prot · GQ0929 · 2002-12-04 00:00:00 — Det tror jag faktiskt att partikamra-ter till i just dessa kommuner ocksåskulle kunna verifiera.Anf. 101 () replik:Herr talman! Man måste se ett budgetalternativsom en helhet. Det som vi gör i fråga om arbetsmark-nadspolitiken och som innebär besparingar komplet-teras med ändringar av inkomstskatter och satsningarpå företagande.Jag skulle också vilja passa på att ställa en frågatill om de förslag till förändringar avkraftvärme- och fjärrvärmebeskattningen som fanns iregeringens budget men som man nu yrkar avslag påmed motivet att man inte har fått besked från EU än.Kan lova mig att det inte kommernågot nytt sådant dumt förslag nu när ni har resurser idepartementet? Dessa förändringar innebär att manskulle höja skatten på fjärrvärmeleveranser till indust-rin. Det skulle få en negativ miljöpåverkan. Detskulle kunna innebära en miljon ton ökade koldioxid-utsläpp.Anf. 102 () replik:Herr talman! Precis som vi skriver har vi anled-ning att återkomma till dessa frågor och den proble-matik som har dykt upp. Vi skriver också att vi kom-mer att följa detta väldigt noga. Jag förstår att dethandlar om denna proportionering när det gäller leve-rans av fjärrvärme till industrin. Jag delar RogerKarlssons farhågor när det gäller just den delen, intehela kraftvärmebeskattningen men just den delen. Dethar vi diskuterat tidigare.Jag noterar också att skriver omdetta i sin avvikande mening i yttrandet till finansut-skottet. Men jag noterar också att intehar tagit upp detta i sin reservation i finansutskottetsbetänkande.Anf. 103 () re-plik:Herr talman! partiledare gjorde ettlite underligt uttalande i en debatt här där honhävdade att genom att öka de offentliganställdas lönerskulle man få större offentliga intäkter. Det tyckte jagvar lite egenartat.Min fråga till är: Finns det någonsmärtgräns för när det gäller hur storinkomstskatt man ska betala?Anf. 104 () replik:Herr talman! Min uppfattning är att en högstastatsskatt på , som det är , är ganska högt.Så mycket högre än det tror jag inte att man kan gåom vi talar om inkomstskatten.Anf. 105 () re-plik:Herr talman! Kommunalskattehöjningar kommerhela tiden så att säga att hissa den totala skattenivånför dem som kanske redan har det svårt eftersom denkommunala skatten slår mot alla inkomster. Det äringen som blir befriad. Vi har ju inte proportionerligakommunala inkomstskatter. Jag sade tidigare till ArneKjörnsberg: Vore det inte tänkvärt att försöka ökaskatteunderlaget i stället, så att vi slipper få så storahöjningar av kommunalskatter eftersom det drabbarde sämst ställda? Både parti ochmitt parti vill ju undvika att de sämst ställda ska fåbetala högre skatt än nödvändigt eftersom statensbidrag exempelvis då inte fungerar när det gäller demsom är utsatta.Jag har här fått höra en rätt så fin lovsång om vadni vill göra för småföretagarna. Finns det något kon-kret som vill göra utöver vad rege-ringen nu talar om i sin budget för att förbättra försmåföretagarna? Det finns ju förslag. Det är bara attanamma några andra partiers motioner för att vi skakomma åt i alla fall den delen.Anf. 106 () replik:Herr talman! Det var väldigt många frågor somrörde många olika saker. I den mån vi kan breddaskattebaser är vi naturligtvis villiga att titta på det.Det ser jag inga problem i.När det gäller satsningar på jobb och utvecklingav mindre företag har jag i mitt anförande tagit uppen hel del frågor som vi jobbar med och som vi na-turligtvis kommer att fortsätta att jobba med eftersomvi är övertygade om att det kanske är just dessa om-råden som måste förbättras och dessa frågor sommåste få sin lösning.Lars vet att om man är ett samar-betsparti handlar det om flera partier. De förslag somvi försöker få igenom försöker vi också att arbetafram inom ramen för detta samarbete. Men man kanockså säga att eftersom har, som visjälva tycker, en ganska bra politik på detta område -det är många frågor som vi vill lyfta fram, vilket viockså gör och som jag tror att många här har sett attvi gör - kanske deltagande i dettasamarbete ändå är en garant för att vi kommer vidarenär det gäller frågor som rör framför allt de mindreföretagen.Anf. 107 ():Herr talman! blev jag varse att åretsmotioner om reklamskatten och om reklamskattensavskaffande, till exempel min motion nr 277, dennagång behandlas i finansutskottets betänkande nr 1som handlar om statens utgiftsramar och prognos förinkomsterna.Årets behandling skiljer sig från alla tidigare årsbehandling av den här typen av motioner som jagvarit med om, för då har skatteutskottet haft egnabetänkanden om olika punktskatter.Emellertid kvittar det. Det är mig fullständigtegalt om det är finansutskottet, skatteutskottet ellernågot annat utskott som behandlar reklamskatten, tyargumenten mot just denna skatt är likartade. Enga-gemanget från min och många andra sidas är likartat.Skatten på annonser och reklam i dagspress och tid-skrifter är orimlig därför att man snedvrider konkur-rensen om dem som sätter ut annonser. Det skapashelt orimliga villkor på marknaden.Exempelvis den kommersiella lokalradion, denkommersiella televisionen och en lång rad andrabärare av reklam behöver inte betala reklamskatt,utan det är bara dagspress och tidskrifter som fortfa-rande betalar reklamskatt - till förfång för dem somvårdar och värnar det demokratiska samtalet.Det är, herr talman, alldeles klart att det är tid-ningarna - de hundratalet dagstidningar som vi harkvar i och som gör att kommer påtredje plats i världen bland tidningsläsande nationer;bara och har fler tidningsläsare - ochtidskrifterna som mer än något annat medium värnardet demokratiska samtalet. Dem måste vi vara räddaom. De lider hårt under konjunkturen just . De harminskade intäkter, och de har svårare att få ekonominatt gå ihop. Vem tjänar på det? Ja, det gör naturligtvisandra som kan ta in reklam utan att betala skatt.Normalt har jag inga svårigheter att argumenteraför högt skattetryck, breda skattebaser och en rättvisomfördelning av dessa skatter. Men i just detta fall,och kanske i ytterligare något fall, har jag väldigtsvårt att finna argumenten, särskilt som jag noterar attflera skatteutredare, utredningsmän och utrednings-kommittéer, och flera finansministrar - tänk hela femi rad, herr talman! - har sagt till branschen att de skaavskaffa reklamskatten. i rad har gjortdetsamma, senast förra årets . Enhälligt hardenna kammare sagt: får det vara nog. måsteregeringen handla och avskaffa reklamskatten.Ändå har ingenting hänt därför att budgetlägetinte har medgivit det - detta är givetvis en priorite-ringsfråga.Jag ska läsa högt ur det betänkande som skatteut-skottet har levererat till finansutskottet:"erinrade i sitt yttrande - - - till fi-nansutskottet om att det rådde bred enighet om attreklamskatten borde avskaffas. "Detta borde vara en grannlaga granskningsuppgiftför något annat utskott. Gång efter annan säger skat-teutskottet till finansutskottet att man är ense om attdet här behöver göras för att värna dagspressen ochtidskrifterna och för att skapa konkurrensneutralitetpå annonsmarknaden. Ändå händer ingenting. Anled-ningen anges, naturligtvis, vara att detta är en priori-teringsfråga.Därför vill jag , tredje i rad, till pro-tokollet ha framfört att frågan har en hög prioritetbland tidningsläsarna i , bland tidningsredak-törerna, bland journalisterna och bland alla dem somvärnar starka tidningar. Detta har en hög prioritet i deflesta partierna, och det är en stor fråga för de mångabland medierna som är engagerade på just den härmarknaden att man likställer konkurrensen mellanolika bärare av annonser.Därför, herr talman, hoppas jag att det är sistagången som vi från denna talarstol i detta samman-hang behöver påpeka att det nu är dags att avskaffareklamskatten. Därmed bör regeringen och samar-betspartierna komma överens om hur det ska ske.Frågan är alltså inte att och inte varför utan hur dettaska ske.Anf. 108 ():Herr talman! Jag tänker i mitt anförande här delsgöra några allmänna reflexioner kring den budgetsom har diskuterats här i kammaren, dels anläg-ga några mer precisa synpunkter på innehållet. Mendessförinnan vill jag helt snabbt göra några kom-mentarer till två aspekter som särskilt tagits upp.Den ena aspekten rör innovationen från Finansde-partementet och finansministern - talet om den eko-nomiska missväxten och den ganska slappa analysenav att den är ett resultat av den borgerliga regeringen.När jag undervisar mina studenter i nationaleko-nomi är en av de första sakerna som de får lära sig detsom kallas för tidseftersläpning - att det när manfattar vissa beslut tar det innan besluten får fulleffekt.Det som råkade ut förvar bland annat en följd av ett antal diskreta beslutsom hade tagits av den socialdemokratiska regering-en. Det var beslutet att avreglera den svenska valuta-marknaden. Det var beslutet att knyta kronan till ecunpå ett ensidigt sätt. Det var också beslutet att reforme-ra skattesystemet som i sin tur fick en underfinansie-rad skattestruktur.Dessa åtgärder tillsammans var starkt bidragandetill det som hände i - låt vara att det ensamtkanske inte helt och hållet var ansvarigt för det sominträffade. Det hade varit ganska trevligt om man i endiskussion hade kunnat fånga upp åtminstone de häraspekterna.Den andra aspekten handlar om fastigheterna och,som vi hörde tidigare, om att ett avskaffande av fas-tighetsskatten skulle göra fastighetsägarna rikare. Ja,det är sant. Jag har ingenting emot att fastighetsägar-na blir rikare. Svenska hushåll behöver mer kapital,för internationellt sett är de ganska fattiga. Däremotär det inte sant att det skulle drabba unga som skaköpa en fastighet. De drabbas inte ett dugg. Förvissofår de betala ett högre pris för sin fastighet. Å andrasidan får de betala en lägre fastighetsskatt.Hela kapitaliseringseffekten handlar just om på-verkan på tillgångsvärdena och fastighetsskatten. Detspelar ingen roll för dem som köper en fastig-hetsskatt om man avskaffar den här skatten eller ej.Jag går över till budgeten. Vad vi egentligenskulle tala om är det som inte står i budgeten. I bud-geten finns det ingen diskussion om statens ansvarkontra individens. Ja, kanske står det någonting omdet - lite luddigt och lite diffust - som möjligtvisskulle kunna utmynna i att staten har ett betydandeansvar, inte minst för välfärden. Ofta påpekas attskatter är till för att finansiera välfärden. Det är ettförsåtligt resonemang, ty av det resonemanget skulleman kunna tro att det bara är staten som kan tillhan-dahålla välfärd. Men i själva verket är staten en avflera aktörer som kan tillhandahålla välfärden.Vad man kanske skulle fokusera mer på, vara meruppmärksam på, är det civila samhället. Genom sta-tens långtgående ambitioner på området har mansamtidigt berövat civilsamhället dess möjligheter tillatt man tar ansvar för sig själv och de sina, ensameller tillsammans, och till att den vägen skapa välfärd.I budgeten saknas också en ordentlig mål-medel-analys. Målen är det inget fel på. Jag tror att de flestamed mig tycker att tillväxt är bra, att välfärd är bra,att rättvisa är bra, att jämlikhet är bra, att god miljö ärbra. Jag har ingenting att invända mot detta. Menfrågan är hur man ska uppnå alla dessa högt ställdamål. Är det verkligen så att utnyttjandet av de 30miljarder som skapades i budgeten till höjt tak i för-äldraförsäkringen, ökade studiebidrag, en utbyggdförskola, en gratis förskola, ökade pensioner bidrartill tillväxt, bidrar till rättvisa, bidrar till välfärd? Jagär inte säker på det. Det vore intressant om man i enfinansplan åtminstone gjorde ett försök att fundera påhur till exempel höjda studiebidrag eller höjda tak iföräldraförsäkringen skapar tillväxt och sysselsätt-ning.Så ska jag gå över till mina mer precisa synpunk-ter. Jag har två frågor. Den ena har inte diskuteratssärskilt mycket i kammaren . Den hänger sam-man med synen på överskottsmålet. Vi moderatertycker att staten ska ha en balanserad budget över enkonjunkturcykel. Regeringen anser att det ska finnasett mål på överskott. i snitt över en kon-junkturcykel motsvarar ett sparande i den konsolide-rade statliga sektorn på ungefär 40 miljarder kronorom året. skulle staten, om viräknar bort sådant som tillväxt, avkastning och lik-nande, bygga upp ett nytt AP-fondssystem.Jag funderar väldigt mycket på av vilket skäl somstaten ska bygga upp kapital. Vad ska staten användadetta kapital till? Varför ska staten bygga upp ettkapital och inte den enskilde individen? Vad är detstaten kan åstadkomma som den enskilde individeninte kan göra på egen hand?Förra gången när det begav sig, när staten fickstora resurser till förfogande, var efter det att manhade fattat beslut som ATP-reformen. För att kom-pensera för bortfallet i enskilt sparande hade staten ettöverskott. De pengarna användes i stor utsträckningtill miljonprogrammet, att bygga fastigheter och hussom inte är särskilt attraktiva. Jag tror inte hade kunnat bygga husen i denna rasande taktom statens resurser hade varit begränsade.Av det skälet, och även av andra skäl, menar jagatt man på mycket stort allvar ska fundera igenomvarför staten ska ha detta överskott, detta i synnerhetsom den statliga strukturen och de statliga finansernai dag i ett internationellt perspektiv är ganska bra.Detta påpekas i vart fall i finansplanen, där man ock-så pekar på hur snabbt statsskulden har fallit somandel av BNP. Jag har ingenting att invända mot attstaten har ett överskott när man har en stor skuld somman hade . Men jag tycker att såsom situationen ser ut finns det all anledning attifrågasätta detta mål.Den här situationen att staten ska ackumulera ettkapital har också effekt på den enskilde individen ochhennes förmåga att spara. Effekten av den politik somvi haft i är ganska förödande. I själva verketär sparandet och kapitaluppbyggnad på den privatasektorn alarmerande lågt. Jag ska redovisa någrasiffror från en färsk studie. Medianhushållets förmö-genhet i - jag säger medianhushållet, integenomsnittshushållet - ligger på . Om etthushåll består av 1,7 individer i snitt betyder det attmedianindividen i förfogar över ett kapital på60 000 kr.Det är lite pengar, det räcker inte särskilt långt omdet handlar om att ta ansvar för sin egen försörjning isamband med sjukdom eller arbetslöshet och natur-ligtvis inte heller när vi talar om pensioner. Men änvärre är situationen om man betänker att medianhus-hållets förmögenhet i fasta priserockså var . Svensken har alltså under dehär åren inte lyckats förstärka sin egen förmögenhetnågonting alls, medianhushållet. De som är fattigareän så har fått en starkt försämrad situation. De somlyckats öka sin förmögenhet är bara de allra rikaste.Så långt regeringens ambitioner att uppnå rättvisa.Slutligen har jag några synpunkter om skatternaoch deras principlöshet. Det har diskuterats av fleratalare . Jag tycker att det finns anledningatt föra den diskussionen vidare.Så som skatterna ser ut ska man säga att dekarakteriseras av en total principlöshet, eller som niså vill, en total princip i riktning mot att man beskat-tar det som går att beskatta. Många har pratat om f:n,fattigt folk, föda, flaska och fastigheter. Det liggeronekligen en hel del i detta.Med världens högsta skattetryck, inte ett relativthögt skattetryck som nämndes tidigare i kammaren,är det viktigt att vi också har skatter som uppfattassom legitima, att skatteuttaget vilar på principer somen stor del av befolkningen ställer sig bakom ochtycker är rimliga. hade vi sådana principer, låtvara att man inte efterlevde dem i sin helhet. harvi inga sådana principer. Två principer vill jag sär-skilt fästa uppmärksamheten på. Den ena är förmå-geprincipen. Man ska inte beskatta inkomst underexistensminimum. Det är därför vi moderater föreslårgrundavdrag. Vi föreslår också ett särskilt barnav-drag, eftersom existensminimum naturligtvis är bero-ende av vilken försörjningsbörda man har. Det här ärför övrigt, vill jag påpeka, en god gammal socialde-mokratisk princip. Jag tror inte minst man kan för-knippa den med andra princip som det är viktigt att fånga upphär är likviditetsprincipen. Man ska inte beskattanågonting förrän det finns pengar att betala skattenmed. Det är därför vi moderater vill sänka fastighets-skatten och avveckla den. Fastigheter genere-rar inga pengar, de genererar en boendeservice. Vivill också ta bort förmögenhetsskatten, för förmögen-heter genererar inga pengar. Deras avkastning genere-rar pengar, och de beskattas redan. Mot bakgrund avden debatt som pågår om pomperipossaeffekten kanjag säga att jag tror att hade vi utgått från likviditets-principen hade den debatten inte sett ut så som denser ut i dag.Anf. 109 ():Herr talman! Jag har två saker. Den ena är att jagvill yrka bifall till utskottets förslag och avslag påsamtliga reservationer. Det var något som jag integjorde i mitt anförande.Den andra saken är att jag vill uttrycka mitt in-stämmande i anförande om skatter-na.Anf. 110 ():Herr talman! Jag ska inte förlänga debatten alltförmycket. Det som fick mig att begära ordet var herrHögströms i anförande som jag tyckte varalldeles utmärkt.Vi har olika former av skatter. Vi har orättvisaskatter, och vi har en del mycket skadliga skatter. Vihar bra skatter, det vill jag gärna säga också. Så har vienfaldiga skatter. Och till de enfaldigaste skatter vihar just nu tillhör den skatt som utgår på det godaordet, det offentliga samtalet och den goda journalis-tiken, alltså reklamskatten som endast riktarsig mot dagstidningar. Jag talade, herr talman, somtalmannen väl kommer ihåg, i den allmänpolitiskadebatten om detta. Är det någonting som är väldigtangeläget för att förbättra det offentliga samtalet, föratt öka möjligheterna för många människor att kom-ma till tals är det att få bort den här skatten.Vi har en situation på dagstidningsområdet däralla dagstidningar jobbar väldigt mycket för att klarasin utgivning. Vi har haft väldi-ga nedläggningar, framför allt tidningen iMalmö.Vi har en sammanslagning på gång i som ock-så kommer att minska det offentliga samtalets möj-ligheter. Och vi kommer att få se detta på ytterligarehåll.Det är, som i sade, enväldigt orättvis beskattning som vi har att göra medhär. är ju egentligen i grund och bot-ten enigt om att denna skatt borde bort så fort sommöjligt. Vi kan notera att medan den beräknades drain lite drygt 1,2 miljarder innevarande år, beräknasstatsinkomsterna från denna enfaldiga skatt minskamed . Det visar att det finns möjligheter att denavvecklar sig själv till slut. Om det skulle visa sig attden avvecklar sig helt och hållet själv, skulle i stortsett all dagstidningsjournalistik vara försvunnen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §. )8 § Tilläggsbudget 2 för budgetåret 2002Föredrogsfinansutskottets betänkande 2002/03:FiU11Tilläggsbudget 2 för (prop.2002/03:1 delvis).Talmannen konstaterade att ingen talare var an-mäld. (Beslut fattades under 10 §. )9 § Beslut om ärende som slutdebatterats den27 novemberKU12 RiksrevisionenPunkt 1 (Riksdagsordningens huvudbestämmelser)I denna punkt föreslogs ändringar i huvudbestämmel-ser i riksdagsordningen. Av förslaget framgick attändringarna önskades bli genomförda med ett endabeslut.För bifall därtill krävdes, i enlighet med 8 kap. 16 §andra meningen regeringsformen, att minst tre fjär-dedelar av de röstande och mer än hälften av riksda-gens ledamöter förenade sig om beslutet.Enligt 5 kap. 3 § andra stycket riksdagsordningenskulle beslutet fattas genom omröstning med omedel-bar rösträkning.Votering:318 för bifall1 för avslag30 frånvarandeTalmannen konstaterade att minst tre fjärdedelar avde röstande och mer än hälften av leda-möter hade röstat ja. Kammaren hade således bifallitutskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För bifall: 135 s, 48 m, 46 fp, 29 kd, 24 v, 20 c,16 mpFör avslag: 1 vFrånvarande: 9 s, 7 m, 2 fp, 4 kd, 5 v, 2 c, 1 mpSermin Özürküt (v) anmälde att han avsett att rösta jamen markerats ha röstat nej.Punkterna 2-6Kammaren biföll utskottets förslag.10 § Beslut om ärenden som slutdebatterats viddagens sammanträdeFiU1 Utgiftsramar och beräkning av statsinkoms-ternaPunkt 1 (Allmänna riktlinjer för den ekonomiskapolitiken [avsnitt 1.3])1. utskottet2. 1 (m, fp, kd, c)Votering:179 för utskottet139 för res. 131 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 1 m, 2 kd, 25 v, 16 mpFör res. 1: 47 m, 46 fp, 27 kd, 19 c,Frånvarande: 9 s, 7 m, 2 fp, 4 kd, 5 v, 3 c, 1 mpTobias () och ()anmälde att de avsett att rösta nej men markerats haröstat ja.Punkt 2 (Gröna nyckeltal i EU [avsnitt 1.4.1])1. utskottet2. 2 (mp)Votering:303 för utskottet16 för res. 230 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 48 m, 46 fp, 29 kd, 25 v, 20 cFör res. 2: 16 mpFrånvarande: 9 s, 7 m, 2 fp, 4 kd, 5 v, 2 c, 1 mpPunkt 4 (Mål för budgetpolitiken [avsnitt 2.3])1. utskottet2. 6 (c)Votering:178 för utskottet20 för res. 6119 avstod32 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 2 m, 1 fp, 24 v, 16 mpFör res. 6: 20 cAvstod: 45 m, 45 fp, 29 kdFrånvarande: 9 s, 8 m, 2 fp, 4 kd, 6 v, 2 c, 1 mpLena Adelsohn () anmälde att hon avsettatt avstå från att rösta men markerats ha röstat ja.Punkt 5 (Budgetförslagen [avsnitten 2.4-2.12, 3 och 4.1)]1. utskottet2. 8 (m)3. res. 9 (fp)4. res. 10 (kd)5. res. 11 (c)Förberedande votering 1:29 för res. 1020 för res. 11269 avstod31 frånvarandeKammaren biträdde res. 10.Förberedande votering 2:46 för res. 929 för res. 10244 avstod30 frånvarandeKammaren biträdde res. 9Förberedande votering 3:48 för res. 845 för res. 9224 avstod32 frånvarandeKammaren biträdde res. 8Huvudvotering:176 för utskottet48 för res. 895 avstod30 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 135 s, 25 v, 16 mpFör res.