prot · GP0990 · 2002-04-04 00:00:00 — Iäldreboenden behövs verkligen läkemedelsronder därman regelbundet går igenom läkemedelsanvändning-en i syfte att undvika felmedicinering och överdose-ring.Mot bakgrund av det lidande som felanvändningav läkemedel förorsakar patienterna, de ökade läke-medelskostnaderna och kostnaden för konsekvenser-na av felbehandling är det nödvändigt med en natio-nell handlingsplan för att åstadkomma en optimalläkemedelsanvändning, dvs. rätt läkemedel till rättpatient, på rätt indikation, i rätt dosering, under rättbehandlingstid och i rätt administreringsform.Det här var ett citat ur motion.Fru talman! I och med att läkaren skriver ut ett re-cept och patienten hämtar ut medicinen uppstår enkostnad. Läkaren har alltså ett stort ansvar att skrivaut rätt mediciner. Därför behövs olika former avhjälpmedel för läkarna. Regeringen konstaterar ipropositionen att det har gått trögt att införa elektro-niskt förskrivarstöd men utgår från att sjukvårdshu-vudmännen nu är beredda att införa sådana systeminom en tvåårsperiod. Mot bakgrund av hur trögt dethar gått så länge som sådana här system har funnits ärvi oroliga för att ett införande inte kommer att skeinom . Vi anser att regeringen borde ha avsattstimulansbidrag till landstingen för att förverkligadetta.Fru talman! Egenavgifterna för hälso- och sjuk-vård i är relativt höga i en europeisk jämfö-relse. Särskilt äldre personer med låga pensioner harproblem med att klara avgifterna. De sammanlagdaavgifterna för läkemedel och vård uppgår till2 innan högkostnadsskyddet gäller. Vid ettenskilt tillfälle när medicin hämtas ut på kankostnaden bli många för medicinen.Folkpartiet vill ha ett bättre högkostnadsskydd förläkemedel och vård. Alla ska ha möjlighet att sökavård och köpa ut de läkemedel de behöver. Vi anserdärför att regeringen bör tillsätta en utredning meddirektivet att föreslå en modell för ett samlat hög-kostnadsskydd för både läkemedel och vårdavgifter.Vår utgångspunkt är att detta samlade högkostnads-skydd ska understiga dagens samlade kostnad.Fru talman! välkomnar förslagen omstartförpackningar och läkemedelsförsörjning i sär-skilda boendeformer för äldre och i hemsjukvård.Dosdispenseringen är ett bra sätt att hjälpa männi-skor att inta sin medicin, speciellt om läkemedelsin-taget noggrant följs upp. Enligt nuvarande svensktregelsystem får endast dosdispensera inomden öppna vården, dvs. direkt till patienten efter läka-res receptordination. Dosdispensering inom den slut-na vården skulle dock kunna utföras av ett enskiltföretag. Det som krävs för att ett enskilt företag skakunna utföra dosdispenseringen är att iordningstäl-landet av medicinen delegeras av behörig sjukhusper-sonal till företaget samt att företaget har farmaceutiskkompetens för expedition och ett tillstånd från att bryta läkemedelsförpackningar.I propositionen står det däremot att bör svara för dosdispenseringen i de falldär läkare ordinerat detta. Någon särskild patientav-gift bör inte införas, och frågan bör lösas i sambandmed översynen av verksamhetsavtalet mellan statenoch - detta enligt propositionen. Dethär omöjliggör all konkurrens och ger ettfaktiskt monopol även på den del av dosdispense-ringstjänsten som inte omfattas av det legala apo-teksmonopolet. ges inte ens tillfälleatt lämna anbud på dessa tjänster.Folkpartiet anser att dosdispenseringen inom slu-tenvården kan skötas av ett enskilt företag jämteApoteket och att konkurrens bör göras möjlig. Etttillägg bör göras som förbjuder att finansie-rar sina aktiviteter genom generella ersättningssystemdär man tar betalt för tjänster som inte har beställts avanvändaren. anser dessutom att ApoteketAB:s monopol bör avskaffas. Förändringen vad be-träffar dosdispenseringen kan dock göras redan nu.En avknoppning av kommer att skeunder och står därmed inte i motsats tillatt förändra reglerna för dosdispensering redan nu.Fru talman! Ett av de allra värsta förslagen i denhär propositionen är att man utesluter läkare med långsjukvårdserfarenhet från att få en arbetsplatskod. Ettinförande av arbetsplats- och förskrivarkod som germöjlighet till uppföljning av läkemedelsförskrivning-en är bra, men i propositionen utesluter man de läkaresom inte har en fast arbetsplats eller har en arbetsplatsutanför den egentliga hälso- och sjukvården.Många av dessa läkare, inte minst de som tvingatssluta men som har en lång sjukvårds-erfarenhet, utför en sjukvård som inte registrerasnågonstans och vars omfattning vi inte känner exakt.Sveriges Läkarförbund uppgav vid en utfrågning iutskottet att det kan antas att över 300 000 receptårligen skrivs ut av läkare utanför regelrätt arbetstid.Det innebär i sig att åtskilliga tusentals läkarbesökkan sparas in. Det är alltså helt oacceptabelt att ute-sluta dessa läkare från rätten att skriva ut läkemedelmed subvention. Det måste gå att finna en lösning såatt även de läkare som inte har en fast arbetsplats kanfå en kod, inte minst med tanke på den situation medlånga väntetider som råder runtom i Sverige.Det här kravet delar med ,. Miljöpartiethade också i en motion framfört det här kravet menhar i behandlingen av betänkandet inte fullföljt detta.Fru talman! Jag står bakom samtliga mina reser-vationer, men jag tycker att just reservation 8 är denviktigaste reservationen i det här betänkandet ochyrkar därför bifall enbart till den.Anf. 264 ():Fru talman! Jag har strukit en del i mitt anförandepå grund av den sena timmen och ska försöka kon-centrera mig på det viktigaste.Det kan ses som en ödets ironi, eller det kansketvärtom är en mycket genomtänkt sak, att vi i dagdebatterar både en narkotikapolitisk handlingsplanoch en ny läkemedelsförmån. I ena ändan beivrar vikemiska preparat i fel sammanhang och i den andrafrämjar vi kemiska preparat i rätt sammanhang. Här-emellan finns emellertid en flytande gräns och enfallande och stigande skala. Tablettmissbruk ochtilltagande medikalisering kan ses som förstadier tillkemiskt beroende och missbruk och till renodlat nar-kotikaberoende. Ett sorgligt fenomen är vidare kom-binationen av lugnande medel som bensodiazepineroch alkohol, cannabis eller anabola steroider, medmonstruösa effekter på psyke och aggressionshäm-ning som följd - något som allt oftare registreras vid våldsbrott.Socialstyrelsen har därför förordat en förstärkttillsyn med inriktning på överförskrivningar och lä-kemedelsmissbruk, läser jag i en pinfärsk rapp-ort från . Där delar man förövrigt synen i handlingsplanen mot narkotika påvikten av att begränsa tillgängligheten av skadligapreparat.Att jag inleder mitt anförande med det här reso-nemanget beror på att jag skulle vilja ge ett totalper-spektiv på vad våra olika reformer och ansträngningari ska mynna ut i. För socialutskottets delkan målet bäst sammanfattas i ordet hälsa. Social,mental, kroppslig och andlig hälsa kan t.o.m. iblandstå i direkt motsats till alltför stor användning avsyntetiska läkemedel. Men visst ska vi ha en godtillgång till välbehövliga läkemedel. Se bara på deberättigade protesterna i mot den regimsom vill förmena aidssjuka bromsmedicin!Självklart har vi i ett välfärds- och högskattelandråd att tillhandahålla medicin för sjuka människor tillöverkomliga och subventionerade priser. Självklartska vi ha ett kvalificerat högkostnadsskydd med godamöjligheter till uppföljning och tillsyn och med pliktatt ta ned kostnaderna för samhället och individen.Därför stöder vi propositionen.Men kvar står behovet av att totalt sett minskakonsumtionen och förskrivningen av syntetiska piller,att främja hälsan innan sjukdomen tagit över, attstämma i bäcken i stället för i ån. Därför finns ocksåett starkt behov av uppföljning av pillerförskrivning-en, inte minst för fortsatt forskning på den typ avläkemedel som bygger på kroppsegna substanser ochpå en biokemi utan syntetiska kemikalier.Jag skulle kort vilja redogöra för på vilka punktervi gröna har haft en dialog med departementet ochSocialdemokraterna om den här propositionen ochvad vi anser vara dess svagheter.Alla miljöaspekter som tänkas kan, återsamling,återvinning av både förpackningar och innehåll, de-poni och destruktion, slamspridning av kontamineratmaterial, är sorgligt åsidosatta i hela propositionen.Inte heller det slöseri med pengar och resurser somdet innebär att för stora förpackningar expedieras ärtillräckligt belyst.Läkemedel för kasserasoch returneras till apoteken, men ingen vet hur myck-et som kastas i soporna eller äts upp av fel person vidfel tillfälle och i fel mängd och med helt fel resultat ikroppen. Att en del gamla människor står på mellan15 och 20 preparat är inte någon skröna.Det är lika sant som det är tokigt. Därför är behovetav anpassade dosförpackningar och startförpackning-ar någonting som utskottet bör bevaka noga framöver.Vidare är konstiga konserveringsmedel, kvicksil-vertillsatser, titanoxidanvändning och olika piller-kosmetika i form av färg- och konsistensgivare fortfa-rande förekommande i för stor utsträckning i våramediciner. Det här blir i sig ett hälso- och allergipro-blem som vi skulle vilja att skulle arbeta mer med. Det är för mig ofatt-bart hur man kan missa att ta itu med ett av de gifti-gaste ämnen vi känner till, kvicksilver, genom attunderlåta att införa ett förbud mot att i läkemedelanvända gift. Därför yrkar jag bifall till reservation30.Dessutom anser vi att man framöver noggrannareska överväga alternativen till just förskrivning avkemiska preparat som bot och läkemedel. I mångafall vet man att t.ex. brist på rörelse eller brist på vila,dålig kost eller stressigt arbete är huvudanledningentill ohälsa. Vi önskar därför för framtiden även se enmöjlighet till förskrivning av vila, kanske på hälso-hem, eller förskrivning av motion och rörelse pårecept. Kostanvisningar och livsstilsrekommendatio-ner används i mycket högre utsträckning än hittills.För t.ex. blodfettsproblem vet man ju att kostföränd-ringar har bättre effekt än medicinering.Totalt sett handlar det om att få ned kostnadernaför läkemedel och även kostnaderna för läkemedels-biverkningar. Direkt felanvändning av läkemedel ärockså ett stort problem. De här aspekterna har äntli-gen uppmärksammats, också av flera talare ,men inte i tillräckligt stor omfattning i propositionen.Ska de åtgärdas krävs det just en sådan heltäckandeuppföljning av förskrivningen som vi vill se, bl.a.med koder.Vi hade också gärna sett att man inlemmat övrigtnödvändigt förbrukningsmaterial, diabetessprutorosv., i ett högkostnadsskydd. Men till det lär vi fååterkomma.För oss har möjligheten att kunna göra en heltäck-ande uppföljning, för forskningen inte minst, och fåen heltäckande bild av läkemedelsanvändningen variten av de viktigaste aspekterna med den här reformen.Vi anar t.ex. att mönstret för kvinnors och mäns lä-kemedelsanvändning ser olika ut. Tecken lär tyda påatt män visserligen är friskare men ändå får dyrareläkemedel, medan kvinnor som lär ha fler kroniskasjukdomar äter billigare mediciner, för att nu nämnaen angelägen frågeställning som vi behöver merforskning om. Därför vill jag också passa på att yrkabifall till reservation 34, även om den behandlar jäm-ställdhetsaspekten i framtagningen av läkemedelsnarare än hur konsumtionen skiljer sig mellan könen.Fru talman! några ord i dagens storastridsfråga som märkligt nog inte har så mycket medhälsa eller patientsäkerhet att göra utan handlar omläkares rätt att få förskriva. Helst hade vi i Miljöparti-et sett ett system där en individuell förskrivarkodföljer varje läkare. Men för det finns ingen majoritetoch konstigt nog ett mycket stort motstånd från läkar-skrået. Så vi får nöja oss med ett särskilt yttrande isaken.Vi vill emellertid gärna se att även äldre läkare tasi anspråk och ges reella möjligheter att verka. Men vivill att de frågorna behandlas i sitt rätta sammanhang.Det här ska handla om patientförmåner, patientsäker-het och minskade kostnader för alla parter, inte omläkares förskrivningsrätt. Vi övervägde därför ocksåstarkt att bejaka någon form av uppsamlingskod förde läkare som inte har eget företag eller en arbetsplatsså att de skulle kunna komma in i systemet och kunnaverka inom subventionen. Men, , vi bedömde slutligen att ensådan mellanform skulle permanenta arbetsplatsko-den och försena den utveckling med rent individuellakoder som vi vill ha.Anf. 265 () replik:Fru talman! Trots försöket till förklaring på slutetmåste jag nog be om en bättre förklaring. Propositio-nen handlar faktiskt om det här. Det är möjligt attLotta tycker att den inte skullegöra det, men handlar den bl.a. om arbetsplatsko-der och då är det ett ämne som vi ska behandla.I dag är det så att läkare som forskar, är anställdaav statliga myndigheter eller är pensionerade kanskriva ut läkemedel. Det betyder att många människorfår hjälp utan att behöva besvära den offentliga sjuk-vården. Det sparar in många besök, det ökar tillgäng-ligheten för andra människor och det sparar kostna-der.Just de äldre är ett särskilt kapitel. I er motionskriver ni om dessa läkare som är pensioneradeoch inte kommer att kunna uppvisa arbetsplatskod. Nitar upp och skriver mycket vackert om hur viktigt detär att man om man är äldre ska kunna fortsätta. Niskriver att det finns åtskilliga exempel på etableradekontakter mellan patienter och läkare som eftermånga års kännedom och kunskap måste brytas ionödan till både läkares och patienters sorg och fört-ret. Ni tar upp att det därför måste finnas ett parallelltsystem för den läkare som inte kommer att få arbets-platskod.Samtliga vi borgerliga partier lägger fram ett så-dant förslag. Man kan ha olika synpunkter på om detska vara individuell kod eller inte, men det är liksomfinlir i kanten. Det viktiga här är ju att man faktisktinte utesluter någon från att kunna skriva ut subven-tionerad medicin, för patienternas skull, inte för för-skrivarnas skull.Vi begär bara i vår reservation att regeringen åter-kommer med ett förslag som inte exkluderar någon.De får utforma det på ett sådant sätt, så får vi diskute-ra detaljerna i det. Med tanke på den motion som nihar skrivit och som jag har läst ur här är det fullstän-digt obegripligt att ni inte har stött reservationen, ochdet nu säger och den bedömning hongör är fullständigt obegripliga. Jag tycker att detkrävs en bättre förklaring.Anf. 266 ()replik:Fru talman! Nej, , den här propositio-nen handlar inte om koder. Den handlar om ett sub-ventioneringssystem, och det är det som ska stå ifokus. Till det systemet har man olika stödjande sy-stem och funktioner för att kvala in. Vi menar att deindividuella koderna är det som borde stå i fokus. Vikänner oss väldigt ensamma om det. Jag menar att duär svaret skyldig som både partiföreträdare och läka-re: Varför kan man inte bejaka individuella koder?Det vore det absolut enklaste och mest heltäckandesystemet för att se vilken läkare som har förskrivitvad.Efter diskussion och med beaktande av en situa-tion där t.ex. äldre läkare i ett övergångsskede tyvärrinte kommer att tas i anspråk så mycket som vi tyckeratt man borde har vi kommit fram till att det här ärden modell som vi vill stå för. Vi ser problemet medde äldre läkarna. Vi förnekar inte alls det. Vi stårbakom det resonemang som läste upp urden motion som vi har skrivit. Men behandlingen avdet här vill vi ska göras i ett annat sammanhang. Dethär ska handla om patientsäkerhet i första hand ochmöjligheter till forskning. Det är vad vi har landat iefter våra interna diskussioner.Anf. 267 () replik:Fru talman! Detta är nonsens. Här finns ett avsnittsom handlar om arbetsplatskoder. Det finns en mo-tion från er där ni tar upp detta. Genom att sedan sägaatt ni står bakom hela det resonemanget men att niinte vill att detta tas upp just nu på grund av att detfinns en detalj om huruvida det ska vara individuellakoder eller inte gör ni så att dessa läkare utesluts. Nuutesluts alltså de pensionerade läkarna. Ni tycker attdet är rimligt att den patientkontakt som ni beskriverså att jag nästan gråter när jag läser det ska brytas pågrund av att ni försöker slingra er. Det är ju så attSocialdemokraterna har tagit er i örat och talat om attni har förhandlat och att ni inte kan stå för detta.Det är inte bara jag, det är samtliga borgerligapartier, pensionärsorganisationerna, ,patientorganisationer och alla patienter som har skälatt fråga sig: Betyder det någonsin någonting vadMiljöpartiet skriver i en motion och vad de säger attde står bakom när det sedan kommer till beslut? Nigjorde samma sak när det gällde 67-årsfrågan. Ni stodbakom och skrev jättevackert. I den här motionenskriver ni om era insatser.Insatserna bestod i att ni sade nej till de möjlig-heter som fanns att se till att tandläkare, läkare, tand-hygienister och sjukgymnaster kunde arbeta längre.Ni står inte bakom något av det ni säger. Då tyckerjag att ni ska tala om detta för alla organisationer:Lita inte på våra motioner och vad vi säger utan tittapå vad vi gör! Då är det så att vi gör ingenting sominte husse har sagt till oss att göra.Anf. 268 ()replik:Fru talman! Det är härligt med patos. Jag tyckeratt ska bestämma sig för om koderna ärett finlir och detaljer eller inte. Om de nu är så detalj-betonade som säger kan han ju släppaproblemet till de sammanhang och de utredningar därman tittar på läkarnas situation. Den här propositio-nen handlar om patienternas situation. Den handlarom ett subventioneringssystem.Vi har hela äldreproblematiken för läkare klar föross. Den har vi vägt in. Som politiker hamnar manofta i situationer där man får väga olika aspekter motvarandra, där man väljer sina strider och där man tarrätt strid i rätt sammanhang. Vissa saker driver man,andra saker släpper man.Vi ser att det vi vill ha, det som är vår politik, harvi inte möjlighet att komma fram med hos några justnu. Det är nämligen individuella koder. Tala om nästagång det finns en möjlighet, , vad det ärför fel med individuella koder! Det vore det absolutenklaste systemet där äldre läkare och läkare utanarbetsplatser ryms utan mankemang. Det är den mo-dellen vi vill se, och det är den modellen vi tänkerfortsätta arbeta för.Tills vidare, under ett övergångsskede, får vi idessa läkarbristens tider titta på detta och försökahitta former för äldre läkare att verka.Anf. 269 ()replik:Fru talman! Jag kan väl börja med att säga att jagkan förstå , som har haft en mycket duk-tig företrädare och som har haft kontinuitet i utskot-tet. Jag kan förstå att det kan vara vissa problem nu.Jag förstår det. Det vill jag verkligen uttrycka förstå-else för.Men inte heller jag förstår hur man kan hoppasfrån tuva till tuva. har talat om 67-årsgränsen. Att den här propositionen, den som vifick, handlar om arbetsplatskoder beror ju på ett av-snitt som regeringen har lagt fram och som ni harvarit med och förhandlat om. När vi har skrivit reser-vationer har vi pratat om att vi behöver någon formav kod men att regeringen får återkomma med för-slag. Vi har alltså inte exkluderat några koder, utan vihar försökt att göra det här så vist att vi kan varaöverens.När det gäller recept på motion vill jag säga attKalmar län, där jag arbetar, redan har infört det påprov på en del ställen. Så det är redan i gång. Jaghåller helt med om det. Jag håller också med om attden förebyggande vården måste uppvärderas.Jag vill också ställa en fråga angånde opålitlighet.Varför är inte med på reservationen omhögkostnadsskyddet, reservationen om ett samlathögkostnadsskydd? Det har vi varit överens om i ettpar . Det kan ju vän av ordning fråga sig när detnu finns en sådan reservation. Det är ändå viktigt i ettparti att man har samma politik för att det ska bliklart.Anf. 270 ()replik:Fru talman! Mitt svar i det första stycket blir i alltväsentligt detsamma som jag gav till menar ju att om man förbättrar detta system medarbetsplatskoder permanentar man det i stället för att,som vi vill, komma fram till ett system med individu-ella koder. Det är den linje vi har valt i det här läget.I fråga om den mittersta synpunkten, om att vidrar åt samma håll i vad gäller recept på mo-tion, är det bra. Det är trevligt! Det är ett tänkandesom vi vill se.Chatrine sista fråga, om ett samlat hög-kostnadsskydd, har jag inget bra svar på . Jag troratt det, snarare än kontroversen vi har om individuellakoder eller arbetsplatskoder, är en produkt av bristan-de kontinuitet. Vi ser , vi tre som har varit inneoch jobbat med den här frågan, att här finns ett för-slag till högkostnadsskydd, ett nytt system som vi igrunden tycker är bra. Vi har haft ganska mycketdiskussioner, och ganska häftiga diskussioner, meddepartementet om olika saker i den här frågan. Vi varväldigt nära att stödja ett förslag där vi bad regering-en att återkomma. Men så bestämmer sig gruppen ochsäger att vi vill ha individuella koder.Däremot ska jag inte stänga dörren till ert förslagom ett samlat högkostnadsskydd. Jag tittar på det. Vifår ta upp det i gruppen och se i vilka former det kankomma igen. Problemet är ju att väger man in allting,sjukvårdskostnader, läkemedelskostnader osv., kandet bli väldigt ohanterligt. Jag tror att det måste utre-das mer i detalj. Men här finns det, det kan jag erkän-na, ett kontinuitetsglapp i politiken från iutskottet i denna fråga.Anf. 271 ()replik:Fru talman! Jag ska bara säga att det ju är det enutredning är till för. Det finns ju möjlighet att stödjaden reservationen i morgon.Sedan vill jag bara avsluta med att säga: Alla demänniskor som har fått hjälp av de här doktorerna,som inte på något sätt är i tjänst på någon arbetsplats- vad ska vi göra med alla de människorna, som nukommer att tvingas bryta kontakten med sin läkareoch ta den övriga sjukvården i anspråk? Vi vet ju attdet är köer. Vi vet att det är problem inom primärvår-den. Vi har ju, tillsammans med er, varit överens omatt det är viktigt att öka tillgängligheten. Vad ska vigöra? Det är ju en effekt , och ni har ett ansvareftersom ni hade kunnat ordna så vi hade fått majori-tet för det här förslaget.Anf. 272 ()replik:Fru talman! Man tvingas inte bryta. Det är faktisktfel att säga det. Förskrivningsrätten finns kvar. Var-sågod att använda de läkarna. Däremot kommer maninte in i subventioneringssystemet som det ser ut nu.De äldre läkarna, som jag antar att på, har ju också möjlighet starta eget företag.Då får man en kod. Det finns många sätt, om änhaltande och halvvägs, för de äldre läkare som villvara verksamma att kunna vara det fortsättningsvisEn annan missuppfattning som jag har hört, ochdär jag har fått belagt att det inte fungerar så, är attdet handlar om var man befinner sig om man har enarbetsplatskod. En arbetsplatskod kan man ha mensitta hemma i soffan om jag har förstått systemet rätt.Anf. 273 ():Fru talman! Självfallet är det allra bäst så längeman kan klara sig utan läkemedel, men förr ellersenare lär de flesta av oss komma i den situationen attvi behöver ett eller annat recept. Ganska många män-niskor hamnar i den situationen. De är så pass mångaatt läkemedelskostnaderna har ökat mycket kraftigt desenaste tio åren. Nästan en fördubbling av kostnader-na har skett.Alltfler äldre ska ha läkemedel. Många ska ha delav de nya, bättre preparat som introduceras. Det finnsmånga orsaker till att kostnaderna har ökat. En del avde ökade kostnaderna för läkemedel har också möj-liggjort effektiviseringar inom sjukvården, som tidi-gare har sagts här.Samtidigt vet vi att det fortfarande förekommerunderförskrivning av vissa preparat - men framförallt överförskrivning av många läkemedel. I Sverigefår varje människa ungefär fem recept . I Frank-rike är det ungefär 30 recept .