prot · GP0991 · 2002-04-05 00:00:00 — Såborde det inte vara.En av de viktigaste metoderna för att förbättra densociala och psykiska arbetsmiljön är att förenkla ochavlasta hela den här bördan av regler, normer ochbestämmelser. Vi kommer inte att få en bättre hälsagenom ännu fler lagar och stora, tunga avtal som allapekar mot allmänna, stora och enhetliga modeller. Vimåste ha betydligt större frihet och flexibilitet i ar-betslivet om vi vill bota arbetslivets sjukdomar.Sedan måste vi sluta att stifta dåliga lagar. I dagvoterade vi om en bestämmelse som kommer att ökastressen i hela sjukvården. Den här bestämmelsen omarbetsplatskod som vi antog angående läkeme-del har redan skapat stress och panik bland de läkaresom har en arbetsplats. Det är inte de som inte längrefår skriva recept som känner sig hotade, utan det är desom vet att de har en stor arbetsbörda. Denarbetsbördan fördubblas eller tredubblas kanske närnya patienter kommer att söka dem bara för att fårecept.Den första och viktigaste metoden för att skapa enbättre social och psykisk arbetsmiljö har att göra medhela pansaret av bestämmelser, lagar och normerinom arbetslivet. Att förenkla och avreglera kan varaen bra metod i sammanhanget.Sedan är det väldigt viktigt att vi talar mer om ti-den, om den tid människorna har i vardagen. När minmor besökte mig av förbud - jag var i alla fall en farlig av-hoppare från konstiga länder - hade jag småbarn.Mamma hade varit mamma till småbarn under krigoch diktaturer där vi var väldigt fattiga. Men minmammas kommentar till mitt lyxliv i ett demokratisktoch fritt land var: Sådan stress har jag aldrig upplevtsom mor.Min mamma levde i en stor familj. vet jag attvi tyvärr inte kan återställa storfamiljen. Vi kan integå tillbaka i den sociala utvecklingen, men vi börtänka på att väldigt många barnfamiljer jämt ochständigt måste springa fram och tillbaka, och barnenmåste också springa fram och tillbaka på grund avden sociala struktur som vardagen har . Det ärdärför vi så gärna vill se flexibel arbetstid, individensrätt att bestämma när hon ska jobba mycket. kan jag jobbaockså , och det gör jag medglädje. Men mina barn är stora. De behöver inte mig . Jag hade på sätt och vis tur eftersomjag var frilansare. Det var tur på sätt och vis, men attvara frilansare betyder att man lever med mycketdåliga inkomster. Men det var tur därför att jag vardär när barnen behövde mig. Men ändå tyckte mam-ma att min mammatid på sätt och vis var sämre änhennes mammatid.Vad behöver vi göra för att kunna bota arbetsli-vets sjukdomar? Vi borde faktiskt ha en bättre bild avverkligheten. Det är mycket roligt med elva-punktsprogram och väldigt många utredningar, menvi vet fortfarande inte hur många av de sjukskrivnasom kommer från arbetslöshet. Detta är en fråga somförst nu har börjat uppmärksammas av och av . Det är väldigt viktigt att veta precisvarifrån de sjukskrivna kommer. Då kan vi bättredefiniera orsakerna till deras sjukdom.Sedan borde vi ha en mycket effektivare rehabili-tering. Vi vet att vi hade en bra modell för kortaresjukskrivningar tidigare. Det var Finsam som ladesned av rent ideologiska skäl. Finsam var utvärderat,och man visste att det fungerade bra. Man lade neddet och ersatte det med Frisam och Socsam. sittertjänstemännen som jobbar med Frisam och Socsam isammanträden och planerar hur de ska rehabiliterafolk, medan mycket effektivare rehabiliteringscent-rum står med färre patienter än . Jagundrar hur det är möjligt när vi vet att sjukskrivning-arna ökar så mycket som de gör. Hur är det möjligt attrehabiliteringscentrum som i praktiken har bevisat attde går bra ändå får färre patienter än tidigare, medanförsäkringskassans, arbetsförmedlingens och social-kontorens tjänstemän sitter i sammanträden och dis-kuterar hur de ska samarbeta?Med detta vill jag yrka bifall till reservation 6 un-der punkt 6. Jag står självfallet bakom Folkpartietsalla ställningstaganden, men för att vinna tid nöjer jagmig med att yrka bifall till den här reservationen.Anf. 14 CARLINGE WISBERG (v) replik:Herr talman! Vi skulle ju kunna förlänga diskus-sionen här genom att ta upp en hel del av de sakerAna har framfört, men jag förmodar att viär ganska många som förväntar oss att komma hemlite hyfsat . Därför skajag begränsa mig väldigt mycket.Jag har tittat på vad och Centerpartiethar sagt i en reservation. Man säger så här:"är en viktig aktör när det gälleratt ta fram och sprida kunskap om hur arbetsplatserkan utformas för att främja hälsa och förebygga ohäl-sa. Det finns många områden där det råder brist påkunskap och där forskning bör stimuleras. "Sedan lyssnade jag på , och dåtycker jag att det hela blev lite mer motsägelsefullt.Det kan kanske bero på att det är somhar varit med och formulerat den här reservationen.När man lyssnar på får man denuppfattningen att det är för mycket regelverk etc.Man måste skaffa sig så mycket kunskap för att kun-na hantera de här problemen. Då undrar jag på vilketsätt en minskad kunskap skulle kunna ge en bättresituation i arbetslivet.Anf. 15 () replik:Herr talman! Vi har aldrig pläderat för minskadkunskap. Det råder absolut inget missförstånd mellanElver och mig.Det är klart att arbetsmiljöer som är bra kan görasännu bättre, men jag tror inte att detta förklarar denlavinartade ökningen av sjukskrivningarna den se-naste tiden. Tror Carlinge Wisberg att våra arbets-miljöer plötsligt har förfallit ?Anf. 16 CARLINGE WISBERG (v) replik:Herr talman! Jag skulle vilja svara så här på AnaMarias fråga: Jag tycker att vi i betänkandetexten hargivit ganska bra beskrivningar av hur vi tror att situa-tionen har uppstått, och jag ansluter mig till dem.Jag skulle om det är möjligt vilja ställa ytterligareen fråga till . Jag ska faktiskt geFolkpartiet och beröm för att de står uppför och det arbete som det bedri-ver, ett arbete som säkerligen kan bli mycket bättre.Problematiken uppstår dock när eventuelltvill bilda regering med ett parti som faktiskt vill av-veckla . Vilka möjligheter harFolkpartiet att tillsammans med slå vaktom ? Det kanske är möjligt attutveckla resonemanget om det lite grann. Jag tror inteatt det mindre partiet har något slags vetorätt i ensådan diskussion.Anf. 17 () replik:Herr talman! har bevi-sat att man kan påverka politiken t.o.m. när man re-presenterar en mindre, politisk organisation. Vi hardärför ett mycket gott självförtroende inför det kom-mande valet, och vi är säkra på att vi kan fortsätta påsocialliberalismens huvudbana, vilket betyder att vijobbar för det glömda och försvarar och stö-der de grupper som ibland inte själva kan försvarasina egna intressen.Anf. 18 ():Herr talman! I dagens betänkande om bl.a. ar-betsmiljö tas några av motioner upp,bl.a. min motion om yrken som är utsatta för elekt-romagnetisk strålning.Vårt moderna samhälle har blivit alltmer elbero-ende. En enorm mängd av elkällor i vår miljö alstrarlågfrekventa elektriska och magnetiska växelfält,som vi människor exponeras för mer eller mindredygnet runt.Under senare år har vår elmiljö uppmärksammatsför de hälsorisker som exponering för de elektriskaoch magnetiska fälten kan skapa. Frågor om huruvidarisken är större vid korta och kraftiga exponeringareller vid låga exponeringar är obesvarade.Ett elektromagnetiskt fält uppstår då elektrisktladdade partiklar påverkar varandra. Denna kraftpå-verkan, som härrör från elektriskt laddade partiklar irörelse, kan beräknas, och man definierar elektriskarespektive magnetisksa fält kring dessa källor. Sådanafält anses, beroende på olika egenskaper som bl.a.fältens styrka kunna påverka andra laddade partiklar,t.ex. i biologiska material, också i vår kropp.Frågan är om magnetfält är skadliga för männi-skan. Undersökningar och forskning världen övervisar på risker för hjärntumörer och kromosomför-ändringar på grund av påverkan från starka elektro-magnetiska fält.Därför bör försiktighetsprincipen råda. Forskning-en på dessa fält bör ökas och fler studier göras, så attolika yrkeskategorier inte utsätts för de risker som denu exponeras för.Herr talman! uttalade att "vi utgårfrån förutsättningen, att det finns ett samband mellanexponering för kraftfrekventa magnetfält och cancer".Elsäkerhetsverket sade 1993 att det fanns en starkmisstanke om samband mellan magnetfält och barn-leukemi, och en studie i visade att kvinnor meds.k. elektriska yrken hade en överrisk på hela 38 %för dödlighet av bröstcancer.Magnetfält mäts i mikrotesla. Rekommendationenvid arbete i magnetfält ligger på högst 0,2 mikrotesla.En gräns för flödet från magnetfält är satt till mindreän 0,2 mikrotesla vid anläggning av daghem i förhål-lande till kraftledningar enligt den s.k. försiktighets-principen.Datorer klarar i allmänhet denna gräns men intebatteriladdare och transformatorer, vilkas fält liggerpå 10 mikrotesla. Fälten varierar exempelvis i spår-vagnar hos spårvagnsföraren beroende på om spår-vagnen står stilla eller startar. Det är naturligtvis dåsom det här växelfältet uppstår, och det är fråga omväldigt höga värden. Spårvagnsförare kan alltså ut-sättas för höga värden på elektromagnetiska fält.Flera yrken som utsätts för högre flöden är plåt-slagare, skogsarbetare och glasbruksarbetare. Ocksåsvetsare och lokförare utsätts för mycket höga värden,kanske på 1,5-4,0 mikrotesla.En studie på lokförare vid har utförtsvid Arbetslivsinstitutionen vid , ochden visade på ett starkt samband mellan magnet-fältsexponering och kromosomskador samt cancerris-ker.Forskning utförd på radartekniker som har utförtspå visar på förekomst avett artfrämmande protein i hjärnan. Mycket merforskning är gjord, och den bör fortsätta i framtidenför klargörande av orsakssambanden vid elektromag-netiska fält. Det som utförts vid har intemed värmestrålning att göra utan visar på ett heltokänt protein. Vad det kan medföra i formav Alzheimer osv. vet vi inte.Herr talman! Försiktighetsprincipen ska gälla vidarbeten med elektromagnetiska fält, vilket innebär ska utföra mätning och reducering av eventuellhälsofarlig exponering för lågfrekventa elektriska ochmagnetiska fält.Det är ett känt faktum att barn som vistats vidkraftledningar i hög grad har utvecklat hjärntumörer.Jag arbetade själv tidigare som strålskyddsdingenjöroch med cancerbehandlling och fick därigenom insyni dessa allvarliga frågor. Jag såg bl.a. hur barn sombott under kraftledningar kom med hjärntumörer.Kvinnor i fertil ålder återfinns i utsatta yrken sombl.a. spårvagnsförare, något som ytterligare förstärkerindikationen på tillämpning av försiktighetsprincipenoch behovet av att i ta fram gränsvärden förarbete i elektromagnetiska fält.Också buller på arbetsplatser behandlas i betän-kandet. Buller är ett glömt miljöproblem. Det är alltidbuller omkring oss. Ökad trafikintensitet bildar enbakgrundsmatta av buller som vi inte kan smita ifrån.Eftersom ljudnivån höjs ökar också an-talet människor som upplever att de är störda av bull-ret. Tystnaden finns inte kvar. Det uppstår olust-känslor vilkas orsaker vi inte riktigt kan definiera.Buller kan vara farligt, och både kraftigt bulleroch monotont malande kan orsaka besvär. Exempel ärpip som uppstår efter det att man lyssnat på en kon-sert. Detta kan i förlängningen orsaka tinnitus, någotsom tidigare togs upp av kan nu kopplas ihop med stress, och dettaär en god anledning till att man bör justera ned dengivna riktlinjen om ett gränsvärde på ifabriksmiljö. antogs som norm,men den samlade ljudnivå som jag här har beskrivithar höjts oerhört mycket under de som har gåttsedan dess. Ett rimligare värde vore 70 decibel.En forskare på , professor , storexpert på bullerskador, har tittat på detta och anser attdet är viktigt med en sådan sänkning. Eftersom da-gens samhälle är så nedsmutsat av buller bör gräns-värdena omvärderas. Om detta kommer att ske inomEU:s ram är det ju bra, herr talman.Stressen i arbetslivet, som det också har talats omi dag, är en stor orsak till att människor blir sjuka ochinte orkar med sitt vardagsslit. Antalet sjukdagar ökarexplosionsartat. I en larmrapport från TCO om ohäl-san uppgav att de anser att det ökade antaletsjukdagar i första hand beror på stressen och ökadekrav på arbetsplatserna.22 % svarade att de har tagit ut semester ellerkompledigt i stället för att sjukskriva sig när de varitsjuka. I den här studien deltog 4 000 personer i åldern20-65 år.Ohälsan i arbetslivet har ökat väldigt. Hundratu-sentals yrkesverksamma drabbas. Särskilt hårt utsattaär kvinnor i offentlig sektor. Kostnaderna för sam-hället är gigantiska. Detta kostar mer än ungdoms-skolan och barnbidraget tillsammans. Ohälsan harblivit ett av vårt samhälles största problem just nu.Herr talman! Friåret, som har motio-nerat om , är nu verklighet som ett försökunder . Friåret kommer att vara ett av flera sättatt komma till rätta med stress och utbrändhet, någotsom också Statskontoret visat i sin rapport.Ett friår mitt i livet ger människor som stressaroch sliter på sitt arbete en chans att göra ett uppehålloch att komma igen med förnyade krafter. I de kom-muner som prövar friåret är det långt fler som villta friår än vad de anslagna pengarna räcker till. Jaghar besökt alla dessa kommuner, och samtliga utomkanske den största, , har fått såmånga ansökningar som var förväntat. Jag får samtalvarje dag om att man borde utvidga försöket.Kommunerna uppger att friåret är positivt för allainblandade parter, både för medarbetarna och förvikarierna. Företagen får tillbaka en utvilad, positivoch i många fall också en kompetensutvecklad med-arbetare. Jag besökte bl.a. i Hälle-fors kommun. På det företaget tycker man att friåretär väldigt bra, och man vill se att 10-15 medarbetaretar friår. Man jobbar jättemycket för detta. Det förvå-nade mig lite men gjorde mig naturligtvis också väl-digt glad. Ett nationellt friår tycker jag verkligen skulle försöka genomföra ,men än så länge får vi se och utvärdera hur det härförsöket kommer att utfalla.I ett särskilt yttrande talar jag, förutom friår, omen daglig arbetstidsförkortning som ett led i att få enhögre livskvalitet och att minska stressen. En arbets-tidsförkortning skulle bidra till att människor hannbättre med sin familj och sina barn och att jämställd-heten mellan kvinnor och män ökade, då män kan taett större ansvar för hem och barn. En daglig arbets-tidsförkortning, som vi i ser det, skullevara dispositiv i laghänseende, men behövs för bl.a.alla som sliter i vården.Jag har också lagt fram förslag om något slagsfonder för företag, grupper eller organisationer attsöka medel ur för att göra förbättringar i arbetsmiljönoch arbetsorganisationen och för att åtgärda ohälsaoch stress på arbetsplatsen.Med det här vill jag, herr talman, yrka bifall tillreservation 13 i betänkandet.Anf. 19 ():Herr talman! Kammaren debatterar nu arbets-marknadsutskottets betänkande nummer 4 om arbets-livet. Det är ett omfattande motionsbetänkande medfrågor som omfattar ohälsa i arbetslivet, arbetsmiljö,företagshälsovård och andra arbetslivsfrågor. Det vinu debatterar är ett av vår tids största samhälls-problem och en av vår tids största utmaningar, dvs.den ökade ohälsan i arbetslivet.Arbetslivet har på många sätt inneburit ökade kravoch mer stress som i sin tur påverkar människors helalivssituation. En växande andel av problemen rör denpsykiska och psykosociala ohälsan. Men många av detraditionella arbetsmiljöproblemen finns också kvar.Fortfarande drabbas många människor av belast-ningsskador och är utsatta för olycksfallsrisker, mo-notona arbeten, buller, mobbning och våld på arbets-platsen. Många faktorer har drivit fram förändringar isamhället, och då har också arbetslivets förutsättning-ar förändrats. Det uppskruvade tempot, ökade krav påflexibilitet hos arbetskraften, neddragningar ochminskning av personal har lett till en ökad belastningoch stress för anställda, men också för arbetsledningoch företagare. Lösare nya anställningsformer harockså lett till mindre inflytande ochdelaktighet på arbetsplatsen och mindre av personal-utbildning.Ohälsan har effekter för både individen och sam-hället. Jag ska inte i den här debatten uppehålla migvid socialförsäkringsutskottets frågor, men vill ändåför helhetens skull kommentera de ökade sjukskriv-ningstalen. Jag ska bara nämna att utred-ning, , Handlingsplan för ökadhälsa i arbetslivet, visar att kostnader för förtidspen-sion, sjukpenning och rehabiliteringsersättning underåren 2000-2001 har ökat med i genomsnitt25 miljoner . Det här är naturligtvis ingenacceptabel utveckling.Herr talman! Orsakerna till ohälsan måste ocksåsökas utanför arbetslivet i faktorer som påverkarhälsan i olika grad hos den enskilde, såsom den pri-vata ekonomin, den individuella kost- och motions-hållningen och därtill också den upplevda stressen avatt inte hinna med.Men faktorer utanför arbetslivet kan inte förklaraden kraftiga ökning av ohälsan som har skett undersenare delen av 90-talet. Faktorer utanför arbetslivetkan inte förklara stora skillnader i sjukfrånvaro mel-lan olika arbetsplatser och mellan olika regioner.Ökningstakten kan inte heller bero på att människorså radikalt skulle ha ändrat sina motions- eller kost-vanor enbart de senaste åren.Det finns flera forskningsresultat som visar på ettsamband mellan arbete och ohälsa. Men egentligenspelar det inte så stor roll vilka orsakerna till ohälsa iarbetslivet är. Det är ju ändå på arbetsplatsen somförändringar måste ske för att arbetet ska upplevassom positivt och spännande.Herr talman! Arbetsmiljöproblemen är mycketkomplexa. För att lyckas med att komma till rättamed ohälsan i arbetslivet krävs samverkan mellanmånga olika aktörer. Som politiker i den här kamma-ren har vi vår roll - individen har sin. Men ett mycketstort ansvar vilar på arbetsmarknadens parter.En ökad hälsa i arbetslivet står högt på denpolitiska dagordningen. För att motverka den ogynn-samma utvecklingen har regeringen initierat kraftfullaåtgärder för ökad hälsa i arbetslivet, och ett reformar-bete inom arbetsmiljöområdet har påbörjats.I samband med den senaste budgetpresentationenlanserade regeringen elvapunktsprogrammet för attförbättra arbetsvillkoren och minska ohälsan i arbets-livet. Syftet med programmet är att sätta individen icentrum och göra arbetsgivarens ansvar för ohälsantydligare. Det är ett brett åtgärdsprogram som inne-håller både förebyggande, rehabiliterande och kun-skapshöjande åtgärder. Det här är ett föränderligtprogram som ständigt kommer att utvidgas och för-ändras.Jag ska nämna några av de initiativ som har berö-ring med de frågor som vi hanterar inom arbetsmark-nadsutskottets område.Det förebyggande arbetet handlar bl.a. om att upp-rätta nationella mål för ökad hälsa i arbetslivet. Deutarbetas , och vid utformningen kommer ocksåarbetsmarknadens parter att delta. Det handlar ocksåom en utveckling av arbetsmiljöarbetet där både fö-retagshälsovården och skyddsombuden har en viktigroll.Hälsobokslut som ska upprättas är en viktig del iett utökat ansvar för det förebyggande arbetet som deoffentliga arbetsgivarna måste ta. ser regeringenockså över vilka förutsättningar som finns att ävengöra detta inom den privata sektorn.Elvapunktsprogrammet tar också upp vikten av attdet ska vara lönande att satsa på hälsa och kostsamtatt förbise och bortse från att åtgärder behöver göras.Jag kan också nämna att regeringen satsat50 för försöksverksamhet med nioolika projekt för ökad hälsa inom den offentliga sek-torn. Tanken här är att sprida goda erfarenheter för attutveckla metoder och arbetssätt i det förebyggandeoch rehabiliterande arbetet.Riksförsäkringsverket och har fått ett ge-mensamt uppdrag att förnya den arbetslivsinriktaderehabiliteringen. Målet är att fler sjukskrivna skaåterfå förmågan att arbeta. be-slutade också regeringen att anslå 70 miljoner kronortill detta.Förutom det regeringen och vi här i kangöra, såsom en skärpt lagstiftning, skärpt tillsyn ochmer resurser, krävs en bred samsyn om vilka orsaker-na är och om vilka insatser som är nödvändiga. Ut-skottet välkomnar särskilt därför att regeringen tagitinitiativ till en trepartsdialog. Syftet med dialogen äratt regeringen tillsammans med arbetsmarknadensparter och berörda myndigheter ska nå fram till engemensam överenskommelse för att komma till rättamed den arbetsrelaterade ohälsan och den negativastressen i arbetslivet. Tanken är även att de övrigafrågorna i elvapunktsprogrammet ska beredas inomramen för trepartsdialogen. Samtalen leds av generaldirektör , och enförsta avstämning kommer att ske till sommaren.Det är angeläget, herr talman, att verkligen de-battera och lösa de problem som finns i arbetslivet,men jag vill, precis som varinne på, också i denna debatt framhålla att vi i dagalltför ofta tyvärr fokuserar på problemen. Vi får idebatten en ganska dyster bild. Men för att klara avatt utveckla arbetslivet krävs det goda föregångare iförändringsarbetet. Det finns många goda exempel pålyckade insatser för att få bra arbetsförhållanden.Vid en överväldigande majoritet av arbetsplatser-na trivs de anställda med sitt arbete, och många upp-lever att de har ett roligt, intressant och utvecklandearbete och mår bra. Det vi borde göra är att mer foku-sera på vad som kännetecknar dessa goda arbetsplat-ser och fokusera på vad det är som gör att de anställ-da är friska och mår bra, och sprida det budskapetvidare till andra arbetsplatser. Som exempel kannämnas att inom ramen för regeringens arbete arran-geras , , tre regionalakonferenser för ökad hälsa i arbetslivet, som syftar tillatt sprida idéer och presentera goda lokala exempelpå hälsofrämjande arbetsplatser.Herr talman! Vi har gått från ett industrisamhälletill ett kunskaps- och tjänstesamhälle, och vi måsteinse att personalen i både privat och offentlig sektorär den viktigaste resursen. Människor måste orka medett helt arbetsliv. Arbetslivet måste anpassas så att detär möjligt att kombinera arbetet med familj, fritid ochandra intressen och må bra. Det faktum attohälsan varierar mellan olika arbetsplatser betyder attmöjligheterna till inflytande och delaktighet är viktigafaktorer om man ska trivas på sin arbetsplats. Attkunna påverka arbetets organisation, sin arbetstid ochhur den ska förläggas är också sådant som måstefinnas med i utvecklingen av ett gott arbetsliv. Ettmodernt arbetsliv kräver anpassning till människorslivssituation och förutsättningar.Slutligen vill jag än en gång hävda att regeringenpå olika sätt kraftfullt har initierat ett antal insatserför ett mer mänskligt arbetsliv. Parterna, såväl ar-betstagare som arbetsgivare, deltar i samtal om demer konkreta insatserna.Jag vill därför , herr talman, yrka bifall tillförslaget i betänkandet i sin helhet och avslag påsamtliga reservationer.Anf. 20 () replik:Herr talman! Det är märkligt att höra CinnikaBeiming stå här och säga att vi inte ska fokusera såmycket på problemen. När det är 120 000 människorsom är långtidssjukskrivna ska vi fokusera på depositiva exemplen. Det är precis det som regeringenuppenbarligen har gjort när man inte har tagit tag iproblemet under den långa regeringstid som man harhaft, , och kurvorna har bara pekat rätt uppåt.Nu är det att faktiskt också göra någonting åtproblemet, att fokusera på problemet. Då behövs detkraftfulla åtgärder.Sedan vi började prata här i kammaren har sjkför-säkringskostnaderna ökat med i storleksordningen 2miljoner kronor. Var, om inte här i denna kammare,måste de här problemen ventileras och åtgärdas?Därför är min fråga till Cinikka Beiming: Vilkenpunkt i elvapunktsprogrammet kan vara en hjälp förde 120 000 som är långtidssjukskrivna att kunnakomma tillbaka till arbetet under innevarande år?Anf. 21 () replik:Herr talman! Jag har en spontan känsla av att Ma-ria inte lyssnade så noga på vad jag sade. Jagägnade åt att beskriva de extremtstora samhällsproblem som vi ser i vårt land. Jagnämnde att de ökade sjukskrivningstalen är ett avvåra största samhällsproblem vi ser .