prot · GP0960 · 2002-01-30 00:00:00 — Uppenbarligen vågar intesocialdemokratin utmana fastighetsägarförbund ochandra tillräckligt.Men, herr talman, jag tänker i mitt anförande i öv-rigt förhålla mig till vår reservation 18 under punkt15 och yrkar bifall till densamma.Vänsterpartiet välkomnar i och för sig den för-stärkning av besittningsskyddet för andrahandshyres-gäster som förslaget i betänkandet innebär just avse-ende besittningsskydd för hyresgäster vid blockut-hyrning. I slutbetänkandet av hyreslagstift-ningsutredning fanns förslag om just en sådan för-stärkning. Tyvärr är förslaget otillräckligt.Blockhyresavtal gäller endast om en hyres-gäst hyr minst tre lägenheter för att sedan hyra ut demi andra hand. Det är ganska ofta kommuner som ärandrahandshyresvärdar, via . Lagenförutsätter dessutom att kontrakten med fastighets-ägarna ska vara tecknade vid ett och samma tillfälle.Det innebär följande: Om förstahandshyresgästen,t.ex. kommunen, ingår ett avtal dag ett, ett ytterligareavtal dag två osv. kan han eller hon inte addera lä-genheterna i dessa avtal för att de här lägenheternasedan ska falla under begreppet blockuthyrning.Varje avtal måste i det här fallet betraktas som ettsjälvständigt avtal.Herr talman! Andrahandshyresgäster har ettmycket svagt lagligt skydd när det gäller deras boen-de. En upplåtelse i andra hand innebär bl.a. att hyres-gästen saknar besittningsskydd under de två förstaåren och därmed också en förlängningsrätt för sitthyresavtal. Att kommuner eller andra andrahandsut-hyrare dessutom tvingar fram andra villkor i särskildaavtal gör inte saken bättre. Det kan vara villkor sominnebär att hyresgästen måste avstå besittningsskyd-det , i vissa fall under obegränsad tid.Sådana villkor måste godkännas av samma hyres-nämnd som godkänner ombyggnader, och precis somi det fallet godkänns i stort sett alla sådana här avtals-förändringar.Avsikten med sådana här avtal är ofta att t.ex.hemlösa ska erhålla tillfälliga bostäder och kanske påsikt få ett permanent boende, vilket är mera ovanligt.Många gånger kombineras också andrahandskontraktmed mycket korta uppsägningstider och mycket kortaförlängningstider. Det är inte ovanligt att hyrestidenär så kort som i taget och att det är 24 tim-mars uppsägningstid.Herr talman! Den sekundära bostadsmarknadenhar vuxit kraftigt . 1964beräknade man ett faktiskt behov av ca 4 500 special-kontrakt. fanns det ett utbud på nästan18 000 specialkontrakt. till har anta-let sådana här kontrakt fördubblats.För bostadsbolagen är det här ett alldeles utmärktsätt att minimera sina risker och att kunna fortsättabibehålla de mycket höga inträdeskrav som finns tillegna kontrakt. För kommunerna kan det naturligtvisvara ett sätt att visa att man bryr sig om dem som harsvårast att komma in på bostadsmarknaden. Oftastkombineras sådana här åtgärder med en s.k. boen-detrappa, där hyresgästen ska visa att han eller honduger som hyresgäst och därmed få flyttas ett stegupp i boendetrappan för att, i den ideala världen,slutligen få sitt eget hyreskontrakt.Det finns ingenting som tyder på att den här mo-dellen ger något egentligt resultat. Det är inget ovan-ligt att människor lever kvar på sociala kontrakt bådetre och . Det finns exempel i min egen hem-stad på folk som har levt på sådana här kontrakt ibåde nio och utan att ha kommit ett steg närma-re egna kontrakt.I takt med att andrahandsmarknaden växer nor-maliseras den. För folk som är beroende av försörj-ningsstöd kan det vara den enda möjligheten att fåtillgång till egen bostad. Ofta används argumentet attkommunen är tvungen, för att över huvud taget fåtillgång till bostäder för de grupper som har svårastatt komma in på bostadsmarknaden, att se till attsådana här andrahandskontrakt upprättas. Det är intesant. Om detta hade varit riktigt skulle t.ex. hemlös-heten vara betydligt större i de kommuner som inteanvänder sig av andrahandsuthyrning än i de kom-muner som gör det. Så är inte fallet. Snarare tyderberäkningarna på att det motsatta förhållandet gäller.I de kommuner där man tecknar många andrahands-kontrakt är inte hemlösheten lägre. Däremot är detbetydligt fler människor som lever i bostäder utanförstahandskontrakt.Herr talman! Förutom brister i besittningsskyddet,korta uppsägningstider och korta avtalstider kombine-ras ofta kontraktet med både integritetskränkandekrav och regler som omöjliggör normala levnadsför-hållanden. Det kan vara krav inskrivna i avtalet omrätt att gå in i lägenheten utan hyresgästens medgi-vande. Det kan vara krav om att man inte får lov attha folk som övernattar i lägenheten, krav om förbudmot husdjur osv. - mängder med krav, som riktas motdem som oftast har den svåraste situationen på bo-stadsmarknaden, som ingen av oss andra under någrasom helst omständigheter skulle kunna godkänna.Inte skulle vi godkänna att våra barn inte kan sovaöver hemma hos oss! Inte skulle vi godkänna att vårmor eller vår far inte fick övernatta i vårlägenhet! Det är de kraven vi ställer på de människorsom har svårast att komma in på bostadsmarknaden.Ofta ersätts också den rätt till egen bostad somfinns, på sätt och vis i grundlagen men framför allt ide bostadspolitiska målen, av en rent terapeutiskinställning: Din rätt att bo avgörs av om du följersocialtjänstens eller psykiatrins handlingsplaner. Detär det som avgör om du får tillgång till en bostad, inteditt behov av bostad och eget hem.Jag tror att det är viktigt att vi bryter tillväxten avandrahandskontrakt och i stället ser till att människorfår rätt till egna kontrakt. Ett sätt att påbörja den pro-cessen hade varit att kammaren biföll vår motion omatt ändra begreppet blockuthyrare till att omfatta allasom hyr ut tre eller flera lägenheter i andra hand.Avslutningsvis har jag mycket svårt att förstå vadmajoriteten i utskottet egentligen avser med sitt svarpå vår motion. Antingen har man inte förstått vårmotion eller så har man inte förstått vad som menasmed blockuthyrning. I vilket fall som helst är detganska illa. Vad vi kräver är - och ska jag varaväldigt, väldigt tydlig - att alla som hyr ut tre ellerflera lägenheter i andra hand ska falla under begrep-pet blockuthyrare.Slutligen, herr talman: Vad vill socialdemokratinoch de borgerliga partierna i det här fallet?Anf. 45 ():Herr talman! Propositionen om hyresgästinflytan-de tar upp många angelägna frågor som berör sam-spelet mellan den som hyr en lägenhet och den somäger lägenheten. Vid allt samspel är det viktigt attlyssna på alla som berörs. Här finns å ena sidan hy-resgästens önskan om att känna sig trygg i sitt boendeoch kunna förutse sina hyreskostnader under en långtid framöver. Å andra sidan vill fastighetsägaren haen bra och funktionell fastighet och kunna utföraförbättrings- och ändringsåtgärder för att uppnå detta.Vid en upprustning av en fastighet är det viktigtatt plan- och bygglagens bestämmelser om varsamhetefterlevs, så att byggnadens karaktärsdrag beaktasoch dess byggnadstekniska, historiska, miljömässigaoch konstnärliga värden tas till vara. Detta regleras i3 kap. 10 § plan- och bygglagen.Eftersom det inte finns bygglovsplikt när det gäl-ler inre förändringar är det hos hyresnämnden som ettärende först dyker upp som berör inre förändringar,och då i samband med hyressättningen. Men det ärden kommunala , eller motsvaran-de, som ska beakta att varsamhet efterlevs vid upp-rustning av en fastighet eftersom detta lyder underplan- och bygglagen. Alltså bör det finnas någonform av underrättelseskyldighet för hyresnämnden attinformera om att här är en fastig-het som kan beröras av varsamhetsreglerna. Detta harförslagits i en enskild kristdemokratisk motion. Rege-ringen har i sin proposition gått motionen till mötesgenom att i en förordning föreslå att en sådan under-rättelseskyldighet ska införas för hyresnämnden.I detta sammanhang vill vi påtala att det behövsen revidering av just när detgäller varsamhetskravet så att den inte bara omfattarbyggnadens yttre arkitektur utan även den inre mil-jön. Det är ett alldeles för svagt skydd i dagens lagnär det gäller inre förändringar i byggnader med kul-turhistoriska värden. I plan- och bygglagens 3 och8 kap. bör en förändring införas som stärker byggna-dens inre karaktärsdrag så att inte dessa förvanskasvid en ombyggnad eller upprustning. Om detta hand-lar reservation 27 som vi ställer oss bakom - inteyrkar bifall till men ställer oss bakom.Herr talman! Jag vill nu ta upp ett annat ämnesom berörs i propositionen men som regeringen läm-nat utan åtgärd, och det gäller villkoren för lokalhy-resavtal vid ett dödsfall. De flesta lokalhyresavtalsluts . Avtaletkan i princip endast sägas upp vid avtalstidens slut.Detta gäller även om hyresgästen skulle avlida underpågående avtalstid. Om inte dödsboet avser att drivaverksamheten vidare eller klarar av att överlåta denkan dödsboet tvingas i konkurs på grund av att lokal-hyresavtalet löper.Regeringen avvisar i propositionen en regeländ-ring med motiveringen att det är ovanligt att hy-resvärdar vägrar medverka till frivilliga lösningar.Regeringen hänvisar också till att försäkringsbolagerbjuder avbrottsförsäkringar när nyckelpersoner iföretag skadas eller avlider. Det är dock få småföre-tagare som har en sådan försäkring, vilket bl.a. kanbero på dålig kännedom om försäkringen.Det går dock inte att helt förlita sig på försäkring-ar och frivilliga lösningar. Därför anser vi kristdemo-krater att det bör införas en bestämmelse i hyreslag-stiftningen som ger dödsboet rätt att säga upp lokal-hyresavtal vid dödsfall. Detta har vi skrivit omi vår motion, och det finns även med i vår reservationnr 26. För tids yrkar jag dock inte bifall tillnågon reservation, men jag ställer mig självklart bak-om alla våra motioner.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §. )5 § Bildande av ett familjemedicinskt institutm.m.Föredrogssocialutskottets betänkande 2001/02:SoU5Bildande av ett familjemedicinskt institut m.m. (prop.2001/02:38 och 2000/01:RR12 delvis).Anf. 46 ():Herr talman! Närhelst vår regering ser ett problemföreslår den en ny myndighet eller ett institut. Det görden oavsett om det finns några verkliga skäl att tro attett sådant skulle tillföra något. Ja, den gör det ävenom det är uppenbart att det snarare försämrar än för-bättrar möjligheterna att ta tag i problemen.För en regering som inte vill ta i problemen är så-dana pseudolösningar naturligtvis en bekväm smit-väg. Vi anser att propositionen Bildandet av ett fa-miljemedicinskt institut bör avslås just för att den intelöser något utan i stället försvårar lösningar. Skälenhärtill är följande: Den utgår inte från patientpers-pektivet utan från en yrkesgrupps egenintresse. Denriskerar därmed att fjärma discipliner som måstesamverka runt patienten i primärvården i stället för attnärma dem.Herr talman! skäms man för att våra skat-tepengar används där nyttan är så uppenbart liten. Detfinns ett stort antal organisationer ochmyndigheter som arbetar med frågor om kunskap ochkunskapsspridning inom primärvården och som ar-betar förebyggande och med folkhälsa. Det finnsockså, utan att något institut tillskapas, förutsättningarför att åstadkomma en bättre fungerande fortbildningför att stärka samarbetet och för att stödja primärvår-dens utveckling.Herr talman! Med alla dessa redan befintliga aktö-rer måste man fråga sig vad det familjemedicinskainstitutet egentligen kan tillföra som är av nytt ellerbestående värde och som berättigar att 20 miljonerkronor används och 60 miljoner under denförsta planerade tiden. Risken är uppenbar att revirbefästs i stället för att murar rivs mellan primärvårdoch andra organisationer.Jag kan som exempel peka på att det finnsbehov av ett ökat samarbete när det gäller omvårdna-den av äldre. Ökningen av antalet äldre ställer väldigtstora krav på samarbete mellan kommuner, landsting,sjukvård och äldreomsorg. För en adekvat medicinskbehandling av de äldre behövs därför fortlöpandekontakter mellan allmänläkare, geriatriker och psyko-geriatriker.Sådana specialister måste samarbeta naturligt medallmänläkarna. Det behövs det inte ett familjemedi-cinskt institut till. Men det behövs den förnyelse avprimärvården som vi upprepade gånger föreslagit. Istället för att försöka lösa problem genom ett särskiltinstitut måste de verksamma inom området gesökat handlingsutrymme för att förbättra arbetssätt,och det måste ges bättre fortbildningsmöjligheter.Herr talman! För att utveckla primärvården krävsdet också att patienterna kan få ett helt annat infly-tande genom valfrihet, mångfald och konkurrens iutbudet så att patienterna kan välja bort dålig vårdoch välja till god vård. Det ger incitament till en ut-veckling som överensstämmer med patienternas öns-kemål. Då skulle man utgå från patientperspektivet.Herr talman! Visst behövs forskning inom pri-märvården, och visst behövs klinisk forskning. Denkliniska forskningen i har blivit alltmer efter-satt. Primärvårdens integrering med kliniskt utveck-lingsarbete måste förstärkas och tydliggöras långt merän vad regeringen föreslår. Vi hade därför gärna settett forskningspolitiskt initiativ från regeringens sidadär primärvården ingår som en del i en alltmer speci-aliserad vård i stället för ett förslag som ett institutsom innebär kostnadsposter utan några som helstgarantier för att det kommer att åstadkomma någotsom är till gagn för patient eller personal.Det finns goda förutsättningar vid universitetoch högskolor att i samarbete med primärvårdenforska inom vida områden. För att skapa möjligheterför den verkligt högkvalitativa forskningen har viföreslagit att man tillskapar ett nationellt institut förmedicin och hälsa när det gäller spetsforskningen.Något sådant hade vi velat se i stället för ett förslagsom inget löser.Huvudmannaskapet för det föreslagna institutetska begränsas till kommuner och landsting. Här stick-er bockfoten fram. Regeringens förslag, herr talman,tyder tveklöst på en styrning från den alternativt driv-na till den offentliga drivna primärvården. Det är enuppenbar risk att huvudmannaskapet för institutetkommer att innebära en ökad politisk styrning avvården. Det är det sista den hårt prövade svenskasjukvården behöver. Det är de som arbetar i vårdensom måste ha större inflytande över den liksom pati-enterna, som jag tidigare berört. Politisk styrningmåste ge plats för kompetens och utveckling.Herr talman! Personalfrågorna i vården är nog-grant kartlagda. Det gäller både bedömningar avbehovet av personal som vad som ger vården bättreförutsättningar att locka personal och få den att trivaspå arbetet. Det behövs inget familjemedicinskt insti-tut för att, som det står i propositionen, identifiera ochsprida kunskap om faktorer som är viktiga för rekry-tering av vårdpersonal. Det behövs inget institut föratt konstatera att rekryteringsfrågor löses bäst genomatt tillåta mångfald med många andra arbetsgivareoch konkurrens för att stimulera goda arbetsinsatser.På så sätt skapas också en riktig arbetsmarknad medkonkurrerande lönesättning, vilket också är rekryte-ringsbefrämjande.Det som behövs är god fortbildning av all perso-nal såväl enskilt som i samverkande team i primär-vården samt gränsöverskridande arbete mellan lands-ting och den kommunala primärvården. Jag ska återta ett exempel från primärvårdens insatser inom äld-reomsorgen som belyser detta. Kunskapen om olikademenssjukdomar är fortfarande bristfällig i primär-vården. Många av dem som diagnostiseras somdementa lider i själva verket av s.k. falsk demens somberor på depression. För det finns väl fungerandebehandlingar. Det behövs inget fort-bildning som behövs eftersom vi vet vad som behövs.Det behövs inte en lösning som förstärker revir utanatt man praktiskt samarbetar i verkligheten med andraspecialiteter, som jag skissade förut.Herr talman! En primärvård på patientens villkoruppnås inte med det institut som regeringen nu före-slår. Risken är stor att man långsiktigt gör ont värregenom att motivationen till andra förändringar mins-kas. I stället för att genom förändringsarbete lösavårdens problem riskerar man att de tillförda resur-serna leder till nya projekt av allehanda slag somalltid gläder någon men som enbart höjer kostnadsni-vån utan att därför lösa något av sjukvårdens grund-läggande problem.Jag anser att de problem som primärvården stårinför kan lösas med den stora kunskap och erfa-renhet som finns hos vårdens befintliga aktörer ommed den utveckling mot mångfald och ökat patientin-flytande som vi föreslår. Med det, herr talman, yrkarjag bifall till reservation nr 1, och jag står givetvisockså bakom vår andra reservation.Anf. 47 ():Herr talman! anser att primärvår-den är en av de viktigaste funktionerna inom hälso-och sjukvården. Primärvården är första linjens sjuk-vård. Det ställer stora krav på verksamheten. Detkrävs både specialisering och generalistkompetens.En väl fungerande primärvård är effektiv såväl vadavser medicinsk säkerhet som ur kostnadssynpunkt.Metodutveckling och forskning är betydelsefullakomponenter för att uppfylla dessa krav.Därför är det självklart för oss i atttillsammans med regeringen och med-verka till ett resurstillskott om 9 miljarder till primär-vården, psykiatrin och äldreomsorgen de närmasteåren. På dessa områden behövs strategiska satsningar.Låt oss noggrant analysera vad som händer meddessa satsningar, och låt oss föra en öppen diskussionom att kunna göra ytterligare satsningarpå inte minst primärvården.Fru talman! Vi är alltså med och står för ekono-miska förstärkningar av primärvården. Men vi varoch är kritiska till delar av inriktningen på den natio-nella handlingsplanens skrivningar om primärvården.Vi menar att de är alltför ensidigt inriktade på läka-rens roll i vården och enligt vår mening idealiserarprivatisering av primärvårdens drift om en utveck-lingsväg. I den nationella handlingsplanen aviseradesockså ett familjemedicinskt institut. Det har resul-terat i föreliggande betänkande.Här har vi en rad kritiska synpunkter kvar, mendet är roligare att börja med de positiva omdömena.Vi i anser att det är bra att det gesmöjlighet till metodutveckling och forskning inomprimärvården utifrån dess specifika situation.Under utskottsbehandlingen har en mycket viktigförstärkning av denna inriktning skett genom att ut-skottet beslutat om ett tillkännagivande av att institu-tet också ska beakta folkhälsoaspekter som en del avutvecklingsarbetet. Samverkan ska ske med . Det är en utvidgning av uppdragetsom sker utifrån motioner av ochCenterpartiet, där glädjande nog utskottet efter dis-kussioner står bakom de nya skrivningarna. Det ärmycket bra!Ett annat mycket positivt ställningstagande i be-tänkandet är att utskottet beslutat att i enlighet medriksdagsrevisorernas förslag tillkännage till regering-en en översyn av språkutbildningen för utländskvårdpersonal. Vi ser fram emot en sådan översyn ochlyfter därför inte fram vår motion på området. Men vifortsätter att bevaka denna fråga mycket noggrant.Jag går så över till några mer kritiska synpunkter.Vi ställer oss ytterst tveksamma till begreppet ochbenämningen familjemedicin. Vi har vid flera tillfäl-len fått höra, som enda motivering till namnbytet, attdet är en internationellt anpassning. Men vad är fa-miljemedicin? Att andra länder har valt att kalla pri-märvården för familjemedicin kan inte vara ett till-räckligt tungt argument utifrån våra förhållanden. Vihar ju, tycker vi i Vänstern, ganska goda socialpoli-tiska traditioner och idéer i vårt land. Vilka tillstånd,vilka sjukdomar och vilka patienter har anknytningtill familjen? Jag kan lätt tänka mig in i situationen atten äldre kvinna som är änka med vuxnabarn känner sig väldigt främmande inför att gå tillfamiljeläkaren. Det är dessutom mycket tveksamt omdet finns ett behov av eller önskemål om attfamiljens alla medlemmar ska gå till samma läkare.Jag frågar mig också: Varför byta till begrepp somfamiljemedicin och familjeläkare men ha kvar dist-riktssköterska som begrepp? Eller är förslag på gångom familjesköterska? Jag hoppas verkligen inte det.Vänsterpartiet anser att ett mer lämpligt namn påinstitutet och specialiteten vore primärmedicin. Detskulle i högre grad motsvara dess faktiska uppgift ochplacering, menar vi. Det skulle mer vara i linje medvåra social- och hälsopolitiska traditioner.Fru talman! Primärvårdens patienter är oftamänniskor som kan ha ett flertal olika sjukdomar avbåde akut och kronisk karaktär och som berör kropp,själ och sociala villkor. Det krävs därför ett folkhäl-sotänkande i primärvården innefattande också klass-och könsperspektiv. Det krävs också att primärvårdenorganiseras mer utifrån ett teamtänkande. Glädjandenog finns det skrivningar som pekar hän mot ett tän-kande i denna riktning. Det är en bra utveckling jäm-fört med den nationella handlingsplanen. Men om vifortsätter dessa tankar leder de åtminstone oss iVänsterpartiet till att anse att primärvården även harbehov av samverkan med andra specialistfunktionerän den allmänmedicinska. Det kan vara geriatriker,som är viktiga inte minst när det gäller äldreboende,psykiatriker och pediatriker - det är kanske några avdem som närmast ligger till hands. Vi har lyft framdessa aspekter i ett särskilt yttrande, och kommergivetvis att följa också denna fråga noga framöver.Fru talman! I propositionen tar man inte ställningtill institutets placering. Men vill un-derstryka att det är viktigt att betona att metodut-vecklingen inom primärvården måste gälla hela lan-det. Villkoren och behoven skiljer sig mycket åtmellan glesbygd och storstad och mellan småstad ochförort. Vi anser därför att institutet bör rekommende-ras en placering utanför storstadsområdena. harvi en teknisk utveckling som medger en närhet i kun-skapsutbyte som inte är beroende av den geografiskaplaceringen. Det finns därför mycket goda skäl attplacera det föreslagna institutet utanför storstadsom-rådena om vi menar allvar med att hela skaleva och utvecklas rättvist.Fru talman! Det är mycket positivt och alldelesnödvändigt att som föreslås utvärdera verksamhetennoggrant och löpande somnuvarande finansiering avser. Det är en viktigt förut-sättning för oss i . Vi har som sagtfortfarande kritiska synpunkter och reservationer,men vi ser också möjligheter att återkomma och fort-sätta att arbeta för en förbättrad primärvård.Fru talman! Vi i står bakom allavåra reservationer, men jag nöjer mig för tids vinnan-de med att yrka bifall till reservationerna 9 och 10.Anf. 48 ():Fru talman! ställer upp bakombildandet av ett familjeinstitut. Vi tycker att det ärviktigt att det finns ett nationellt stöd för kunskapsut-veckling inom primärvårdens alla olika verksamheteroch yrkesgrupper.Primärvården är oerhört viktigt. Den är basen ochden första linjens sjukvård. Vi vet också att den intehar fungerat som medborgarna och vi skulle ha öns-kat. Därför tror vi att detta är en del i att det ska blibättre, och vi ställer upp bakom det.Fru talman! I betänkandet finns också en rad mo-tioner från den allmänna motionstiden. Jag tänkteägna min talartid åt att tala om dem.Först har jag bara en kommentar till . Det är knappast någon hemlighetför vare sig kammarens ledamöter eller medborgarnai att Vänstern utropar: Död åt familjen! Ock-så här ondgör man sig över begreppet familjemedi-cinskt institut. Jag tycker att det är egendom-ligt att man kommer tillbaka till detta i varje sam-manhang. Det kan väl inte vara en huvudfråga attönska död åt familjen - det borde snarare vara liv åtfamiljen.Fru talman! Av och till kommer det uppskräckscenarier upp av en verklighet som ingen avoss vill ha. senast var det , och en senil-dement kvinna som behandlades illa. Det upprör ossnaturligtvis långt inne i själen att detta får ske. Tyvärrtror väl ingen av oss att det här var vid det enda till-fälle eller på det enda ställe i landet som detta sker,utan på alltfler håll är den vård som vi ger våra äldreinte en värdig vård. Jag vet att alla ochkammarens ledamöter beklagar detta. Frågan är vadvi gör åt det, när vi nu inser att det finns felaktigheter.I flera av de motioner som stårbakom har vi lyft fram geriatrikern som en oerhörtviktig funktion för våra äldre .