kulturarv, en identitetsskapare och kraftkällaför framtiden. Det är framför allt arkitekturen, inred-ningskonsten och måleriarbetena som har gjort häl-singegårdarna kända för en bredare allmänhet.