prot · GQ0912 · 2002-11-06 00:00:00 — Det ärspännande att se maktpartiet; vi ser ar-betarekommun och socialdemokraterna i Stockholm.Det är klart att makten kräver sitt pris. Men det där ärmer internt socialdemokratiskt.För och befolkning är det natur-ligtvis mycket mer allvarligt att vår statsminister,eller åtminstone majoritetens statsminister, står häroch säger att egentligen är företagandets villkor till-räckligt bra, egentligen är arbetets villkor tillräckligtbra, och ingenting behöver göras.Efter fyra års surfande på högkonjunkturen kom-mer de kommande fyra åren att vara besvärligare ochse annorlunda ut. Det är här som ni, som Sacos ordfö-rande säger, går med politiken i motsatt riktning.Det bygger lite grann på den ideologiska missupp-fattningen, känslan av att kollektivet, politiken, kanstyra, när det är de enskilda människornas insatsersom betyder någonting. Därför kommer ni snett närdet gäller företagandet och när det gäller arbetet.Och därför, , kommer ni också snettnär det gäller narkotikamissbruket. Det behövs flerpoliser. Det behövs också kamp mot vardagsbrotts-ligheten, som ju ofta är någonting som den som ärnarkotikaberoende ägnar sig åt. Vi ser nu att Rikspo-lisstyrelsen efter valet säger att det inte går med depoliser man talar om och åklagarna säger att de intekan hantera vardagsbrottsligheten som regeringenvill.Det är en sak att hantera det som har hänt, men änviktigare är det som statsministern glömde att talaom: vikten av att våra barn blir sedda, vikten av attbarnen växer upp med trygga föräldrar, föräldrar somräcker till och som har möjlighet att ge barnen denkärlek och omtanke som gör att man i sig själv kanstå emot det narkotikamissbruk som är så förödandeför både individen och samhället. Det är människansom borde gå före politiken, . 47 Statsminister ()replik:Herr talman! Var det inte så, , att närni i valrörelsen talade om möjligheten att ha krogarnaöppna dygnet runt föll allt det socialkonservativaansvarstagande som nog var förknip-pat med ? Sedan kan man tala väldigtmycket och vackert om en lång rad andra saker. Menskickar man den typen av signaler saknar man trovär-dighet i bekämpandet av vardagsbrottsligheten, ikampen mot drogliberalismen och i upprättelsen avdem som har fastnat i missbruket.Försök skapa en politik som hänger ihop, mode-rater, där ni gör upp med dessa drogliberala funda-mentalister som tycks bestämma vad ni ska tycka i dehär frågorna. Börjar ni med spriten blir det knarketsedan. Se upp med den utvecklingen.Det är intressant att uppehåller idén om maktparti. Ja, det är klart att vi politikereftersträvar makt - det vore dumt att påstå någontingannat. Vi vill ju förändra samhället.Socialdemokratin har i ett allmänt val lyckats fåett förnyat förtroende. Jag skäms inte över detta. Jagär stolt över detta, och jag är ödmjuk inför detta fak-tum.Vad som händer med partier som förlorar ett all-mänt val, där makten så att säga försvinner bort ifjärran, finns det ett gott exempel på just nu i svenskpolitik. Det vore kanske fel att vara mer tydlig än så.Om ni tittar på vad som händer och hur de personerhanteras som står bakom nederlaget får ni ett uttryck,ett ansikte, för begreppet maktparti.I EMU-frågan har vi inte dröjt. Vi har prövat den.Det är ett stort steg. Jag deltar inte i ett större beslutför del än EMU-beslutet. När vi tar det ste-get ska vi veta att det bär, att det inte brister när visätter ned foten. Det är försiktighetsprincipen som hargällt. Därför har den här debatten i praktiken pågåttända . tycker jag att det är dags att vigår till folkomröstning och låter folk säga ja eller nej.Sedan lever vi med det beslut som svenska folkettalar om att man vill ha. Vi ska följa folkomröstning-en. Det är helt naturligt.Anf. 48 () replik:Herr talman! Jag hinner tyvärr bara ta upp en endaaspekt, och det är regeringens uppseendeväckandepassivitet när det gäller att komma åt de exploderandesjukskrivningarna.Sjukfrånvaron är allra högst bland dem som skavårda andra sjuka. Är då inte den bild som jag visadeupp inspirerande? Den visar att det går att bedrivavårdverksamhet så att sjukfrånvaron halveras och gåratt skapa sådana arbetsmiljöer.Är det inte dags att en gång för alla lägga nedkampanjen mot alternativen i vården? Kan vi inte fåett sådant besked , inte minst för sjukskrivning-arnas skull?Anf. 49 Statsminister ()replik:Herr talman! Beskedet är tydligt. Vi är inte motalternativ i vården. Vad vi är emot är när man säljerut akutsjukhusen till börsföretag. Vi tycker inte attbörsens handlag är av sådant slag att det är till den vivill överlämna de tunga, stora akutsjukhusen. Jag troratt svenska folket instinktivt känner att detta är rätt.Alternativ för vårdcentraler, äldreomsorgsenheteroch allt vad det kan kallas är självklart. Men hållemot vinstintresset. Släpp inte i väg sjukhusen tillbörsen.Titta på non profit-företagen, alltså de stiftelseroch andra ideella föreningar som driver både vård ochomsorg och gör det utan vinstintresse med stor fram-gång. Det är attraktivt och intressant.Låt oss sedan inse att vi i vården, framför alltmånga gånger i landstingens verksamhet, har en ar-betskraft som har arbetat väldigt länge och som suc-cessivt har åldrats i arbetet. Genomsnittsåldern där ärhögre än på andra ställen. De flesta som arbetar ivården är i min och ålder. Där nå-gonstans ligger snittet, eller strax under. Det börjar taemot när man är - det vet både Larsoch jag.Om vi vill behålla arbetskraften - och jag tyckeratt ska vara kvar länge som oppositionspolitiker- måste vi se till att förbättra arbetsvillkoren så orkar. Det är där vi har brustit i den gemensam-ma sektorn. Den är inte mönsterarbetsgivare.Ett medvetet val att styra resurser dit kommer attkosta pengar. Det ska vi göra under den kommandemandatperioden. Det kommer att innebära att andrasektorer får stå tillbaka. Men det är en nödvändigsatsning. Där menar jag att vi har vår huvudsakligaingång, vårt huvudsakliga angreppssätt.Blanda inte ihop kampen mot sjukskrivningarnamed den moderata idén om att föra akutsjukhusen tillbörsen, därför att då är det två helt olika saker vidiskuterar. Där borde kunna hamna på rättsida, tycker jag.Anf. 50 () replik:Herr talman! Den här stigmatiseringen av privatägande i vården är gammalsocialistiskt tungomålsta-lande. Läs jordbruksministerns utomordentliga re-missvar från . Där sågas allt sådantsnack jäms med fotknölarna.Vi behöver alternativen i vården, inte minst för attfå fram bättre arbetsmiljöer för personalen.Anf. 51 Statsminister ()replik:Herr talman! Var det så här det lät ivalrörelsen? Det här sågar vi med fotknölarna. Detfinns bara socialistiskt tungomålstalande. Detta ärpartiet som vågar säga det andra tänker.(Applåder)Anf. 52 () replik:Herr talman! Jag tycker att det var utomordentligtatt statsministern tog upp narkotikaproblemen. Jagskulle väldigt gärna se att det kommer en inbjudan tillpartiledarna för att vi gemensamt inte bara ska tala ifrågan utan ska kunna hitta ett aktivitetsprogram. Jagtror att statsministern bör fundera över det som enlika stor fråga som vilket datum EMU-folkomröstningen ska äga rum.Sedan kan jag inte låta bli att i sammanhanget sä-ga att inte ska ta i för hårt mot detförslag som jag också ogillade som kom från Mode-raterna om att ha öppet på krogarna nätterna igenom.Var det inte så att en av disciplarbjöd på gratis sprit någon natt för att få så mångakryss som möjligt? Men jag ska för den sakens skullinte beskylla honom för att öppna alla dammluckorför narkotika, brottslighet och allt vad det nu var.Sedan har jag en helt annan fråga, ,som inte har varit uppe, som jag hoppas att vi kan fåett svar på. Om man läser brev och mejl som harkommit märker man att folk är förtvivladeöver ett ärende som inte alls har avhandlats här. Dethandlar om fastighetsskatten. är det en utredning,men jag utgår från att , som har yttratsig om så mycket annat här har någon aning om vadden här utredningen ska komma fram till. Det är juingen fråga som är ny på dagordningen.Jag känner mycket ärligt, , en djupnedstämdhet när äldre människor skriver och berättarom hur de i förtvivlan börjar kalkylera med att lämnasina hem. Det måste ni väl också göra. Vad är svarettill dem som sitter framför sina TV-apparater i dagoch undrar över just den frågan?Anf. 53 Statsminister () replik:Herr talman! Omdömeslöshet i alkohol- och nar-kotikafrågan finns, men den behöver ju inte upphöjastill partiledarartiklar. Det är då vi tar upp den här ikammaren.När det gäller narkotikafrågan i övrigt ska jag föravidare erbjudande till som är vår socialtjänstminister. Vi har engagerathonom just därför att vi upplever att vi har anledningatt anstränga oss extra på det här området. Det ärmånga gånger de mest utsatta i samhället som harkommit mycket i kläm . Dessutombehöver en yrkesgrupp, socialarbetarna, som arbetaroerhört hårt under besvärliga förhållanden, också haett stöd från oss som är beslutsfattare.Sedan gäller det fastighetsskatten. Jag får ocksåmejl och brev, och jag märker att väldigt många avdem bygger på ett missförstånd, att man inte kännertill begränsningsregeln, som ju löser problemet för deallra flesta pensionärer i sammanhanget och för deallra flesta med låga inkomster. Sedan har vi demsom sitter med fastigheter som ger höga förmögen-hetsvärden. Där tillämpas inte begränsningsregeln,men den utredning som sitter ska också titta på omdet går att ta in detta under begränsningsregeln. Dåtror jag att vi har löst de flesta av de problem somfinns.Vi har från statens sida ingen anledning att ta inmer pengar på fastighetsskatten. Vi sitter ju i ett lägedå det i tävlas om att sänka skatterna. Vihåller emot därför att vi tror att vi behöver ha våraintäkter, men jag ser ingen anledning att ta in merskatteintäkter på fastighetsskatten. Den konstruktionsom man hittar ska rimligen lösa det här problemet.Det handlar om att hitta ett system som äröverblickbart och begripligt. Jag tycker nämligen inteatt vi ska leva med den här debatten särskilt länge till.Den är inte konstruktiv för svenskt samhällsliv.Anf. 54 () replik:Herr talman! Jag tror inte heller att regeringen ärintresserad av att ta in mer, men problemet är att endel har hamnat i så attraktiva områden att de intemäktar med det sammantagna uttaget av fastighets-skatt och förmögenhetsskatt. Det är ju, som GöranPersson klart antydde, inte alls entydigt med att om-rådet var så attraktivt när de en gång bosatte sig där.Nu tog vi detta som ett löfte om att det ska åtgär-das, så att folk kan ta sig ur den här kniptången. Öns-kemålet är naturligtvis att det ska ske så snabbt sommöjligt.Anf. 55 () replik:Herr talman! Jag vill tacka statsministern för in-bjudan till möte för att fatta beslut, hoppas jag, omhur folkomröstningen om EMU ska gå till. Det ärefterlängtat att vi kommer till skott. Så som jag nuhörde statsministern resonera utgår jag från att vikommer att fatta beslut om att ha en folkomröstningnågon gång . Enligt vår uppfatt-ning bör det, som sagt, gå , så att vi hinner meden ordentlig folkbildning. Då landar vi där någonstanspå hösten.Det är viktigt hur den här folkomröstningen gårtill, så att det blir lika villkor mellan ja- och nejsidan.Vi vet ju att det vid den förra folkomröstningen varen väldigt stor övervikt när det gällde resurser, peng-ar, för jasidan. Många av näringslivets organisationerstödde jasidan. Hela etablissemanget, så att säga,fanns på jasidan. Därför är det viktigt att reglerna förfolkomröstningen väldigt klart säger att de olikakampanjorganisationerna tydligt ska redovisa varifrånde får sina pengar och så vidare. Sådana saker får vidiskutera när vi ses.Jag fäste mig vid att statsministern sade att det ärförsiktighetsprincipen som ska gälla, och det är densom har varit vägledande när Socialdemokraterna hartagit beslut om att säga ja till EMU. Jag måste sägaatt jag tycker att det är lite konstigt, för det har jukommit väldigt många varningar om vad detta kaninnebära. Också regeringens egen utredning i vårassade att det finns en betydande risk för att den ge-mensamma penningpolitiken inte ska passa ,att det vid ett deltagande i valutaunionen kan bli svå-rare att föra en framgångsrik stabiliseringspolitik ochatt EMU-medlemskapet kommer att leda till storasvängningar i produktion och sysselsättning.Just detta med sysselsättning är det många somhar varnat för. Fackföreningsrörelsens forskningsin-stitut talar om en arbetslöshet på , och om det blirstörre obalanser kan det bli ännu mer. Det är ocksådetta som har fått många att kräva olika kompensato-riska åtgärder med buffertar och annat. Det finns enhel lista som jag kan ta upp i nästa replik. Jag undrar:Hur ser på detta? Vad har försiktig-hetsprincipen lett Socialdemokraterna till?Anf. 56 Statsminister ()replik:Herr talman! Det finns två helt avgörande faktorerför att vi ska känna att vi ska ta det här steget.Det första är lönebildningen. Vi har genomförttvå lönerörelser i , en i lågkonjunktur, en ihögkonjunktur. Båda har landat på utfall som är för-enliga med en europeisk lönebildning. Vi måste det,oavsett om vi är med i eller inte. Går vi in iEMU och har en lönebildning som inte fungerar får vibära av allting med hjälp av finanspolitiken. Står viutanför EMU och har en lönebildning som inte funge-rar har vi både finanspolitik och penningpolitik attbära av det med, men i båda fallen tappar vi vår kon-kurrenskraft, och i båda fallen kommer arbetslöshetenatt stiga.Med de öppna ekonomier som vi har i ochmed den avreglering som skedde av svensk ekonomiredan på 80-talet har vi redan uppfyllt en lång rad avde krav som vilar på en ekonomi som är färdig förEMU. Vi har tagit besvären med detta, så att säga,och visat att vi kan leva med det. ska vi ta hemfördelarna och se till att folk får någonting tillbaka.Det gäller inte bara dem som reser ute i , utandet handlar också om att vi kan börja pressa ned desvenska priserna ytterligare.Det var lönebildningen.Det andra är att vi ska vara i takt med Europaskonjunktursvängningar, så att vi inte ligger i fel cy-kel, och vi ser ju att det är som vi alltid har trott. Viföljer väldigt nära, och den penningpolitiksom utformas i bör rimligen utformas medhänsyn till den tyska ekonomin. Där känner jag intenågon oro längre.Nu är det kostnaderna för att stå utanför som dethandlar om. Hur stora kostnader ska man ta på sig?Vilka uppoffringar ska man göra? Det är ju inte visom tycker att vi ska ta steget in som ska vara på denfrågan, utan det är de som vill vänta ytterligare ochse.Sedan gäller det ja- och nejkampanjer. Ja, det skavara en rättvis redovisning och rättvisa resurser. Detlärde vi oss inte minst av intrycken från . Nejsi-dan vid den irländska folkomröstningen hade ettmassivt internationellt stöd, ofta av mycket tvivelak-tigt slag. Jag hoppas att vi slipper det i den svenskafolkomröstningen.Anf. 57 ():Herr talman! Det är intressant att följa med i dis-kussionen när det gäller vem det är som har bevisbör-dan för att göra vad. Jag menar nog att det är ni somvill att ska gå med som har bevisbördan föratt visa att det händer någonting bättre om vi gör det.Vi kan titta på vad det är som har hänt sedan1999. EMU har ju funnits under den tiden, även omdet inte har funnits så . Under den tiden kan vise att genomgående har haft en bättre eko-nomisk utveckling i jämförelse med EMU-området.Vi har haft högre tillväxt, lägre arbetslöshet, lägreinflation, större investeringar från utlandet och stabi-lare statsfinanser. Så är läget. Vad är det som gör attvi ska utsätta detta för de risker som finns, och somfår så många att tala om att vi måste kompensera detfaktum att vi inte längre har en riksbank som kansätta räntan och att vi inte har verktygen i vår hand?Man talar om olika strukturråd, finanspolitiskaexpertråd, konjunkturskatter, höjt överskottsmål,statliga buffertfonder, partnerfyllda buffertfonder,flexibel arbetsmarknad, löneflexibilitet, varierandearbetsgivaravgifter, variationer i mervärdesskatt ochmycket annat. Detta finns att läsa i olika utredningar.Det här är som försäkringar. Om vi går in i dettaså måste vi alltså försäkra oss! Ökat sparmål, sägerman. Det är kanske - 10-20 miljarder -som ska låsas i en särskild buffert, i en kassakista, föratt ha ifall det händer någonting. Varför detta, när detvisar sig att det går alldeles utmärkt att samarbetaklokt och förståndigt inom den europeiska unionenutan att vara med om detta? Det går utan att lämnaifrån sig beslutandemakt över de verktyg som vi be-höver när vi ska förverkliga våra politiska mål. Vi skaju bygga välfärden, , med skattefinan-sierade medel och vi ska ha en stark offentlig sektor.Det måste vi kunna bestämma över själva.Anf. 58 Statsminister ()replik:Herr talman! Vi ska bestämma själva. Det är mål-sättningen och inriktningen. Vi ska inte låna utom-lands, som vi gjorde . Vi ska bestämma själva.Det är svensk produktion som är basen för svenskvälfärd.Gudrun frågar om detta. Vi har mycket riktigt haften bättre utveckling i än EU-snittet. Det ärbra att det sägs. I valrörelsen fanns det ett annat bud-skap - inte från sida utan frånandras - om att skulle halka efter. Det är intesant. har haft en bättre utveckling. Men vikanske skulle kunna ha haft en ännu bättre utvecklingom vi tidigare hade utnyttjat förutsättningen att få enlägre ränta, att pressa priserna och att få ut mer förvåra löner och pensioner. Stödet för ett sådant reso-nemang kan vi hämta på andra sidan Bottenviken.Finnarna har haft en bättre utveckling än vi, och de ärmed i . Det skulle vi naturligtvis ha kunnat haockså i - det är jag övertygad om.Inget av det som talar om i formav finanspolitiska åtgärder och instrument är sådantsom vi inte använder . Det är ju detta somden ekonomiska politiken syftar till och använder sigav. Det är olika typer av skatter, reserveringar ochgarderingar för att vi inte ska hamna i ett läge medstora underskott.Gudrun talar om 10-20 miljarder kronori buffertfonder. Vi har ju redan en buffertfond upp-byggd! Jag har slitit för den och regeringen har slititför den. har varit måttligt entusias-tisk inför den, men det handlar faktiskt om de över-skott vi har i de offentliga finanserna. De är nu 2 %av BNP. Vi får falla ned till -. Det är hela femprocents marginal! Det är vår buffertfond. Den kanvara större, som säger. Den kanvara , så att vi får sex procents buffertfond. 6 %på en BNP på drygt 2 000 miljarder - det blir upp-emot i buffertfond. Det tryggarjobben och det tryggar välfärden i en lågkonjunktur.Det är ju det som vi har byggt upp! Det är det ni hargjort i den här kammaren under de senaste tio åren.Ni har skaffat er den ekonomiska handlingsfrihet sombehövs för att ett litet, exportberoende land ska tasteget att gå in i den gemensamma valutan och fåfördelarna av prispress och lägre ränta.Därmed blir det större välfärd för dem som leverpå lön och pension, och inte för dem som lever på attproducera till högre priser än vad som annars skullevara nödvändigt. Det är så det ser ut. Därför tror jagatt det här är rätt för Sverige.Anf. 59 () replik:Herr talman! Statsministern tar upp en del viktigaproblem och utmaningar - jag tror attdet var så han uttryckte det.Jag noterar då att de regionala klyftorna i Sverigeinte är något problem för statsministern. För mighandlar det om att skapa ekonomisk tillväxt och ut-veckling i hela landet för att ge förutsättningar för enbra välfärd. Det är inte den offentliga sektorn somdriver tillväxt, utan det är en massa småföretag runt-om i landet. Då krävs det rätt förutsättningar.Jag saknar förslag som innebär att företag ochmänniskor kan bo och leva i hela landet genom bättreförutsättningar för vägnätet. Jag saknar förslag sominnebär att vi kan få en bredbandsutbyggnadsom gäller hela landet. Vart tog löftena om bred-bandsutbyggnaden vägen? Är det klart för statsmi-nistern att nu går in och satsar 80 miljarderpå bredband? klarar av att bygga ut modernteknik, men inte . Vi har bekymmer i tele-komsektorn. Vi har bekymmer med kommunikatio-ner. En bredbandsutbyggnad i hela skulle gegoda förutsättningar.Jag vill också se, och jag efterlyser, åtgärder föratt förbättra villkoren för småföretagen. Det gällerinte minst de småföretag som naturligt-vis slåss alldeles extra för, nämligen de inom jord-bruket. De är en förutsättning för landsbygdens över-levnad, men också en förutsättning för att vi ska fågod, sund och säker mat. Jag vill ha åtgärder och jagvill ha förslag som minskar de regionala klyftorna.Det är nämligen inte bara bra för landsbygden, utandet är bra för hela Sverige.Anf. 60 Statsminister ()replik:Herr talman! Vi är helt överens om vikten av enaktiv regionalpolitik. Bra kommunikationer, välspridda högskolor och starka kommunala ekonomiersom bygger på ett ordentligt utbildningssystem; så serpolitiken ut. Sedan får och på med vilket parti man kan genomföra ensådan politik. Det är det första.Det andra som jag vill säga är att jag är glad attMaud i kammaren tar upp jordbrukets vill-kor, så att jag slipper vara den enda som talar omjordbruket i den här församlingen. Det är viktigt, ochjordbruket är en enormt central del av svensk lands-bygdsutveckling. Det är också viktigt för landetsekonomi.Avslutningsvis vill jag säga att jag blir lite förvå-nad över valrörelsens slutskede. Då fick vi som ni veten broschyr till samtliga hushåll med de fyra borger-liga partiledarna glatt leende mot oss. Där kunde maninte hitta ordet regionalpolitik. Jag har aldrig varitmed om att i slutet av en valrörelse har släpptden frågan såsom man gjorde nu.Anf. 61 () replik:Herr talman! I debattens hetta är det lätt att varalite oförsiktig med sanningen. har lästdåligt, för detta finns med i broschyren.Det räcker inte med att tala om regional utveck-ling och att tala om jordbrukets villkor. Det handlarockså om att lägga fram konkreta förslag. Ni har justått här nu i fyra, eller låt oss säga åtta, år och pratatom detta. Men fortfarande har inte jordbru-kare samma villkor som övriga jordbrukare.Ni har stått här och pratat om bredbandsutbygg-nad i hela , men ni har inte lagt fram någraförslag. 8 miljarder, sägs det, men det krävs någon-stans för att klaradetta! En gång i tiden klarade vi att bygga ut telefon-nätet. Vi klarade att bygga järnvägsnätet, vi klaradeatt bygga elnätet och så vidare. klarar inte viatt bygga den moderna infrastruktur som vi behöver.Vi klarar inte av att sköta det vägnät som vi behöverför att människor ska kunna bo och leva i hela Sveri-ge. Ansvaret är ditt, ! Det räcker intemed att stå här och prata.Centerpartiet har i sin budgetmotion lagt pengarbåde på att bygga ut bredbanden och på att rusta detfinmaskiga vägnätet. Vi har lagt pengar till de enskil-da vägarna, till att sänka arbetsgivaravgiften för små-företagen och pengar till likvärdiga villkor för jord-bruket i hela jämfört med . Ni har intelagt de pengarna i ert budgetalternativ - det är san-ningen! Då spelar det ingen roll om ni kallar proposi-tioner för "livskraft i hela landet" och att står här och säger att vi ska satsa på jordbruketoch så vidare. Det hjälper inte! Det är bara de kon-kreta exemplen som är intressanta, och inte talet här italarstolen. Jag beklagar det.Anf. 62 ():Herr talman! Jag tog miste på tiderna förra gång-en. Det är därför jag har lite för mycket tid kvar. Jagska inte hålla er kvar här alla dessa minuter.Jag tänkte avslutningsvis kort ta upp EMU-frågan.Det stora problemet med EMU-frågan är att manlämnar ifrån sig räntan, valutakursen och mycket avden finanspolitik som gör det möjligt att bedriva enekonomisk politik för . Det blir en europeiskekonomisk politik. Det blir inte en ekonomisk politiksom är anpassad just till svenska förhållanden. Detgör att man måste ha stora farhågor inför framtiden.Det finns stora risker med det här projektet. Vi vetinte vart det kommer att leda. Det kanske går bra ettantal år i , med det kan också gå väldigt illa.Det kan leda till att andra länder får stora problemeftersom det är den tyska räntan som leder detta,precis som statsministern sade. Så kommer det attvara även i den övriga ekonomiska politiken i storutsträckning.I det läget vet vi att några länder kommer att farailla.