prot · GP0999 · 2002-04-19 00:00:00 — Det är lätt att getappt och känna en viss uppgivenhet inför frågan närman står inför något som man ser som en närmastolöslig konflikt, där viljan till fred och försoning är såliten.Ändå är det så viktigt att just i detta läge debatterade här frågorna. Framför allt ska vi kanske vridatillbaka debatten något till de grundläggande mål somkommer fram så tydligt och bra i detta utomordentligtvälskrivna betänkande från utrikesutskottets sida. Jagtänker då närmast på de kapitel som handlar ommänskliga rättigheter och demokrati som global vär-degrund. Det gäller också kapitlet om demokratin ochparlamentens roll i en globaliserad värld. Det är när-mast det som jag tänkte uppehålla mig vid i mitt anfö-rande under de futtiga minuter som jag har till mittförfogande.Det är oerhört viktigt att vi fokuserar på grundenför att vi över huvud taget ska kunna få en stabilutveckling och ett gott samarbete i världen. Respek-ten för de mänskliga rättigheterna är egentligen intedetsamma som demokrati. I själva verket förespråkarinte FN-förklaringen om de mänskliga rättigheternanågot speciellt samhällssystem - demokratiskt ellerannat. är det alldeles klart att ett konsek-vent genomförande av rättigheterna leder till ett sam-hälle som har demokratiska drag, ett samhälle därindividen kan delta i den politiska processen och därmakten inte är koncentrerad till en person eller grupp.Det ska finnas rättssäkerhet, och rättsväsendet skavara oberoende och fungera till individens bästa. Ettsådant samhälle präglas av politisk, religiös och et-nisk tolerans, social rättvisa och näringsfrihet.Trots att de här uppenbara sambanden mellanmänskliga rättigheter och demokrati finns ska maninte blanda ihop de två begreppen. Jag tycker att dettakommer fram ganska klart och tydligt i betänkandet.Flera av rättigheterna berör faktiskt inte landets sty-relseform. Det finns demokratier som kränker vissarättigheter som en del av rättigheterna fak-tiskt respekteras i några av de odemokratiska staterna.Slutsatsen måste ändå bli att demokrati är ennödvändig förutsättning för alla de mänskliga rättig-heterna, om än inte tillräcklig.Jag måste säga att jag gläder mig mycket över dethär betänkandet. Trots att det har varit en del me-ningsutbyten under debattens gång finns det en för-vånansvärt stor samsyn i de här frågorna. Jag delarBerndt uppfattning att det är det som ärstyrkan. Vi går i det här betänkandet ut och försökerbidra med våra möjligheter för att genomföra det somär vår målsättning.Det snabbt vidgade samarbetet i världen, globali-seringen, berör alla länder men i olika omfattning ochdjup. Naturligt nog är det - och det ska vi inte stickaunder stol med - i första hand de relativt rika natio-nerna som tydligast upplever de positiva följderna.Varuutbudet ökar, de reala priserna sjunker, kulturut-budet växer och människors rörlighet över gränsertilltar osv.Någon har liknat detta vid en idrottstävling ochsagt att det är sannolikt de bäst tränade som förstkommer att hamna i tätpositioner. Måtte det vid Gudinte bli riktigt så. Vi kan nog inte förneka att det är pådet sättet, men vi får inte låta det sluta med att det ären idrottstävling där det bara finns en vinnare. Det ärklart att illa rustade nationer, diktaturer och ekono-miskt vanskötta länder, har sämst segerchanser. Där-för är det så viktigt att man ser till att mänskliga rät-tigheter respekteras och att vi får en stabil, varaktigoch verklig demokratiutveckling i världen. Om vi intehar en sådan utveckling, och om vi inte kan åstad-komma ett sådant förhållningssätt länder och männi-skor emellan tror jag att vi kommer att stå inför ettmycket stort misslyckande.Det är inte för att misslyckas som vi så samvets-grant - visserligen - har försöktåstadkomma och har åstadkommit det här betänkan-det där vi har en så stor samsyn. Vi har gjort det föratt det ska bli ett viktigt dokument för den svenskariksdagen och regeringen i deras agerande utåt i olikaviktiga sammanhang.Säkert var det mycket av de tankar som framkom iarbetet med Globkom som låg till grund för ställ-ningstagandena i . Som andra har sagt finnsdet andra viktiga möten, Johannesburgsmötet osv.,där det är viktigt att denna svenska politik kommertill uttryck. Det är viktigt att verkligen höjersin röst i de här frågorna och är en aktiv part i ut-vecklingen mot en bättre värld och för kampen förmänskliga rättigheter och en stabil, varaktig ochverklig demokratiutveckling i världen. Det är nog denenda möjligheten vi har för att kunnaundvika detta besinningslösa våld - jag kan inte ut-trycka det på annat sätt - som utspelas inför våraögon just nu i denna stund i . Där ser viockså en bristande respekt för vad biståndsländer hargjort för att bygga upp stabila strukturer. Man gårbesinningslöst in och förstör sådant som är den förstagrunden för att man ska kunna åstadkomma en stabilpalestinsk stat. Man raserar detta utan någon somhelst hänsyn.Man kan känna en nedstämdhet och känna sigdyster i det här scenariot. Men någon har sagt att närdet är som mörkast lyser stjärnorna som starkast. Detär bra att tänka på det.Samtidigt som jag blev djupt bedrövad när jag fick föra att man hade gått in även i Gazagladde det mig, liksom också någon annan här ikammaren som redan har sagt det, att såtydligt och klart konstaterade att detta är något somparterna inte kan klara av själva. Han vädjade tillvärldssamfundet att gemensamt visa solidaritet ochmed gemensamma krafter försöka gå in och hjälpa tilli den här konflikten. Det är min förhoppning att viockså kan göra det och att också tar sin del avansvaret för detta och försöker på alla sätt motverkaatt ytterligare människoliv förspills i denna för-skräckliga konflikt.Detta är bakgrunden till att jag i det här samman-hanget poängterar de båda viktiga kapitel i betänkan-det som rör mänskliga rättigheter och demokrati.Finns inte detta med kommer vi att misslyckas. Dethär är grunden, och det är något som vi moderater hardrivit länge, . Det är kanske förmätet avmig att säga det, men det här har varit vårfråga. Därför känner jag en särskild glädje överatt vi har fått en så stor samsyn i de här frågorna ihela betänkandet. Jag menar att det här är ett viktigtdokument, och vi ska vara tacksamma för att vi harkunnat åstadkomma det i utskottet.Jag har inga övriga yrkanden utöver dem somBertil har framställt.Anf. 52 ():Fru talman! Globalisering är inte ett politiskt för-slag som har att rösta ja eller nej till. Glo-baliseringen är ett faktum, tillskapat inte genom poli-tiska beslut utan för att miljoner människor över helavärlden har velat ha det så.Globaliseringen är heller inte en enda sak utan enkombinationseffekt av en lång rad olika faktorer:informationsteknikrevolutionen, världshandelns ut-veckling, marknadsekonomins seger, vetenskapensframsteg, kunskapens och företagens globalisering,intensivt resande och utbyte över gränserna samtskapande av gemensamma vardagliga synsätt ochförhållningssätt. Allt detta tillsammans ger en kvali-tativt sett ny status för jorden.Den värld som vi enskilda människor har kontaktmed har aldrig varit så stor som . Vi ser också attidén om det absoluta, universella och okränkbara imänskliga rättigheter och demokrati omfattas avalltfler. Det finns inga speciella eller förmildrandeomständigheter som diktatorer världen runt traditio-nellt har talat om. Det finns bara mänskliga rättighe-ter och brott mot mänskliga rättigheter.På många sätt har världen aldrig varit så liten somi dag. För från utvandrade svenskartog det månader att nå fram. Den som gjorde en resagjorde den ofta för gott - och man gjorde bara en resai sitt liv. har jag kompisar som utbyter brev påsekunder, tillbringar en helg på , fotogra-ferar med en elektronisk kamera,mejlar hem bilden till mig så jag ser den ,och sedan ses vi i fikarummet igen.Flyg, handel och informationsteknik väver sammanmänniskor på ett alldeles nytt sätt.Världen är både större än någonsin förut, när detgäller den del vi tar del av i vardagen, men ocksåmindre i och med att vi vävs samman. Jag tror inte ska underskatta effekten av att miljoner männi-skor delar värderingar och vardagsintryck. TV-program, kanaler och produkter är globala. Miljonerlär sig om sociala problem, litteratur och relationer avOprah i . CNN speglar nyheter ochbakgrund om händelser som sker över hela världen.TV, film och litteratur formar den världsbild vi har.Västerländska universitet utbildar människor frånjordens alla länder. Forskare på olika kontinentersamverkar för att vidga människans kunskapshori-sont. Reklam och marknadsföring uppmuntrar kon-sumtion av globalt sålda varor och varumärken. Vimänniskor är ömsesidigt beroende av varandra. Alltdetta skapar helt nya förutsättningar för vårt samhällenär människors tankar drar åt samma håll.Vi ser också att förändringar slår igenom blixt-snabbt över hela världen. Ny teknik sipprar inte utfrån ett fåtal i-länder, som man trodde ,utan den slår igenom över hela världen.Försprång är temporära och skapade av människorstankar. De är inte naturgivna som när bygg-des upp som industriland.Hastigheten i utvecklingen är så snabb att skillna-den mellan att leda och dras med av utvecklingen äroerhört stor. Den som motvilligt följer får skademi-nimera. Den som leder får fördelarna. Riskerna medatt leda är stora, men det är ändå mindre risk förenatmed att leda än med att avvakta och se hur det går förandra.För tio år sedan var på många sätt ettskyddat land. Huvuddelen av ekonomin stod vidsidan av full internationell konkurrens. Betydandesektorer i vår samhällsekonomi var ineffektiva, vilketgav stora välfärdsförluster. EU-medlemskap, frihan-del och avregleringar har successivt ändrat på detta.Att vi nu lever i en global by ger långtgåendekonsekvenser.För det första är länder konkurrensutsatta, vilketär bra, eftersom det ger vitalare ekonomier. Man kaninte på samma sätt som förr missköta sig bakom mas-siva tullmurar. Människor kan jämföra välfärd -skatter och löner - mellan länder. Politikerna är pådet sättet konkurrensutsatta.För det andra är varje kommun och varje lokal-samhälle också konkurrensutsatt. Förutsättningar förföretagande är i många delar lokala. Faktorer somutbildning, attityder och kommunikationer styrs oftastlokalt.För det tredje är också varje individ konkurrensut-satt . Vi jämförs med kolleger i samma branscheri andra länder. Löner, kunnighet, idérikedom ochengagemang är konkurrensmedel för oss själva ochför företag.Vi ser att världens mitt ligger där kunskap, kom-munikationer och skapade konkurrensfördelar finns.Det ger väldigt stora möjligheter för ochenskilda människor, inte minst i utvecklingsländer.Världens tre centrum för informationstekniken liggeri i , i i och iBangalore i Indien.Nya marknader öppnas för företag och goda idéer.Vi kan studera och jobba internationellt och bo därförutsättningarna är bäst. rörde sig kapital närmänniskor var instängda. rör sig också människor.Och goda villkor lockar bra människor.Det land, den region och den person som tänkerrätt, som gör rätt och som har rätt attityd har betydan-de utvecklingsmöjligheter. Men det land, den regionoch den person som bygger och murar mot detnya halkar efter.Fru talman! Vi ser att världen som helhet är rikareoch friare än någonsin förut. Den bild som ges imedierna är dock väldigt dyster. Naturkatastrofer,krig, svält, fattigdom, sjukdom och miljöhot lyftsdagligen fram. Men det är knappast bilden av globali-seringen som vi ser, snarare av isoleringen och avfattigdom.Fler människor har det bra ekonomiskt ännågonsin tidigare i historien. Långsiktig utveckling ärkanske mindre intressant att visa på TV än akutakatastrofer. Men faktum är att världen stegvis faktisktblir allt bättre. Andelen personer som lever på eninkomst på under minskade fråndrygt 1998.Vi ser en rad länder i som under de senasteårtiondena har tagit sig ur fattigdom och utvecklatstill rikedom och välfärd. och är tvåtydliga exempel. var ett u-land. har man fler högskoleutbil-dade per invånare än Sverige.I ser vi hur , ,, , , m.fl. kommiten god bit på vägen mot välstånd efter frigörelsenfrån förtryck och planekonomi. har frigjortsig från sin historia och bygger en demokratisk fram-tid.Kina och har genomfört ekonomiska li-beraliseringar, men folket väntar ännu på politiskfrihet.De länder som lyckats bryta fattigdomen har någ-ra saker gemensamt, och det är inte stor tillgång tillnaturrikedomar. Det är i stället en stegvis utvecklingmot marknadsekonomi, frihandel, äganderätt, rättsstatoch demokrati som gett resultat. Utvecklingen harkommit stegvis, där den ena faktorn drivit på denandra. Framsteg inom ekonomin har drivit på demo-kratiseringen. Och har demokratiseringendrivit på utvecklingen av ekonomin.Däremot har inget land som har valt den motsattavägen lyckats. Socialism, kommunism, marxism,planekonomi, diktatur, förtryck och politiserade rätts-väsenden har ofelbart visat sig leda till fördjupadfattigdom och elände, likaså stängda gränser. Atttacka nej till globaliseringen går inte om man vill medborgare en god framtid.Varje lands regering bär det fulla ansvaret för lan-dets institutionella utveckling och för att så godaförutsättningar som möjligt för välstånd skapas.Men den värld som vi ser är inte bara rikareän tidigare. Människor är friare också. Fler människorän i historien bor i demokrati-er. hade världen dubbelt så många demokra-tiska stater som 1973. Länder som , ,, , , och ärnågra exempel på nya eller nygamla demokratier.De värden varpå våra västerländska samhällengrundas sprids globalt. Människors lika värde ochrespekt för mänskliga rättigheter är grundpelare fördemokrati.I takt med att marknadsekonomin och demokratinsprids blir världen också mer välmående. Det ökadevälståndet och friheten kommer fler till del.Andelen av världens befolkning som har tillgångtill rent vatten fördubblades mellan 1960 och 1993.Livslängden i världen ökade med en tredjedel mellansamma år. mellan 1970 och 2000ökade medellivslängden från 46 till . Barnadöd-ligheten för barn halverades samtidigt.Andelen vuxna i utvecklingsländerna som kan läsaökade från . sagt varje variabel gåråt rätt håll, även om vi inte är framme och även om viinte kan vara nöjda.Samtidigt som världen sett en sådan positiv ut-veckling av välstånd, demokrati och livslängd ser viockså att klyftorna i världen har ökat. Skillnadenmellan de länder som styrs demokratiskt, som ärmarknadsekonomier och som respekterar mänskligafri- och rättigheter och de länder som står kvar i soci-alism, isolering, diktatur och förtryck blir bara större.Det är inte så konstigt därför att kvaliteten på sam-hällens institutioner styr deras utveckling.I har andelen fattiga legat still eller t.o.m.ökat något. Och söder om ligger andelen fatti-ga kvar på en mycket hög nivå.I absoluta tal har vi 1,2 miljarder människor somlever i absolut fattigdom. De blir 25 miljoner flervarje år. Det är ett oerhört allvarligt problem.Bilden av situationen i världen är splittrad.Men ansvaret för utvecklingen i varje enskilt land bärdess regering. Och vi har inte varit tillräckligt tydligamed att poängtera det tidigare. Det kan dock lätt kon-stateras att behovet av humanitära hjälpinsatser ochideellt engagemang kvarstår.Ekonomisk utveckling är omöjlig att förena medkrigens destruktivitet. bildar fattigdomgrogrund för social oro, som i sin tur kan leda tillkrig.Krigen biter sig kvar inte minst i och stop-par möjligheterna till utveckling. Krigen springer urdiktatur, social orättfärdighet och bristande respektför mänskliga rättigheter. För att skapa förutsättning-ar för utveckling över huvud taget i världens fatti-gaste regioner måste krigen stoppas.Demokratier för inte krig med varandra. Ländersom respekterar sina egna medborgares fri- och rät-tigheter kränker inte andra länders medborgares fri-och rättigheter.För att öka välståndet i världen och minska antaletkatastrofer är ett bistånd och en utrikespolitik inriktadpå att sprida respekt för demokrati och mänskligarättigheter grundläggande. För att stoppa krigen ivärldens fattiga regioner är en utrikespolitik inriktadpå sprida respekt för demokrati och mänskliga rättig-heter grundläggande. På dessa perspektiv bör densvenska bistånds- och utrikespolitiken därför baseras.Fru talman! Globalisering är bra, och isolering ärinte bra. Att försvara och ta del av globaliseringen ären nödvändighet för att skapa utveckling i världenmen bör också kombineras med ansvar för de männi-skor som ännu inte fått del av globaliseringens fruk-ter.Anf. 53 ():Fru talman! Globaliseringen påverkar i stort settalla områden och delar i ett samhälle som vårt. Vi hari betänkandet och i debatten visat på möjligheteroch hot som en ökad internationalisering innebär.Fördelarna överväger stort. Det är de flesta överensom, som många känner oro över vad desnabba samhällsförändringarna kan innebära.Jag skulle vilja ta upp en negativ aspekt av globa-liseringen som inte blivit belyst , och det är denökade risken för spridning av massförstörelsevapenoch illegala lätta vapen.När det blir lättare för människor, varor, tjänsteroch idéer att röra sig mellan länder blir det självklartockså lättare för brottslingar, vapen och känsligaprodukter som kan användas för tillverkning av mass-förstörelsevapen att röra sig över världen. Men vi skabejaka globaliseringen, och vi ska försöka förstärkadess positiva effekter som vi nationellt ochinternationellt måste verka för ett bättre samarbete föratt förhindra dessa negativa konsekvenser.Lösningen på gränsöverskridande problem är juinte att stänga till gränser och minska utbyte ochrörlighet utan det är faktiskt motsatsen - hur paradox-alt det är kan låta.Vad ska vi då göra, fru talman? Jo, vi ska öka ochförbättra samarbetet mellan länder. Vi ska följa uppde internationella exportkontrollregimer som finns.Vi ska fortsätta arbetet för gemensamma kriterier ochregler för vapenexport inom EU och över hela värl-den. Vi ska följa upp de avtal, dokument, protokolloch överenskommelser som vi har gjort i EU, i OSSEoch i FN. Men det räcker inte att åka på konferensoch hålla fina tal och att skriva under. Vi måste helatiden vara aktiva för att inom EU, inom ochinom FN nå konkreta resultat, nämligen en säkrarevärld.Precis som på andra områden är, som det står ibetänkandet, väl fungerande internationella institutio-ner och en bättre samverkan dessa emellan nödvän-dig. Sedan gäller det att göra jobbet också.Anf. 54 ():Fru talman! Ärade åhörare och kolleger! Den härdebatten har handlat om globalisering, i alla fall i ordoch i alla fall på papper. Det här handlar, som fleradebattörer mycket riktigt påpekat, om en ödesfråga.Men jag tycker att det har varit väldigt mycket finaord och inte lika mycket handling.Vad är internationell solidaritet egentligen? Härpratas ju mycket om internationella organisationeroch olika fina konferenser där de rika länderna - detär oftast de - träffas och pratar om bistånd, skulderoch sådant. Men bistånd är lite grann jämförbart medatt när det dåliga julsamvetet slår till skicka en slanttill en välgörenhetsorganisation och känna att manhar dövat sitt dåliga samvete lite grann och hjälptdem som har det lite svårare.Så är det med biståndet, tycker jag. Det är den ri-ka världens pris som man själv sätter på sitt dåligasamvete. När man upplever att det är klyftor i världenskickar man en slant ibland för att det ska kännas litebättre. Det är lite som böter ungefär, som inte kangöra det dumma man har gjort ogjort men som gör attdet i alla fall känns lite att man har varit dum. Vilkaprocentsatser som står i betänkandet och som de olikapartierna vill ha är egentligen en detalj på lång sikt.Det är inte det som faktiskt hjälper oss till verkligglobalisering. Det viktiga är nämligen hur öppnaländerna är mot varandra, hur öppna vi faktiskt är fören global värld. I den delen är i alla fall inte jag nöjd.En mycket viktig del för att uppnå fattigdomsbe-kämpning på riktigt är frihandel. Det är en förutsätt-ning för att en internationell, global värld ska fungera.Det tycker jag i alla fall. Demokratiska länder somhandlar med varandra krigar inte. Människor sombygger relationer med andra människor i andra länderblir inte militanta nationalister.Om man läser betänkandet, och även flera av re-servationerna, kan man tro att alla i riksdagär helt överens om det här - allihop. Men då undrarjag: Varför har vi fortfarande så otroligt långt kvar?Varför skyddar vi fortfarande rika bönder och hindrarfattiga arbetare från att komma hit? Varför subven-tionerar vi export från rika länder till fattiga? Varförtalar vi om marknadsekonomi, demokrati och frirörlighet över gränserna men skickar hellre biståndtill än låter demokratiska länder handla fritt medoss?Varför lever i så fall halva jordens befolkning påmindre än som vi stårhär och, i alla fall i andra debatter, pratar om ekono-misk kris, att vi inte har råd osv.? Det är inte barahyckleri. Det är egoism också. Och det är en ganskabisarr brist på perspektiv.En miljard människor lever under den absolutafattigdomsgränsen på . Det mot-svarar ju . Halva jordensbefolkning lever på ,dvs. Flera talare har underdagen försökt sätta det här i perspektiv på olika sätt.De har berättat om sina resor, sina möten med de härstackars människorna osv.Jag har bett utredningstjänsten hjälpa mig att sättadet här i perspektiv. Med deras hjälp har jag kommitfram till att halva jordens befolkning tjänar mindre ände genomsnittliga svenska kossorna. En genomsnitt-lig svensk kossa tjänar . Manräknar ut vad kossan har producerat i form av mjölkoch vad man får betalt för det minus det kossan äter,kostar osv. Detta är enligt branschorganisationenSvensk mjölk, som dessutom klagar i sina papper påatt det är så dyrt , lönsamheten är för dåligosv.Bor kossan i stödområde 1 får hon dessutom drygt9 i EU-bidrag och en dryg krona perkilo mjölk, dvs. Halva jor-dens befolkning - människorna alltså - försöker för-sörja sig på den summan. Och här står vi och pratarom rättvisa och solidaritet.I dag står vi här och pratar om rättvisa och fråganom hur vi ska ha råd med rättvisa. Men i går handladeriksdagsdebatten om hur budgetens åtta miljarder tillkultur skulle fördelas bland marionettmuseer ochnyckelharpor här hemma. pratar vi om svält ochom hur viktigt det är med frihandel. Men när vi pratarom mat i andra sammanhang handlar det oftare omhur vi ska stödja den egna livsmedelsproduktionen.Nu river vi gränser, sade en talare . Det är detsäkert flera som har sagt. Men redan i eftermiddagska det diskuteras hur invandrare kan komma in påden svenska arbetsmarknaden. Då lär det låta liteannorlunda, kan jag lova.Det här är dubbelmoral. Det är klart att vi aldrigblir bra på globalisering om vi bara bryr oss om denunder en sådan här specialdebatt men motarbetar denalla andra dagar, när det inte står globalisering påschemat. Riktig globalisering börjar ju här hemma.Riktig globalisering kräver både ett mer sammanhål-let perspektiv och ett vidare perspektiv än vad Sveri-ges riksdag har . Det ska vara mer sammanhålletpå så sätt att man inte kan skicka miljardertill olika välståndsgrejer och säga att inte harråd.Om vi verkligen menar allvar med globaliseringska vi faktiskt titta på betänkandets ord om samhälls-omvandling och att det väcker frågan om national-statens framtid som bärande politisk och administra-tiv enhet, som det står i betänkandet. Vi kanske inteklarar av det här alldeles själva, i alla fall inte om vibara har ett alldeles nationellt perspektiv.Vi behöver ett vidare perspektiv i form av att vitar ansvar för mer än bara marginalväljarna här hem-ma. Nationalstaten kan inte försöka stänga ute männi-skors vilja att röra sig och handla över gränserna, ialla fall inte i längden.