prot · GP0979 · 2002-03-08 00:00:00 — Jag förutsätter att statsrådetlägger fram en proposition till med förslagom mer rimliga sanktionsavgifter, som då också tarhänsyn till graden av miljöfara och om försummelsenhar varit uppsåtlig och hänsyn till företagets storlek,så att vi slipper de avarter och den trubbighet somförekommer i dag.Företagarna drabbas till stor del också av atthandläggningstiderna vid miljöprövningar drar ut påtiden. Här måste vi hitta ett system med förenkladeprocesser, så att vi kan ha lagstadgade tidsgränser.Det är otvivelaktigt så att har handlägg-ningstiderna en direkt avhållande effekt på investe-ringsförmågan, på både möjligheten och viljan attinvestera.Vad sägs för ett stålverk att få ettgammalt tillstånd ersatt med ett nytt för en marginellproduktionsökning? Eller vad sägs om 14 månaderför ett sågverk som har en produktionsökning somdock inte innebär någon miljöpåverkan? I mitt hem-län är genomsnittstiden från inkommandedag 337dagar vid en tillståndsprövning. Det är orimligt.Få projekt har förutsättningar att överleva de härhandläggningstiderna. Då måste man också räknamed att följden av investeringarna uteblir helt. Dettaproblem kan förväntas öka om vi går in i en stigandekonjunktur igen.Jag tycker att det är en viktig del av rättssäkerhe-ten att en verksamhetsutövare kan få sitt ärende prö-vat inom rimlig tid. Och man måste starkt ifrågasättaom nuvarande system över huvud taget uppfyllerkraven på rättssäkerhet.Kommer det förslag, statsrådet, om tydliga tids-gränser för handläggning av anmälnings- och till-ståndsärenden? Det är viktigt, med tanke på kon-junkturen och också tillväxtmöjligheter. Vadförbereds i för att verka för tillväxtoch motverka avarterna när det gäller miljöbalkenshantering som jag har pekat på?Anf. 90 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig först svara på frågan om jagär nöjd. Jag är nöjd med vissa av resultaten eftermiljöbalkens ikraftträdande. Bl.a. har antalet anmäl-ningar om miljöbrott ökat mycket kraftigt liksomantalet lagförda. Jag tycker att det är positivt. Jag troratt vi är eniga om mycket av problemen. Det är justdärför som vi har i arbete.När det gäller företagens storlek har reglerna ibalken utgångspunkt snarare i brottets art. Men dettaär något som är föremål för prövning i Miljöbalk-skommittén.När det gäller resurser vill jag än en gång betonaatt länsstyrelserna har fått extra resurser för den härtillsynsverksamheten och ökande resurser över åren.Men vi måste naturligtvis följa detta. Jaghåller helt med om att vi måste få ned tiderna - det ärabsolut en ambition.En ambition är att det inte ska behöva ta längre tidän . Men jag kan inte uttala mig om påvilket sätt dessa förslag kan komma att läggas fram,men det måste vara fråga om en rimlig tid. Jag tror attvi får se dessa långa tider också som en del av barn-sjukdomarna för balken.Låt mig säga att vi jobbar kontinuerligtmed detta. Och lägger ocksåfram delbetänkanden för att vi så snart som möjligtska kunna åtgärda dessa problem. Vi har just be-handlat en proposition, och vi förbereder ytterligareen där vi går in på kommunens tillsyn, och det hand-lar om jävsproblematiken i kommunerna, där vi ocksåförsöker göra klarlägganden.Vi arbetar alltså kontinuerligt, och kommer successivt fram med förslag såatt vi undan för undan ska kunna få denna lagstiftningatt fungera väl. Jag tror att jag och harsamma uppfattning om betydelsen av detta.Anf. 91 ():Fru talman! Ja, man kan vara nöjd med vissa de-lar. Men jag tycker att det vore positivt om statsrådetockså kunde uttala ett missnöje med att de stora mil-jöbrottslingarna fortfarande går fria med nuvarandelagstiftning. Vi måste komma åt det. Det är det vikti-ga.Jag noterar också att företagets storlek kan få be-tydelse för den nya lagstiftningen när det gäller sank-tionsmöjligheter. Men min fråga är: Kommer ingetavseende att fästas vid uppsåtligheten och vid miljö-faran, graden av miljöfara? Det är minst lika viktigtsom när det gäller företagets storlek. Kan statsrådetvara vänlig att belysa detta i sitt nästa inlägg?Det är också positivt att få ett besked om att tidenska ned till . Jag tycker att det fortfarande ärför . Jag tycker att man ska hamna på tre må-nader som en rimlig tid för att verksamheten inte skafå ett avbrott. Men det viktiga är att det kommer fast tidsgräns, så att företagaren vet vad han har atträkna med.I sitt anförande kom statsrådet nu också in på detsom är den andra delen av min interpellation, nämli-gen tillsynsansvaret och resurserna för det. Vi äröverens om att det är viktigt med en fungerande till-syn för att lagen ska få legitimitet och efterlevnad.Jag tycker att detta fungerar hyfsat bra för kommu-nerna, eftersom man här kan hitta en inkomstkällasom direkt går in i verksamheten. Så är det dock intebeställt med det tillsynsorgan som finns på regionalnivå, det som är statens förlängda arm, nämligenlänsstyrelsen. Det står uttryckligen i svaret att de ärskyldiga att avsätta resurser och tillräckligt med per-sonal. Men det har inte gjorts från regeringens ellerstatens sida. Visserligen tillfördes länsstyrelserna isamband med att introducerades resurser.Men de var ganska marginella i förhållande till hel-heten. Och generella besparingar harurholkat detta, så att många länsstyrelser inteutövar en reell tillsyn.För läns länsstyrelse är situationenytterst alarmerande då flera olyckliga faktorer harsamverkat. Bl.a. finns det ett tillsynsansvar i länet förväldigt många företag - 230 - och av demhar tillståndspliktig verksamhet. I dessa verksamhetergörs ofta förändringar som leder till nya till-ståndsprövningar. Den genomsnittliga handlägg-ningstiden var . Det är orimligt.Länsstyrelsen i mitt eget hemlän lever med ensnedfördelning av ramanslaget, det generella ansla-get, som lever kvar . Statskontoretgjorde 1995 en utvärdering och pekade på att man varförfördelad. Detta har dock inte rättats till, och detslår också på den här typen av verksamhet. Det ärangeläget att det sker en översyn.Jag tycker att det är beklagligt att behöva säga attJönköpings läns länsstyrelse bedriver en tillsynmed så begränsade resurser att man knappast kananses uppfylla lagstiftningens intentioner och krav.Det är sanningen. Takten i fråga om inspektioner ärså låg att chansen att upptäcka brott som inte anförtsmed anledning av klagomål är försumbar. Det var välinte det som var meningen med lagstiftningen, stats-rådet? Och det var väl inte heller meningen att lag-stiftningen skulle fungera hämmande för tillväxten iväntan på tillståndsgivning? Här måste det ske enomedelbar översyn i resursfrågan, annars blir lagstift-ningen urvattnad. Vad kommer statsrådet att göramed det snaraste för att se över resursfrågan ochkomma med förslag till förändringar?Anf. 92 Statsrådet ():Fru talman! När det gäller resurser för länsstyrel-serna tillfördes länsstyrelserna ytterligare 10 miljonerkronor och ytterligare 5 miljonerkronor för att förstärka miljötillsy-nen. Utöver detta tillfördes länsstyrelseanslaget 25miljoner kronor för de tillkommande uppgifternaenligt miljöbalken.Det är precis som jag sade i mitt svar länsstyrel-sernas uppgift att prioritera med sina medel och attockså tydligt ge besked om i vad mån man klarardessa uppdrag. Det gäller även länsstyrel-se, att man tydligt måste signalera. Och det är dettasom vi också kommer att följa. Men det är inte möj-ligt för mig här att diskutera exakt hur ekonomin förjust ser ut. Men vår bedöm-ning är att det har tillförts resurser till miljöbalken.När det gäller vilken typ av ärenden som ska an-mälas och gå till åtal har en fråga omträffsäkerhetsanalys. Och jag gissar att det är det somhon här syftar på. Jag kan säga att det naturligtvis ärrimligt att man gör en s.k. träffsäkerhetsanalys innanman fattar beslut om huruvida åtal ska väckas. Mendet är en fråga för åklagaren och inte för tillsynsmyn-digheten. Vår uppfattning är att den obligatoriskaåtalsanmälningsplikt som införs genom miljöbalkenkommer att bestå. Den syftar till att det är åklagarenoch ingen annan som ska avgöra om misstanke ombrott ska föranleda att förundersökning inleds. Tidi-gare hade vi en ordning som gav tillsynsmyndighe-terna rätt att välja om en överträdelse skulle anmälas.Det har vi nu lämnat. Det finns inget förslag omatt vi skulle frångå detta.I detta sammanhang vill jag återigen påpeka attalltsedan balken infördes har antalet anmälningar ommiljöbrott ökat mycket kraftigt som en följd av dennaobligatoriska anmälningsplikt. Även om många ären-den skrivs av ganska har antalet överträ-delser som leder till lagföring och dom ökat väsent-ligt. Detta är också en följd av den obligatoriska an-mälningsplikten. I detta avseende förutses ingen för-ändring.Anf. 93 ():Fru talman! Det har tillförts summor, men dessasummor kan verka stora när statsrådet nämner dem idetta sammanhang. Men de ska fördelas på ett antallänsstyrelser, och det blir inte så väldigt många kro-nor till var och en.Länsstyrelsen i har väldigt klart signa-lerat att man har resursbrist och att man inte klararfullföljandet av lagens intentioner. Det har tydligtframgått. Däremot kan jag inte säga om det slår likahårt i alla län. Men i har det varit oerhörttydligt. Jag tror att det kan finnas skillnader mellanolika län också beroende på vilken resurstilldelningman har i grunden som ramanslag, som generelltanslag. Men detta måste ses över för att verksamhetenska fungera i alla län. Och i den typen av företagstätalän som företräder är det av ytterstavikt att detta fungerar tillfredsställande.Det är naturligtvis åklagaren som avgör om åtalska väckas. Men fortsatt är det så att haren utredningsplikt av varje anmälan. Det är där enförändring borde kunna komma till stånd i enlighetmed den ordning som rådde tidigare, nämligen fick göra den här träffsäkerhetsanalysen. Det ärju utredningsarbetet som tar de resurser i anspråk somannars skulle kunna användas för tillsynsverksamhe-ten. Det är en av de största anledningarna till att till-synsverksamheten blir lidande i dagsläget.Jag vill tacka för debatten, och jag hoppas attstatsrådet kraftfullt engagerar sig i att åstadkommadessa förändringar som vi har diskuterat och som ärså nödvändiga för att ska bli ett verksamtredskap för en bättre miljö i . Jag hoppas attdet kommer förändringsförslag snart, också i detavseende som jag senast nämnde.Anf. 94 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig säga att minbedömning är att de totala resurser somhar tillförts ska vara tillräckliga. Hur detta fördelasmellan länsstyrelser osv. är något som inte ligger påmitt departement, så där finns det kanske anledningatt gå vidare med frågor och funderingar kring dettamed om i är förfördelad.Detta med utredningsplikten är en del av den ob-ligatoriska anmälningsplikten. är inteheller en åklagare, utan det här ingår i den utredningsom vi menar behövs för att vi ska ha ett obligatoriumnär det gäller anmälan. Det är således inte heller ak-tuellt att ta bort den delen. Jag ser gärna vidare på ochdiskuterar också hur den kan fungera. Vi anser alltsåfortfarande att det är åklagaren som ska avskrivamålen.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 2001/02:248 omkalkning av sjöar och vattendragAnf. 95 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omjag är beredd att vidta åtgärder för att om möjligtskapa metoder som ökar möjligheterna för vattenvår-dande insatser utöver kalkning i norra av sjöar och vattendrag utgör en av deviktigaste miljövårdande insatserna för sötvatten.Kalkning sker för att motverka biologiska skador somorsakas av försurning till följd av utsläpp av försu-rande ämnen från mänskliga aktiviteter. Flera decen-niers forskning har visat att kalkning ger många posi-tiva effekter bl.a. på biologiskt liv i vatten. De negati-va effekterna är i sammanhanget försumbara. Nack-delarna med dagens kalkningsverksamhet är att sys-temens yttre delar, såsom bäckar och småsjöar, kanvara svåra att åtgärda. Kemiska effekter av markför-surning på vatten, t.ex. brunfärgning genom hu-musämnen i skogsmark, är svåra att motverka med demetoder som vi har.Naturlig försurning ska givetvis inte motverkas.Men det är inte alltid möjligt att avgöra vad som ärnaturlig eller onaturlig försurning, och naturligtviskan fel ha begåtts här. De riktlinjer som nu antagit har dock som mål att minska dennarisk. Det bör framhållas att inte heller forskarna vidlandets universitet är överens om hur denna åtskillnadska göras, vilket säkert känner till.Oklarheter föreligger också om vilka sura vattensom har försurats i modern tid och vilka som har varitsura mycket . De sistnämnda kallas ofta förnaturligt sura. Inom detta område behövs fortsattastudier.Det är riktigt att försurningstrycket minskar överhela landet och att det är starkast i sydvästra betydligt mindre i . Å andra sidan ärmängden vatten större i och i , såbehovet av kalk kan ändå vara stort i de delarna avlandet. De surstötar som förekommer t.ex. vid vårflodär, som påpekar, i princip naturliga,men de förstärks av mänsklig påverkan. Även dessakan därför behöva åtgärdas. Dessutom finns det ocksåi vatten som mer permanent har försurats avmänniskan.Det är också riktigt att det finns ett stort behov avandra åtgärder än kalkning i sjöar och vattendrag.Inom ramen för miljömålsarbetet har regeringen be-räknat att tillföra ytterligare tillarbetet med Levande sjöar och vattendrag och dekommande två åren. Regeringen har mot den bak-grunden gett i uppdrag att tafram kriterier för bl.a. restaurering av sjöar och vat-tendrag. Utöver detta finns inom de 188 miljonerkronor som avsatts för kalkning 12 miljoner kronortillgängliga för biologiskt återställningsarbete underår 2002. disponerar 20 miljoner kronorper år inom ramen för anslaget för fiskevård. Däriingår biotopvård som ett av flera användningsområ-den. Dessutom finns fon-derade av vattenregleringsmedel för åtgärder i fram-för allt norrländska sjöar och vattendrag. Dessa medeldisponeras av och länsstyrelserna ochborde tillsammans med övriga medel, anser vi, vältillgodose dagens behov av kompletterande åtgärder ivatten utöver kalkning.Låt mig konstatera att frågan om kalkningreser ett viktigt principiellt problem, nämligen hur visom politiker ska hantera motstridiga signaler frånforskarsamhället. Jag återkommer gärna till den pro-blematiken i våra debattinlägg här.Anf. 96 ():Fru talman! Jag ville ha den här debatten just där-för att det finns forskningsrapporter som kan betrak-tas som larmrapporter. Forskarna är inte eniga, menjag menar att de här larmrapporterna borde vara till-räckliga för att vi ska reagera.Jag tycker inte att svaret andas någon oro med ut-gångspunkt i de här rapporterna. I stället säger mil-jöministern: "De negativa effekterna är i samman-hanget försumbara." Men det finns ju rapporter somtydligt visar att de inte är försumbara.I svaret säger miljöministern också att det finns ettstort behov av andra åtgärder än kalkning i sjöar ochvattendrag. Jag skulle önska att miljöministern i detsammanhanget hade sagt att det finns anledning avompröva kalkningsverksamheten. Självklart handlardet inte om att den ska upphöra. Vi måste kalka, menvi måste inte kalka överallt och vi måste inte kalkalika mycket överallt.En forskningsrapport går ut på att många sjöar iNorrland kalkas för mycket. Det borde vara tillräck-ligt för att sätta klackarna i backen och åtminstonefundera över om det inte krävs åtgärder för att minskaden här verksamheten.Det finns också ett samband mellan sjöar ochskogsmarken. Vi vet dessutom att kalkning avskogsmark orsakar direkta skador på en hel del mik-roorganismer, men vi fortsätter att kalka som ombehovet skulle vara lika överallt.Fru talman! Jag skulle vilja höra miljöministernuttrycka oro över detta och uttrycka att man är bereddatt vidta åtgärder för att få en omprövning av denverksamhet som bedrivs med kalkning.Anf. 97 Statsrådet ():Fru talman! Jag är mycket glad över att HaraldNordlund tar upp den här debatten, som jag tycker ärmycket viktig. Trots det vill jag säga att vi, som vi bedömer forskningsläget, inte är på väg att om-pröva kalkningen - eller låt mig uttrycka det så här:Vad som kan vara problematiskt med detta är framförallt onödig kalkning. Det kan vara illa nog att kalk-ningen är onödig, men vår bedömning är att detta intehar några negativa effekter på vatten. Den fråga ommarkskador som tar upp är en frågasom är under utredning, och vi följer noga vilka re-sultat som kommer fram där.Vad jag tycker är mycket viktigt är att vi frånstatsmaktens sida och från politikerhåll kanske kundeställa tydligare frågor och att vi också får dem i fors-karsamhället att börja diskutera sinsemellan. Mycketlänge har vi ju haft problemet att vi får motstridigarapporter, men vår bedömning är att de larmrapportersom hänvisar till inte är av den artenatt de föranleder en omprövning.Flera av de observationer som görs är alldeleskorrekta men leder ändå inte till slutsatsen att vi börupphöra med kalkningen. Vi följer dock fråganmycket noga. har också varit mycketintresserad av detta, och vi vill gärna från vårt hållarbeta vidare med att följa forskningsläget och attförsöka kanske också få forskarna att tillsammansmed oss ännu tydligare bidra till att vi kan dra kor-rekta slutsatser.Anf. 98 ():Fru talman! Jag har inte i min interpellation tagitupp problemen som har att göra med skogskalkning-en, för det hör inte till interpellationen. Men det finnsändå ett samband. Det var därför jag ville beröra det.I det sammanhanget finns det flera forskningsrappor-ter. Jag känner till knappt någon som talar i motsattriktning när det gäller att skogsbruket inte äruthålligt. Här finns ett samband bl.a. med den härtypen av åtgärder, nämligen kalkning av skogsmark.Det borde egentligen vara tillräckligt för att vi skulletveka inför det vi håller på med nu.En annan invändning som har framförts när detgäller att upphöra med kalkning av vissa sjöar är attom man gjorde det skulle giftiga metaller kunna fri-göras. Det har man tidigare angivit som skäl till attupphöra med den generella och mycket omfattandekalkningsverksamheten. Även det har forskare nuvisat är överdrivna farhågor. Man säger att aluminiumdock kan bli ett problem i vissa vatten, främst i syd-västra , om man upphör med kalkningen,eftersom det lär vara en metall som frigörs från försu-rade marker.Det finns en svensk forskare som tillsammansmed en norsk forskare har utarbetat en metod attkunna välja ut de sjöar som man kan sluta att kalkautan risk. När forskningen ändå har kommit så långt,varför tar vi inte fasta på det, använder de metodernaoch säger att vi ska använda oss av forskningsrönenså att vi inte orsakar skador på vår miljö som bli svåraatt reparera? Det är de här tagen jag saknar i svaretfrån miljöministern.Anf. 99 Statsrådet ():Fru talman! saknar de här tagen.Problemet är just att svaren inte är så enkla. När detgäller frågan om man kunde välja ut vissa sjöar sominte behöver kalkas råder det mycket stor oenighet.Men vi tar detta på allvar. utrederjust nu precis denna fråga.I fråga om giftiga metaller har vi samma oenighet,men vår bedömning är att det föreligger en klarrisk när det gäller giftiga metaller som kan frigöras.Vi har inte funnit anledning att ändra position i denfrågan i dag.Slutligen är det alldeles riktigt att det här medskogsmarkerna är intimt förknippat med kalkningenav vattendrag. Här kan jag säga att det uthålligaskogsbruket har vi stora problem med. Det är ocksåproblem som tar på stort allvar.Kalkningen ingår i det man arbetar med. Så jag troratt vi får leva med att kalkningen harvarit ett problematiskt område men att vi tillsammansska fortsätta att vara uppmärksamma och omprövaom det finns anledning.Sammantaget är min bedömning att farorna än-dock är så små enligt de flesta forskares bedömningoch fördelarna så stora att vi tills vidare väljer att gåvidare på den väg som vi nu har valt. Men som Ha-rald har förstått pågår ett intensivt arbete påmånga myndigheter kring dessa frågor.Anf. 100 ():Fru talman! I budgetsammanhang talar vi när detgäller anslaget till denna verksamhet om kalkningsbi-draget. Det var någon - det var en expert på dessafrågor - som sade att det egentligenborde heta biologisk återställning av akvatiska eko-system. Jag vill inte föreslå att man skulle ha denrubriken i budgeten, men vad den personen med detville ge uttryck åt var att det borde finnas möjlighetatt använda medlen på ett friare sätt, mer anpassat tillregionala och lokala förhållanden.Jag skulle vilja fråga miljöministern om det inteändå är dags att vi använder anslagen på ett annat sättän . Skulle miljöministern vara bereddatt medverka till att låta länsstyrelserna ha frihet attanvända medlen till det man anser vara den bästaåtgärden? Friheten finns inte riktigt , utan det ärstyrt på annat sätt. På det sättet skulle man kunnaundvika en del av de skador som kan uppkomma avde generella åtgärderna.Anf. 101 Statsrådet ():Fru talman! Ett kort svar på sistafrågor. Det är som gör prioritering-en när det gäller vilken omfattning kalkningen i Sve-rige bör ha. Vår uppfattning är att vi har den kompe-tensen där och att det är en rimlig ordning, som vi justnu inte ser någon anledning att ompröva.Sedan noterar jag att kalkningsbidraget, eller vadvi nu väljer att kalla det, ligger under ett större områ-de som vi kallar för biologisk mångfald. Det antyderatt det här är en av många åtgärder i syfte att värnaden biologiska mångfalden. Om vi får anled-ning att säga att det är andra åtgärder som har störreeffekter och är rimligare att prioritera, så kommer viatt göra det. Men tills vidare förlitar oss vi på denprioritering som gör, och vi följerdetta kontinuerligt.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellation 2001/02:249 omvindkraftverkAnf. 102 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migom jag avser göra en översyn av samrådsförfarandetvid prövningen enligt . Bakgrunden är attförsvarssekretess enligt läggerhinder i vägen för samrådsförfarandet.Miljöbalkskommittén, som tillkallades i december1999 och ska lämna ett slutbetänkande senast den 31december 2003, har i uppdrag att utvärdera tillämp-ningen av och lämna förslag till nödvän-diga reformer.Kommittén ska ägna särskilt intresse åt bl.a. förfa-randet och erfarenheter när det gäller hur regelverketom miljökonsekvensbeskrivningar fungerar och kva-liteten på konsekvensbeskrivningarna. Häri ingår attstudera samrådsförfarandet, som är en integrerad delav arbetet med miljökonsekvensbeskrivningar.Jag har för avsikt att uppmärksamma på den speciella fråga som Ulla-BrittHagström tar upp om de svårigheter som uppstår isamrådsförfarandet när det förekommer sekretessbe-lagda uppgifter. tar särskilt uppvindkraftverk. Jag kan säga att regeringen i går upp-drog åt Försvarsmakten att utreda hur en storskaligvindkraftsutbyggnad skulle påverka den militärasignalspaningen. Jag återkommer till detta i replik-skiftet.Anf. 103 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kd):Fru talman! Det var enpositiv uppgift att få höra att regeringen i går utsåg enutredning. Jag är intresserad att lyssna vidare.Jag vill först tacka för svaret från biträdande mil-jöminister . Egentligen skulle jagkanske kunna sätta mig till ro, då ministern med engång lovar att uppmärksamma problematiken medsamrådsförfarandet när det gäller sekretessbelagdauppgifter. Men eftersom inteska lämna sitt slutbetänkande förrän den december2003 kan jag inte slå mig till ro.Den 23 februari deltog jag i ett vindkraftseminari-um i . Där framkom att det fanns flera områden iVara kommun som var lämpliga för vindkraft. Sjubygglov är beviljade och det åttonde är på gång. Detstora problemet är dock att inte klararförhandlingarna med militären. Restriktionen på 145meter över havet med argumentet att säkerhetenäventyras vid reservflygfältet i sätter stopp förbyggnationen.Ofta när vindkraftverk ska byggas är det folkopi-nionen med oro för buller, ljusbrytning och estetiskafrågor som sätter hinder för vindkraftsutbyggnaden.På verkar det finnas en samlad mening attsatsa på vindkraft, men den sekretess militären kangömma sig bakom gör handlingsförla-mad.Fru talman!