prot · GP0965 · 2002-02-07 00:00:00 — Den viktigare diskussion som vi allatre nu är inne på handlar både om hur man kortsiktigtskyddar de flickor som rymmer för sitt liv och samti-digt om hur man garanterar dem den frihet som de imånga fall faktiskt är beredda att offra sitt liv för. Omalla insatser från samhället handlar om att bygga uppett skydd runt flickan isolerad från hennes familj, blirfriheten inte mycket värd för henne. Självfallet hand-lar det långsiktiga arbetet om hur man når in i famil-jerna, såväl till papporna och sönerna som till kvin-norna,och förändrar deras attityder. Jag säger för att ingetmissförstånd ska råda att vi är helt överens om detta.Därför måste det arbete som vi nu bedriver i riks-dag och regering och runtom i samhället ha dessabåda perspektiv ; skyddet av flickorna nuoch långsiktigt ett garanterande av deras frihet. Dettaförutsätter att de här familjerna ändrar sitt sätt atttänka och resonera runt kyskhet och heder.Mycket av detta handlar förstås också om resur-ser, vilket många har varit inne på. Men dessa resur-ser ska finnas på väldigt många olika håll. Jag vill härcitera några ord ur en skrift från ett arbete som jäm-ställdhetsminister nu bedriver:"utgör kvinnojourerna fortfarande den enskiltviktigaste aktören i samhället när det gäller våld motkvinnor - trots att kommuner och harhuvudansvaret. "I 130 kommuner finns det inte några kvinnojou-rer. I den meningen är det verkligen en fråga omresurser. Inte bara regeringen utan till stor del ocksålandets samtliga kommuner måste ta ansvar för att haen plan och ett arbete som garanterar de flickor somvänder sig dit skydd och hjälp. Dessutom måste de fåhjälp med den kunskap som efterlyser,en kunskap för att kunna möta inte bara den räddaflickan utan också för att nå in i hennes familj. Ävendetta arbetar vi nu med.Vidare måste självklart insatserna för att skyddaflickorna se olika ut, såsom inne på, men i allt detta måste flickans situationstå i centrum. Det är där som det har brustit.Lennart ! Jag håller med om att vi nu måstekomma längre i introduktionen av flyktingarna. Detfinns en brist i det avseendet. Det är därför somvi med förtur har fört in detta i utredningen om denframtida introduktionen av flyktingar. Vi måste görastörre och bättre insatser. Men vi måste också hittaformer för att nå inte bara flyktingarna utan ocksåinvandrade anhöriga. Anhöriginvandringen är enmycket stor del av invandringen i , och denspelar kanske en väldigt stor roll för bevarandet av devärderingar som vi nu på olika sätt försöker motar-beta.Även om jag inte tycker att "körkort" är rätt ut-tryck i detta sammanhang menar jag att vi måsteskärpa introduktionen, med tydlig betoning av desvenska lagarna och värderingarna. Även om kysk-hetskulturen skiljer sig markant från mycket av den såatt säga traditionella kvinnomisshandel som före-kommer i , skulleman önska att många fler män än de som kommer hitsom flyktingar fick en mycket tydligare introduktion ivad kvinnlig rätt, frihet och jämställdhet faktiskthandlar om.Jag vill också mycket tydligt understryka att för-tryck mot flickor aldrig kan ursäktas med någon hän-visning till kultur, tradition eller religion. Jag harmånga gånger reagerat mycket starkt på en del do-mar, framför allt , där man har gjortden typen av ursäkter. Jag tycker att både rättsväsen-det och polisen nu arbetar framgångsrikt med enkunskap om att sådana hänvisningar aldrig ursäktarett brott.Anf. 10 ():Herr talman! Det sista som statsrådet sade varnästan som ett citat ur mitt första inlägg. Det tyder påatt vi i alla fall har funnit varandra på något plan.Siffrorna om antalet kvinnojourer kan kanske i för-stone se lite förfärande ut, men jag vet inte hur myck-et det egentligen kan vara befogat att lilla Essungakommun med ca 5 500 invånare ska ha en kvinno-jour. Det gäller att se till att kvinnor inte far illa. Detallra viktigaste är inte i vilken form det sker utan attkvinnorna alltid kan få skydd. Jag tror inte att mankan kvantifiera det skydd som behövs.Begreppet "körkort" diskuterades i det programsom statsrådet deltog i. Jag hänvisade bara till det.Jag tycker vidare att det är viktigt att vi betonarindividens frihet. Vi ska bortse från könet. Det blir dålättare att bedöma var och en efter respektive personsegna kvaliteter. Det ska inte ha någon betydelse omden tredje siffran i ens födelsenummer är udda ellerjämn.Frågan är nu hur man ska nå människorna. Vi hardiskuterat dessa frågor och delvis fått svar på några.Jag skickar med dem än en gång. Om statsrådet intekan besvara dem nu tycker jag ändå att de måste fåfölja med i det fortsatta arbetet, som jag vid Gudhoppas inte ska pågå alltför . Jag hoppas ocksåatt översynen verkligen leder fram till något konkret.Hur ska man nå människorna?När kommer information och påverkan att sättasin? Vi vet att anhöriginvandringen är ett problem. Detär lättare att nå dem som först hamnar i flyktingför-läggningar.Vilka kommer att användas för dessa insatser?Hur kommer vi att klargöra att vi intekompromissar?Hur når detta ut till hemländerna? Redan där bor-de de som kommer hit få klart för sig vad som väntar.Jag vill, herr talman, inte se ett enda vanheder-smord till. Jag vill att vårt mottagande av människorsom kommer hit ska vara mer än en öppen famn ochtomma händer. Vi ska ha något att erbjuda. Vi skaställa krav, och vi måste klara detta för alla somkommer. Annars bedrar vi både dem och oss. Vi harinte rätt att låta människovärdet hos dem som kom-mer hit gå förlorat, lika lite som vi ska låta dem tamänniskovärdet från andra.Den översyn som statsrådet aviserar borde redanha lett till konkreta åtgärder. Jag hoppas att den hargjort det, även om vi inte har fått höra det. Så viktigär frågan.Mona svar ger dessvärre inte intryck avden kraftfullhet som jag skulle vilja se. in-vandrare, inte minst kvinnorna, är i det här samman-hanget förlorade.Anf. 11 Statsrådet ():Herr talman! Jag ska återigen börja med att fram-hålla den samsyn som vi har. Men jag vill också säga- vilket är lite märkligt för att komma från en social-demokrat till en moderat - att politiken också har sinabegränsningar. Jag vill inte se något mord över huvudtaget i något land i världen. Jag vill inte se en endaliten flicka eller pojke bli slagen av sin bror, sin pap-pa eller någon okänd, men det finns begränsningar ivad politikens verktyg kan garantera.Detta säger en socialdemokrat till en mode-rat. Men med den insikten vet jag att vi har behov avatt göra mer på de områden som vi här har diskuterat.Det ska vi också göra.Vi har också agerat redan tidigare. Regeringen harinte suttit still utan att alls ha förstärktskyddsåtgärder, ha gett resurser till kvinnoorganisa-tionerna eller ha förmedlat kunskaper till de myndig-heter som har ett ansvar för att möta de berörda flick-ornas oro på allvar, vilket inte alltid har skett.Vi behöver dock förstärka de här insatserna ytter-ligare. Jag hoppas bara kunna pre-sentera en början till ett sådant arbete.Den enda punkt där jag verkligen vill gå emot detsom framhållit gällde det som han ibörjan av sitt inlägg sade om att vi måste bortse frånkön. Jag tycker att det visar att man totalt har miss-förstått vad frågeställningen om kyskhet och värde-ringar handlar om. Det går inte att bortse från kön.Det är kanske just därför att man för mycket har gjortdet som många av de här flickorna inte har mötts medden hjälp och den seriositet som de har rätt att kräva.Missförstod jag på denna punkt berjag om ursäkt, men det kan då vara viktigt för andrasom har lyssnat att vi ändå är överens om att kön harallt med heders- och kyskhetskulturen att göra.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2001/02:213 om an-svar vid företagsnedläggelseAnf. 12 Näringsminister ():Herr talman! har frågatmig om jag avser att ta några initiativ för att delsförstärka skyldigheten för stora företag att ta ekono-miskt och socialt ansvar vid nedläggning av vinstgi-vande verksamhet i , dels stärka samhälletsoch de anställdas makt och inflytande vid stora före-tags beslut om nedläggning eller flytt, dels verka föratt medel från fortsättningsvisinte ska kunna användas till att flytta befintlig verk-samhet mellan olika regioner och länder.Bakgrunden till frågorna är att flera storföretagden beslutat att flytta produktion tilllåglöneländer och lägga ned verksamhet i Sverige.Härvid kan produktionsvillkoren i olika regioner ochländer ställas mot varandra. Som exempel på dettaanges att aviserat att det avser attlägga ned sin produktion av däck i samtidigtsom bolaget ökar produktionen i sin portugisiskaanläggning. Enligt uppgift har bolaget beviljats bi-drag till denna anläggning av portugisiska myndig-heter som delfinansierats av strukturfondsmedel ochgodkänts av kommissionen.Globaliseringens öppna handel och den inremarknaden inom EU bygger i grunden på att företagfattar ekonomiska beslut utan hänsyn till i vilket landverksamheten eller huvudkontoret ligger. Beslutenförutsätts grunda sig på marknadsekonomiska skäl.Upplever människor däremot att utländska ägaretar andra hänsyn än rent ekonomiska och att produk-tion i läggs ned för att flyttas till hemlandetkommer förtroendet för de fria kapitalmarknadernaatt urholkas.Jag har sagt att ochriksdag inte utan protester kan se på om företag flyt-tar utomlands av nationella skäl, utan att vi då tvingasöverväga andra åtgärder för att undvika den här typenav beslut. har flera bedömare pekatpå att regleringarna när det gäller att friställa personali vissa avseenden är hårdare i flera andra europeiskaländer.Mot denna bakgrund har ochArbetsmarknadsstyrelsen fått i uppdrag att kartläggarättsläget i EU:s medlemsstater vad gäller arbetsgiva-rens ansvar vid företagsnedläggelser. Uppdragetkommer att redovisas för regeringen i maj 2002.Min grundläggande inställning är också att struk-turrationaliseringar alltid måste ske under socialtaccepterade former.När det gäller företagens sociala ansvar vid ned-läggning av produktion sker en intensiv diskussionjust nu inom EU. Kravet på företagen på informationtill och samråd med arbetstagare inför planeradeförändringar av produktionen har ökats bl.a. genomdirektivet om europeiska företagsråd.I oktober förra året fattade rådet också beslut omett direktiv om arbetstagarinflytande i ,och det har nått en överenskommelse med parlamen-tet om att anta direktivet om information till ochsamråd med arbetstagare. Formellt beslut förväntasfattas . Den grönbokFrämjande av en europeisk ram för företagens soci-ala ansvar har också ökat medvetenheten och stimu-lerat till debatt om insatser för att främja socialt an-svar bland företagare.Jag vet att alltfler företag tar fram strategier försocialt ansvar som svar på sociala, miljömässiga ochekonomiska påtryckningar. De ser att ett frivilligtengagemang kan bidra till företagets lönsamhet.Regeringen har också tillsatt en utredare meduppdrag att finna former för omställningsavtal somsyftar till att underlätta omställning för arbetstagarevid omstrukturering av verksamheten som täcker helaarbetsmarknaden. Alla arbetsgivare ska ta ett ansvarför sina arbetstagare vid omstruktureringar.Statsminister har vidare, till den 7mars, inbjudit ledande företrädare för företag ochorganisationer till en diskussion med berörda minist-rar för att få till stånd ett informellt och effektivtmeningsutbyte när det gäller regeringens initiativSwedish Social Compact. Detta initiativ syftar till attsamordna och ömsesidigt förstärka arbetet för enhållbar tillväxt genom att få svenska företag att an-sluta sig till riktlinjer och FN:s Global Com-pact.När det gäller bidrag till flyttning av verksamhetvill jag först, för klarhets skull, nämna att det intefinns något särskilt stöd inom gällande regelverk föratt flytta befintlig verksamhet. Jag kan dela CamillaSköld åsikt att regionala stöd i första handska syfta till omfördelning och utveckling av regionergenom nyskapande. Så används också stöden i denabsoluta majoriteten av ärenden.Omflyttningar med hjälp av stöd förekommer, ochfrågan är inte ny. Det pågår också arbete inom EUmed att ändra regelverket för stöd till större regionalainvesteringsprojekt. Syftet är att genom relativt kraf-tigt reducerade tillåtna bidragsnivåer minska riskernaför otillbörlig konkurrenspåverkan och därmed ocksåför omflyttning av arbetstillfällen. har härgivit Europeiska kommissionen ett starkt stöd ochhoppas att beslut om ändrade regler ska kunna fattassnarast möjligt.Inom ramen för arbetet med utvecklingen av EG-rätten finns det dock självklart skäl att även fortsätt-ningsvis ge akt på dessa frågor.Anf. 13 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Det finnsmycket som talar för att det vi har sett i ,, och Kumla inte är några till-fälligheter. Om inget görs kommer vi att se fler ex-empel på förtagsnedläggelser som drabbar orter ochibland hela regioner. har tagit fram rapportersom visar vilken makt storföretagen har och hur bero-ende många regioner är av enskilda storföretags gö-randen och låtanden.De olika insatser och inslag som statsrådet tar uppi sitt interpellationssvar är alla viktiga. Det är viktigtmed omställningsförsäkringar, diskussioner som förspå EU-nivå osv., även om jag och mitt parti särskiltinte i det här sammanhanget ser EU som en bunds-förvant. Det är snarare tvärtom. EU-medlemskapethar minskat inte minst regeringens möjlighet att agerai sådana frågor. Det är viktigt att säga det.Oavsett vad vi tycker om det innebär den inremarknaden att det krävs agerande från ochfrån EU-nivå. Förhoppningsvis har beskedet gått framom hur vi från svenskt håll ser på bidraget. Det äroacceptabelt att EU-bidrag används för att flytta be-fintlig verksamhet. Oavsett om det gäller att flyttaverksamhet till eller från är det oacceptabelt.Visst är det ett bra initiativ att se hur stårsig i jämförelse med andra länder när det gäller kost-nader för företagen att lägga ned verksamhet. Detfinns mycket som talar för att det i är billiga-re än i andra länder och att det finns ett rejält utrym-me för oss att öka kraven.De beslut om nedläggningar som har fattats harsjälvfallet väckt mycket debatt och många känsloreftersom det får så stora konsekvenser. Reaktionernahar trots det varit rätt blandade. Det finns allt frånberättigad ilska och sorg från anställda och ortsbe-folkning till kommentarer som: Det här är bra. Det ärstrukturomvandling, och det måste vi bejaka.Det man då missar är att man inte närmare går inoch tittar på respektive företag. Vad är det för motivoch mekanismer som gör att man fattar ett nedlägg-ningsbeslut? Självfallet ska inte alla företag hållas vidliv i alla lägen. I så fall stod utvecklingen stilla. Menvi måste ha en uppfattning om vad som är en någor-lunda sund strukturomvandling och vad som är ut-tryck för kortsiktig kvartalskapitalism utan socialahänsyn och där drivkraften för att klara konkurrensensnarare är lönedumpning än teknikutveckling.Jag menar att det är väsentligt att tydliggöra det.Det fordras olika insatser vid olika tillfällen. NärDegerfors var på tapeten såg jag en intervju medstatsrådet där man med som modell disku-terade någon form av lagstiftning där man motarbeslut om nedläggning eller flytt av företag som gårmed vinst. I svaret finns inget av det med. Inteheller finns där resonemangen om att man kan behövagå in och titta på vilka motiv som finns till att företaglägger ned och att utifrån de motiven använda olikaverktyg.Här vore det intressant att få ta del av regeringensanalys. Hur beskriver man från regeringens sida defall där man lägger ned företag som går med vinst?Hur ser analysen ut? Delar regeringen uppfattningenatt här fordras särskilda initiativ för att stärka lönta-garna och samhällets möjligheter att gå in? Hur kandessa initiativ i så fall se ut?Anf. 14 ():Herr talman! Den senaste tidens företagsnedläg-gelser i allmänhet, och i synnerhet företagens snabbaflykt till utlandet, väcker berättigade frågor. Därförvar jag nyfiken på statsrådets svar.Näringsministern sade i sitt svar något som jagtolkar som pessimistiskt men framför allt som en oroför att alltför många företag inte vill stanna i vårtland. Det recept som statsrådet skriver ut är tunt ochtar bara upp den ena sidan av saken, nämligen denmer lagtekniska och byråkratiska delen. Jag tror inteatt det räcker att tala om "kartläggning" och att"överväga".Den andra sidan av saken, herr talman, är den radav orsaker som gör att företag ger sig i väg. Bl.a.finns den alltmer påtagliga fjärrstyrning som skergenom att ägarinstansen ligger utanför landet, kanskerentav på en annan kontinent. Därför blir närhetenoch känslan för företaget, dess anställda och samhäl-let på orten inte så emotionellt nära som behövs föratt göra den extra ansträngningen. Det ligger ett stortvärde i att både ledning och ägande finns nära verk-samheten. Det är ett skäl till att jag i motioner - av-slagna av den socialistiska majoriteten i kammaren -och i interpellationer - där jag i och för sig har fått ettoch annat instämmande av näringsministern - föror-dat att svenskt näringsliv, särskilt småföretagande ochpresumtiva nyföretagare, borde uppmuntras ännu merän vad som sker i dag.En sådan uppmuntran skulle kunna bestå i båderegelförändringar och -förenklingar och att se överkostnadsbilden. Småföretagsdelegationen och andrahar påpekat långa rader av elementära förenklingar avregler som skulle underlätta för svenska små ochmedelstora företag. En del har skett, men de mestvitala delarna återstår. Regeringen har visat en trög-het, för att inte säga motsträvighet, som är mycketogynnsam för näringslivet i och som i sin turslår hårt mot de anställda.En ytterligare aspekt på detta är kostnadsbilden,där små och medelstora företag fortfarande dras meden tung utgiftsbild som gör det både svårt att startaoch framför allt att få en vilja att växa.Vi har alla sett de företagsnedläggningar som harfarit fram som en präriebrand över Bergslagen och endel andra orter. Vi kan snart geografiläxan: ,, , , och - inteatt förglömma - , som fortfarande blöderilla.Det är speciellt oroande att de orterna har en ex-trem känslighet som gör att det ensidiga näringslivetmåste kompletteras. Det har gjorts en del, men detåterstår mycket. Jag vill påminna om att det inte ärfråga om traditionella enstaka områden i Norrlandeller enbart Bergslagsbruksorter. Västra Götalandbetraktas som ett gott län, t.o.m. "hett" län. Av de 40orter som lever i riskzonen enligt finns 15 avdem just i . Också områden därvi inte har trott att det finns så allvarliga hot finns nudessa hot tydligt där.Herr talman! Det är därför det finns anledning förregeringen att det goda som har tänkts - jag förnekarinte det - ges en tempohöjning och ett större engage-mang än vi har spårat och som inte går attutläsa av interpellationssvaret.Anf. 15 Näringsminister ():Herr talman! Jag börjar med att kommentera frå-gan om omstrukturering. Styrkan i detta lilla landSverige är att vi förädlar varor och tjänster, att visäljer dem på en utländsk marknad, att de har ett högtförädlingsvärde, att vi kan betala bra löner och där-med har en hög välfärd. Det är grunden.Åren 1990-1992 var det den stora krisen med ennedgång i bruttonationalprodukten . ÖvrigaEuropa hade en tillväxt på . Då var exportan-delen i bruttonationalprodukten . är den45 %. Vi blir alltmer beroende av vår omvärld. Det ärdet som uttrycks i globaliseringen.Det som har varit styrkan i , från industrialismens början till , är att vi harhaft en oerhörd förmåga att vara flexibla. Vi har för-stått detta, vi är öppna för omstruktureringar ochsamhället har spelat en stark roll. Adelsmärket i densvenska arbetsmarknadspolitiken har varit förmåganatt anpassa sig. Adelsmärket i näringspolitiken harhandlat mycket om att ha ett bra samtal med parterna,dvs. med de fackliga organisationerna men inte minstockså med näringslivet. Det är det som vi måste byg-ga vidare på.Vi måste vara öppna för omstruktureringar. Jagdelar uppfattningen att man inte kallt och kyligt kansäga att detta är bra. Det drabbar orter, och det drab-bar framför allt människor. Då krävs det att vi i dennatyp av omstruktureringar har ett starkt socialt ansvar.Något nytt har inträffat, nämligen många varselsom aldrig löses ut. Det läggs ut 10 000, 5 000 eller2 000 varsel, oftast i samband med en s.k. vinstvar-ning. Det gör man för att kunna påverka börsen.Vi vet att av varslen aldrig lösesut. Det syns också inte minst i redovisningen av ar-betsmarknadsläget - som jag ber att få åter-komma till.Sedan finns frågan om företag som läggs ned pågrund av att de är stora, jobbar i en global marknad,gör strukturbedömningar som inte är direkt koppladetill om företag går bra eller dåligt. Ett exempel ärGislaved. Det finns även några andra företag. Därförhar regeringen engagerat - tidigareindustriminister, näringsminister tillika talman - ochHans Karlsson - tidigare LO:s avtalssekreterare - föratt de ska gå direkt i dialog med företagen och kom-munen. Det har varit framgångsrikt. Man harkunnat se vad som är orsaken och vad det är som harbestämt att det har blivit denna omstrukturering. Omdenna omstrukturering har gjorts har man tittat på vadsom kan göras på en bred front, inte bara sett motindividen - som är viktigt - utan också till konsek-venserna för samhället, dvs. kommunen.Ofta har de företag som har lagt fram dessa storavarsel lätt kunnat flytta till ett näraliggande land. Detär till välutbildade människor i sam-hällen som inte fungerade men som funge-rar, och där betalas bara hälften så stora löner. Det ärfråga om produkter som är lätta att göra, dvs. Vi får faktiskt vara öppna fördetta. Hur hanterar vi det här, i , på den ortsom drabbas? Den diskussionen måste vi föra vidare.Jag ber att få återkomma till frågan senare.Anf. 16 ():Herr talman! Jag instämmer i vikten av att ha enbra, fungerande offentlig sektor. Det handlar om attha en väl fungerande arbetsmarknadspolitik, att ha ettbra utbildningssystem, bra kompetensutveckling osv.Det är också viktigt med flexibilitet.Återigen: Det är viktigt att skilja ut olika meka-nismer i det som händer. Om vi bara säger att allstrukturomvandling är bra, riskerar vi att bejaka enutveckling där lönedumpning blir konkurrensmedlet.Det är en väg som vi definitivt inte ska välja.Det är bra att det har tagits initiativ till en dialogosv. Vi får följa upp vad dialogen resulterar i. Jag trorinte att det räcker med att tillsätta en eller två perso-ner för att föra en dialog med storföretagen med tankepå de krav som ställs på vinst och den makt de har.Det kommer snart att visa sig att det behövs någonform av kraftfull lagstiftning för att storföretagen inteska ha den näst intill oinskränkta makt de har i dag.I grund och botten handlar detta om det som ElverJonsson tog upp, nämligen maktfrågor och ägande.LO har tagit fram en viktig rapport om hurägandet blir, dvs. mer ansvarslöst och ansiktslöst. Därsäger man också att det finns risker i att omvand-lingstakten i kan bli för brutal om ägandetinte regleras. Den farhågan delar jag. Man säger attkraven på snabbare omställning innebär att löntagar-nas trygghet försämras och att det finns en uppenbarrisk för ökat motstånd mot utländskt ägande ochstrukturomvandling.Man konstaterar alltså att ägandet måste reglerasför att omvandlingstakten inte ska bli för brutal. LOkonstaterar också att det inte finns någon svensksamsyn i frågor som rör ägandet.Det här är definitivt centralt, menar jag, och defi-nitivt centralt för arbetarrörelsen. Det här är ju en rättallvarlig kritik, som borde kännas extra tung för ettregeringsparti som fortfarande kallar sig arbetarparti.Därför vill också jag pressa på när det gäller denfrågeställningen: ser Socialdemokraterna påägandefrågorna? Har den socialdemokratiska rege-ringen någon uttalad uppfattning? Spelar det någonroll vem som äger?Anf. 17 ():Herr talman! Jag ska inte lägga mig i den mycketnärgångna ideologiska prövning som interpellantenoch statsrådet gör, men jag vill instämma när nä-ringsministern säger att flexibiliteten har varit ettstyrkebälte i svenskt näringsliv. Jag skulle vilja sägaatt det också har haft en demokratisk dimension, somhar varit gynnsam.