prot · GQ0923 · 2002-11-26 00:00:00 — De har redan gjortdet när det gäller femåringarna och funderar på attgöra det när det gäller fyraåringarna därför att de inteklarar det på något annat sätt. Så ser verkligheten ut,och det är ju den vi måste förhålla oss till.Det är utifrån detta som jag ställde frågan omstatsrådet kunde tänka sig att använda de 1,2 miljar-derna som finns avsatta i budgeten - för de finns judär - till att först se till att kvaliteten är hög och sedansuccessivt införa den allmänna förskolan. Men svaretpå den frågan blev ett nej. Då vill jag gärna höra vadstatsrådet tänker göra i stället. Kommunerna har detnämligen oerhört kärvt. Väldigt många kommunerhöjer skatten , även sådana som har försökt liggalågt. I min egen kommun, , kommer skattehöj-ningen att gå till ett utjämningssystem som finnsmellan kommunerna. Det blir alltså inga extra pengartill förskolan där. Det här är en rävsax för kommu-nerna. Då kan inte det ansvariga statsrådet bara vältraöver hela ansvaret.Barnen går inte i repris. När de här utvärderingar-na är klara, som ska göra ännu än gång,har vissa barn redan hunnit igenom förskolan. Fråganär vad som har hänt med dem när de som 1-3-åringarhar gått i barngrupper med upp emot 20 barn i varjegrupp.Anf. 9 ():Herr talman! God barnomsorg är också en frågaför oss män. Det vill jag gärna påpeka. Det är trevligtatt många kvinnor debatterar detta, men det är en likaviktig fråga för oss män.Det som fick mig att begära ordet var emellertiden helt annan sak. Det var som förtroen-deman. Om statsrådet har suttit med enafoten i varmt vatten och den andra i kallt vatten vethon att det genomsnittligt blir väldigt bra, men detkänns ändå väldigt olika på olika håll. Så är det ocksåmed finansieringen av maxtaxan. Om man ser påföräldrarna har det i de kommuner som har haft högataxor - jag bor själv i en sådan - varit bingo för hög-inkomsttagarna. Det har också varit bingo för dekommuner som har haft låga taxor och fått ett väldigtbra statsbidrag. är en sådan kommun.När statsrådet säger att maxtaxereformen är välfinansierad stämmer det för ett genomsnitt. I mångakommuner har det blivit väldigt påfrestande för skat-tebetalarna. Andra kommuner har det blivit mycketbra för. Det måste man beakta när man talar om detta.Det är väldigt farligt att använda genomsnittsvärden.Vi har många kommunalpolitiker runtom i landet somhar en helt annan verklighet att arbeta med än densom statsrådet arbetar med.Jag vill också säga något om en sak som de tidiga-re talarna har varit inne på. Det är självklart att max-taxereformen som sådan har skapat ökad efterfråganbåde på lokaler, vilket har krävt investeringar, och påförskollärare. Det har inte funnits något sambandmellan tillgången på lärarna och den efterfrågan somhar uppstått. De har kommit i otakt.Anf. 10 Statsrådet ():Herr talman! Jag ska börja med att kort kommen-tera inlägg. När det gäller finansie-ringen av maxtaxan var och rege-ringen överens om att detta var det mest rättvisa sät-tet. Kommuner som själva valt att ta in en högre skattoch sänka sina avgifter skulle inte förlora på det.Det framställs ofta som ett problem med den öka-de efterfrågan av förskolan: Det är så många barnsom nu vänder sig till förskolan. Vi behöver intediskutera och träta om huruvida barngrupperna är förstora. Jag tror att vi är helt överens om det. Det är inteheller det som ska utreda. Det som utreder och återkommer med är omdet har skett någonting i samband med maxtaxan sominte bara handlar om finansiering. Det gäller ocksåvolymökningen, ökningen av antalet barn. Det är detsom återkommer till, inte för att tala omhur många barn det finns i varje barngrupp.Eftersom vi ser att det är för många barn i varjebarngrupp vill vi göra en satsning under mandatperi-oden. Vi har lovat att tillföra förskolan 2 miljarderkronor för att anställa ytterligare 6 000 personer föratt barngrupperna ska minska och personaltäthetenöka. Vi hoppas att denna satsning ska kunna visaresultat . Barngrupperna är för stora. Detär inte det som det handlar om.Sofia, i valrörelsen övergav ni det som iCentern kallar den gamla hemmafrumodellen. Där-med har ni i vissa delar anslutet er till Socialdemo-kraternas familjepolitik. Däremot orkade ni intestödja vår politik med riktade statsbidrag till kommu-nerna när det gällde mer personal i skolan. Vi har nusom ambition att ge ett riktat stöd till kommunernaför att stötta upp personaltätheten i förskolan. StöderCenterpartiet denna politik?Det är svårt att utreda maxtaxan innan den har fåttverka. Jag avser att återkomma efter ochdiskutera den ytterligare.Anf. 11 ():Herr talman! Jag förstår utifrån vad regeringen hargjort att det inte kan vara särskilt lätteller roligt att ta över situationen, varken när det gäl-ler resurser eller förslag från regeringens sida. Detvore ändå intressant att få höra den nya ministernstankegångar. Vad finns det för strategier framöver föratt kunna stärka kvaliteten?Helt plötsligt fick vi höra att för de 6 000 perso-nerna som ska in i förskolan under kommande period- vad det nu är - ska man tillsätta 2 miljarder. Det harvi inte sett i budgeten. Jag undrar när de två miljar-derna kommer? Är det något nytt som man kommeratt lägga fram? Är det för att anställa dem, eller skadet gå till studiemedel för att det ska kunna utbildasfler? Det handlar ju om att inte hamna i den ondacirkeln att kommunerna helt plötsligt kan anställamen att det inte finns personal. Det är viktigt att detfinns pedagoger tillgängliga.Vi har en tanke kring detta. Vi ökar antalet platserpå lärarutbildningen. Vi ser också till att kommunernafår mer resurser.Statsrådet försökte ställa ett par frågor till mig.Jag svarar gärna på dem vid ett annat tillfälle. Just nuär det jag som får möjlighet att ställa frågor.Statsrådet kan egentligen inte svara på någon avde enkla frågor som jag har ställt. Den ena var: Vilkaåtgärder avser ministern att vidta för att förstärkapersonalresurserna till förskolan? Den andra var:Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att stärkakvaliteten i förskolan? Det är två väldigt enkla frågor.Det jag kan tolka som ett svar från regeringens ochstatsrådets sida är att man tänker återkomma när manhar funderat klart på en lösning. Då ska man åter-komma och säga om man har resurser och möjlighe-ter att göra någonting. Detta borde man ha tänkt pålite tidigare. Sätter man en stor reform i sjön måsteresurserna och framför allt strategin finnas där.Återigen: Vilken är strategin för att vi ska få flerpedagoger och öka kvaliteten i förskolan?Anf. 12 Statsrådet ():Herr talman! Jag upprepar att reformerna är fulltut finansierade. När det gäller satsningen på kvalite-ten handlar det om 6 000 fler vuxna. Under periodenavses naturligtvis mandatperioden. Jag hoppas att viska se resultat . Det är mina korta svar påfrågorna.I fråga om lärarrekryteringen har regeringen iregleringsbreven gett högskolan en väldigt tydligsignal om att särskilt beakta behoven av att utbildalärare till förskola, förskoleklass och fritidshem. Medden nya lärarutbildningen går det inte att säga att manutbildar sig till bara förskollärare. Därför håller vi påatt se över hur många som faktiskt söker, hur mångasom kommer att examineras och hur många somväljer inriktning mot tidiga åldrar. Det är en fråga förvarje högskola hur mycket man kan styra in mottidigare åldrar. De har genom regleringsbreven blivituppmanade att ta tag i det.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2002/03:34 om åt-gärder för att behålla och nyrekrytera personligaassistenterAnf. 13 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mighur jag avser att ytterligare utveckla assistansrefor-men och vilka åtgärder jag avser att vidta för att klararekryteringsbehovet av personliga assistenter.Målet för handikappolitiken är att samhället skautformas så att människor med funktionshinder blirfullt delaktiga i samhällslivet och får samma levnads-villkor som andra. Syftet med personlig assistans ochassistansersättning är att stärka den enskildes möjlig-het att leva ett självständigt och oberoende liv.Assistansreformen har inneburit ökad valfrihet,större inflytande och bättre livskvalitet för personermed omfattande funktionshinder. Regeringen anseratt det är mycket viktigt att intentionerna i assistans-reformen vidmakthålls.Alltfler personer beviljas assistansersättning. Un-der 2001 hade 9 800 personer assistansersättning. I årberäknas 10 600 personer ha assistansersättning, detvill säga en ökning med 800 personer. I ge-nomsnitt beviljades dessa personer assi-stansersättning per vecka.Som nämner reformeradesreglerna för assistansersättningen den 1 januari 2001.Från och med denna tidpunkt får de personer sombeviljats assistansersättningen före 65-årsdagen rättatt behålla den. fick personer som förloraträtten till personlig assistans och assistansersättningpå grund av den tidigare åldersgränsen rätt att återfåassistansen. hade 783 personer över65 år assistansersättning.Regeringen räknar med att utgifterna för assistan-sersättningen kommer att fortsätta att öka flera årframåt, bland annat till följd av att åldersgränsenändrats men även av andra skäl. Riksförsäkringsver-ket konstaterade i en analys från att de per-soner som får assistansersättning bedöms tillhöra denavsedda målgruppen. Ökningen av antalet personermed assistansersättning och antalet timmar visade sigbland annat bero på en ökad kännedom om reformen- dels en kännedom om vad reformen kan ge i formav självständighet och oberoende, dels en kännedomom vilka krav som kan ställas på assistansens inne-håll. De unga människor som vuxit upp med assi-stansreformen vet vad rätten till assistans innebär ochställer också krav därefter.Den personliga assistenten spelar en nyckelroll iförverkligandet av reformen. Det är avgörande att desom beviljats rätt till personlig assistans också iframtiden har möjlighet att rekrytera assistenter ochatt de har möjlighet att aktivt påverka vem eller vilkasom anställs. tillsatte därför regeringenen arbetsgrupp som bland annat skulle analysera devillkor som påverkar möjligheten att rekrytera per-sonliga assistenter, såsom arbetsmiljö, arbetstider,utbildning med mera. Arbetsgruppen skulle ävenföreslå åtgärder för att motverka en framtida brist påpersonliga assistenter.Rapporten, Rekrytering av personliga assistenter,inlämnades till regeringen . Arbets-gruppen valde att presentera sina förslag och bedöm-ningar i nio punkter, en del mycket allmänt hållna ochandra mer precisa. remissbehandladesrapporten, och sammanställningen visar att de allraflesta remissinstanser ställer sig positiva till försla-gen.Arbetsgruppen ansåg att Föreningen och In-tressegruppen för assistansberättigade, IFA, är läm-pade att hålla samman tre av förslagen. Dessa treförslag - utbildningens utformning för personligaassistenter, vägledning och kunskapsunderlag tillarbetsgivare samt en informationssatsning om yrketpersonlig assistent - har sammanställts till tvåprojekt. Projekten beviljades medel ur Allmännaarvsfonden respektive september i år.Vad gäller övriga förslag och bedömningar villjag nämna att arbetsgruppens förslag om uppföljningoch utvärdering med fokus på rekrytering ingår i detuppdrag om kompetensförsörjning inom vård ochomsorg om äldre och funktionshindrade som rege-ringen gett till och nio andra myndig-heter.När det gäller förslagen om assistansersättning isamband med vård på institution och i samband meddödsfall bereds detta inom . Jagavser att återkomma i dessa frågor, som till syvendeoch sist handlar om den personliga assistentens an-ställningstrygghet.Anf. 14 ():Herr talman! Först vill jag tacka för svaret på mininterpellation. Jag vill också passa på att hälsa stats-rådet välkommen till viktiga medverkade jag ien debatt som Intressegruppen för assistansberättiga-de, IFA, inbjudit till. Vi var flera representanter frånriksdagspartierna som fick del av deras kloka ochinsiktsfulla åsikter. Vi fick också kunskaper om assi-stansreformens stora betydelse och hur den fungerar,och inte fungerar, i praktiken.Jag var med i motsvarande debatt se-dan. Tyvärr upprepades i mångt och mycket sammabekymmer och kritik nu som då. Det rör sig om attassistansersättningens nivå inte hänger med kost-nadsutvecklingen. Det är också hög omsättning ochsvårt att behålla och nyrekrytera personliga assisten-ter. Assistenternas dåliga löne- och arbetsvillkor ochbehov av utbildnings- och kompetensutveckling togsupp, liksom förslag om uppsägningslön i sambandmed brukares dödsfall. Det är ett problem att det inteutgår någon ersättning för den tid brukaren vistas påinstitution, vilket skapar otrygghet hos såväl brukaresom assistenter.Andra områden där tillämpningen ifrågasätts ärtill exempel makars ansvar för hem och hushåll närden ene har personlig assistent. Även barns rätt tillpersonlig assistent belystes. Det är ingen tvekan omatt tillämpningen i speciellt de två senare frågornaskiljer sig över landet.Problemen är kända. Förslag till lösningar finns.Riksförsäkringsverket aktualiserade förslag för fleraår sedan. Den arbetsgrupp som statsrådet nämndetillsattes och har lagt fram konkretaförslag för att underlätta rekrytering av personligaassistenter. Nästan ingenting konkret har dock ännuhänt, vilket också bekräftas av svaret. Det är jag ochmånga med mig mycket kritiska till. Vi kan inte läng-re nöja oss med ord. Det krävs handling. Och det ärallvar! Den mycket viktiga assistansreformen stårfaktiskt och faller med tillgången på bra personligaassistenter.Fyra femtedelar av statsrådets svar beskrev mål,hur uppskattad reformen är och hur den har utvecklatshittills. Här behövs egentligen ingen diskussion, för ide delarna är vi helt överens. Jag har i stället tre följd-frågor som mer knyter an till mina interpellationsfrå-gor.1. Schablonersättningens nivå är ett bekymmer. Vivet att det har lagts fram förslag om en höjningfrån . Kommer den höj-ningen?2. Har inte statsrådet några idéer och visioner införframtiden om hur assistansreformen kan och börutvecklas?3. Assistansersättningen i samband med vård påinstitution och i samband med dödsfall är frågorsom bereds, svarar statsrådet. När övergår be-redning till förslag och åtgärd?Anf. 15 ():Herr talman! Alla anser vi attassistansreformen är viktig och central för svenskhandikappolitik, så också vi kristdemokrater. Men detfinns också anledning till oro, och därför tycker jagatt det är väldigt bra att har ställtden här interpellationen och aktualiserat ämnet. Detbehöver resoneras väldigt mycket om assistansrefor-men för att vi ska kunna hålla den vid liv och hållakvaliteten i reformen ute i kommunerna.Den första frågan som ställerär hur statsrådet avser att utveckla assistansreformen.Med anledning av den vill jag säga med skärpa attmånga handläggare ute i kommunerna upplever attdet är oerhört svårt att tillämpa LSS när det gällerpsykiskt funktionshindrade. Därför beviljar man oftainsatserna ute i kommunerna utifrån SOL i stället förLSS. Vi vet också att det varierar mycket kraftigtmellan olika kommuner om man tillämpar SOL ellerLSS. Hur mycket som beviljas den enskilde varierarockså, med många konflikter och överklaganden somföljd. Det leder också till att den enskilde upplever sigorättvist behandlad, till och med utsatt och kränkt.Man upplever att man inte får det man är berättigadtill.Oklarheterna i tillämpningen för de enskildahandläggarna i kommunerna underlättar inte, miltsagt, samarbetet mellan dem som ska utföra tjänsternaoch de som är i trängande behov av exempelvis per-sonlig assistent.Herr talman! Jag undrar vad statsrådet avser att göra kring problematiken. Är det någotinitiativ på gång för att underlätta tillämpningen ikommunerna?Interpellantens fråga 2 lyder: "Vilka åtgärder av-ser statsrådet att vidta för att klara rekryteringsbeho-vet av personliga assistenter?" Jag efterfrågar i likhetmed mer av handling. Det är engod lista från arbetsgruppens bok som kom för unge-fär . Statsrådet aviserade också att ett parprojektgrupper är på gång. Men det måste till oerhörtmycket mer av verkstad, praktisk handling, för attsäkerställa att assistansreformen har ett rättssäkertoch realt innehåll framöver. Det är mycket bråttommed åtgärderna för att vidmakthålla kvaliteten i re-formen.Anf. 16 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig börja med att säga till Ken-neth och att jag uppskattarden uppslutning som finns och den gemensammasynen kring värdet av denna mycket viktiga reform.Den är central och har oerhört stor betydelse förmänniskors möjligheter att leva ett självständigt ochoberoende liv, att göra det som både ni och jag tar försjälvklart: att gå upp , att äta, att kunnagå till jobbet, att kunna ha en fritid - allt det görsmöjligt genom reformen. Det är en oerhört viktigreform som vi kan vara stolta över. Det är en unikreform sett i ett större perspektiv, både i ochinternationellt.Det som framkommer i diskussionen från ersida, att det är viktigt att värna kvaliteten och inne-hållet, att stå upp för de funktionshindrades rätt i dettasammanhang, är oerhört viktigt och värt att betona.Så till de frågor som ställs. Det krävs handling,säger . Ja, jag delar den uppfatt-ningen. Därav de konkreta beslut som har lämnatsfrån Arvsfondsdelegationen när det gäller beviljandetav bidrag till IFA, för assistansbe-rättigade, och Föreningen , som direkt syftar tillatt ge dessa organisationer möjlighet att ge bättreinformation och kunskapsunderlag vid rekrytering avpersonliga assistenter. De problem som KennethJohansson lyfte upp känner vi väl till. Vi har, till-sammans med dessa föreningar, gjort bedömningenatt de är bäst lämpade att ta hand om den delen avrekryteringen och kompetensutvecklingen för dennapersonal.Schablonersättningens nivå är en fråga som justnu bereds inom . Regeringen har föravsikt att fatta beslut i denna fråga . Jagvill bara konstatera att vi har fått ett underlag och vivärderar just nu nivån.När det gäller visionerna vill jagklart säga att för mig som socialdemokrat är grundenför denna reform oerhört viktig, nämligen att allamänniskor ska betraktas som likvärdiga. Vi måste setill att slå vakt om reformens innehåll genom att till-föra resurser, framför allt till kommunerna men ocksåtill landstingen, för att de fullt ut ska kunna leva upptill den del som ligger på deras ansvar i detta sam-manhang.Jag har för avsikt att återkomma när det gällerrätten till assistans i samband med att man vårdas påen institution eller i samband med att en vårdtagareavlider. Min inriktning är att jag under första delen avnästkommande år ska kunna återkomma, möjligtvis isamband med tilläggsbudgeten. Det beror lite på hurberedningsarbetet går. Avsikten är dock att kunnagenomföra dessa förändringar från halvårsskiftetnästa år.Det är bara att beklaga skillnaden i tillämpningute i kommunerna. Det är inte någon ny kunskap,utan det är vi mycket väl medvetna om. Där måste viarbeta vidare gemensamt med information och ut-bildning.Anf. 17 ():Herr talman! Reformen är oerhört angelägen ochviktig. Det är bra att vi är överens om det. Det ärockså bra att det har tagits några beslut i vissa delar,även om jag anser att det är för sent och för lite ochdet går för sakta utifrån de behov som finns.Riksförsäkringsverket har föreslagit en ökning avschablonersättningen . Jag tror och hoppasatt det kommer ett ställningstagande efter det beskedvi nu har fått. Jag hoppas att det blir ett positivt be-sked så att inte förutsättningarna för de verksammaförsämras ytterligare.Hur kan assistansreformen utvecklas? frågade jag.Det var ganska tunt från statsrådet med visioner ochidéer. Jag har för räkning redovisatnågra områden inom assistansreformen som behöverutveckling. Det handlar bland annat om att utreda depsykiskt funktionshindrades rätt till personlig assi-stans och deras behov av sysselsättning och dagligverksamhet, att se över barns rätt till personlig assi-stans samt tillämpningen av reformen när det gällermakar där en har personlig assistans och ansvar förhem och hushåll. Vi vill även se över hur personermed så kallade kognitiva funktionshinder kan ges rätttill daglig verksamhet. Vi vill utreda för- och nack-delar med ett statligt kostnadsansvar för assistansre-formen. Detta är frågor som jag och haraktualiserat i motioner i . Utan att föregåutskottsbehandlingen är jag hoppfull om att åtminsto-ne delvis få förståelse för en del av de förslag somlagts fram.Jag vill ställa frågan hur statsrådet ser på ett stat-ligt ökat ansvar. Det är inte lätt för många kommuner.För framför allt många mindre kommuner är det sår-bart . Där har man inte möjligheter, och ska inteheller ha det, att fatta något annat beslut än att bedö-ma den enskildes behov. Det måste alltid gå först.Men om det uppstår oplanerade behov, vilket det kanoch ska göra, betyder det för en liten kommun att detblir svårt ekonomiskt. I allra värsta fall kan det gå utöver den enskilde, även om det inte får hända.Vi från har tyckt att det är högstmotiverat att utreda möjligheterna att ta ett statligtkostnadsansvar, så att inte den enskilde individenmed sina absoluta rättigheter kommer i kläm. Hittillshar vi fått ett negativt ställningstagande från majori-tetspartiet. Jag undrar om det inte är dags att vi åt-minstone kan se på för- och nackdelar med ett statligtkostnadsansvar för assistansreformen, statsrådet. Detskulle kännas angeläget att få det.Anf. 18 Statsrådet ():Herr talman! Den här reformen syftar till att gefunktionshindrade full delaktighet i samhället, attskapa möjligheter för funktionshindrade att leva detliv som både jag och tar för själv-klart. Det är en oerhört viktig reform, och den byggerpå de värderingar som vi nu gemensamt slår vakt om,nämligen människors lika värde, jämlikhet och fulldelaktighet. Jag tycker att det är viktigt att betonadetta, och det är också vägledande för det fortsattaarbetet med reformen.Låt mig bara konstatera att detta är en reform somständigt ökar i omfattning när det gäller antalet per-soner, antalet timmar per enskild person och ocksåkostnaderna för både staten och kommunerna.Jag tycker att det är viktigt att betona kommuner-nas ansvar för alla sina medborgare. Alla är, enligtmin uppfattning, fullvärdiga medborgare, oavsett omman har ett handikapp eller inte. Det är min grundin-ställning, och utifrån den har Socialdemokraterna istor samverkan och i stor enighet med de flesta parti-er i denna riksdag utformat politiken inom detta om-råde. Jag hoppas verkligen att det även i fortsättning-en kan vara grunden för de överväganden som skagöras i den här frågan.Det är anledningen till min principiella tveksam-het till att lyfta ut olika grupper från kommunernasansvar. Finansieringsfrågorna kan vi diskutera, ochska vi diskutera, men i grunden handlar det om vilkavärderingar vi har, hur vi ser på människor, på indivi-der. Vi måste föra diskussionen utifrån det.När det gäller kostnaderna, och särskilt det faktumatt kostnaderna skiljer sig åt väldigt mycket mellankommunerna, vill jag bara konstatera att ett utred-ningsförslag, som avser kostnadsutjämningen mellankommunerna, lämnades till Lars-ErikLövdén. Det är för mig obegripligt att vissa kommu-ner i stort sett icke har några kostnader alls inom dettaområde, medan andra har skyhöga kostnader. Jaganser att det är mycket angeläget att kunna lösa detta,och jag ser fram emot den diskussion som kommer attbli följden när förslaget remissbehandlas. Det är vik-tigt att vi får en bättre utjämning mellan kommuner-na.När det gäller de nio förslag som lämnades av ar-betsgruppen vill jag säga, , attmed de två återstående förslagen som jag ska åter-komma till, troligen i samband med tilläggsbudgeten,har vi bockat av de förslag som arbetsgruppen lämna-de. Det tycker jag är att verkligen gå från ord tillhandling.Anf. 19 ():Herr talman!