prot · GP0958 · 2002-01-25 00:00:00 — Som jag sade inled-ningsvis blir de andliga frågorna särskilt påtagliga imötet med obotlig sjukdom och död, och just i det härsamtalet finns det behov av att personalen får extrastort stöd. Här kan de kristna kyrkorna tillsammansmed sina motsvarigheter inom andra religioner bli enovärderlig tillgång. Jag hoppas att förslaget om ännuöppnare kanaler mellan samfund och vård tas påallvar av regeringen i den beredning som pågår.Anf. 32 Socialminister ():Fru talman! Jag förstår att egentligenskulle vilja veta hur långt vi har kommit i beredning-en. Jag kan inte redovisa det, inte bara av formellaskäl utan helt enkelt därför att det inte är färdigt. Jagkan bara, just som jag försökte, redovisa min allmäntpositiva hållning till kommitténs betänkande och minambition att följa kommittén så långt det över huvudtaget är möjligt.Jag är dessvärre inte uppdaterad kring det uppdragsom nämner som skulle ha lämnats år2000. Jag ska naturligtvis ta reda på hur det förhållersig med detta. Det är naturligtvis viktigt.Låt mig bara kommentera det som tarupp som punkt 3, nämligen detta med annan kompe-tens och samverkan med kyrkorna, inte bara de krist-na kyrkorna utan också andra kyrkor. Jag tror att detär otroligt viktigt. Jag måste berätta, även om det intehandlar precis om uppfattning, att jag iförrgår besökte fängelset i . Där har man rela-tivt framgångsrikt - mer framgångsrikt än i någonannan del i svensk kriminalvård - utvecklat programför att få de intagna som har drogproblem att kommaifrån sitt beroende och bli drogfria. Där spelar justkyrkan och prästen en väldigt viktig roll som samtal-spartner och stöd för detta motivationsprogram. Dethär är väldigt viktiga delar. Här handlar det om män-niskor som söker ett nytt liv med en ny identitet ochen ny hållning till livet, och här har prästen en viktigfunktion att fylla.Jag är alldeles övertygad om att samarbete medoch öppna kanaler till kyrkan kan spela en väldigtstor roll i detta. Det är inte så att en människa sominte vill ha kontakt med någon som representerarnågot kyrkligt samfund ska tvingas till det, men desom vill ha ett sådant samtal ska ha lätt att få det ochska erbjudas en sådan kontakt. Där tror jag att vi kansamverka, och jag.Anf. 33 ():Fru talman! Som jag sade inledningsvis kanskedet här inte är så mycket debatt utan mer ett menings-utbyte kring någonting som vi båda anser vara myck-et angeläget. Jag tar vara på de ambitioner som jaghör socialministern uttrycka och hoppas på och serfram emot ett förslag från regeringen på de härpunkterna. Jag hoppas, som sagt, att det i långa styck-en kommer att ansluta till det som kommittén harföreslagit.Jag skulle bara vilja avrunda den här debattenmed ett citat som säkert är känt för oss alla. Detta varklokt och väl uttryckt för 2 men är fort-farande väldigt aktuellt på det här området. Det varHippokrates som sade: Alltid trösta, ofta lindra, stun-dom bota.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 2001/02:156 om an-hörigvårdarnas situationAnf. 34 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig delsvilka konkreta åtgärder som regeringen avser att vidtaför att garantera att anhörigorganisationerna får till-räckliga resurser, dels vilka konkreta åtgärder somregeringen avser att vidta för att stödja anhörigvår-darna.De anhörigas roll och betydelse som vårdgivaretill äldre och personer med funktionshinder är numeraväl dokumenterad och erkänd. Den omsorg som ut-förs av familj och andra närstående är mycket omfat-tande och har sannolikt ökat i betydelse under senareår. Jag anser i likhet med att deanhöriga gör en oerhört viktig insats på många sätt.Det är angeläget att de kan få stöd från samhället närde behöver det.För att stimulera kommunerna att utveckla stödettill anhöriga beslutade regeringen om ett treårigtstimulansbidrag på totalt tillkommunerna 1999-2001. Målet var att stödja, un-derlätta och på olika sätt bidra till en ökad livskvalitetför familj och andra närstående.Samtliga kommuner har handlingsplaner förhur anhörigstödet ska utvecklas. Stimulansbidragethar används till bl.a. anhörigkonsulenter somanhöriga kan vända sig till, anhörigcentraler,träffpunkter och utbildning för anhöriga. I de flestakommuner har stimulansbidraget inneburit att med-vetenheten om de anhörigas situation ökat väsentligtoch förbättrat möjligheterna för anhörigvårdare att fåstöd från samhället.Det är viktigt att den här satsningen på stöd tillanhöriga inte bara blir en tillfällig förstärkning. Där-för är det angeläget att finna strukturer och former attförvalta och utveckla de kunskaper och erfarenhetersom har tillkommit tack vare de statliga stimulansbi-dragen. Regeringen, ochLandstingsförbundet har i det avtal som ingicks isamband med den nationella handlingsplanen förhälso- och sjukvården enats om en fortsatt satsning påatt utveckla stödet till anhöriga år 2002-2004. Dettasker inom ramen för de resurser som kommuner ochlandsting tillfördes i samband med handlingsplanen.De frivilliga organisationerna har en viktig rollsom komplement till samhällets insatser när det gällerstödet till anhöriga. Jag anser att det är viktigt attsamarbetet mellan samhället och de frivilliga organi-sationerna ytterligare utvecklas. De tre nationellaanhörigorganisationerna , och har alla fått del avde statliga stimulansbidragen under år 1999-2001 förflera olika utvecklingsprojekt. i årbeslutade regeringen om fortsatt statligt stöd till de treorganisationerna för år 2002.Då , som framställt interpellatio-nen, var förhindrad att närvara vid sammanträdetmedgav andre vice talmannen att istället fick delta i överläggningen.Anf. 35 ():Fru talman! Jag får tacka för svaret till ChatrinePålsson. Jag som går upp i interpellationsdebattenär inte nöjd med svaret. Är det okunskap eller ointres-se som gör att svaret inte var mer utvecklat?Okunskap är ett förlåtande drag. Okunskapen ärstor bland både politiker och tjänstemän när det gälleranhörigvård - även om kunskapen har förbättrats.Anhörig 300 var och är ett fantastiskt projekt, somhar lett till att arbetet med att förbättra anhörigvårdar-nas situation har, precis som socialministern säger,kommit i gång i landets kommuner. Men en delkommuner befinner sig fortfarande i en blygsamuppbyggnadsfas. Vissa kommuner har, efter det attprojektet har avslutats, dragit ned på verksamheten.Projektledare har fått sluta, och människor med andrauppgifter inom äldreomsorgen har fått ta över detsamordnande ansvaret. Därför är det för mig obegrip-ligt att regeringen beslutade avsluta projektet så tidigtoch inte tillförde medel som ytterligare stimulansnågra år.Vi vet att två tredjedelar av det totala omsorgsar-betet utförs av anhöriga. Om vi räknar in de psykisktsjuka och multihandikappade kan det röra sig omnärmare en miljon anhörigvårdare. Utan de anhörigasinsatser skulle sjukvården falla samman.Detta är också en jämställdhetsfråga. Det är inteovanligt att 80-åringar, oftast kvinnor, sköter en starktvårdbehövande jämnårig make i hemmet. Det är inteovanligt att det görs utan eller med otillräcklig hjälpfrån kommunen.Jag har hört att socialministern har träffat repre-sentanter för och diskuterat utökadkunskap och kompetens inom demensvård och ävenett nationellt kunskapscenter. Det är bra.Har socialministern suttit ned med Anhörigrådetsordförande? Det går inte att tro det. Det är ingen ökning. Menbehovet är så mycket större, just på grund av stimu-lansbidraget och att kunskaperna har ökat. Behovet avopinionsbildning har därmed väckts.Avser socialministern att öka bidraget till , som trots allt är en organisation som arbetarför de anhöriga?Anf. 36 Socialminister ():Fru talman! tycker inte att sva-ret är tillräckligt. Men vi har faktiskt försökt att svarapå de frågor som har ställts. Det finns en rad bekym-mer i kommunerna när det gäller ett inte tillräckligtstöd till de anhöriga. Det finns säkerligen områdendär inte heller det nationella stödet är tillräckligt. Mendet var ett ärligt försök att svara på de frågor som harställts.Låt mig då få svara på de kompletterande frågorsom har ställt.Först och främst har vi den arbetsgrupp vi harkommit överens med om att till-sätta. Den ska i första hand sammanställa kunskaperom personer med demenssjukdomar och om situatio-nen för anhöriga till personer med demens. Vi sadeatt det också kunde handla om mer vida frågor, enmer tvärvetenskaplig hållning. Vi ska söka kunskapöver hela området.Frågan om behovet av ett nationellt kunskap-scenter bör diskuteras i en sådan arbetsgrupp. Vi haratt välja mellan att använda som strategi att stärkaanhörigorganisationernas ställning i samhället, gedem resurser för att skapa kompetens, eller att se detsom en samhällelig uppgift att skapa ett kunskap-scenter. Denna avvägning bör man diskutera medandra organisationer. Det kan vara en viktig fråga attdiskutera i arbetsgruppen. Regeringen kommer inomde närmaste veckorna att redovisa direktiv för ensådan arbetsgrupp och se till att den kan komma igång med sitt arbete snabbt.Sedan var det stödet till anhörigorganisationerna.Två av de tre organisationerna, , får stöd i egenskap av handi-kapporganisationer. har de dessutom fått stöd förfortsatt telefonjourverksamhet. Staten har anslagitsärskilda pengar för detta.Det är en märklig situation när det gäller . faller mellan alla regler. Det äringen handikapporganisation utan just ett anhörigråd.Nu har vi sett till att får stöd för det häråret. Jag menar att man måste hitta ett sätt att ge långsiktigt stöd, dvs. räkna med stöd försådan verksamhet även om den inte passar in i nuva-rande regelverk. Det gäller också andra organisatio-ner som har motsvarande roll i samhället, dvs. gerstöd till människor som endera är sjuka eller är anhö-riga. Den typen av organisationer behöver samhälle-ligt stöd.Vi behöver en långsiktig strategi för att hitta for-merna för att ge stöd till sådana organisationer.Anf. 37 ():Fru talman! Jag är glad för att socialministern harsvarat att det behövs ett långsiktigt stöd. Kristdemo-kraterna väckte en motion under allmänna motionsti-den där man diskuterade hälso- och sjukvården. Vilade fram konkreta förslag på hur ett nytt organisa-tionsbidrag kan inrättas för just den typen av stöd tillAnhörigrådet. När ett stimulansbidrag lämnas, Anhö-rig 300, som ger till resultat att något växer fram -man ska låta alla blommor blomma i kommunerna -gäller det att ta till vara de eldsjälar som har trättfram. Jag tycker att vår motion i den delen har blivitstyvmoderligt behandlad i socialutskottet.Vad händer efter projekttiden, socialministern?Jag har varit i kontakt med länssamordnare i helalandet. I min egen del av , , ser detolika ut. Tyvärr har ingen av kommunerna ett lång-siktigt och strategiskt tänkande när det gäller attstödja anhörigvårdare. Det bekymrar mig. Det finnsnu pengar i denna stora penningpåse. En del kommu-ner behåller den verksamhet som har kommit i gångunder stimulansperioden, men det sker ingen utök-ning. Det saknas forskning och faktaunderlag tillpolitiker, så att de kan förstå vikten av att stödja an-höriga. Vi vet att framtiden ser så ut att anhöriga äveni fortsättningen kommer att få ta ett stort ansvar -men de kanske inte har möjligheten.Det saknas kunskap. Det saknas anslag. Det sak-nas forskning för att få bra beslutsunderlag. Vadämnar socialminister göra i dennafråga?Anf. 38 Socialminister ():Fru talman! Fördelen med projekt och projektstödär att man vet om att verksamheter kommer i gång.Anhörig 300 innebar att en rad verksamheter kom igång som inte hade funnits tidigare eller att verksam-heter som hade funnits tidigare fick helt nya möjlig-heter.Nackdelen med projekt är att projekttiden tar slutoch att man inte är säker på att verksamheten kanfortsätta. God verksamhet kan få svårigheter.Tanken med hela projektet var att det skulle ledatill att varje kommun skulle utveckla ett eget programför anhörigstödet. Det skulle vara ett initiativ för attfå upp kommunernas verksamhet på en högre nivåoch för att kommunerna sedan skulle utarbeta planerför sin egen verksamhet. Kommunerna skulle i enlig-het med principerna bakom socialtjänstlag osv. taansvar.Det intressanta och viktiga att påpeka är att samt-liga kommuner har sådana program. Jag har fått enbild av att de allra flesta kommuner har ambitiösaprogram och att det faktiskt innebär att den verksam-het som har startats hos dem ska fortsätta.Det gör mig lite bekymrad när att verksamheten på många områden i självaverket avvecklas. Det finns anledning att hålla ögo-nen på detta och att i diskussioner med kommunför-bund och kommunvärlden påpeka att avsikten medhela detta projekt var att kommunerna skulle öka sinaambitioner och inte efter projekttidens slut dra ned påverksamheten.Anf. 39 ():Fru talman! Det är bra att socialministern tar tillsig just frågan om vilken information vi som är ute ilandet får.Jag vill också skicka det jag har sagt om med socialministern. Man har fått 250 000,men man hade behövt 500 000 för att kunna klara denverksamhet man har . Det är människorsom är arbetar ideellt, som bekostar detta med egnapengar. De flesta av de människor som engagerar sigi är sådana som har varit eller fortfaran-de är anhörigvårdare, med brist på tid och brist påresurser. De engagerar sig för en sak och vill delamed sig av den kunskap som de har. En sak ska viveta, och det är att anhörigvårdare är experter på sinaanhörigas både sjukdomstillstånd och behov. Detgäller därför att kunna stödja dem.Jag hoppas att socialministern tar detta med sig,att vi utökar stödet till , att socialminis-tern tackar ja till den inbjudan som jag vet att han harfått från att medverka på deras konfe-rens eller årsmöte och att han sitter ned med ordför-anden och tar reda på hur det egentligen står till blandanhörigvårdarna ute i vårt land.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 2001/02:181 om liv-räntaAnf. 40 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att livränta skakunna fastställas i nära samband med att sjukpensionbeviljas.Frågan om vad som kan göras för att beslut omlivränta ska kunna fattas tidigare än vad som sker har behandlats i regeringens proposition2001/02:81 Vissa arbetsskadefrågor m.m. Propositio-nen lämnades till . Ipropositionen angavs fyra områden som behöverförändras för att anspråk på arbetsskadeersättning skakunna prövas tidigare än vad som sker för närvaran-de. Dessa områden är anhängiggörande av arbetsska-deärenden, koncentrerad handläggning, fastställandeav livränteunderlag och tidpunkt för beviljande avlivränta.Frågorna om anhängiggörandet av arbetsskadeä-renden och tidpunkt för beviljande av livränta har fåtten lösning genom de förslag som lämnas i propositio-nen.Till skillnad från många andra socialförsäkrings-förmåner krävs inte skriftlig ansökan för rätt tillersättning från arbetsskadeförsäkringen. Därmedsaknas det en tydlig ordning som visar när det finnsett ersättningsärende som ska prövas av försäkrings-kassan. När en arbetsskada inträffar anmäls detta,oavsett om den är förenad med inkomstbortfall ellerinte. Anmälningen medför dock inte att den försäkra-de framställer ett ersättningskrav som måste prövas.Enligt en särskild bestämmelse ska försäkringskassanpröva frågan om den försäkrade har ådragit sig enarbetsskada endast i den mån det behövs för att be-stämma rätt till ersättning enligt LAF. Det anmäldaärendet kan därför bli liggande eller arkiveras pågrund av att det inte framgår att det finns anspråk påersättning. Detta missförhållande rättas till genomförslaget att den som vill få sin rätt till ersättning frånarbetsskadeförsäkringen prövad ska ansöka skriftligtom detta.När det gäller frågan om liv-ränta ska kunna utges är reglerna såotydliga att handläggningen försvåras. Regeringenhar därför i propositionen föreslagit att reglerna omdetta ska ansluta till vad som kommer att gälla försjukersättning och aktivitetsersättning. Det innebär attlivränta ska kunna beviljas om nedsättningen är var-aktig eller kan antas bli bestående för en tidsbegrän-sad period om . Tidpunkten när rätt tilllivränta föreligger blir därmed lättare att fastställa.Med en sådan formulering är rätten till livränta inteberoende av om sjukersättning eller aktivitetsersätt-ning faktiskt beviljas. Arbetsskadelivränta kommerfortsättningsvis att kunna beviljas även i situationerdå villkoren för sjukersättning eller aktivitetsersätt-ning inte uppfylls.Anf. 41 HANS ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka IngelaThalén för det mycket positiva svaret på interpella-tionen.Det är väldigt bra att regeringen har tagit den härfrågan på allvar. Det är inte någon bra ordning, somdet är , att en människa som drabbas av enolycka som kanske leder till livslång invaliditet ocksådrabbas mycket svårt ekonomiskt i en lång väntan påatt få ut en ersättning som man har rätt till. Därför ärdet bra att regeringen har tagit tag i frågan och lagtfram förslag till lösningar på problemet.Jag är också övertygad om att det här kommer attförkorta handläggningstiderna, och det är mycketvälkommet.Jag måste erkänna att jag själv inte är så insatt ihur systemet kommer att fungera att jag kan avgöraom dessa förändringar kommer att lösa hela det pro-blem som jag har tagit upp i min interpellation. Jagvill därför fråga om hon nu känner sigövertygad om att de ändringar i lagstiftningen somhon har föreslagit faktiskt leder till att man löserproblemet med den väldigt långa väntan som kanuppstå på att få en livränta fastställd.Anf. 42 Statsrådet ():Fru talman! Bakom arbetsskadeersättningsanspråkoch anspråk på livränta finns väldigt många olikasituationer. Som jag har beskrivit i mitt interpella-tionssvar har vi gått igenom just de kompliceradetidpunkter som har varit ett hinder för att kunna utre-da om det är möjligt att betala ut en livränta, antingenvaraktigt eller för en tidsbegränsad period.Med det förslag som har på sitt bord harvi röjt undan de hinder som vi ser som de störs-ta.Det finns naturligtvis behov av att gå igenom hurkunskapen utvecklas. Det pågår också ett arbete somvi har initierat med anledning av arbetsskadeförsäk-ringsförslaget, som handlar om att få en starkarekoncentration av handläggningen och därmed ocksåen fortlöpande ökad kompetens. Vi behöver också seöver en fråga som det nu pågår en utredning om,nämligen på vilket sätt man ska beräkna livränteun-derlaget för förfluten tid.De här fyra delarna kommer, alldeles tveklöst, attsammantaget innebära att de enskilda skadade kom-mer att få en betydande lättnad när det gäller att fåbesked och få sin sak prövad i rimlig tid. Självfalletkommer det att kvarstå komplicerade bedömningsä-renden, som förmodligen för den enskilde kommer attupplevas som att man får vänta alltför länge.Jag menar dock att detta i det stora hela kommeratt innebära en betydande lättnad, framför allt för denenskilde men också för hela handläggningen av beslutom livränta.Anf. 43 HANS ():Fru talman! Som jag sade förut är jag, precis somIngela , övertygad om att det här kommer attleda till betydande förbättringar för de drabbade. Detär bra.Det kvarstår ju en viss osäkerhet i de enskildafallen. Det är alltid många besvärliga situationer somär svåra att förutse. Jag tolkar beskedsom att regeringen är beredd att fortsätta att följafrågan och, om det behövs, återkomma till riksdagenom det skulle visa sig att de här åtgärderna inte ärtillräckliga. Har jag då tolkat statsrådet rätt?Anf. 44 Statsrådet ():Fru talman! har tolkat mig alldelesrätt.Det här en oerhört stor fråga, och den har stor be-tydelse för enskilda som drabbas av skador eller sjuk-domar i arbetslivet. Min bedömning är att det härkommer att innebära en betydande lättnad.Skulle det framöver visa sig att detfinns skäl att göra ytterligare förbättringar när detgäller t.ex. bedömningen av livränta kommer vi att gåin och förstärka insatserna ytterligare. Vi vill skapaen organisation som gör att människor kan känna sigtrygga med både själva försäkringen och hanteringenoch administrationen runtomkring.Anf. 45 HANS ():Fru talman! Jag vill avslutningsvis tacka IngelaThalén för svaret på interpellationen. Att denna fråganu förs framåt kommer att ha stor positiv betydelseför dem som drabbas av skador ute på arbetsplatser-na.Överläggningen var härmed avslutad.10 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition2001/02:92 Avskaffande av medborgarskapskrav föradvokater m.fl.Bostadsutskottets betänkande2001/02:BoU3 Hyresgästinflytande vid ombyggnadoch andra hyresrättsliga frågorSocialutskottets betänkande2001/02:SoU5 Bildande av ett familjemedicinsktinstitut m.m.Justitieutskottets betänkande2001/02:JuU6 betänkanden2001/02:LU7 Förmyndare, gode män och förvaltare2001/02:LU9 Faderskap, vårdnad och umgänge, m.m.2001/02:LU11 Associationsrättsliga frågor11 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 25 januari2001/02:201 av () till miljöministerKjell LarssonInfrastrukturen i Sundsvallstrakten2001/02:202 av () till statsministerGöran PerssonForskningsbaserade åtgärdsprogram mot mobbning2001/02:203 av () till statsministerGöran PerssonEkeskolanInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 29 jannuari.12 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 25 januari2001/02:591 av () till närings-minister /02:592 av () till näringsmi-nister i län2001/02:593 av () till näringsministerBjörn RosengrenBredbandsutbyggnaden2001/02:594 av () till statsrådetIngela ThalénAdoptionslagstiftningen2001/02:595 av () till statsrådetIngela ThalénVårdbidrag2001/02:596 av () till statsrådet /02:597 av () till statsrå-det /02:598 av () till justitiemi-nister /02:599 av () till justi-tieminister mot barnpornografi2001/02:600 av () till fi-nansminister /02:601 av () till utrikesmi-nister /02:602 av () tilljordbruksminister i Beijing2001/02:603 av () till statsrådet /02:604 av () till statsrådet s.k. hedersmorden2001/02:605 av () till statsrådetIngegerd WärnerssonIntagningsprov2001/02:606 av () till utbild-ningsminister kvinnliga professorer2001/02:607 av () till utbild-ningsminister för högskolor och universitet2001/02:608 av () till näringsmi-nister /02:609 av () till närings-minister flygplats2001/02:610 av () till social-minister mot äldre2001/02:611 av () till statsrådet redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 29 januari.13 § Anmälan om skriftliga svar på frågorAnmäldes att skriftliga svar på följande frågor in-kommitden 25 januari2001/02:427 av () till finansmi-nister för entreprenörer2001/02:539 av () till näringsmi-nister fordon på vägarSvaren redovisas i bilaga som fogas till riksdagenssnabbprotokoll tisdagen den 29 januari.14 § Kammaren åtskildes kl. 11.00.Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen.Innehållsförteckning1