prot · GP0972 · 2002-02-20 00:00:00 — Givetvis kanman se till att de får tillfälle till motion och rekrea-tion, men orsaken finns ju kvar.När det gäller reservation 23 blev det en lapsus.Där skulle vi ha varit med. Det gäller funktionshind-rade kvinnor som utsätts för våld. Den reservationenbrukar vara med, och vi brukar också vara med påden.Som sagt: Verkligheten är sådan att motioner, yr-kanden och reservationer återkommer. får vi sesom vi kan förbättra detta så att vislipper upprepa det igen.Anf. 200 ():Herr talman! vill skapa ett samhällesom är tillgängligt för alla, där alla människor kandelta i samhällslivet på lika villkor. Detta innebär attfunktionshindrade ska ha möjlighet till arbete, utbild-ning och rik och varierande fritid samt kunna delta isamhällsdebatten på lika villkor som alla andra.Genom att förändra samhället kan vi elimineramånga funktionshinder. anser att delak-tighet och jämlikhet ska vara utgångspunkten för alltstöd och all service som samhället kan erbjuda män-niskor med funktionshinder. Vår uppfattning är atthandlingsplanen för handikappolitiken från våren2000 var för allmänt hållen och i vissa delar begrän-sande. Vi vill vidga samhällsperspektivet och lyftafram den enskildes förutsättningar mer. Vi anser attdetta ska markeras genom ett ytterligare mål för han-dikappolitiken med den inriktningen.Varje dag utsätts funktionshindrade för diskrimi-nering i olika former. Det är upprörande. Vi har långtkvar innan vi har nått till det självklara: att alla harsamma rättigheter. vill skapa ett likvär-digt medborgarskap för människor med funktionshin-der. Människors olikheter är en rikedom. Vi välkom-nar och har medverkat till förslag om förstärkt skyddför funktionshindrade i regeringsformen.Vi måste dessutom arbeta mycket mer med be-mötandefrågorna. Vi vill skärpa förvaltningslagen.Arbetsgivare måste satsa mycket mer på fortbildningi bemötandefrågor. Enskilda måste få känna sig tryg-ga och respekterade i kontakter med olika myndig-heter.Centerpartiet vill också utreda, vilket framgår avreservation nr 5, ett system med individuellt utkräv-bara rättigheter för funktionshindrade. En person sominte kan delta i samhället på grund av bristande till-gänglighet bör kunna få detta prövat av en oberoendeinstans.Herr talman! Alla ska ha rätt till ett arbete, alla haren uppgift att fylla. Det är viktigt att den ordinariearbetsmarknaden och utbildningsväsendet i förstahand fungerar så att funktionshindrade erbjuds syssel-sättning. Det är av stor betydelse att få del av socialgemenskap och känna att man deltar i produktionen.Rehabiliteringsinsatserna måste förstärkas. Ävenlönebidragssystemet har stor betydelse för arbetshan-dikappade. Det underlättar för många att ha en plats iarbetslivet, stärker de arbetshandikappades ekono-miska situation, och dessutom har ideella organisa-tioner fått tillgång till värdefull hjälp i form av ar-betskraft. vill öka anslaget till löne-bidrag och höja det s.k. taket.Många psykiskt funktionshindrade har svårt att fåtillgång till den reguljära arbetsmarknaden, och enligtLSS är de undantagna från rätten till daglig verksam-het. Vi anser att den dagliga verksamheten är ett vik-tigt steg i rehabiliteringen och att den skapar enkänsla av tillhörighet och egenvärde. Den är ocksåviktig för känslan av social gemenskap. Vi vill se,vilket framgår av reservation nr 19, en ändring i LSSså att psykiskt funktionshindrade ges rätt till dagligverksamhet.I dag köar många för att få sina funktionshinderbedömda och åtgärdade. Långa väntetider för atterhålla hjälpmedel eller få dem reparerade innebär inte kan delta i samhällslivet påsamma villkor som andra. Hjälpmedel för rehabilite-ring och trygghet måste säkras. En helhetssyn och ensamlad bedömning måste göras i ansvarsfördelningenmellan kommun och landsting. föreslår,i likhet med , och Mo-deraterna en hjälpmedelsgaranti. Vi bejakar ocksåteknikutvecklingen och understryker att IT-samhälletmåste vara tillgängligt även för funktionshindrade. Vivill se ett särskilt stöd för IT-produkter till funktions-hindrade.Vi har även från tagit upp mångafler avgörande och viktiga förslag i vår strävan att taytterligare steg i riktning mot ett samhälle tillgängligtför alla: demokratifrågor, möjligheterna att ta del avkulturutbud, handikapporganisationernas stora bety-delse, färdtjänsten, särskilda insatser för olika grup-per, t.ex. att öka rättssäkerheten för demenssjuka.Nödvändigt är också att uppvärdera vård- och om-sorgsyrkena genom att bryta ned hierarkier, kortabeslutsvägar och stimulera arbetsrotation. Ett exem-pel på betydelsen av tillgången på personal är depersonliga assistenterna som assistansreformen mereller mindre står och faller med.Herr talman! Jag vill yrka bifall till reser-vationerna nr 1 och nr 10 men står självfallet ävenbakom övriga reservationer där före-kommer.Anf. 201 ():Herr talman! Klockan börjar vridas tillbaka. Efterdecennier med viktiga framsteg för funktionshindra-des rättigheter börjar villkoren för denna grupp attförsämras. Det finns en rad indicier och rapportersom talar om försämrade villkor och en smygandeförsämring av många funktionshindrades situation.Ett exempel är att funktionshindrade har sämrevälfärd än befolkningen i övrigt, och har ien motion tidigare tagit upp det och även fått ett till-kännagivande här i . Regeringen uppdrog imaj åt att utarbetaen rapport om funktionshindrade personers levnads-förhållanden. Uppdraget skulle ha redovisats i no-vember men är försenat och ska kommaunder . Vi förutsätter att regering-en med anledning av det som kommer att beskrivas iden här rapporten också avser att återkomma medförslag till åtgärder som kan förbättra de funktions-hindrades levnadsvillkor. Från sidakommer vi att extra hårt bevaka att det sker.Herr talman! arbetar för att alla män-niskor ska kunna bestämma mer över sina liv. Det ärgenom att ta ansvar för sig själv, sina närmaste ochhela samhället man växer som människa. Alla behö-ver ibland vägledning och stöd, men livet blir olidligtom någon annan alltid vet bäst vad just jag behöver.Därför måste även funktionshindrade få möjlighet attbestämma mer över sina liv, och därför behövs enradikalare handikappolitik. vill satsa merpå att öka tillgängligheten i byggnader och kollektiv-trafik. Rätten till personlig assistans måste återställasoch utvecklas vidare. Människor med funktionshindermåste få möjlighet att i större utsträckning än fåbestämma över sina liv, var man vill bo, vilken hjälpman behöver, vem som ska ge hjälpen. Det är baranågra exempel.Hjälpmedel är för många funktionshindrade enmöjlighet till ett bättre fungerande liv. Därför ärhjälpmedelsförsörjningen så viktig. Den fungerar intepå ett tillfredsställande sätt . Väntetiderna är oftaoacceptabelt långa, och det innebär ju att den sombehöver hjälpmedel ofta blir beroende av andra män-niskor i stället för att kunna klara sig själv. Folkparti-et och även de övriga borgerliga partierna har längedrivit frågan om en hjälpmedelsgaranti, och vi fort-sätter att driva frågan vidare trots inte minst Social-demokraternas hårdnackade motstånd. Det är svårt attförstå att det skulle vara omöjligt att inom en rimligtid förse människor med de hjälpmedel de behöver.Hjälpmedlen måste också utprovas på ett bra sätt ochrådgivningen är naturligtvis viktig.En utökad konkurrens på hjälpmedelsområdet kanvara ett sätt att höja kvaliteten och kapa köerna. hörselvården skulle man i högre utsträckning äni dag kunna upphandla tjänster från privata entrepre-nörer. Det är då viktigt att upphandla hela kedjan,dvs. utprovning och uppföljning.Herr talman! Från är vi naturligtvisglada åt att vi i fick igenom vårt yrkandeom att även de vuxnas rehabilitering och habilite-ringssituation ska ses över av . Vi vetju att det brister i många avseenden. Men vi vill än engång - det har vi gjort i en reservation - understrykaatt enligt handlar begreppet reha-bilitering om en process som syftar till att människormed funktionsnedsättning ska uppnå och behållabästa möjliga fysiska, intellektuella, psykiska ellersociala funktionsförmåga. Rehabilitering och habilite-ring ska också ses i ett livslångt perspektiv och intebara som en insats för yrkesverksamma eller för demsom kan rehabiliteras tillbaka till yrkeslivet. Det ärockså viktigt att det är en sammanhållen rehabilite-ring där insatserna ses som en helhet och inte somfrån varandra skilda insatser. Individens behov, öns-kemål och bästa ska ha ett avgörande inflytande påvalet av rehabilitering och habiliteringsinsatser ochinte utbud och ekonomiska möjligheter. Det är enlång bit kvar att gå innan vi i kan säga att viuppfyller FN:s standardregel nr 3.Med detta vill jag yrka bifall till reservation nr 16.Herr talman! Det är naturligtvis viktigt att ävenfunktionshindrade ska kunna delta i politiken och iövriga samhällsaktiviteter. Det är ingen självklarhet . visar t.ex. attfunktionshindrade är underrepresenterade som poli-tiskt förtroendevalda i kommunerna. För synskadadefinns det stora briser i tillgången på information, bådeför synskadade som förtroendevalda och som med-borgare. Enligt årsrapportår tar var femte kommun inte fram dokumenta-tion och information i handikappanpassad form, inteens när sådana önskemål framförs.Regeringen har i proposition 2001/02:80lagt fram förslag om vissa förbättringar bl.a. vadavser resor för förtroendevalda med funktionshinder.Det är gott och väl, men det räcker inte. Folkpartietanser att det behövs en lag som föreskriver att infor-mation och underlag för beslut ska tas fram i anpas-sad form om så begärs. Här är vi glada för att Väns-terpartiet och har ställt upp och stött vårtyrkande. Det borde vara självklart att betydligt flerpartier också såg till att funktionshindrade människorskulle få rätt att delta i samhället på lika villkor somandra. Det här är en åtgärd som är nödvändig för attöka funktionshindrades delaktighet i det politiskalivet.Herr talman! Jag står bakom samtliga våra reser-vationer, men jag yrkar bifall till reservation nr 8 somhandlar just om funktionshindrades möjligheter attdelta i samhällslivet.Anf. 202 ():Herr talman! var vinågra stycken från Handikappforum somgick en mycket intressant vandring på Historiskamuseet. Jag rekommenderar talmannen, och om det ärnågra andra som lyssnar, att besöka Historiska museetoch gå denna utställning. Det tar tre kvart, och mangår i fullkomligt becksvart mörker.Utställningen heter i mörkret. Den var frånbörjan inte avsedd att vara en utställning för funk-tionshindrade, utan det var ett sätt att åskådliggöra enmiljö utan att man ser någonting. I vanliga fall tittarman på konsten på en utställning. Här fick vi kännapå den. Det blev ganska påtagligt.Jag känner mig väldigt hemmastadd i den mossigamiljön, att ha spån och mjuk mark under fötterna. Jagkunde mycket väl tala om vad det var för träd utan attse dem genom att i stället känna på barken, barrenoch löven. Det som blev riktigt komplicerat var etttrottoarkafé. Jag fick parasoller rakt i ansiktet, och detstod stolar och bord med spretiga ben överallt somdet inte gick att värja sig för. Trafikbullret överrösta-de allt så att det inte gick att lokalisera sig.Det som ni kommer att märka när ni går på ut-ställningen - för jag förutsätter att jag målar upp dettaså intressant för er att ni verkligen kommer att besökautställningen - är att man tar till vara de andra sinnenman har. Det var oerhört intressant att se hur det gåratt orientera sig med hjälp av ljud och lukter. Jag ska inte säga mer än att jag verkli-gen rekommenderar utställningen, herr talman.Utställningen pågår till på Historiskamuseet.Vi var där med . Det varväldigt intressant. Det som skilde oss åt efter det attvi kom ut från tre kvart i becksvart mörker var att vikunde öppna korpgluggarna och se var vi satte fötter-na, och våra synskadade vänner fick fortsätta att ta sigfram med hjälp av käppar.Det har varit intressant att delta i socialutskottetsbehandling av handikappolitiken. Jag tycker nog,trots allt, att det går framåt en hel del. I bostadsut-skottet, där jag i vanliga fall har min tjänstgöring, harjag varit med om att ta fram åtgärder för tillgänglig-heten för funktionshindrade i offentliga lokaler ochpå allmänna platser.I det här sammanhanget, handikappolitiken, har vireservationer som bl.a. handlar om jämlikhet mellanfunktionshindrade män och kvinnor och funktions-hindrades delaktighet, som så fintbeskrev förut. Vi ställer också upp på den reservatio-nen. Vi har en reservation om brukarrevision. Vidarehar vi en reservation om hund som hjälpmedel intebara för synskadade utan även för andra funktions-hindrade. Vi har en reservation om daglig verksam-het, där vi har en lösning på det som andra ser somproblem. Vi har en reservation om funktionshindradekvinnors utsatthet och en reservation om stöd tillföräldrar med funktionshindrade barn. De problementog upp.Jag tänkte ägna mig åt vår partimotion om jäm-ställdhet och socialförsäkringen. Det gäller kvinnormed funktionshinder.Kommittén Välfärdsbokslut har konstaterat att detfinns tydliga könsskillnader mellan funktionshindrademän och kvinnor. Kvinnor har i högre grad ekono-miska problem än män. Kvinnor får också mindrestöd och hjälp.Antalet personer med handikappersättning harökat från 49 000 personertill ungefär 56 000. Resultatet från äldre studier från1987 visar dock på att män med liknande behov fickhögre handikappersättning än kvinnor. Sedan 1998finns det ett särskilt bilstöd för personer med varak-tigt funktionshinder. Det har visat sig att fler män änkvinnor uppbär det stödet. Om det beror på att flermän än kvinnor kör bil, att fler män än kvinnor sökerbilstöd eller att fler män än kvinnor beviljas bilstöd ärsvårt att avgöra. Vi tycker att det är viktigt att kart-lägga ojämlikheterna, fördjupa insikterna i frågornaoch att åtgärdsprogram vidtas som ska minska skill-naderna mellan kvinnor och män.Jag sade att vi hade ett förslag som kan ses som enlösning på en del av problemen för människor sominte kan få anställning på . under denplenifria veckan kommer jag att få besök av Samhall.Då ska jag ta upp bl.a. denna fråga. Det är en möjlig-het som beskriver i en motion, näm-ligen sociala arbetskooperativ. Det är en viktig en rehabiliteringsprocess.Flera människor uppbär sjukbidrag, och någon lönutgår inte. Många arbetar deltid. Enligt socialtjänstla-gen är kommunerna ålagda att ansvara för menings-full sysselsättning för funktionshindrade, men lagentolkas olika. För att stimulera kommunerna att ut-veckla denna verksamhet bör därför ett statligt koope-ratörsbidrag utgå efter hur många som arbetar ikooperativet. Medlemmarna skulle kunna få lön försitt arbete, vilket skulle betyda mycket pedagogisktoch stärka självkänslan hos medlemmarna.Jag har tagit upp några av de reservationer vi har.Jag ställer mig naturligtvis bakom alla reservationer,men jag yrkar bifall bara till reservation 3 underpunkt 3.Anf. 203 ():Herr talman! En samhällsgemenskap med mång-fald som grund. Samhället ska utformas så att männi-skor med funktionshinder blir fullt delaktiga i sam-hällslivet. Jämlikhet i levnadsvillkoren för flickor ochpojkar samt kvinnor och män.Ja, det är de mål som vi här i har antagiti den nationella handlingsplanen för handikappoliti-ken. Hur vi tolkar målen och hur vi anser att vi skagenomföra dem kan vi ha olika åsikter om.Vi socialdemokrater är övertygade om att vi blirmest framgångsrika genom att fortsätta att bygga påvår generella välfärdspolitik. Alla människor ska fåmöjlighet att utifrån sina förutsättningar t.ex. gå iskolan, arbeta, få sjukvård, ha en rik fritid och utanförbehåll få existera som de personer de är.I har vi, jämfört med många länder, oer-hört bra levnadsförhållanden. Men trots det finns detmycket mer att önska. är alldeles förmånga bostäder otillgängliga, alldeles för många fårinte ett gott bemötande, alldeles för många arbetsplat-ser är funktionsovänliga och många fler funktions-hindrade saknar arbete jämfört med personer som intehar någon form av funktionshinder.Det innebär naturligtvis att förutsättningarna föratt nå de handikappolitiska målen är att vi angriperutmaningarna på alla områden. Det är hela samhälletsom är arenan för att miljöer och olika verksamheterutformas så att var och en kan delta utifrån sina förut-sättningar. Det kräver allas vårt engagemang, kraftoch vilja att förändra i de olika roller vi har som poli-tiker, arbetskamrater, arbetsgivare eller kompisar. Detär inte bara ett fåtal som kan anstränga sig, utan detmåste vi alla göra.Jag vill påstå att den nationella handlingsplanenför handikappolitiken är ett bra verktyg och en brabas för att gå vidare.Den nationella handlingsplanen innebär, herr tal-man, i korthet att statliga myndigheter bör integrerahandikapperspektivet i sin verksamhet och vara ettföredöme när det gäller att göra verksamhet, infor-mation och lokaler tillgängliga. Enkelt åtgärdadehinder i befintliga lokaler dit allmänheten har tillträdeoch på befintliga allmänna platser bör vara eliminera-de . Likaså ska kollektivtrafiken vara till-gänglig till dess. Det satsas också särskilda medel förkompetensutveckling för personal inom olika sam-hällsområden kring frågor som rör bemötande avpersoner med funktionshinder.Vi måste fortsätta att bygga ett samhälle som in-nebär generella lösningar, kompletterat med individu-ella lösningar. Behovet av särlösningar minskar na-turligtvis ju mer framgångsrika vi blir i att skapa ettsamhälle som är tillgängligt för oss alla.Till det har vi också fattat olika beslut, som inne-bär:- möjlighet att behålla assistansersättningen efter 65år- utökad verksamhet med personliga ombud förpersoner med psykiska funktionshinder- en handlingsplan för hälso- och sjukvården sominnebär mer pengar till bl.a. primärvård och psy-kiatri- de s.k. tillgänglighetspengarna som ska kortaväntetiderna till hälso- och sjukvården- maxtaxa och förbehållsbelopp för personer sombor i särskilt boende eller som har hemtjänst.Herr talman! Någon talare sade tidigare att det ärsamma motioner och samma yrkanden. Det tycker jagockså att en del av det här är. Jag blir också lite för-vånad. Det kan bero på att jag upplever att reservan-terna skriver om det som redan pågår. Det gör att detblir upprepningar. Jag ska kommentera en del avreservationerna.Många av reservationerna handlar om redan pågå-ende arbete. Jag tycker att reservanterna i flera fallförsöker slå in öppna dörrar.Folkpartiet skriver t.ex. om hörselhjälpmedel ochavgifter för desamma. skriver om enhjälpmedelsgaranti tillsammans med flera andra par-tier. Det däremot inte talar om är vadsom ska garanteras, och framför allt avsätter Mode-raterna inte en enda krona för att kunna genomföradet. Det gör i budgeten är att försökaslingra sig från kostnaderna genom att föreslå ett s.k.nytt konto, som i själva verket är pengar som användstill elektronisk kommunikation och bilstöd till funk-tionshindrade personer. Jag tycker att det är skrattre-tande, med tanke på att pengarna till bilstöd inte räck-er . Det är inget jag är stolt över, och det är nå-gonting vi får förbättra. Men det blir absolut intebättre därför att man rycker undan de pengarna heltoch hållet och säger att de ska användas till någontingannat.Jag tycker att lurar personer medfunktionshinder genom att skriva att man ska göranågonting, och sedan ser man inte till att det finnsförutsättningar för att kunna genomföra det.De som följer arbetet i socialutskottet vet att jagsom särskild utredare har fått i uppdrag av regeringenatt utreda bl.a. hjälpmedelsfrågor. Det är det områdesom tas upp i reservationer och motioner. Det är deförändrade förutsättningarna på hjälpmedelsområdetgenom utvecklingen inom informations- och kommu-nikationsteknologi samt digital teknik. Det är avgifts-systemet för hjälpmedel och därtill hörande regler ihälso- och sjukvårdslagen. Det är gränsdragningenvad gäller ansvaret mellan individuella hjälpmedel förpersoner med assistans och arbetshjälpmedel förassistenterna.Herr talman! När det gäller tillgänglighet till ha-bilitering och rehabilitering delar jag den uppfattningsom många har uttryckt, dvs. att det är viktigtatt vi får en samordning av insatserna. Regeringen harockså efter tillkännagivande från oss här i riksdagengett i uppdrag att kartlägga detta.Jag noterar att och Kristdemokrater-na skriver oerhört tjusigt om rehabilitering i det härutskottsbetänkandet, som man i socialför-säkringsutskottet föreslår fler karensdagar och beräk-ning av sjukpenning med retroaktivitet. Vemdrabbas negativt av detta? Jo, det är de personer somofta är sjuka och t.ex. reumatikern som behöver fåoperationer gjorda . Med Modera-ternas politik sjunker alltså sjukpenningen i takt medantalet sjukskrivningar. Nej tack, det vill vi inte ha,för det drabbar naturligtvis dem som allra bäst behö-ver sjukpenningen.Moderaterna skriver också i en reservation vill använda civilrättsliga regler för att stärkaden enskildes ställning gentemot myndigheter ochpolitiska beslut. är starktkritiska till den strängare lagstiftningen på tillgäng-lighetsområdet. För mig blir det motsatsernas politik- eller är det kanske just så vill ha det?Tycker att de som orkar och har råd attprocessa i domstolarna ska göra det och yrka på ska-destånd? Men vad hjälper ett skadestånd om man intekommer upp till tredje våningen där bästa kompisenbor, när man inte kan handla en klänning i boutiquensom ligger en halvtrappa upp eller inte kan åka tun-nelbana till biografen? Svaret är enkelt: Det hjälperinte alls utan betonar bara bristen på tillgänglighet.För mig som socialdemokrat är det självklart attvälja den andra vägen, nämligen att försöka görasamhället så tillgängligt för alla som det bara går. Viväljer att fortsätta att satsa på generella lösningar isamhället kompletterat med individuella lösningarsom behövs, i stället för att se att det är individen somär problemet. Det gör vi bäst genom att fortsätta attha pengar till de här verksamheterna. Man kan tyckaatt det inte är nog, men det kommer naturligtvis inteatt dra undan skattemedel, som gör isina budgetmotioner.Herr talman! I en reservation tar man upp fråganom anmälningsplikt vid misstanke om missförhållan-den inom omsorgen om personer med funktionshin-der. Det är naturligtvis ytterst angeläget att den fråganbelyses ytterligare, och jag vill då i sammanhangetsäga att berederden frågan.Till sist yrkar jag bifall till förslaget i socialut-skottets betänkande 7 /02 samt avslag påsamtliga reservationer och motioner.Anf. 204 () replik:Herr talman! Jag tänker inte diskutera socialför-säkringsutskottets betänkande utan ska hålla mig tilldet betänkande vi diskuterar här. Det finns säkertmöjlighet att i andra sammanhang diskutera bådesjukskrivningsregler och ersättningsbestämmelser.Jag håller mig alltså till detta betänkande.Jag vill först säga när det gäller hjälpmedelsga-rantin att huvuddelen av kostnaderna för våra hjälp-medel totalt sett i landet ligger på den kommunalabudgeten. Jag delar uppfattningatt det förmodligen kommer att behövas,oavsett vilket system vi har, mer resurser för att ut-nyttja ny teknik inom hjälpmedelsområdet. Som detär , är det stora problem med den byråkrati somåstadkoms genom det system vi har. Vi får ta ett stegi taget.Genom att samordna de olika budgetposterna förhjälpmedel, inklusive bilstödet, kan vi så småningomockså få ett bättre begrepp om hur mycket resurser vitotalt behöver. Den dag vi har en hjälpmedelsgaranti,när vi kan bedöma den enskildes behov och ge denenskilde möjligheter att genom antingen landstingetseller kommunens hjälpmedelscentral införskaffa dehjälpmedel han behöver, eller om det finns bättre ochbilligare sådana, t.ex. talande termometrar, utanfördet offentliga systemet tror jag att det blir billigareoch effektivare.När det gäller den enskildes rättssäkerhet och denenskildes möjligheter att civilrättsligt få sin rätt god-känd skulle jag vilja rekommendera - även om jagvet att det finns invändningar mot den civilrättsligalagstiftning som nästan alla andra västländer har påhandikappområdet - att man åker och tittar på hur detser ut t.ex. i och .