prot · GP0990 · 2002-04-04 00:00:00 — Det krävs både en förebyggande läkeme-delsgenomgång och ett uppföljningssystem med bi-verkningsregister för att kunna förhindrabiverkningar.Herr talman! Jag står givetvis bakom båda vårareservationer, men jag yrkar bifall enbart till reserva-tion nr 31.Anf. 260 ():Herr talman! Det har skett flera förändringar ihögkostnadsskyddet , men genom-tänkta åtgärder för att långsiktigt påverka kostnadsut-vecklingen har saknats. har vi här en propositionsom faktiskt innehåller en del bra förslag. Det är i ochför sig förslag som hade kunnat genomföras för åratalsedan, men vi kan tydligen inte begära så mycket avregeringen, så vi får vara glada för det lilla som harkommit. Här finns förslag som vi har fört fram undermånga år och som vi stöder i sak, även om utform-ningen hade kunnat vara bättre. Jag avser inte att taupp dessa förslag utan jag kommer att koncentreramig på de allvarligare skönhetsfläckar som finns ipropositionen.Låt mig allra först säga att vi har fö-reslagit ett bättre högkostnadsskydd, nämligen attinföra en frivillig försäkring. Den som väljer att an-sluta sig till försäkringen betalar, enligt vårt förslag,en premie som ligger kraftigt under dagens högkost-nadsskydd. Vi föreslår en premie på per åroch en expeditionsavgift på för varje recept.Förslaget innebär en avsevärd förbättring för alla somhar höga läkemedelskostnader och som ansluter sigtill försäkringen. bör läkemedel ingå i en obli-gatorisk hälsoförsäkring - som på flera andra håll ivärlden.Herr talman! Tron på att nya myndigheter kanlösa allsköns problem är lika naiv som felaktig. Närdet gäller läkemedelsområdet, som redan är överre-glerat, är detta värt särskild kritik. Redan nu är femstatliga myndigheter inblandade: ,, , Statens be-redning för utvärdering av medicinsk metodik ochStatens folkhälsoinstitut. Därtill kommer även , och alla landsting, NEPIoch läkemedelskommittérna. Det borde räcka mer änväl.Det verkar också märkligt och anakronistiskt attcementera fast att prissättning av en produkt ska skegenom förhandlingar mellan stat och producent. Vihar ju sett planekonomiernas och prisregleringarnastillkortakommanden. Felet med den svenska läkeme-delsmarknaden är att den lider av bristande priskon-kurrens. Regeringens ambitioner borde därför i ställetvara inriktade på avregleringar som öppnar för attpriset kan sänkas med hjälp av konkurrens i bådedetalj- och partihandeln och en fri prissättning.Herr talman! Denna nya myndighet föreslås bådekunna lyfta ut tidigare subventionerade läkemedel ursubventionen och avgöra om av Läkemedelsverketgodkända läkemedel ska omfattas av subventionen.Det är ett ineffektivt sätt att försöka hindra kostnads-ökningen för läkemedelsnotan. Det finns stora riskeratt forskning påverkas negativt. Redan etableradeläkemedel gynnas och nya missgynnas med förslaget.Det leder till att konkurrensen snedvrids ytterligare,till nackdel för nyframtagna produkter. Om ett god-känt läkemedel ges på medicinskt befogad indikationär det rimligt att det subventioneras, och om befogadindikation föreligger ska avgöras vid förskrivnings-tillfället.Det finns, herr talman, möjligheter att pressa pri-serna genom ökad användning av parallellimport ochgenerika. Det behövs emellertid ett medvetet infor-mationsarbete för att ta till vara de kostnadssänk-ningseffekter som kan nås eftersom vårt monopolise-rade system inte är mottagligt för marknadssignalersom gör att man söker billigare lösningar på naturligväg.Herr talman! När nu regeringen vill öka använd-ningen av generika använder man en okänslig admi-nistrativ lösning, typisk för ett planekonomiskt tän-kande. Man föreslår att byte av preparat ska ske påapoteket till det för dagen billigaste i hyllan trots attpatienten uppvisar ett och samma recept. Det är enlösning som har alla förutsättningar att skapa förvir-ring, öka feldoseringarna, ge sämre följsamhet tillförskrivningen och därmed sämre resultat av behand-lingen och mer kassation. Det kan inte komma somnågon överraskning om man får problem med osä-kerhet hos patienten när medicinerna har olika namn,ser olika ut och har olika dosering för en och sammaåkomma. Läkemedelsrelaterade problem som under-och överdosering med åtföljande terapisvikt är oftarelaterade till osäkerhet hos patienten. Detta förstärksom preparatet inte är detsamma som läkaren kommitöverens med patienten om. Vi menar därför att enförskrivning måste gälla fullt ut till nästa läkarbesök.Med det system regeringen föreslår riskerar de höga sjukvårdskostnaderna för läkemedelsrelate-rade problem att öka ytterligare.Herr talman! Det finns fördelar med en bättreuppföljning av förskrivning och användning av läke-medel. Men regeringens förslag om en obligatoriskarbetsplatskod är utformat så att de läkare som saknarfast arbetsplats, t.ex. pensionerade läkare, inte kom-mer att kunna förskriva läkemedel med subvention.Den arbetsinsats som dessa läkare gör och som nuavlastar hälso- och sjukvården går därmed förlorad.Förslaget får en åldersdiskriminerande effekt menockså en klasseffekt. Enbart den som är stadd vid godkassa kan välja en läkare utanför regeringens arbets-platsregistrering. Det är oacceptabelt. Det går attkonstruera en arbetsplatskod så att ingen med för-skrivningsrätt exkluderas, och regeringen bör åter-komma till med förslag till ett system medarbetsplatskod som omfattar alla förskrivare. Minuppfattning är att en sådan kod ska vara utformad såatt inte någon individuell registrering sker.Herr talman! Regeringen tycks inse att det ärmöjligt med fler receptfria läkemedel. Det är en likabra som senkommen insikt.Startförpackningar är bra, men innebär deten extrakostnad för konsumenten att inleda en be-handling med en sådan. Med andra ord saknas eko-nomiska incitament för att använda startförpackning-ar, och eftersom det då inte finns någon efterfrågan pådessa har tillverkningen heller inte prioriterats avläkemedelsindustrin. Man bör alltså, om man menarallvar med att minska kassationen, skapa möjligheterför att ekonomiskt stimulera till användning av start-förpackningar, t.ex. genom att priset dras av frånnästa förpackning då behandlingen fortsätter.Herr talman! Jag instämmer i att alltfler äldreskrivs ut från sjukhusen med kvarstående sjukvårds-behov. Det krävs därför mer omfattande medicinskainsatser i både särskilda boenden och i hemsjukvår-den. Det kan därmed verka bra med läkemedelsförrådi det särskilda boendet där landstingen står för kost-naden. Men ökade behov föreligger också för demsom skrivs hem till ett eget boende kanske på grundav att de har en anhörig som ställer upp. En särbe-handling av dem som bor i särskilt boende striderdärmed mot likställighetsprincipen. Därför avvisar viförslaget om fullständiga läkemedelsförråd i de sär-skilda boendena. Akutförråd kan däremot vara moti-verade.Herr talman! är det enda land i helaOECD som har monopol på apoteksverksamhet. Ivärlden delar vi detta med sådana frihetslängtandenationer som och . Monopol kosatarbåde i pengar och i servicenivå till medborgarna.Vi vill därför bryta upp monopolet. I stället bör li-censierade butiker och apotek ges möjlighet att säljareceptfria respektive receptbelagda läkemedel. Erfa-renheter från andra länder visar att ökad mångfald harlett till fler apotek, bättre tillgänglighet och servicesåväl i glesbygd som i storstad samt lägre läkeme-delskostnader för den enskilde. Receptfria läkemedelbör få säljas i dagligvaruhandeln. Det skulleinnebära att konsumenterna får god tillgänglighet tillreceptfria läkemedel i väntan på en avmonopolise-ring.Avslutningsvis, herr talman, måste jag konstateraatt i monopolets värld utsätts alla försök till konkur-rens för ständiga angrepp. I propositionen behandlasmycket undanskymt frågor som berör dosdispense-ring trots att de allvarligt kan undergräva möjlighe-terna för konkurrens och försåtligt utvidga monopo-lets domäner.Dosdispensering görs inom både den slutna ochden öppna vården. Den totala merkostnaden uppgårtill . En-ligt nuvarande regelsystem får endast dos-dispensera inom den öppna vården. Dosdispenseringinom den slutna vården skulle dock kunna utföras avett enskilt företag.Den 1 november förra året höjde marginal med motiveringen attApoteket fått ökade kostnader på grund av dosdispen-sering. Höjningen innebär en ökning av priset på allaläkemedel oavsett om de utlämnas dosdispenseradeeller inte. Det innebär att landstingen betalar direkttill för dosdispensering oavsett om de harbeställt tjänsten eller inte. Konsekvensen blir attlandstingen tvingas beställa all sin dosdispensering avApoteket, eftersom en beställning av annan leverantörinnebär att de betalar två gånger för samma tjänst.Konkurrensen är satt ur spel. Privata aktörer skullekunna sköta dosdispenseringen, precis som i ,men det kräver ett förbud mot att får engenerell ersättning. Vi vill stoppa monopolets tillväxtoch se till att konkurrens på lika villkor kan ske.Fru talman! Jag yrkar bifall till vår reservation nr1 men står självfallet bakom alla våra övriga reserva-tioner.Anf. 261 ():Fru talman! Den proposition som regeringen harlagt om de nya läkemedelsförmånerna är oerhörtviktig. känner jag en oro och en frustrationöver att det så lätt ges en bild av att läkemedlen är enbelastning för samhället, att de ökade kostnaderna äroöverstigliga och att man ska vidta åtgärder. Jag harofta tänkt på speciellt de kroniskt sjuka, som får me-dicin för att kunna leva ett någorlundadrägligt liv. Jag har undrat hur de känner sig när detständigt påpekas hur oerhört belastande det är församhället.Jag tror att det är viktigt att ha det perspektivet,för det är så svårt att mäta vilka positiva konsekven-ser de nya läkemedlen har. Det handlar om livskvali-tet. Det är inte så lätt att stapla den upp och ned ochhitta mätmetoder. Men det är lika viktigt att förstå hurdet är för en människa som är kroniskt sjuk, som harkroniska smärtor och som är stel i lederna - varje dagkan vara ganska outhärdlig. Om det då kommer en nymedicin som gör hela livet lättare att leva blir detoerhört mycket mer än en kostnad för den enskildamänniskan.Fru talman! Ändå måste jag inse att det är ett pro-blem att läkemedelskostnaderna ökar och att de ökarså snabbt, bl.a. därför att de tränger ut en annan del avbehandlingen. kan man fundera vad det är somgör att en del människor som drabbas av en sjukdom,där läkaren bedömer att en medicinsk behandling ärden rätta, ska behöva betala så pass mycket högrekostnader än om vederbörande skulle bli föremål fören operation. Den frågan har jag ställt mig mångagånger, och jag tror att svaret blir att så har det alltidvarit.Jag har tänkt på hur det skulle varaom vi exempelvis till en människa som skulle opererahjärtat eller bukspottkörteln eller få en ny höftledskulle säga att det är så dyrt att hon måste börja betalalite mer själv. Den debatten måste vi ha inom en snarframtid, därför att vi ska garantera människor enverklig trygghet.I den proposition som ligger tycker jag att detockså finns mycket som är väldigt bra. Det är klart attvi inte ska betala mer än nödvändigt för ett läkeme-del. Det är vi alla överens om. Men det får inte hellerbli så, enligt åsikt, att det är barade rika som har råd att få ett läkemedel. När det gällerdet undantag som finns i fråga om generika är det desom kan betala mellanskillnaden som fortfarande fårha kvar preparatet om de känner mer trygghet i detta.När det gäller det totala högkostnadsskyddet harvi kristdemokrater krävt en översyn isyfte att allt ska ingå och att den enskilda människanska kunna känna trygghet i att man vet vad manmaximalt kan behöva betala om man blirsjuk. Eftersom jag ser att fler och fler partier är innepå den här linjen hoppas jag att också en majoritet iriksdagen kan fatta ett sådant beslut framöver. Mennu måste vi se till att det är drägligt under tiden.När det gäller patientperspektivet tror jag att det ien framtid är viktigt med fler receptfria läkemedel -det finns en reservation om det som vi delar medModeraterna. Jag tror att det är ett steg i rätt riktning.Vi tycker att det ska finnas välutbildade människorbakom disken som kan informera, och människor skakänna själva att de har möjlighet att köpa sin medicin.Vi har också tagit upp arbetsplatskoden. Det är ettförslag i propositionen som jag inte förstår och somjag tycker är synnerligen konstigt. Även den social-demokratiska regeringen, med stöd av Vänstern ochMiljöpartiet, måste ju förstå att det är väldigt mångaläkare som kommer att försöka hitta någon kod nå-gonstans för att kunna fortsätta med det här. Jag vetatt många av de läkare som engagerar sig i vänneroch bekanta ute i samhället inte tjänar en krona på attskriva ut ett recept. Det handlar om ett engagemang,och de gör samhället en tjänst, skulle jag vilja säga.Då behöver man inte ta andra doktorer i anspråk. Jagförstår inte vad det är för någon vinst med att läkarnaska ha en kod för att skriva ut ett recept med subven-tioner. Det är då möjligtvis personer i en gräddfil somkan gå till en doktor och på det sättet få ett receptutskrivet. Jag förstår inte varför det skulle vara mermedicinskt säkert, och jag förstår inte att det inte ärkompetensen som avgör om man får skriva ut ettpreparat. Reservationen om detta står vi naturligtvisbakom.En annan fråga som vi har tagit upp i vår motionoch som jag vill lyfta upp här gäller Viagra och Xeni-cal. Regeringen tog abrupt bort subventionerna fördem . Det känns beklämmande att detkallas livsstilsläkemedel, att ett fungerande sexliv skavara en livsstil. Det är för mig obegripligt. Många avde här människorna är faktiskt sjuka, alltså kroppsligtsjuka, och har därför dessa problemen. Ungefär hälf-ten av alla dem som har varit diabetiker fårde här problemen. Det gäller många människor sombehandlas för hjärt- och kärlsjukdomar. Det finnsmänniskor som har skador efter olyckor som gör attde får de här problemen. Och de ska inte få någonsubvention.I vår motion har vi tagit upp att bör kunna göra undantag för vissagrupper. Det går att ansöka till regeringen, säger man.Det är märkligt att man inte ens har sekretessbestäm-melser. Till hade 858 ansökningarkommit in. Det här tycker jag är endjupt etisk fråga som åtminstone jag kommer attfölja.Fru talman! Jag vill yrka bifall till vår reservationnr 2, men vi står givetvis bakom samtliga våra reser-vationer. Sedan vill jag avsluta med att tala om vadhandikappförbunden - jag tror att det var 37 förbund- skrev i ett yttrande till socialutskottet angåendepropositionen: Nyckeln till kostnadseffektiva läke-medelsbehandlingar är rätt läkemedel till rätt personvid rätt tillfälle och i rätt mängd. Det tror jag är enviktig och oerhört angelägen målsättning. Vem skullekunna veta detta bättre än patientens läkare?Anf. 262 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation nr 8, men jag står också bakom övrigareservationer där förekommer.Fru talman! Läkemedel är en viktig del av vårdoch behandling. Det är nödvändigt att de används påett effektivt, säkert och ändamålsenligt sätt. Nya ochinnovativa läkemedel måste bejakas om de kan hjälpafler och är effektivare när det gäller att lindra ochbota. Kostnadsutvecklingen för läkemedlen är ettproblem på ena kontot, men det kan vara samhälls-ekonomiskt och humanitärt försvarbart. Det är nöd-vändigt att uppnå en jämvikt mellan förskrivning avläkemedel och övrig behandling och omvårdnad.Här, liksom i samhället i övrigt, börjar vi dock,tycker jag, i fel ände. I stället för att förebygga ohälsaäter vi nu mediciner för ungefär 25 miljarder per årjämfört med ca 10 miljarder . Före-byggande åtgärder kostar småsmulor i jämförelsemed de nu nämnda siffrorna. Men vi fortsätter attlappa och laga i stället för att förebygga och se till detfriska. Här gör vi ett grundfel i samhället. Det behövssjälvfallet både-och. Jag och är mycketkritiska till att folkhälsofrågorna har så låg prioritet.Samtidigt kommer larmrapporter om äldre somövermedicinerar. Enligt uppgifter skrivs in påmedicinklinikerna på grund av biverkningar av läke-medel. En norsk studie visar att av demsom avlider på sjukhem avlider på grund av läkeme-del. Dessutom kasseras bortåt 800 000 tonläkemedel. Det måste finnas en stor potential attminska efterfrågan på läkemedel genom förebyggan-de insatser och egenvård och genom en rad tekniskaåtgärder. Här borde den första stöten sättas in.Centerpartiet anser det riktigt att kostnadsansvaretnu lagts på landstingen. Där många av åtgärdsmöjlig-heterna finns bör också kostnadsansvaret ligga. Viförutsätter att kommuner och regioner fortsätter attdecentralisera budgetansvaret för läkemedel ut tillvårdenheter och vårdcentraler. Det handlar om ettlokalt budgetansvar, aktiva läkemedelskommittéer, enkraftfull utbildningssatsning och en öppenhet för nyatekniska lösningar och för projekt som t.ex. Helsing-borgs lasarett bedriver. Så ser jag möjligheterna iframtiden.Jag betonar verkligen att en förutsättning för eneffektiv och kvalitetssäker läkemedelsanvändning ärfortbildning av förskrivarna och annan hälso- ochsjukvårdspersonal men även konsumenterna. Personalsom förskriver läkemedel måste kritiskt kunna grans-ka förskrivningen och se till att patientperspektivetalltid blir utgångspunkten. Genom ökade kunskaperminskar också riskerna för feldoseringar.Centerpartiet vill vidare pröva möjligheterna mer producentoberoende fortbildning. I harman t.ex. en modell som innebär att läkemedelsföre-tag avsätter medel till en fond för fortbildning. Ettsådant system tycker vi att man skulle utreda för attse om det skulle kunna prövas även i Sverige.Fru talman! Det finns för- och nackdelar med denföreslagna läkemedelsförmånsnämnden. Centerpartiethar dock stannat vid att säga ja till den. Likaså till-styrker vi sammansättningen. Vi har dock starkt beto-nat att den nya nämnden måste föra en nära dialogmed sjukvårdshuvudmännen, patient- och intresseor-ganisationer och läkemedelsindustrin. Vi kommerockså, på det sätt vi kan, noga följa att nämnden blirså som det är tänkt.Vi anser det angeläget att fortsätta sträva efter flerreceptfria läkemedel. Det förutsätter välinformeradepatienter som tar till vara nya möjligheter för en ökadegenvård.Förslag som lagts fram om åtgärder för att eko-nomiskt stimulera startförpackningar ställer sig Cen-terpartiet också bakom. Vi föreslår att regeringen skata fram ett åtgärdspaket för hur man tillsammans medlandstingen ska kunna motverka felanvändning avläkemedel. Vi anser det viktigt att öka kunskapen omoch kontrollen av läkemedel ur miljösynpunkt.Jag och har även påtalat behovet aven översyn av mediciner ur ett jämställdhetsperspek-tiv. Det gäller främst kvinnor, äldre och barn.En annan fråga som vi aktualiserat är frågan omett samlat högkostnadsskydd, som blir mer överblick-bart för patienten. I en översyn skulle man kunna seöver de regionala skillnaderna och vilka grupper avpatienter som hamnar utanför skyddet, vilka nyabehandlingar och åtgärder som är kopplade till ohälsaoch vilka konsekvenserna blir av ett samlat högkost-nadsskydd för den enskilde och för samhället. Vi haräven föreslagit kostnadsfria läkemedel inom hem-sjukvården.Fru talman! Ett system med arbetsplatskod ochförskrivarkod ger, som har nämnts, ökademöjligheter till uppföljning av förskrivning av läke-medel. Men de läkare som har en arbetsplats utanförhälso- och sjukvården, forskar, är anställda på statligamyndigheter eller är t.ex. riksdagsledamöter ellerpensionärer ska inte få skriva ut subventioneradeläkemedel. Dessa läkare - bara de pensionerade upp-går till ca 4 000 - besitter en stor medicinsk kunskap.Deras insatser besparar främst primärvården åtskilligabesök. ska de inte längre ha detta förtroende.Centerpartiet kan inte se någon som helst poäng iatt utesluta dessa läkare från att skriva ut subventio-nerade läkemedel. Det är dumsnålt. Det är oklokt. Nunär vi har svårt att klara trycket på hälso- och sjuk-vården tycker jag att vi ska vara tacksamma för allasom vill göra en insats. Det är i vilket fall Centerpar-tiets uppfattning. Därför yrkar jag bifall just till reser-vation nr 8.Utskottsordföranden sade i sitt an-förande att frågan inte är problematisk. Det IngridBurman säger brukar, tycker jag, vara mer genom-tänkt än vad hon gav uttryck för just i denna del. Jagtycker att de argument som utskottsordföranden fram-förde för att inte ta till vara de fina resurser som finnsvar tunna.Jag är också både besviken och förvånad över attMiljöpartiet inte följer upp sin egen motion. Om dehade gjort det hade vi haft en annan majoritet, ochsunda förnuftet hade fått råda.Centerpartiet vill slutligen markera att vi vill av-monopolisera . Vi vill i stället ge licen-sierade butiker och apotek möjlighet att sälja såvälreceptbelagda som receptfria läkemedel. Vår bedöm-ning är att en avmonopolisering leder till ökadtillgänglighet samt lägre läkemedelskostnader för denenskilde. Vi ger också vårt stöd för att även privataaktörer ska kunna komma i fråga för den s.k. dosdis-penseringen, vilket framgår av reservation nr 26.Anf. 263 ():Fru talman! Alltsedan subventioneringen av lä-kemedel infördes i har läkemedelskost-nadernas storlek och ökning oroat och ifrågasatts medjämna mellanrum. De åtgärder som vidtagits har ihuvudsak varit kortsiktiga och i första hand drabbatkonsumenten genom att man har höjt expeditionsav-giften eller patientandelen av kostnaderna.Dessa åtgärder har haft en begränsad effekt. Där-emot har många av de förslag om insatser som skulleha haft en varaktig effekt, som utbildning av förskri-vare och annan vårdpersonal samt information tillkonsumenterna om läkemedels optimala användning,inte förverkligats i den utsträckning som varit påkal-lad.Folkpartiet har åtskilliga gånger tidigare krävt enreformerad läkemedelspolitik. Vi har fört fram sakersom förbättrad utbildning för läkare, sjuksköterskoroch annan vårdpersonal om hur läkemedel bäst an-vänds, möjligheter för läkare att följa sina egna läke-medelsförskrivningar och kostnaderna för dem, inten-sifiering av läkemedelskommittéernas arbete medrekommendationslistor och fortbildning av personalom läkemedel.Vi har föreslagit regelmässig gratis förskrivningav provförpackning till patienter som ska ta ett läke-medel - tål patienten läkemedlet kanstörre förpackningar skrivas ut på vanligt sätt. Vi harföreslagit krav på användning av billigaste synonym-preparat och krav på att rekommendationer från , och Statens bered-ning för utvärdering av medicinsk metodik följs an-gående läkemedelsbehandling. Vi har också tagit uppatt apotekspersonalen behöver få tid att informerakunderna om läkemedels rätta användning.I det betänkande som vi nu behandlar har en delav våra krav tillgodosetts. Under en rad av år hardock våra förslag avvisats av regeringen.Folkpartiets förslag syftar till att dämpa läkeme-delskostnaderna utan att patienterna drabbas. Enligtvår uppfattning bör reformer genomföras som syftartill att rätt medicin skrivs ut och att det är billigastlikvärdiga medicin som används. De av våra förslagsom inte har tillgodosetts i det här betänkandet ärbl.a. att vi vill ha en nationell handlingsplan motfelmedicinering.Läkemedel är en integrerad del av den övriga häl-so- och sjukvården. Genom nya läkemedel har mångavinster kunnat uppnås: minskat lidande för patienter-na, kortare vård- och behandlingstider och minskatantal kirurgiska ingrepp m.m.Varje dag intas ca 12 miljoner dygnsdoser läke-medel i . I genomsnitt varannan patient följerinte läkarens ordination. Detta kan leda till behand-lingsmisslyckanden i form av utebliven effekt och tillbiverkningar. En fjärdedel av alla intagningar avpatienter på medicinklinik uppskattas beropå felanvändning av läkemedel. Vad det kostarsvensk hälso- och sjukvård är det ingen som egentli-gen vet. I däremot uppskattar man att för varjedollar man lägger ned på läkemedel lägger man ocksåned på läkemedelsrelaterad sjuklighet.Den grupp som konsumerar mest läkemedel äräldre personer, som även är den grupp som ofta be-höver sjukhusvård på grund av felmedicinering.