prot · GP09124 · 2002-06-13 00:00:00 — Stats- ochregeringschefer, regeringar, parlamentariker från denationella parlamenten och från Europaparlamentetförsöker hitta den nya struktur som bättre passar enny tids villkor men inte minst passar en europeiskunion som är oändligt mycket mer omfattande än densom bildades . Av de sex länderna är vi på vägatt få en europeisk union som omfattar hela ,ett som därmed kan knytas samman i detgrundläggande freds- och frihetsprojekt som Europe-iska unionen alltid har varit.Utskottet säger att när denna process väl är slut-förd kan det finnas skäl att ånyo sitta ned för att re-flektera över hur beslutsreglerna och relationernamellan och Europeiska unionen ska varautformade.I dag utgår vi från att Europeiska unionen egentli-gen inte är någonting annat än vilken internationellsammanslutning som helst, och relationerna mellanEU och denna internationella sammanslutning regle-ras på det sätt som vi alltid har gjort med internatio-nella sammanslutningar. vet vi att Europe-iska unionen, ske lov är jag beredd att säga, är enmycket mer förpliktande organisation än andra somSverige har deltagit i. Och det är just därför att den ärmer förpliktande som den också har visatsig så framgångsrik. När de författningsförändringarinom Europeiska unionen som övervägs väl kom-mer att hamna på bord är jag övertygadom att det finns skäl att se över hur långsik-tiga relationer med EU egentligen ska gestaltas. Debör i grunden följa samma principer som det somriksdagen nu diskuterar, nämligen en beredvillighetatt öppna för att tillsammans med andra återvinnamakt och inflytande som nationalstaten har gjort att vihar förlorat men att göra det på ett sätt som säker-ställer rättssäkerheten, klarheten och entydigheten.Fru talman! Det tredje området handlar om de s.k.rambeslut som har diskuterat vid åtskilligatillfällen . På denna punkt ärdet ett oenigt utskott som går fram. Bl.a. har Mode-raterna sagt att vi inte kan instämma i den uppfattningsom utskottet i övrigt har, nämligen att man ska läm-na öppet för ett godkännande av s.k. rambeslut innanfördragen är slutgiltigt framförhandlade.Må det, fru talman, tillåtas mig att säga att jagtycker att det är egendomligt att så många partier tarså lättsinnigt på konsekvenserna av de rambeslut somnu förefaller bli allt vanligare.Den grundläggande frågan handlar om när riks-dagen egentligen ska ta ställning. Då bör man hålla iminnet att ett rambeslut, när det väl har biträtts avSverige, är folkrättsligt bindande för vårt land alldelesoavsett om nationell lagstiftning på området förelig-ger eller inte. När rambeslutet väl är godkänt harriksdagen enligt detta att anpassa lagstiftningen där-efter. Först därefter vinner rambeslutet ett slags legalkraft i vårt samhälle. är rambeslutet blottoch bart en politisk markering. Det kan vara värt attminnas detta i debatten om terroristlagstiftningen,med ett rambeslut som redan har accepteratmen utan följdlagstiftning och utan att haftmöjlighet att se konsekvenserna av det. Än så längespelar detta rambeslut ingen som helst roll i densvenska rättsliga miljön.Vad säger är att vi visst är bereddaatt biträda sådana beslut. Men vi är inte beredda attbiträda dem innan man vet vad de faktiska konse-kvenserna är för . Det innebär att den lagstift-ning som följer av rambesluten ska företes så attriksdagen, när man godkänner rambeslutet, vet vaddet är man folkrättsligt faktiskt förbinder sig till.Mig förefaller denna princip alldeles förskräckligtsjälvklar. Det är därför jag blir så förvånad när andrapartier bestämmer sig för att nu acceptera en annanlinje.När vi moderater säger nej till den grundlagsänd-ring som föreslås gör vi det därför att idén om attriksdagen ska kunna godkänna icke färdigförhandladeförslag gör det ännu svårare att kräva attregeringen ska förete den nationella lagstiftning somgör det möjligt att bedöma rambeslutets konsekven-ser.Vår ståndpunkt är att när tar ställningska det vara på basis av ett färdigförhandlat men ännuicke "röstat" förslag - som den nationellalagtext som hör till detta företes för bedömning ochdiskussion.Bara på detta sätt, fru talman, går det att på engång säkerställa EU:s effektivitet och medborgarnasrättssäkerhet. På dessa punkter får man inte börjasladda.Många gånger kan ett politiskt beslut i EU ellerannorstädes framstå som angeläget från tusen och enolika utgångspunkter, inte minst när vi förenas i kam-pen mot terrorismen och allt vad den ställer till med.Men desto viktigare är det att i kampen för de ange-lägna tingen säkerställa att kampen förs med blankarättssäkerhetens vapen. Börjar man sladda på dennapunkt då undergräver man rättssamhället här hemmaoch rättssamhället i den europeiska unionen, ochytterst undergräver man tilltron till det goda europe-iska samarbete som EU är det främsta uttrycket för.Fru talman! Jag ber att få yrka avslag på utskottetsförslag i betänkandet i alla delar som inte överens-stämmer med den moderata reservationen, som jag istället ber att få yrka bifall till.Anf. 118 PER ():Fru talman samt ledamöter, åhörare och proto-kollsläsare! har vi en oerhört viktig debatt införännu viktigare beslut. Det gäller grundlagsändringar.I betänkande KU18 finns det förslag till någragrundlagsändringar som är bra och som jag tror att vialla är överens om, nämligen när det gäller ett för-stärkt skydd för utsatta grupper och att kunna tryggarätten till hälsa. Det gäller också grundlagsskydd förmiljön samt samråds- och informationsskyldighet förregeringen gentemot riksdagen.Här finns två viktiga förändringar av grundlagen,nämligen vad vi kallar för 10.2 och 10.5.När det gäller 10 kap. 2 § vill jag läsa innantill urlagförslaget:"kan godkänna sådan överenskommel-se - - - som ingås inom ramen för samarbetet i Euro-peiska unionen, även om överenskommelsen inteföreligger i slutligt skick. "Det där ska man nog tänka väldigt länge och nogapå.I 1 kap. 1 § regeringsformen står det att all offent-lig makt i utgår från folket. I 1 kap. 4 § stårdet att är folkets främsta företrädare. Dettaär oerhört viktigt. har lagstiftningsmakten,budgetmakten och traktatmakten.Vad som håller på att ske, och vad de två för-ändringar som vi diskuterar är tecken på ochinnebär, är att vi frånsäger oss en del av makten. Närdet gäller 10 kap. 2 § frånsäger vi i ossmakt till regeringen. När det gäller 10 kap. 5 § hand-lar det om att frånsäga sig makt till EU.Grundlagen är ju garantin för den nationella själv-ständigheten. Av många kallas det här för ett styrke-bälte - något som ska kunna hålla stånd i alla väder;det ska vara en tröghet och en demokratigaranti.Grundlagen ska kunna sätta gränser.Precis som Per förut nämnde är det när detgäller 10 kap. 2 § så att , med den form avramlagstiftning som föreslagits, bara kommer attkunna lämna sina idéer och sin mening till regeringeni en process fram till det att regeringen fattar slutligtbeslut och färdigförhandlar tillsammans med minis-terrådet. Jag menar att det är helt odemokratiskt ochparlamentariskt felaktigt att inte har denslutliga makten.Som Per sade är det självklart så att vi häri ska ha ett slutförhandlat resultat när vibeslutar oss för om det är acceptabelt eller inte. Viska också ha hela följdlagstiftningen presenterad föross. Allt annat är att ta makt från riksdagen.Som Per också sade är det så att när beslutväl är fattat i rådet är det ett folkrättsligt avtal. Sveri-ge är bundet till det - oavsett vad vi sedan gör medvår följdlagstiftning. Vi är helt enkelt tvingade attleva upp till det här. För mig är detta ett brott mot detsamband som jag utgår från alltid ska finnas mellanansvar och beslutsfattande.Jag skulle för ledamöter också viljanämna den kovändning som gjort sigskyldiga till. Jag gör det bara därför att Per Unckelför talade om lättsinne. Det lättsinnetmåste också ha drabbat fram till alldelesi slutet när det gällde just 10 kap. 2 § då man bytte fotoch inte accepterade den här ändringen i regerings-formen. Det välkomnar jag. har varitemot det här både i och,givetvis, under hela resan i utskottet. Vi lade fram enreservation. lade också fram en reserva-tion, helt likalydande med , och hänvisa-de till vårt yrkande i vår partimotion.När jag då menade att det var likalydande ochville bistå den reservationen ville man från moderathåll inte acceptera detta. Det är nog unikt i vår riks-dag. Argumentet var att vi har helt olika bakomlig-gande motiv. lade till en mening somhandlade om att det hela gällde att stärka EU:s maktoch rättssäkerhet. Jag var beredd att köpa det, efter-som jag tycker att det mellanstatliga samarbetet kange ett starkt EU, och rättssäkerheten är definitivtnågot som jag också gillar. Men jag fick reda på skulle skriva "tills vi inte längre var med", ochdå insåg jag att det inte var någon idé. Men jag kantrösta med att om vi i den förberedandevoteringen inte vinner gehör för vår reservationkommer vi att stödja den moderata.Detta om 10.2.När det gäller 10.5 ska jag läsa ur lagstiftningen.Där står det att inom ramen för samarbete i Europeis-ka unionen kan överlåta beslutanderätt sominte rör principerna för statsskicket. Man kan undravad det handlar om. Jo, det handlar om att lämna överbeslutanderätt till någon som heter samarbetet inomEU:s ram. Man vet inte vem det är, det finns intenågon adressat. Det kan bli vadsomhelst ,det vet vi ingenting om i dag.Vad är detta som kallas principerna för statsskick-et? Ja, under arbetets gång har det hänvisats till 1 kap.i regeringsformen. Det är inte så mycket som står där,men det är väldigt stora möjligheter att tolka det somstår där på olika sätt. Det har varit en känslig fråga,ingen har kunnat precisera det hela bättre än så.Förutom de här principerna för statsskicket ska vialltså kunna lämna ifrån oss i beslutande-makten till någon inom EU, vem vet vi inte, över allade övriga politikområden som inte faller inom princi-perna för statsskicket, vad det nu är. Det innebär helavälfärdspolitiken, familjerätten, barnomsorg, skola,beskattning, socialpolitik. Det innebär i den tredjepelaren det straffrättsliga området, utrikes-, säkerhets-och försvarsfrågor. Detta ska alltså kunna lämnasifrån denna riksdag, som är folkets främsta företräda-re!Vad vi gör är att vi lämnar ifrån oss ett ansvarsom vi har fått av folket. Det är fullständigt oaccepta-belt. Jag förstår inte, och jag skulle kunna användaUnckels ord: Det är lättsinnet som har drabbat andrapartier i den här frågan.Till yttermera visso är det inget behov av den härförändringen. De experter som vi under resans gånghar talat med säger klart och rent ut att det här intebehövs. Men det kan möjligen komma att behövasnär vi haft regeringskonferensen , men då kandet komma många andra olika förslag till förändring-ar. Det är självklart att ingenting i grundlagen skaändras som det inte finns ett direkt behov av det, ochdet finns inte i fråga om 10.5, absolut inte.Till sist till frågan om folkomröstningen. Vi ärnågra som har tyckt att det här är värt en folkomröst-ning, det är den konstitutionella möjlighet vi har. Mendär har det inte gått ihop, och det beror på Vänsternssätt att hantera frågorna. Jag hoppas att KennethKvist kommer att tala om detta. Då vill jag nu genastfråga vem han pratar för, för partiet eller för sig själv,och på vilket sätt han kan förklara partiets politik,som innebär att ni stöder folkomröstningen men intedet här. , som skrev under vädjan om att fåihop 35 namn, har backat ut efter det att partistyrelsensagt nej. sade ert verkställande utskottja. Det här velandet kan jag inte förstå, för att ut-trycka det milt. Det är helt oförståeligt.Jag skulle vilja fråga om han verk-ligen är beredd på att öppna möjligheten att lämnaifrån hela välfärdspolitiken till EU, socialpolitiken,skolan, skatterna, arbetsmarknaden bara för att skyd-da det som kallas principerna för statsskicket? Är detinte just principerna för statsskicket själva kärnan idet? Är det inte att all offentlig makt i utgårfrån folket och att just vi här i är folketsfrämsta företrädare?Jag yrkar bifall till reservationerna 2 och 3.Anf. 119 PER () replik:Fru talman! Det smärtar mig något att behövabörja med att säga att Per har missuppfattatalltihop kring § 10.5. Jag ska berätta varför.Riksdagen är suverän att besluta om vad riksda-gen vill fatta beslut om själv och vad villatt någon annan ska fatta beslut om. Det är riksdagenoch ingen annan än som avgör detta. Sveri-ges riksdag kan alltså fatta beslut omöverlåtelse av allt.Vad utskottet nu gör är att kvalificera under vilkavillkor vissa typer av beslut ska fattas, och det ärviktigt. För att fatta beslut om att överlåta makt som är skyddad av de svenska grundlagarna krävs attde svenska grundlagarna ändras, två beslut med mel-lanliggande val. För andra frågor krävs enligt dagenstilltänkta beslut att de fattas med tre fjärdedels majo-ritet. Det innebär ett dubbelt skydd för maktöverlåtel-se, ett grundlagsskydd för grundlagen och ett kvalifi-cerat skydd för allt annat.Jag håller med Per om att vi inte ska över-låta väsentliga delar av välfärdspolitiken. Jag tyckerinte att EU ska ägna sig åt att beskatta människor närden svenska staten redan beskattar svenska folketalldeles för mycket. Men det kommer att krävas trefjärdedels majoritet i riksdag för att överlåtasådan beslutsmakt till EU.Per kan inte förbjuda genom lag att fatta i riksdag giltiga beslut.Därmed är det han nu säger nej till att medverka tillatt skydda oss från sådana oöverlagda beslut somskulle kunna leda till att EU-samarbetet glider i vägbortom vad riksdag vill ha. Då säger att det inte finns något behov av den här för-ändringen. Då accepterar Per i praktiken ettslags smitväg som EU redan har introducerat, nämli-gen att flytta över beslut från den s.k. tredje pelarentill den första. Det tycker jag från moderata utgångs-punkter inte är en tillrådlig väg.Anf. 120 PER () replik:Fru talman! Jag har inte alls missuppfattat det här,Per , och jag tror att Per förstår migganska väl. Det gäller nämligen att flytta områdenafrån andra, tredje och fjärde pelaren till första pelaren,säger han, om man nu skulle vilja ha överstatlighet.Javisst, det kan man göra , men det kräver ettnytt fördrag, det kräver en ny regeringskonferens ochdet kräver en stor debatt och diskussion i riksdageninnan det görs. Det flyttas alltså till den första pela-ren. Vad som görs är att vi begränsar ett områdeoch säger att detta får vi inte röra, det andra är okej.Jag är också medveten om att det är tre fjärdedelar avriksdagen som då beslutar. Men bara att öppna möj-ligheten att göra detta, principen, som Per Unckelsjälv brukar hävda, varför gör vi det? Jag tror att detsäkert kommer att finnas kloka riksdagar ,men varför gör vi detta? Framför allt: Varför gör videt när vi inte är på det klara med vad re-geringskonferens kommer fram till? Varför inte pre-cis som i fråga om 10.2 låta det vila, gå igenom ochtitta vad det egentligen handlar om innan det är dags?Anf. 121 PER () replik:Herr talman! Skälet, Per , till att somliga avoss tycker att detta är rimligt är att vi tror på deneuropeiska unionen.I Per Lagers sista replik stack ju bockfoten frambakom den konstitutionella ansatsen. Per ochmånga med honom som motsätter sig en föränd-ring av 10 kap. 5 § regeringsformen gör egentligeninte alls detta av omsorg om författningen, utan degör det av omsorg om sina idéer, nämligen att EU skafå ett begränsat mandat.Vi som har kommit in i politiken därför att vi trorpå det europeiska samarbetet - jag tillhör dem - sägeratt europeiska samarbetet har en vidare mening änbara pengar. Den nuvarande regleringen handlar ompengarna. De är viktiga nog, men för freden och fri-heten i finns det samarbetsområden som ärlika viktiga eller t.o.m. ännu viktigare. Då säger vi:Låt oss öppna för att också ska delta i detta!Så kokar denna debatt till slut ned vad jag sedantidigare vet är dess innersta kärna, nämligen fråganom man vill eller inte vill att europeiska samarbetetska bli en livaktig och dynamisk kraft. På den punk-ten står Per och jag på ömse sidor om staketet.Per vill begränsa EU. Jag vill öppna en möjlig-het för att EU på ett ännu bättre sätt än ska kun-na spegla de europeiska folkens strävanden eftersamarbete och återvinnande av ett inflytande somnationalstaterna kan utöva.Anf. 122 PER () replik:Fru talman! Jag vill försvara den nationella själv-ständigheten. Jag anser att EU, den organisation somvi är medlemmar i, ska bygga på mellanstatligt sam-arbete inte överstatlighet. Det är där skiljelinjen går.Dessutom menar jag att det ska finnas utträdespara-grafer m.m. Vi ska ha en omröstning om EMU m.m.Skillnaden är att Per vill ha mer av sam-gående. Jag pratar om samarbete, mellanstatligt sam-arbete som består av självständiga nationer i ettgemensamt arbete. Det är en väldig skillnad. För migkänns det just i den här frågan som viktigast att för-svara vår grundlag, försvara vår självständighet somnation.Anf. 123 ():Fru talman! Låt mig börja den här debatten medatt citera ur det sammansatta konstitutions- och utri-kesutskottets betänkande. Det är ett litet avsnitt somhandlar om vilken karaktär EU- eller EG-samarbetetnu har och hur utskottet ser på fortsättningen. Ut-skottet skriver så här: "Utskottet stöder därför reger-ingens grundläggande utgångspunkt såsom den for-muleras i regeringsskrivelsen och i statsministernsuttalande om en utveckling i huvudsak byggd på destrukturer vi har . EU-samarbetet bör enligt ut-skottet således även i fortsättningen vila på mellan-statlig grund, men när väl nya uppgifter tilldelas EUgenom mellanstatliga överenskommelser skall - därså anses önskvärt - beslutsfattandet kunna ske medkvalificerad majoritet. "Det centrala i detta uttalande är alltså att EU-samarbetet i huvudsak ska bygga på de strukturer somman har och att det ska baseras på mellanstat-lighet.Det har under den här våren och inför den här de-batten sagts mycket om att det är ett avgörande beslutför som nation som ska fattas. Man tänkerdå i första hand på 10 kap. 5 §. Jag vill säga att dethär beslutet inte är dramatiskt. Innebörden är endastatt makt kan överföras till EU. Om ett sådant beslutska fattas avgör senare, liksom vad som i såfall ska överlåtas. Ändringen i 10 kap. 5 § innebärheller inte någon annan möjlighet att överlåta beslutän vad som gäller, och överlåtelsen av beslutenregleras då i regeringsformen 10 kap. 2 §. Om ettsådant här beslut skulle kräva att grundlagen ändrasska grundlagen ändras i den ordning som är före-skriven för grundlagsändringar. Det ska alltså varatvå riksdagsbeslut med mellanliggande val. Det kännsangeläget för mig att understryka det ytterligare. Detär alltså inga ändrade möjligheter eller regler för attöverlåta beslut eller makt, hur man nu vill formuleradetta, på EU.I några sammanhang har det talats om att det härskulle öppna för en gräddfil. Man har misstänkt attdet är en gräddfil som ska öppnas. Jag skulle nogvilja gå så långt i den här debatten att jag säger också har misstänkliggjort förslaget om ändringav 10 kap. 5 §. Det skulle vara någonting dolt bakomdetta, en gräddfil för att man enkelt och smärtfritt skakunna överlåta, som det ibland uttrycks, väsentligadelar av hela nation. Det är naturligtvis intepå det sättet, och jag tycker att det är tillfredsställandeatt utskottet med en bred majoritet har kunnat enasom den formulering i lagtexten som tydliggör detta.Detta är ju ingen ändring av förslaget från regering-ens sida eller från sida, utandet är en precisering, en komplettering, som innebäratt det blir alldeles klart hur de här frågorna i framti-den ska hanteras.Det har också sagts att det inte finns något behovav att göra den här ändringen. Det kan väl vara rätt iden meningen att man inte ser något be-hov av att göra detta. Men jag ser åtminstone två skäl.Det ena handlar om möjligheterna för att ide kommande regeringsförhandlingarna fritt diskuterahuruvida politikområden ska höra hemma i det mel-lanstatliga, pelare 2 och 3, eller i det mera överstatligtinriktade, pelare 1. Om det inte finns en chans attöverlåta beslutsrätt till EU kanske man i stället för-skjuter politikområdena i riktning mot pelare 1. Jagtycker att det vore en mindre lyckad utveckling. Där-för är ett beslut i riksdag om möjlighetatt överlåta till EU ett bra beslut.Jag ser också mera konkret ett annat skäl - och påden punkten är riksdag enhällig. Det handlarom att man vill att EG och EU ska ansluta sig till deneuropeiska konventionen till skydd för mänskligarättigheter och grundläggande friheter. Det är enmycket viktig position i den svenska , där-för att det handlar inte bara om mänskliga rättigheter iEU, utan det handlar om mänskliga rättigheter i helaEuropa. Och hela är inte ens nuvarande EUsamt kandidatländerna, utan det är ytterligare någrahundra miljoner människor med i spetsen.Den europeiska konventionen skyddar alltså mänskli-ga rättigheter på hela den europeiska kontinenten, ochdet vore olyckligt om EU utvecklade sig på det härområdet på ett sådant sätt att man får två system föratt skydda mänskliga rättigheter. Detta är alltså ytter-ligare ett skäl till att man bör öppna för den här möj-ligheten att överlåta till EU.I diskussionen talas det om att det är en avgörandedag . Det handlar kanske inte om fort-bestånd, men i varje fall om att man kan göra precishursomhelst i fortsättningen därför att detta är detenda låset när det gäller att vi ska kunna skydda ossmot att överlåta beslut till EU. Jag tycker att dettaandas en misstro mot kommande riksdagar, en bristpå förtroende för folket i val.Jag tycker inte att en författning ska vara så kon-struerad att den omöjliggör deltagande iutvecklingen av det europeiska samarbetet eller för-svårar utvecklingen av ett europeiskt samarbete. Frå-gor som kan skapas kring väsentliga och aktuellautvecklingslinjer måste alltid kunna prövas av Sveri-ges riksdag och de majoriteter som man där kan fåihop - om jag får uttrycka mig lite vanvördigt. Densvenska författningen bygger faktiskt på att det ärriksdagens ledamöter som är bevarare och bevakareav författningen.Det är inte tänkt att man ska införa några andrainstrument eller system som ska bevaka regerings-formen. Det är vi som riksdagsledamöter som har detyttersta ansvaret för detta. Ansvaret måste vi alltid ta,i alla sammanhang. Jag är alldeles övertygad om attde ledamöter som svenska folket fortsättningsvisväljer är beredda och kapabla att ta detta ansvar ochinte behöver få skrivet på näsan att detta får ni integöra, t.ex. beträffande EU.Det sägs också att vi överlåter eller lämnar över.Det är inte riktigt så om man tittar på vad detta hand-lar om. I grunden har vi ett gemensamt intresse - ivarje fall en mycket bred majoritet i - avatt samverka med andra europeiska stater inom ramenför EU och att delta i en utveckling. Man kanske kanformulera det så att vi har gemensamma intressen. Viär beredda att ta ett gemensamt ansvar, och vi ärberedda att gemensamt fatta besluten.Det är faktiskt så att vi inte överlåter till andra attfatta besluten. Vi ska fatta besluten tillsammans medandra inom ramen för EU. Jag tycker att det finnsanledning att verkligen konstatera att vi tillsammansmed andra ska fatta de, som vi tycker, viktiga ochangelägna besluten när det gäller EU:s framtid ochEU:s utveckling.Vi måste alltså, som jag ser det, delta i den euro-peiska utvecklingen, och vi måste lita på att väljareoch valda är beredda att ta ansvar för att man hållersig till den svenska författningen, den svenska kon-stitutionen. Vi behöver alltså inte, Per ochandra, konstruera lås som innebär att vi omöjliggördeltagandet i en progressiv utveckling.Anf. 124 PER () replik:Fru talman! Nej, vi ska inte vara ett lås i en pro-gressiv utveckling, men vi ska vara oerhört rädda omden grundlag vi har och de förutsättningar som viarbetar under i riksdagen.Jag skulle vilja fråga , som jagvet är en noggrann person, vad han menar med enbred majoritet.