prot · GP09116 · 2002-05-30 00:00:00 — Det borde ha varit ett mera reso-lut agerande.Att regeringen nu agerar på ett bra sätt är vi heltöverens om, och det ska regeringen också ha en elogeför.Anf. 132 () replik:Fru talman! Jag tänker inte upprepa de argumentsom jag redan har anfört för att regeringen var liteförsiktig med att på en gång ta upp den här typen avdiskussioner. Det behövdes väl ett moget övervägan-de även från dess sida, så att vi inte hade hamnat i enväldigt komplicerad sits. Det kunde ha uppfattats såatt vi tyckte att det här systemet var helt fel bara där-för att det den här gången handlade om våra medbor-gare medan vi i övrigt menade att det inte var någonfara.Det är en grannlaga uppgift att hamna rätt i sådanahär frågor.Kenneth ! Jag håller helt med om att rege-ringen nu agerar på ett bra sätt för att få till ståndändringar. Så långt är vi helt överens.Anf. 133 BO () replik:Herr talman! En fråga som är central, måhändainte i granskningen, är förstås om svensk grundlaggäller i . Som jag var inne på i mitt tidigareinlägg blir man inte riktigt klar över det när man läserKU:s betänkande. Man får närmast en känsla av attden inte gör det utan att anslutning till För-enta nationerna 1946 tar över.Man kan i det sammanhanget undra var i svenskgrundlag det stadgas att alla fina fri- och rättighetersom räknas upp kan upphävas genom ett enkelt beslutpå i . Jag vill strykaunder att jag fortfarande känner betydande osäkerhetom man tillräckligt har penetrerat den frågan.I frågan om en svensk regering ska stå upp förrättsstaten tycks vi däremot nu vara väldigt tydligtöverens. Jag tycker att det är alldeles utmärkt att detuttalas så tydligt i KU:s betänkande.Jag vill en sista gång stryka under att det somskiljer oss åt är om regeringen agerade tillräckligttidigt och tillräckligt starkt. Vi har tyckt att det ärmycket angeläget att man från KU:s eller riksdagenssida sänder den signalen till nuvarande regering ochtill kommande regeringar i vårt land att det är oerhörtviktigt att stå upp för rättsstaten och att det sker tidigtoch starkt.Anf. 134 () replik:Herr talman! Ja, jag tror faktiskt att det här har va-rit en väckarklocka för många, oavsett om man sitter iregeringen eller inte. Säkert kommer andra sådana härfrågor att granskas just i detta perspektiv, när vi nuhar ett internationellt samband genom FN, genom EUosv. Var står vår lagstiftning i förhållande till de be-slut som vi har fattat gemensamt med andra länder?Detta har alltså varit en väckarklocka, och den härfrågan kommer med all sannolikhet upp i ett ochannat sammanhang, när vi har upptäckt hur galet detkan bli.Avvisning till (avsnitt 2.12)Anf. 135 ():Herr talman! greps detvå egyptiska medborgarna och , som hade ansökt om asyl i Sverige.Regeringen hade fattatbeslut om utvisning av de här två personerna. Derasjuridiska ombud hade inte underrättats. De sattes påett flygplan och överlämnades samma natt till SSI,den egyptiska säkerhetstjänsten i Kairo.Om detta hade varit ett beslut bland andra i enflyktingpolitik som i och för sig bör granskas ochdiskuteras, hade detta inte varit ett ärende för KU.Som utskottets majoritet, och även vi reservanter,helt riktigt påpekar hör dessa ärenden till det somriksdagen enligt regeringsformen 11 kap. 8 § inte fårfullgöra.Men detta är inte ett ärende bland andra. Utskot-tets granskning handlar inte om att överpröva rege-ringens bedömning i ett enskilt ärende. Granskningenhandlar - eller borde ha handlat - om huruvida rege-ringen i sina beslut levt upp till förpliktelserenligt internationella konventioner som Europeiskakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheter-na, den handlar om huruvida handläggningen står iöverensstämmelse med svensk grundlag, och denhandlar om huruvida regeringens ansvar för att rätts-säkerheten garanteras i alla sammanhang.På ett övergripande plan kan vi notera ytterligareett oroande exempel på den erodering av respektenför de mänskliga rättigheterna och grundlägganderättsstatliga principer som sker i skuggan av terrordå-den den 11 september.I vår anmälan har vi preciserat ett antal frågor:- Har de avvisade hindrats från att tillvarata sin rättgenom att de vägrats ta del av vad som anförtsmot dem?- Har regeringens underlåtenhet att informera dejuridiska ombuden om avvisningsbesluten innandessa verkställdes hindrat de avvisade från att fåbesluten prövade av ?- Har regeringen hindrat de avvisade från att få sinaärenden prövade i två instanser i enlighet med Eu-ropakonventionens krav?Svaret på dessa frågor är ja. Det borde i sig varaytterst oroande för var och en som bryr sig om rätts-säkerhet även i flyktingpolitiken. Man skulle ändåmöjligen kunna hävda att regeringens handlande pådessa punkter ligger inom de ramar som lag och för-fattning ställer upp.Den verkliga kärnfrågan är: Kunde regeringenöver huvud taget avvisa de två till med tankepå den dokumenterade förekomsten av tortyr i dettaland?En avvisning får enligt utlänningslagen aldrigverkställas till ett land om det finns skälig anledningatt tro att utlänningen där skulle vara i fara att straffasmed döden eller med kroppsstraff eller att utsättas förtortyr eller annan omänsklig eller förnedrande be-handling eller bestraffning.Amnesty International har kritiseratEgypten för det faktum att användningen av tortyr ärutbredd i landet. Vanliga metoder är elchocker, ciga-rettbränning, misshandel, dödshot och hot om våld-täkt på personen själv eller på kvinnliga släktingar.Säkerhetstjänsten är ökänd för sin brutalitet.Regeringen var uppenbarligen oerhört angelägenom att gå de egyptiska myndigheterna till mötes föratt, får man anta, undvika varje anklagelse om att geskydd åt terrorister. Kanske andra makter också hadesynpunkter - om det kan vi bara spekulera. Samtidigtvar regeringen helt på det klara med att en avvisningtill under normala omständigheter skulle havarit omöjlig.Regeringen löser problemet genom att helt enkeltlåta myndigheter lova att man inte ska an-vända tortyr. Detta sker genom att man i en prome-moria till skriver att man utgår frånatt de två personerna kommer att behandlas korrekt.En egyptisk statssekreterare svarar på några rader förstått vad svenskarna skriver, och att de tvåkommer att behandlas i enlighet med egyptisk lag.Man hälsar också att man ser fram emot en snabbleverans av de två.Detta är inte ens i formell mening någon garanti -ordet används över huvud taget inte i dessa papper.Bortsett från detta är frågan: Vilket värde har ett löftefrån en presumtiv torterare att han inte ska tortera?Det finns faktiskt ett juridiskt svar på den frågan,nämligen i mål Chahal mot , där sådana garantier underkändes. Dendomen avfärdas av regeringen som irrelevant.Man kan fråga sig hur säker regeringen självegentligen var på garantins lödighet. Låt mig citera urambassadörens rapport efter det första mötet med deavvisade i egyptiskt fängelse: "Sammanfattningsvisär det min bedömning att Agiza och El Zary mår såväl de kan under omständigheterna, och att den egyp-tiska viljan att samarbeta på det hela taget klarat detförsta lackmusprovet." Detta skrivs med en nästanhörbar lättnadens suck.Samtidigt säger regeringen att den s.k. garantin ärså stark att de avvisade saknar rimliga skäl att fruktatortyr, och att de därför inte har någon rätt till rättsligprövning av avvisningen.Noteras bör att de två som skulle avvisas inte ensfick veta att garantin fanns. Den var hemlig! Den varlika hemlig som de anklagelser om terrorism som lågtill grund för regeringens beslut. Jämförelsen medFranz roman blir nästan omöjlig attundvika.Herr talman! Är de två avvisade terrorister? Harvi i KU övertygats av de hemliga Säporapporter somvi har tagit del av? Jag behöver inte besvara frågornaoch riskerar därmed inte att avslöja något som skavara hemligt. Den saken är nämligen irrelevant.Poängen är att mänskliga rättigheter är universel-la. De gäller även dem som själva kränker dessa rät-tigheter. Rättssäkerhetens principer gäller även densom är skyldig - ja, i synnerhet den som är skyldig.Vänsterpartiet har i tidigare debatter under veckanförsvarat rättssäkerheten. Detta har avfärdats somuttryck för kvardröjande revolutionsromantik. Jagantar att även och i synnerhet Folkparti-ets argument kan avfärdas på samma sätt.Därför ska jag ge ordet till ,flyktingansvarig vid svenska sektionen av AmnestyInternational. Hon säger i ett pressmeddelande:"bör inte förhandla med regeringar i länderdär befolkningen utsätts för tortyr. Den svenska rege-ringen kan indirekt sägas ha förhandlat med torterar-na. "Herr talman! Efter har det s.k.kriget mot terrorismen, dvs. de terrorister som USAför närvarande betraktar som sina fiender, tillåtitsundergräva mycket av det som trots allt uppnåtts närdet gäller internationell lag och fundamentala prin-ciper. Det är i det perspektivet detta ärende ska för-stås.Jag yrkar på godkännande av anmälan i reserva-tion 6.Anf. 136 BO ():Herr talman! Ingen har i diskussionen , elleri KU på annat sätt, ifrågasatt de regler som finns,nämligen regler som handlar om att vi inte ska utläm-na människor till länder där de riskerar att utsättas förtortyr eller liknande behandling. Det framgår bl.a. avden skrivelse som regeringen skickade till riksdagenför ett tag sedan under namnet En nationell hand-lingsplan för de mänskliga rättigheterna. Där disku-terar man förbuden mot utvisning och avvisning.Det som har skett, och som beskrevs i föregå-ende inlägg, måste leda till en diskussion om det ärmöjligt och rimligt att få garantier om att vissa perso-ner inte ska utsättas för tortyr i länder som användersig av det.Amnesty International har i en skrivelse, som jaginte tror återfinns i den tryckta KU-upplagan, dateradden 7 i , bl.a. hävdat att de s.k. garanti-erna inte innebär skydd för dessa två personer "motatt utsättas för övergrepp i och att regeringendärför brutit mot sina internationella förpliktelser attinte återsända någon person till ett land där han ellerhon riskerar att utsättas för allvarliga kränkningar avsina mänskliga rättigheter, som exempelvis tortyr. "Jag skulle vara intresserad av att höra den som fö-reträder majoriteten på den här punkten, jag tror attdet är , kommentera den Am-nestyskrivelsen. Jag skulle också vilja höra kom-menterar på några punkter som jag nu tänker ta upp.En principiell fråga är: Kan vi när det gäller län-der som tillämpar tortyr över huvud taget tro på ga-rantier? Är det möjligt eller inte för , Storbri-tannien eller någon annan demokrati när de ska taställning till ett avvisningsbeslut att få sådana utfäs-telser från ett land där tortyr ändå tillämpas så att detskulle skapas någon slags frizon för just dessa med-borgare?Själva innehållet i garantin har framgått både avKU-handlingarna och det föregående inlägget. Det ärfråga om att en statssekreterare har tagit emot enpromemoria - det heter något finare på franska, aide-mémoire - och att man i det sammanhanget ha noteratatt man har tagit del av det hela. Det är en annat delsom jag utgår blir kommenterad av dem som stårbakom majoritetsskrivningarna.Till sist undrar jag: Finns det något annan exem-pel på att utlämnar personer som är mycketkontroversiella, för att uttrycka det försiktigt, i deländer de blir utlämnade till när det gäller länder somtillämpar tortyr? Har man gjort det över huvud taget,eller är detta ett helt unikt exempel? Det är bättre omdet är unikt, men eftersom KU-majoriteten i praktikenhar accepterat hanteringen undrar jag om man har settnågra liknande exempel.Anf. 137 ():Herr talman! Detta ärende hör till de ärenden därjag har inlämnat en KU-anmälan. Det har jag gjortutifrån den information och kunskap jag har fått omärendet och hanteringen av de båda utvisade egypti-erna. I det här fallet borde vara ganska självklart meden tydligare kritik av regeringens hantering. Man kanpå många områden se att det strider mot de konven-tioner vi har skrivit under från svenskt håll.På Amnestys hemsida kan man läsa att Amnestyuppmanar att stå upp för rättssäkerhetenoch underkänna avvisningarna av de två egyptierna.Amnesty hör till en av de organisationer som varitoerhört kritiska till rättssäkerheten i det här fallet ochtill hur regeringen har hanterat ärendet.Det är också ganska intressant att läsa vad ut-skottet skriver i betänkandet hanteringen av ärendet.Det hänvisas till de garantier man fick från Egyptenom att man där inte skulle hantera egyptierna på ett urrättsäkerhetssynpunkt osäkert sätt om de skickadestillbaka.Statssekreteraren har varit i ett land som Sverigepå många andra områden kritiserat just för dess bristpå rättssäkerhet. hör till de länder som finnsmed på listan över dem som bryter mot konventions-texter. Vi vet att tortyr förekommer och är väldigtvanlig i fängelserna.Statssekreteraren har fått något slags säkerhets-brev med sig hem. fick vid besöket ocksåutfästelse av om möjligheten för den svenskaambassaden i att följa kommande rättegångaroch regelbundet besöka de båda männen.Man ska då ha i minne att de utvisades den 18 de-cember. Det tog innan första besöketfrån den svenske ambassadören i Torafängelset den23 . Han har bl.a. rapporterat följande:"Inga som helst praktiska eller andra svårighetergjordes från egyptisk sida för att hindra besöket. Detägde rum i kommendantens rum. Inga hand- ellerfotbojor förekom. Männen bar vanliga civila kläder.Deras hår och skägg var hårt ansade. De visade ingatecken på fysisk misshandel eller dylikt och verkadetala fritt. "Kan detta verkligen vara tillräcklig grund för attsäga att rättssäkerheten är rätt hanterad? Vilka kun-skaper har ambassadören om tortyr och tortyroffersreaktioner? Har man över huvud taget tagit med signågon i detta sammanhang som har den kompetenssom man behöver ha när man talar med människorsom kan ha varit utsatta för tortyr eller på annat sättmisshandlade?Jag tycker att detta är ett fall som från svenskt hållär skött på ett sådant sätt rättssäkerhetsmässigt blir både ledsen och upprörd över det. Jag ärförvånad över att utskottet inte har blivit mer upprörtöver hanteringen utifrån de konventioner som vi harskrivit under. Det strider mot ,konventionen mot tortyr och Europakonventionen.Det borde ha varit ett starkt påpekande om detta frånutskottets sida.Jag yrkar på godkännande av anmälan i reserva-tion 6. Där tycker vi ytterligare en del i denna fråga.Jag hoppas verkligen, oavsett hur KU har hanteratärendet, att regeringen kommer att tänkatill innan den gör utvisningar i sådana här ärenden.Anf. 138 ():Herr talman! Utskottets slutsats, till skillnad frånreservationen, tar just sikte på uppföljningen av dettafall. Det som är så påfallande i den här frågan gällerför flera av de granskningsärenden vi har. Det är svårtatt skilja mellan KU:s uppgift att granska regeringenssätt att hantera saker och, som vi nu har hört i tre fall,försök att överpröva regeringens beslut.Jag tycker kanske att det är lite bekymmersamt,med tanke på det material vi har, att man mer behöverfråga sig vilket av de tre partierna som är AmnestyInternationals politiska gren än att se och värdera detmaterial som vi har som vårt underlag.I vattnet utanför guppar ett konst-verk som jag tror att vi alla har sett. Det är en mansom står i en fryst situation på en flotte. Det som jagtror att många av oss har reagerat på är den statiskabilden av mannen. Han kan verka passiv. Men å and-ra sidan vet vi inte riktigt vad hans nästa drag blir.Han möts av de guppande händerna. De guppandehänderna gör att vi känner att vi vill engagera oss isituationen och ropa: Gör något, gubbe! Ändå stårhan bara där och funderar. Det är ett konstverk somhar gripit tag i mig de här dagarna.Jag ser i det förra ärendet, i det vi debatterar nuoch även i nästa att vi innehar ungefär de rollernasom figurerna har på eller vid sidan av flotten. Mankan möjligen laborera med bilden, men i det här lägetkänns det som att det är några som hävdar övergri-pande, tunga principer, vilka jag delar. Jag tycker attdet här ärendet, liksom många andra, är ett svårtärende.Jag är rädd att man glömmer bort att vi faktisktlever i en dynamisk verklighet. När det gäller terror-dåden och händelserna efter är detegentligen väldigt mycket som vi behöver diskutera.Men det räcker inte med principer. De som hävdar -det är som med gubben ute på flotten - de heligaviktiga principerna måste också diskutera vad som ärvårt alternativ. Detta var det mer generella.Det mer specifika med det här ärendet är att detkan sönderfalla i tre delar där vissa saker ägnats meruppmärksamhet än andra - kanske inte i vårt betän-kande men i den här debatten.Den första frågan är egentligen asylansökan, somgenom Säpos rapport - där vi möjligen kan ha syn-punkter och värderingar - innebär att det blir svårt förde här männen att få asyl i . Så har ocksåmedierna redovisat detta.Den andra frågan gäller avvisningen, och dentredje handlar om ifall man kan lita på Egypten.Utskottsmajoriteten har dragit slutsatsen att detsom regeringen haft som underlag för sitt beslut ledertill ett ja - man kan lita på ; det är regering-ens bedömning. Detta innebär att avvisning kundeske.Reservanterna drar på de grunder som jag tidigareberört sin slutsats om ett nej. Därför skulle avvisninginte ha skett. Det för oss i och för sig tillbaka tillfråga nr 1 om asylansökan.Det är viktigt också för vårt protokoll att se attden europeiska konventionen om mänskliga rättighe-ter inte ska tolkas riktigt så enkelt som här beskrivs. Iartikel 3 sägs att ingen får utsättas för tortyr elleromänsklig eller förnedrande behandling eller be-straffning - precis som sagts. Artikel 13 innehållerbestämmelser om rätten till ett effektivt rättsmedel förden som har utsatts för en kränkning enligt konven-tionen.Vidare: Varje påstående om att ett brott mot kon-ventionen skulle ha begåtts medför inte automatisktatt tillgång behöver ges till ett effektivt rättsmedel.Enligt praxis har endast den sompå rimliga grunder kan påstå sig ha blivit utsatt för ettkonventionsbrott rätt till ett rättsmedel.Både vi och regeringen skriver sedan: Med beak-tande av de garantier som lämnats av kanrimliga grunder inte sägas föreligga för att påstå attavvisningsbesluten skulle innebära brott mot artikel 3i konventionen. Därmed föreligger inte heller någotbrott mot artikel 13 i konventionen. Ärendena haralltså avgjorts i enlighet med gällande lagstiftning.Jag är helt på det klara med att denna slutsats frånregeringen kan diskuteras och ifrågasättas. Den de-batten bör vi ständigt föra, för den blir ständigt aktu-ell i en alltmer krympande värld där asylfrågan kom-mer i spel, där frågan om utlämnande blir aktuell ochdär också frågan finns med om hur de regler och lagarsom vi har ska tillämpas.I den här frågan tycker jag att det är angeläget attkonstatera att den slutsats som utskottets majoritetdrar är att vid vår granskning, på basis av det under-lag som regeringen och vi själva hämtat in och somkunnat presenteras, har regeringen utifrån sitt per-spektiv då fattat det beslut som sedan kom att genom-föras.Sedan finns det andra bedömningar av det härmaterialet. Det innebär att reservanterna kommer tillslutsatsen att som ansvarig utrikesminis-ter förtjänar kritik för sin hantering. Men i materialethar man över huvud taget inte diskuterat hur det un-derlag skulle värderas som var grund för regeringensbeslut. Däremot säger man i reservationen: Gransk-ningen bör i huvudsak inriktas på ärendenas formellasidor och på handläggningsfrågor. Endast klara avvi-kelser från gällande svenska och internationellarättsnormer bör därmed kunna ge anledning till kritik.Där vet man så att säga hur just den här saken skahanteras ur ett perspektiv där genom kon-stitutionsutskottet granskar regeringen. Men sedanbestämmer man sig för att det är mer intressant attvara en del av politiska gren.Man bestämmer sig för att det är det faktaunderlagetsom gäller.Jag tycker att detta är en bekymmersam fråga ef-tersom vi kommer ifrån själva grundprincipen, deprincipiella frågorna: Hur ska man i en internationellvärld förhålla sig till varandra? Vilka stater ska viräkna som stater och som de vi umgås med? Hosvilka stater ska vi begära medborgare utlämnade? Hurska vi behandla andra staters framställan?Jag sade från början och säger det igen: Detta äringen lätt fråga. Men när regeringen har presenteratunderlaget för sitt beslut har KU inte attöverpröva det utan att hantera det, och det är det sommajoriteten har gjort.Anf. 139 () replik:Herr talman! utflykt tillkonstvärlden var föga klargörande, men det kanskeberor på mig snarare än på . Men jag villvarna lite grann för att uttala sig nedlåtande om politiska gren osv. Var gärnakritisk mot ! Däremot ska vi vara liteförsiktiga med hur vi uttalar oss om en organisationsom Amnesty, som jag tror att vi alla egentligen re-spekterar på grund av dess stora integritet.Pär Axel läste ur regeringens PM här och, tycktejag, sade att majoriteten instämmer i det, men jagundrar hur det är med den saken. Regeringen säger:Med beaktande av de garantier som lämnats avEgypten kan rimliga grunder inte sägas föreligga föratt påstå att avvisningsbesluten skulle innebära brottmot artikel 3 i konventionen.Det tycker alltså regeringen, men majoriteten vå-gar inte instämma i detta. I utskottets ställningstagan-de står det bara att man konstaterar att regeringen harbedömt de garantier som har fått av Egyptensom tillräckliga.Själv säger man ingenting. Vad beror detta på?Varför vågar utskottsmajoriteten inte instämma iregeringens bedömning?Anf. 140 () re-plik:Herr talman! Om jag kallar ellernågot annat part för politiskagren är det inte just som jag tarsikte på, utan då handlar det om det som de här trepartierna nu har redovisat. Man godtar alltså inte deninformation och kunskap om t.ex. den europeiskakonventionen om mänskliga rättigheter som regering-en förmedlar utan den tolkning som Amnesty gör sigtill tolk för. Det tycker jag att man mycket väl kandiskutera, men det är inte självklart att det ena ellerdet andra ska överordnas det tredje - eller hur mycketdet nu blev i sammanhanget.Att tar upp frågan om hur vi harformulerat oss i utskottet illustrerar just att vi i ut-skottets majoritet valt att inte göra den överprövningsom reservationen talar för - eller egentligen talarbåde mot och för - utan vi har helt enkelt tagit emotden information som har lämnats. Vår prövning avseratt se hur regeringen har hanterat denna kompliceradefråga utifrån det regelverk och de lagar som vi har ivårt land. Därmed har vi bara meddelat att detta varden bedömning man hade. På detta har man fattat sinabeslut.Mats har tillsammans med kamraternagjort bedömningen att man har underkänt den härinformationen, och det är precis det som jag ifråga-sätter.Anf. 141 () replik:Herr talman! Jag tror att jag både i mitt inlägg ochi reservationstexten har klargjort att vi inte överprö-var ett enskilt ärende - då skulle vi kunna behandlaväldigt många ärenden - utan här handlar det omgrundläggande rättsstatliga principer och om rege-ringen har levt upp till dessa.Men okej, frågan kan ställas så här: När upphördeman att använda tortyr i egyptiska fängelser? Om PärAxel inte kan entydigt på den frågan undrar jag omdet kan vara så att det här med garantier är ett lämp-ligt hanteringssätt i fortsättningen om vi får en begä-ran om utlämning till , eller Nord-korea. Räcker det då med en garanti om att man intetänker göra någonting dumt?Är det så vi ska hantera den här lagstiftningen ifortsättningen? Det är viktigt vad riksdagsäger i det här ärendet därför att det är riktgivande förhur regeringen hanterar sitt ansvar för rättsstatensprinciper i fortsättningen.Anf. 142 () re-plik:Herr talman! Att är en del av ett interna-tionellt sammanhang, som så riktigt redogjordes för iden förra debatten som har en stark koppling till dethär, innebär att vi nu har upplevt en period av någramånader som kanske mera präglats av panik än avden goda logiken. Den tredje ståndpunkten, som MatsEinarsson just nu intar, är den idealistiska världsfrån-vända ståndpunkten. Då är vi tillbaka på konstverkethär ute. står där i sitt frysta läge, ochvi vet inte riktigt vad han kommer att göra.