prot · GP09110 · 2002-05-22 00:00:00 — Jag tror att det i förebyggandesyfte är väldigt bra att höja åldersgränsen.Sedan finns det en annan fråga, nämligen vuxen-censuren. Det tycker jag är en komplicerad fråga somi dag, åtminstone för mig, betyder att vuxencensurenegentligen inte har den effekt som den var tänkt attha, och den betyder inte så mycket. Jag kan därförtänka mig att den kommer attförsvinna, att man kommer att ta bort den. Men dåkrävs det att man också höjer åldersgränsen till 18 år.Jag tänkte också nämna något om det som vårabarn utsätts för. Det är inte bara film, det är inte baravideogram, utan det är i stor utsträckningdataspel och Internet. har vi talat om Internet i etttidigare betänkande, men det finns ett utbud som nusprider sig via olika medier. Och vi som vuxna måsteaktivt ta ansvar för att våra barn, de som inte kanskydda sig mot detta, inte råkar ut för detta. Det gåran när man har kommit och blivit lite livser-faren. Men ett litet barn har inte en chans att värja sig,och det är vår skyldighet att se till att detta barn slip-per råka ut för detta.Anf. 133 ():Fru talman! Censuren måste ständigt sättas i rela-tion till vår grundlagsfästa yttrandefrihet. Yttrandefri-heten innebär i detta sammanhang att det inte fårförekomma någon förhandsgranskning av något somär avsett att framföras i radioprogram eller annanteknisk upptagning. Varje svensk medborgare ärgentemot det allmänna tillförsäkrad rätten att i radio,TV och liknande överföringar samt via film, video,ljudupptagningar osv. uttrycka tankar och åsikter ochatt i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst.Det får genom lag förekomma granskning av bl.a.filmer och videogram som ska visas offentligt. Därförhar vi en obligatorisk förhandsgranskning av filmeroch videogram för offentlig visning. Det finns ävenen frivillig förhandsgranskning av alla videogramsom även är ämnade för uthyrning och försäljning förprivat bruk.Frågan om censur fick stor uppmärksamhet i sam-band med visningen av filmen . Vi var många som blev bestörta över enav filmsekvenserna där en drogpåverkad kvinna ut-sätts för ett hänsynslöst sexuellt utnyttjande av fleramän. Filmen blev föremål för debatt om eventuellalagändringar inom censurområdet. Frågan bereds förnärvarande inom , och vi avvaktarytterligare initiativ.Fru talman! I betänkandet finns det ett antal reser-vationer som jag tänkte kommentera.Moderaterna och vill att all förhands-granskning av biograffilm för vuxna ska avskaffas.Man anser att den är svårförenlig med yttrandefrihe-ten och en onödig inskränkning i människors fria val.Förhandsgranskningen av filmer och videogramför vuxna är på sätt och vis en form av ingrepp i ytt-randefriheten - det är riktigt. Men det känns väldigtangeläget att förhindra offentlig visning av mycketextrema våldsskildringar av spekulativ karaktär ellert.ex. av barnpornografi.Vi anser inte att detta är någon fara för yttrande-friheten. Samhället måste på något sätt sätta gränserför vad som kan tolereras när det gäller offentligtvisade skildringar med våldsinnehåll och direkt förrå-ande inslag. Vi kan inte förringa att den granskningav filmer och videogram som förekommer kan ha enviss återhållande effekt på våldsskildringar. Därföranser vi att filmcensuren ska finnas kvar.Miljöpartiet framför i en reservation förslag omatt införa obligatorisk förhandsgranskning för allavideogram. föreslår också att ytterligareen åldersgräns på biografer ska införas.Obligatorisk förhandsgranskning för alla video-gram är en sådan form av censur som innebär ettalltför stort ingrepp i yttrandefriheten. Förhands-granskning av filmer och video även för privat brukskulle innebära ett betydande avsteg från de principersom gäller för yttrandefriheten. För en sådan censurkrävs det mycket starka skäl. Vi anser att det finnsandra och bättre metoder som vi kan använda för attkomma till rätta med problemet med våldsskildringar.Våldet är ett mycket allvarligt samhällsproblem.Det är vi alla i denna kammare medvetna om. Våld imedierna kan påverka ungdomar att begå våldshand-lingar eller andra brott. Vi har därför vidtagit en radåtgärder för att begränsa skadeverkningarna av vålds-skildringarna i medierna.Våldsskildringsrådet är ett organ som har i uppgiftatt samordna verksamhet med skadliga våldsskild-ringar i rörliga bilder. En grundläggande uppgift är attverka som samarbetsorgan för flera institutioner somhar anknytning till området. gördessutom utredningar och rapporter.Sedan år 1997 finns också International Clearing-house on Children and Violence on the Screen - ettinformationscentrum för spridning av forskning kringbarn, ungdomar och medievåld En av idéerna bakomdetta informationscentrum är att förståelsen för frågorsom rör barn, ungdomar och medievåld måste bred-das och fördjupas via en effektiv kunskapsspridning.Spridningen av information och kunskap om barnoch medier är viktiga arbeten som vi vill fortsätta attutveckla. Vi anser att medievåldet främst ska angripasgenom information och frivilliga åtgärder, inte i för-sta hand genom förbud och censur. Den förhands-granskning som sker av filmer och videogram harsannolikt en viss återhållande effekt på utbudet avvåldsskildringar - det ska man inte förringa.Med anledning av detta anser vi inte heller attKristdemokraternas förslag om att införa en 18-årsgräns för filmer och tidningar med pornografisktinnehåll är rätt väg att gå.Därmed, fru talman, yrkar jag bifall till utskottetsförslag i betänkande KU31.Anf. 134 ()replik:Fru talman! Först vill jag slå fast att jag, precissom och de flesta andra, tyckerväldigt illa om alla former av beteendeavarter när detgäller våld och så. Men vi har straffbestämmel-ser i och yttrandefrihetsgrundlagen somgäller filmer eller videogram som skildrar sexuelltvåld eller tvång mot människor och djur. Det ger ändåen viss garanti för att sådant inte får visas. Frågan ärom man utöver detta behöver ha någon typ av vuxen-censur.Anders talade 1993 kom man med en rapport där manföreslog att vuxencensuren skulle tas bort och att detskulle vara en extra gräns - precissom vi i har föreslagit. Vi har tagit fastapå vad sagt.Nu är det den här utredningenkom. Men regeringen har ännu inte kommit mednågot förslag med anledning av utredningen. Jagskulle gärna vilja höra vad tror ärskälet till att regeringen inte kan bestämma sig ochkomma med ett förslag.Anf. 135 ()replik:Fru talman! Jag tar det sistnämnda först. Jag vetfaktiskt inte varför regeringen inte har kommit medett förslag. Det får vi fråga regeringen om. Jag kangärna åta mig att göra det.Sedan har vi detta med vuxencensuren. Det här är,som Per var inne på i sitt anförande, en kom-plicerad fråga. Detta är alltså inte alldeles enkelt. Jagkan som liberal socialist hålla med om att man myck-et väl skulle kunna släppa detta fritt. Men samhälletmåste ändå sätta en gräns för vad vi ska tillåta attvisas.Helena kommer säkert ihåg t.ex. dendebatt som var kring . Vi vet att det är mycket värre saker påfilm som visas i form av videogram och på andra sättoffentligt. Samhällsbilden förändras , ochvåldet ökar. På något vis måste vi ha koll på vad somsprids t.ex. offentligt för att hålla igen på våldet isamhället.Anf. 136 ()replik:Fru talman! Det var roligt att höra att AndersBengtsson betecknar sig som liberal socialist - ettuttryck som jag inte tidigare hört. Eftersom jag självär socialliberal tycks vi kunna komma varandra när-mare, så vi borde kunna enas i de här frågorna. Vitycker väldigt illa om de här avarterna. Jag taladetidigare om porren, som i vissa avseenden också kanses som en avart. Frågan är hur man kommer åt detta.Gör man det genom censur, eller kan man göra det påannat sätt? Jag tror mer på möjligheterna att påverkavarandra att inte tycka om sådant här.När det gäller de förråande filmerna kan det kon-stateras att gränserna tyvärr flyttas. Dettycks bli en allt större acceptans för grövre våld, merav kvinnoförnedring etc. Det är fruktansvärt att dettainträffar, så där tycker jag att vi som politiker har ettansvar för att påverka opinionen och ändra inrikt-ningen i detta avseende.Vad gäller framför allt videgrammen finns det enenorm "undergrundsmarknad", så även om man harcensur på området förekommer det en mängd filmersom visas för väldigt många människor i mer ellermindre slutna sällskap. Det är det som gör att jag troratt vi måste hitta andra vägar och gå via annan lag-stiftning, t.ex. , för att komma åt de härföreteelserna.Anf. 137 ()replik:Fru talman! Jag kunde inte ha sagt det bättre själv.Jag håller med om att bästa sättet för oss att påverkavåldsspiralen och det som visas i videogram, filmeroch liknande är just, som vi nu gör, att ha en debattom det och att bemöta argumenten. Som HelenaBargholtz själv var inne på handlar det också mycketom och liknande.Helena säger att acceptansen för våldhar ökat trots att vi har censur. Jag hävdar ändå att ioch med att vi har censur har vi också en offentligdebatt. Genom censuren lyfter filmerna oss så att sägaupp till debatt på ett annat vis.Myndigheter och offentligheten kan diskutera ut-ifrån att vi har vissa kriterier. Statens biografbyråsätter ju upp vissa kriterier när man ska avgöra vadsom ska bort eller inte. På det viset är det ett inslag idebatten.Anf. 138 PER () replik:Fru talman! säger att man inteska lagstifta om förhandsgranskning i första hand -över huvud taget inte lagstifta i första hand i de härfrågorna. Men jag skulle vilja påstå att det är isista hand när det gäller en obligatorisk förhands-granskning av videogram med tanke på att det hargått och utvecklingen ser ut som den gör.Jag skulle vilja använda samma argument som ut-skottet använder sig av för vuxencen-suren, att man inte kan hävda att en lagstiftning somgår ut på att hindra våldsskildringar av spekulativkaraktär eller av barnpornografi, utgör en fara föryttrandefriheten. Det tycker jag är en bra skrivningoch talar om någonting som är väldigt viktigt, nämli-gen att yttrandefriheten är en stor sak för oss men attdet finns gränser. De gränserna borde sättas just närdet angår barn. Det är barnen som är utsatta. Det ärdärför vi också talar mindre om de vuxna. Därförundrar jag om kan se idén med attskydda barnen just när det gäller videogrammen,eftersom utvecklingen där är betydligt starkare äninom själva filmområdet.Anf. 139 ()replik:Fru talman! Jag är den första att hålla med om attvi naturligtvis ska skydda barnen. Det känns som ettlite olustigt argument att jag inte skulle vilja skyddabarnen i detta sammanhang. Just i fråga om privatavideofilmer som man kan hyra och se i hemmen mot-sätter vi oss den offentliga censuren. Det tycker vi ärett för stort ingrepp i yttrandefriheten.Anf. 140 PER () replik:Fru talman! Det var inte meningen, AndersBengtsson, att det skulle låta som ett billigt argument.Jag tror givetvis att är mån ombarnen. Men han nämnde att man tar till lagstiftning-en i sista hand, att det finns mycket annat man skullekunna göra innan, ha debatt, se till att föräldraansva-ret ökar osv. Javisst, men då måste vi ha det. Dåmåste vi ha en aktiv debatt, och vi måste pressa framden. Vi vet att det är alldeles för många föräldrar som inte kan - jag vill inte säga vill för de villsäkert - ta ansvaret att skydda barnen i hemmen.Därför är lagstiftningen vår hjälp i förhållande tillbarnen. Därför tror jag inte att det betyder någontingatt det går över till den privata sektorn. Det viktiga idet här fallet är att man skyddar en grupp som intekan skydda sig själv.Anf. 141 ()replik:Fru talman! Jag håller återigen med Per omatt vi självklart måste skydda barnen. Däremot hållerjag inte med Per om att införa censur på defilmer som visas eller används privat.Som jag sade i mitt anförande är det enda sättet attfortsätta debatten och diskussionen, men också såda-na saker som ökade resurser till skolan. Per Lagernämnde de barn om har föräldrar som inte har möj-lighet eller vill, eller hur man nu ska uttrycka det, taansvar för vad barnen ser. Där har t.ex. skolan enoerhört stor betydelse. Det är ofta i skolan man lär sigatt tänka kritiskt. Det är också i den åldern - Per La-ger vill höja åldersgränsen - man lär sig atttänka kritiskt. Vad det framför allt handlar om är attlära barnen att tänka kritiskt och bedöma det de ser påfilm utifrån eget omdöme som de lär sig. Argumenta-tion, utbildning och debatt är det sätt varpå vi kanmöta det här.Anf. 142 () replik:Fru talman! Jag tror att vi alla är överens om att ijust det här sammanhanget är barn en skyddsvärdpart. Vi är överens om att vi som lagstiftare i detsammanhanget har ett särskilt ansvar för barnen. Menjag tycker att vi i diskussionen tenderar att glömmabort att det faktiskt finns de som har ännu större an-svar när det gäller barn, och det är föräldrarna. För-äldrarnas ansvar för vad deras barn tar del av, inteminst genom TV och videofilmer, tycker jag är detfundamentala. Där tror jag att vi nära nog är överens.Däremot är vi inte överens om vuxencensur. Detberor till mycket stor del på att den som vill titta påden typ av material som de flesta av oss i allra högstagrad tar avstånd ifrån har alla möjligheter att göra detpå alla de möjliga och omöjliga - höll jag på att säga- sätt, inte minst genom Internet och annat som ore-glerat väller över landets gränser.Då är jag lite nyfiken på vad när han sade att samhällsbilden förändras -där är vi överens - och att det gäller för oss att ha kollpå det som sprids. Det är det som min nyfikenhetgrundar sig på. Hur i all världen kan vi ha koll på detsom sprids worldwide ?Anf. 143 ():Fru talman! Det gäller att svänga om snabbt här.Den ena vill ha mer censur, den andra mindre. Därstår man mittemellan och försöka förklara situatio-nen.Vad jag menar med kontroll gäller inte staten isig, utan det är vi som opinionsbildare som har ansva-ret. Oavsett om vi har censur eller inte har vi ändåansvar för att få mindre våld i samhället. Våldet harökat eller rättare sagt blivit förråande, enligt mitt sättatt se det. var själv inne på att det våldsom visas och som sprids på andra sätt har ökat. Somjag sade i ett tidigare replikskifte med har det hänt oerhört mycket sedan . Tack vare att vi har ,som har hand om censuren, får vi en debatt om detsom händer på film, video och liknande. Det är bra attfrågan kan lyftas upp på det sättet så att man kritisktkan granska. Det är bra att vi har en central myndig-het som granskar det som visas så att vi andra, här iriksdagen, i tidningar och TV, kan diskutera det somvisas. På det viset får vi en offentlig diskussion omdet.Anf. 144 ():Herr talman! Jag ska verkligen inte opponera migmot att det är viktigt att vi som beslutsfattare försökerdriva debatten och diskutera de här frågorna. Men jagkan inte förstå vad det har att göra med vuxencensurav film. Det är en mycket liten del av vålds-skildringar som visas på biograferna och kommer utvia filmer. Det beror inte på att filmerna är granskadeoch att de värsta avarterna har tagits bort, utan detberor på att de värsta avarterna finns på andra medie-områden, om jag får kalla det så, i samhället som ärtillgängliga för var och en. De finns på TV, på alla detusen och en kanalerna, och också på Internet. Därförmenar jag att en vuxencensurlagstiftning ärobsolet. Det är farligt att ha lagar som har spelat utsin roll. När det dessutom, som i det här fallet, är enlagstiftning som kolliderar med de lagar som vi an-nars sätter högt, alltså tryckfrihetsförordningen, ytt-randefrihetslagen, är det en nackdel för samhället attbevara denna lagstiftning.Anf. 145 ():Herr talman! Jag vill säga till att det juinte är fråga om en uttalad vuxencensur. Censurensätter gränser för de filmer som ska visas, så dethandlar inte enbart om en vuxencensur. Som IngerRené själv var inne på är det väldigt lite som stryks ifilmerna, framför allt när det gäller de filmer som skavisas för den åldersgrupp som är . Mencensur innebär också att sätta gränser för 7-åringar,11-åringar och 15-åringar.Som inledde med är det ju bra att vål-det i de filmer som visas offentligt har minskat. Detär kanske censuren och den offentliga debatten somhar gjort att våldet på film har minskat.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §. )12 § betänkande 2001/02:UU12Norden (skr. 2001/02:90 och redog. 2001/02:NR1).Anf. 146 ():Herr talman! har länge fungerat bra närdet gäller samarbete och integration mellan länderna.Genom åren har en lång rad åtgärder vidtagits somtillsammans med delade värderingar bundit sammande nordiska länderna. Den nordiska passfriheten ochden nordiska arbetsmarknaden är viktiga milstolpar.Det finns enighet om huvuddragen i det nordiskasamarbetet. Men på ett par punkter vill vi moderaterunderstryka vikten av att man kontinuerligt utvecklarformerna för det nordiska samarbetet, allt i akt ochmening för att se till att det förblir starkt och relevantför att möta tidens utmaningar.Herr talman! De baltiska staterna står på randentill fullt medlemskap i och Nato. Denna utveck-ling är mycket positiv för , och Li-tauen och innebär full integration i de västliga syste-men för ekonomiskt, politiskt, säkerhetspolitiskt ochförsvarspolitiskt samarbete. Denna utveckling ärockså mycket positiv för och för de övriganordiska länderna, liksom för stabiliteten och tillväxt-förutsättningarna i vår region.Nordiska rådets uppgift är - och måste vara - attbidra till att stärka samarbetet och relationerna i vårdel av . De nordiska länderna och borde ta ett alldeles särskilt ansvar för och ha ettspeciellt intresse av att integrera de baltiska staterna iregionens samarbete.Det har dock visat sig möta större hinder för debaltiska länderna att komma med i änvad det har gjort och gör i EU och Nato. Det är näm-ligen så att intresset för deras medlemskap saknas helthos den svenska regeringen.Hittills - och med lyckat resultat - har gemen-samma möten hållits mellan och denbaltiska församlingen, som är baltis-ka motsvarighet. Inte minst frågor om Östersjöområ-dets säkerhet har diskuterats livligt. Det är i sig bra.Gemensamma sessioner är välkomna och angelägnaför att diskutera gemensamma angelägenheter. Mendet ersätter inte medlemskap. Precis som inom andraorganisationer måste samarbetet ske på jämställd fot.De baltiska länderna är inte lillebröder.Utskottets skäl för att avfärda det moderata yr-kandet om medlemskap i för de bal-tiska staterna är milt sagt svårbegripligt. Majoritetenskriver följande: "När det gäller medlemskap konsta-terar dock utskottet att det nordiska samarbetet vilarpå den språkliga och kulturella gemenskapen de nor-diska länderna emellan. Det nordiska samarbetet äringen internationell organisation där andra länder kansöka medlemskap. De baltiska länderna har inte helleruttryckt någon önskan om att få medlemskap i . "Den här skrivningen är på flera sätt direkt själv-motsägande. Först avfärdar majoriteten möjlighetenför länder att söka medlemskap. Sedan anför mansom skäl för att länderna inte ska inbjudas att kommamed att de inte uttryckt någon önskan om att få delta.Därför vill jag fråga företrädare för majoriteten: Hursannolikt tror Socialdemokraterna att det är att debaltiska länderna skulle be att få komma med i enorganisation som uttryckligen förklarat sig varastängd för ansökningar? Initiativet till ett medlemskap- en inbjudan - måste komma från oss.Hänvisningen till språklig gemenskap i ärockså självmotsägande. Svenskan och finskan ärknappast varandra mer närstående än svenskan ochestniskan. Både och har under långa- om än olika långa - perioder varit en del av sammarike som . Har utskottet glömt att harvarit en betydande stad i det svenska riket? Har ut-skottet glömt i ? Har Socialdemo-kraterna glömt alla personella band mellan Sverigeoch de baltiska länderna både långt tillbaka i tidenoch i modernare historia? Har Socialdemokraternaglömt att vi alla delar med allt vad det in-nebär av ansvar för miljö, säkerhet och kommunika-tioner? Har utskottet och Socialdemokraterna glömtdet gemensamma intresset av att integrera det näraRyssland i handel, kulturellt utbyte och politiskarelationer i närområdet? Vad, om inte detta, borde syssla med?Dessutom har och de andra Nordiska EU-länderna allt intresse av att skapa ett så nära samar-bete som möjligt med de baltiska staterna inför derasförestående EU-medlemskap. Då är det knappast rättsignal att avfärda dem som medlemmar i för att sedan, när de väl är med i EU, kommafarande och be om deras samarbete och stöd för t.ex.den nordliga dimensionen inom EU.Ett väl fungerande nordiskt samarbete är viktigtnär det gäller utvecklingen i liksomför att regionalt stärka den europeiska integrationen.Det nordiska samarbetet har spelat en betydelsefullroll för att väva samman de nordiska länderna särskiltföre det svenska och det finska EU-medlemskapet.Det nordiska samarbetet kommer att ha viktigafunktioner också , men det förutsätter juatt vi är villiga att utveckla uppgifter.Det är här som vi moderater ser medlemskap för debaltiska staterna som den stora utmaningen för sam-arbetet.Under 2003 bör de baltiska staterna erbjudasmedlemskap i det så att de åtminstonekommer i en parallell process med utvidgningen avEU och Nato.Herr talman! Jag vill därför yrka bifall till denmoderata reservationen nr 1 i dagens betänkande.En angelägen funktion för är an-nars att fungera som politiska torg där poli-tiker från de nordiska länderna kommer samman föratt diskutera gemensamma frågor och utbyta idéer.Därför måste ländernas ledande politiker, både frånregeringar och från parlament, kunna delta.Det är tydligt att många gemensamt nordiska frå-gor också har en stark koppling till de europeiskafrågorna. Omvänt gäller att många Europafrågor haren stark inverkan på de nordiska länderna och denordiska frågorna. Vi lever inte längre isolerat. Där-för måste den såväl politiska som personella kopp-lingen till stärkas.Vi moderater menar därför att de nordiska länder-nas EU-parlamentariker måste kunna ingå i respekti-ve lands nordiska rådsdelegationer och vara valbaratillsammans med nationella parlamentariker. Därmedskulle de kunna vara fullvärdiga medlemmar av re-spektive länders delegationer.De nordiska ländernas parlament måste därför fåmöjlighet att nominera ledamöter till Nordiska rådetpartipolitiskt proportionellt, men bland såväl nordiskaparlamentsledamöter som nordiska Europaparlamen-tariker.Ett starkt nordiskt samarbete stammar ur varda-gen. Det är bra att vissa av ländernas parlamentarikerhar ett särskilt ansvar för det nordiska samarbetet isina nordiska rådsdelegationer. Men det vore ännubättre om de nordiska frågorna kom att involvera allaparlamentsledamöter i deras dagliga gärning. Ett sättatt klara detta vore att varje nordiskt lands fackutskotti respektive parlament samarbetade med kollegernainom sina frågeområden. Om detta har vi moderateravgett ett särskilt yttrande.Men dagens huvudpoäng är att vi vill inbjuda debaltiska staterna att komma med i ochatt genom detta stärka vardagsintegrationen och detgemensamma ansvaret för regionen. senare att redovisa ytterligare moderatasynpunkter, men då mer på praktiskaarbete.Anf. 147 ():Herr talman! Trots att betänkandet i sitt omfång,knappt 20 sidor, kan synas tunt är det en betydandeärendeström som rinner i den flod som förenar med dess parlamentariker i Nor-diska rådet.Redogörelsen från regeringen upptar finska ordfö-randeskapet , då man valde rubriken . Där kartlades nordiska medborgares rättighetervid bosättning, arbete, studier och uppehåll i annatnordiskt land. Utredaren lämnade också förslag omhur man skulle kunna förbättra informationen omnordiska avtal och konventioner till medborgare ochmyndigheter. Det pekades också på behovet av enökad medvetenhet och en bättre uppföljning av denordiska avtalen. En slutrapport kommer att lämnasunder detta år.En viktig del i det organisatoriska avsnittet varViesmanspanelens rapport, som kom förrförra året,med förslag om den framtida inriktningen på detnordiska samarbetet. kom också en ny nordiskdagordning.