prot · GQ0912 · 2002-11-06 00:00:00 — Detta är kärnfrågan.Vi måste öppna för alternativa driftsformer för attskapa mångfald. Vi är överens om det. Men vi måsteockså inse vår skyldighet som politiker att ge de an-ställda offentligt drivna verksamheter, stimulerandearbetsuppgifter, intressanta jobb och utvecklingsmöj-ligheter. Vi kan inte lösa allt genom att ropa på pri-vatisering , därför att då kommersjukvården inte att fungera.Anf. 91 () replik:Fru talman! Jag ställde frågan till socialministernmycket väl medveten om att det är en landstingsfråga,som de flesta i personalen är just anställdainom kommun och landsting, som socialministern härvar inne på. Eftersom jag vet att regeringen och soci-alministern nu ingriper i det kommunala självstyretmed vinstförbud var det relevant att ställa denna frå-ga, som också innefattar detta. Kan man göra det enakanske man kan göra det andra, och åtminstone ut-trycka en känsla för vad man vill, om man stöderpersonalen eller inte.När det gäller privata alternativ tror jag att soci-alministern och jag kan vara överens. Varken social-ministern eller jag behöver välja. Låt patienten välja,så får vi se vad det blir.Jag vill säga en sista sak, och det gäller ett annatämnesområde, som är väldigt aktuellt , nämligenmaxtaxan inom äldreomsorgen. Det är så många somhar fått betydligt dyrare kostnader. Socialministernhänvisar till att ska utvärdera, men detär inte på individnivå. Det här behöver snabbt enutvärdering för att man ska komma till rätta medfelen och bristerna. När kan vi se en sådan utvärde-ring?Anf. 92 Socialminister ()replik:Fru talman! Jag påpekade att det är landstingetsom bestämmer driftsformer för sina egna verksam-heter. Det är som bestämmer om man villdriva någon verksamhet i bolagsform. Den lag som vihar handlar om i vilken mån man kan överlåta akut-sjukhusen till andra ägarformen och vilka restriktio-ner som då gäller.I det här fallet handlar det, såvitt jag förstår, omett landstingsägt sjukhus som drivs i bolagsform, ochdet måste ändå bli som bestämmerdetta. Jag tror att det vore fel om vi här i riksdagenskulle bestämma vilka organisations- eller associa-tionsformer som landstingen ska ha. Det överlåter vitill landstingen själva. Det viktiga är att personalen isjukvården, oavsett driftform, oavsett var man jobbarnågonstans, ska känna att den kan utvecklas.Maxtaxan ska vi utvärdera. Det är viktigt. Vår in-formation är att de allra flesta kommuner har följtriksdagens intentioner och att de allra flesta äldre somhar omsorg och vård faktiskt har fått en kraftigt för-bättrad situation.Det finns kommuner som har sett till att höja and-ra avgifter på ett sätt som inte var inten-tioner. Vi ska se vad det betyder, och vi kommer attfå rapporter om detta från flera olika håll, så att vi ibörjan av kan diskutera om det behövs nyaåtgärder från sida. Men i allt väsentligt harmaxtaxan fungerat så som initiativtagaren till den hartänkt sig.Anf. 93 () re-plik:Fru talman! Jag vill korrigera verklighetsbilden avantalet anställda. minskadesantalet anställda inom vård och omsorg med 76 300,det vill säga . Det är möjligt att de somsocialministern hänförde siffrorna till ser annorlundaut, men jag tycker att det är viktigt att klarlägga detstora perspektivet.Det som jag ser fram emot på lång sikt är en ut-värdering av äldreomsorgen. är en ganska långtid, och det är faktiskt som helt saknar utbild-ning i äldrevården. Vad gör regeringen för att de somär gamla ska få en högre kvalitet på sin vård?De kanske inte kan vänta på utredningen.Anf. 94 Socialminister ()replik:Fru talman! Jag tror att de flesta i den här kamma-ren känner till att den svenska sjukvården, liksom alloffentlig verksamhet, utsattes för storaneddragningar. Det innebar att personalstaberna i densvenska sjukvården minskade. Men någonting harhänt , och jag vill upplysa kammarensledamöter om att flyr inte folk sjukvården. An-talet anställda i sjukvården minskar inte nu.Sedan 1997, det vill säga ,ökar faktiskt antalet anställda i alla personalkategorieri den svenska sjukvården. Det är inte tillräckligt. Vibehöver ännu fler. Vi behöver locka fler att utbildasig och söka sig till sjukvården, men det är viktigt attvi har klart för oss att antalet anställda i den svenskasjukvården just nu ökar, och det krävs för att vi skaklara av de krav som vi ställer på den.När det gäller äldreomsorgen vidtas en rad åtgär-der för att garantera kvalitet och säkerhet. Ett av deförslag som ska ta ställning till ligger ibudgeten. Det handlar om att vi ska se till att länssty-relserna får ökade möjligheter att utöva sin tillsynöver äldrevården. Det görs för att man ska klara avkvaliteten.Anf. 95 () re-plik:Fru talman! Jag var glad över att socialministernså tydligt tog upp personalfrågorna, som en förutsätt-ning för en god vård, och den vårdlinje som var tele-fonen - jag associerade naturligtvis till utbildningar-na.Jag ser med oro framtiden för mig med stora pen-sionsavgångar och en hög medelålder på sjuksköter-skor, över snittet i verksamhet. Jag troralltså att vi är tvungna att vara långsiktiga och läggafram planer, så att vi verkligen har de sjuksköterskorsom vi behöver. Sjuksköterskeutbildningen tar trotsallt tre år.Jag undrar om socialministern håller med mig omdetta och om han, för att råda bot på det här, skullekunna tänka sig att initiera ett vårdpersonalens år,2003 eller 2004. Det skulle då göras för att riktigtsatsa på den här gruppen både när det gäller att lyftafram dessa människors viktiga uppgift och när detgäller att prioritera utbildningar på olika sätt.Anf. 96 Socialminister ()replik:Fru talman! När det gäller rekrytering av personaltill sjukvården handlar det om väldigt många saker.Jag tror att det alldeles avgörande är anställningsvill-koren, arbetsvillkoren och möjligheter till inflytande isjukvården. Och det gäller alla personalkategorier. Vimåste försäkra oss om att människor, när de söker sigtill vården, vet att det inte bara är en spännande upp-gift utan faktiskt också en spännande arbetsmiljö somde söker sig till.Det glädjande är att det är många som söker sigtill högskoleutbildningarna, och det har ju varit enganska kraftig ökning . Det ärmöjligt att vi behöver öka utbildningen ytterligare,och vi är beredda att göra det. Bekymret är utbild-ningarna på vårdgymnasierna. Dit är det inte tillräck-ligt många som söker. Det tror jag förklaras av sam-ma sak, nämligen att undersköterskor och vårdbiträ-den har alldeles för dåligt betalt. Deras möjlighet attutvecklas är mycket mindre än övriga personalkate-goriers, och det återspeglas i unga människors val avutbildning. Vi måste alltså dels göra utbildningenattraktivare, dels se till att arbetsvillkoren förbättras.Anf. 97 () re-plik:Fru talman! När det gäller den mångfald som skaskapas inom primärvård och familjeläkarsystem är vitydligen helt överens om att vi måste ha olika drift-former. Hur ser socialministern på ett eventuelltvinstintresse i det avseendet? Kommer man att fådriva verksamheten, så att man kan ha en vinst somman återinvesterar i personalen, deras kompetensut-veckling, utveckling av instrument och allt sådant?Eller kommer att säga: Vi täcker dettaunderskott, så att vi står för den här utvecklingskost-naden? Hur kommer detta att ske?Det är den ena frågan.Den andra gäller att det sker en hel del avknopp-ning, som jag skulle vilja kalla det, från primärvårdenmed läkare, sjukgymnaster och den typen av verk-samhet. Dessa människor drar sig nu från detta därföratt det finns något som heter lagen om offentlig upp-handling som enligt många förhindrar denna mång-fald. Hur ser socialministern på detta?Anf. 98 Socialminister ()replik:Fru talman! Jag är övertygad om att egentligen är mycket medveten om att denhär diskussionen om vinster är oändligt mycket merkomplicerad än vad nu ger skenav.När vi talar om vinstintressena i vården har vi ute-slutande talat om det vi skulle kunna kalla för sjuk-vårdens infrastruktur, i huvudsak akutsjukhusen. Allinternationell erfarenhet pekar på att om man överlå-ter dem till vinstsyftande företag - flera amerikanskastudier pekar åt det hållet - riskerar man att få en vårdsom prioriterar de behandlingar som ger den störstainkomsten och lämnar de behandlingar som inte ärlika ekonomiskt fördelaktiga.När det gäller primärvården, den öppna vården, ärvi däremot öppna för en rad olika alternativ. Det finnsfaktiskt inte en enda formulering i något enda riks-dagsbeslut som Socialdemokraterna har tagit initiativtill som förhindrar familjeläkaren som driver egenverksamhet att ha lite vinst. Se till att vinstenanvänds på ett vettigt sätt! Det finns inga sådana härhinder. Det är bara i den moderata propagandan somman försöker framställa socialdemokratin på detsättet.Vi kommer aldrig att acceptera att vinstsyftandeföretag - det handlar i huvudsak om börsföretag -driver akutsjukhusen, men vi är öppna för alternativinom primärvården, och det har vi förklarat ett antalgånger.Anf. 99 () re-plik:Fru talman! Jag förstår fortfarande inte skillnaden.Skulle man inte kunna bedriva akutsjukhus på mot-svarande sätt? Jo.Jag fick inte svar på min fråga om lagen om of-fentlig upphandling vid avknoppning från primärvår-den. Den skulle jag också vilja ha svar på.Anf. 100 Socialminister () replik:Fru talman! Lagen om offentlig upphandling är ettbekymmer. Om man har tecknat ett entreprenörsavtalmed är man inte säker på att man får be-hålla det när avtalstiden går ut. Då ska man utsättasför en ny upphandling, och nya aktörer kan kommain.Det lilla företaget, den lilla personalgruppen ochden personal som har tagit över en verksamhet genomavknoppning riskerar genom det här systemet attkonkurreras ut av större aktörer. Det är ett bekymmerför de små enheterna, och det får diskuteras i ett spe-ciellt sammanhang.Däremot rekommenderar jag att titta pånågra av de stora amerikanska studierna om sjukvår-dens organisation och driftformer. De pekar just på destora enheterna. Ta ett universitetssjukhus! Tror att det skulle vara möjligt att låta ett börsbolagavgöra inriktningen på verk-samhet? Skulle det vara lämpligt? insersäkert att det inte är det. Det är därför som det går engräns mellan akutsjukhusen, universitetssjukhusenoch primärvårdsläkaren.Anf. 101 () replik:Fru talman! Det var intressant att få höra social-ministerns redovisning om de tusentals nya sjukskö-terskor och läkare som har utbildats under de senasteåren. Socialministern nämnde inte i sitt anförandeelever på omvårdnadsprogrammet och de rätt såmånga omvårdnadsprogram som har lagts ned. Mendetta har ju kommit fram i replikskiftet , och jagdelar socialministerns oro för eleverna på omvård-nadsprogrammet.Min fråga handlar om den fria etableringen inomprimärvården. Det saknas ju allmänläkare. Vi harfortfarande husläkarreformen i minne, och vi vet attdet blev överetablering av läkare på vissa håll, t.ex.på . Hur har socialministern tänkt att delandsting uppe i norra som saknar så mångaallmänläkare ska få allmänmedicinare med frietablering inom primärvården?Anf. 102 Socialminister () replik:Fru talman! Det var just det som var poängen. Omman har en fri etablering av allmänläkare i det svens-ka sjukvårdssystemet på nationell nivå så får vi pro-blemet att ganska många etablerar sig inom i huvud-sak storstadsområdena. Det har vi ju erfarenhet avfrån den tid då vi hade fri etablering. Jag skulle aldrigkunna tänka mig att genomföra en fri etablering pådet sättet.Vad vi talar om är att nu utreda om man skullekunna bestämma sig för en fri etableringsform underalldeles speciella villkor, det vill säga att man faktisktfår bättre etableringsvillkor i vissa delar av landet än iandra. Detta skulle då locka fler att etablera sig i denordligaste landstingen och kanske också inom vissadelar av de landsting som också har problem. Manskulle alltså använda en fri etablering som styrin-strument i en bristsituation. Jag är beredd att prövadetta, och att uppdra åt någon att utreda de möjlighe-terna.Många allmänläkare, och allmänläkarnas organi-sationer, har talat för att en sådan möjlighet åtminsto-ne borde prövas. Kanske innebär det att vi därmedkan bryta landstingens beroende av uthyrningsföreta-gen och erbjuda läkare och även distriktssköterskorpå distriktssköterskemottagningar att etablera sigunder nya former. Jag är inte alldeles säker, men detär möjligt att detta skulle kunna bryta den negativautveckling som landstingen har i dag.Anf. 103 () replik:Fru talman! Jag förstår inte riktigt i alla fall.Skulle de här landstingen kompenseras på ett specielltsätt? Det saknas ju ett visst antal allmänläkare , och det är hög medelålder bland allmänläkarna.Det kommer att finnas otroligt många svårighetermed att genomföra fri etablering inom primärvården.Anf. 104 Socialminister () replik:Fru talman! Vi är alldeles överens om en sak; vikan utesluta att vi skulle kunna lösa problemen ge-nom att ha en allmänt fri etablering. Vad vi talar omär att hitta styrinstrument för att locka fler att etablerasig i de delar av där man nu nästan är heltberoende av uthyrningsföretagen. Vi utbildar flerläkare och vi rekryterar fler allmänläkare. Antaletallmänläkare ökar , men det kommer att ta ytterli-gare innan vi har nått den situation som visträvar efter. Det krävs ytterligare rekrytering avungefär 1 000 allmänläkare.Men under den processen - till dess att vi har till-godosett behoven - vore det spännande att se ifall enfri etablering inom de här områdena under vissa vill-kor och med förbättrade etableringsvillkor skullekunna vara ett sätt att bryta utvecklingen. Det är detsom vi vill utreda.Vi vill också naturligtvis diskutera hur vi ser tillatt etableringsvillkoren också kan finansieras av deberörda landstingen. Det får vi diskutera med Land-stingsförbundet.Anf. 105 () replik:Fru talman! Jag är inne på ungefär samma spårsom ett par tidigare talare angående socialministernsinledningsanförande. Han gav uttryck för viss opti-mism med tanke på att det finns så många sökande tillde utbildningar som vi har på högskolenivå. Men hannämnde inget om hur det står till på undersköterske-nivån - gymnasienivån. Läget är katastrofalt dåligt.Väldigt få söker till gymnasienivåns utbildningarinom vårdområdet. Därmed har många kommuner såmånga icke utbildade att kompetensnivån har sjunkitinom den kommunala äldreomsorgen i landet.Socialministern nämnde åtgärder rent allmänt.Men har han något konkret besked om vilka åtgärderregeringen och han själv som socialminister avser attvidta för att höja kompetensnivån inom den kommu-nala omsorgen?Det finns många kommuner som har som en all-män målsättning att höja kompetensnivån inom om-sorgen till undersköterskenivå. Men på kort sikt ärdetta orealistiskt vad gäller större antal. Har socialmi-nistern något konkret att bidra med här?Anf. 106 Socialminister () replik:Fru talman! Jag nämnde inte, därför att jag tänkteatt det möjligtvis är mer allmänt bekant, att regering-en i slutet gav i uppdrag åt tio statliga myn-digheter - alla som på något sätt kan beröras av re-kryteringsfrågorna - att gemensamt utarbeta ett pro-gram för att öka rekryteringen till vården och omsor-gen. Det var med utgångspunkt just i bekymret i äld-reomsorgen och behovet av att rekrytera många. Dethandlar alltså om samtliga myndigheter som berörs,det vill säga myndigheter på utbildningssidan, ar-betsmarknadsmyndigheter och så vidare. De ska nuredovisa ett program som innehåller allt från att seöver hur utbildningen faktiskt fungerar och attrakti-viteten i utbildningen över till vad som krävs för att fåfler att söka jobben.I detta uppdrag ingår naturligtvis också - och detär viktigt - arbetsgivarnas ansvar att erbjuda vidare-utbildning för dem som redan finns i verksamheten.Väldigt många kommuner har ambitiösa sådana pro-gram. Många personer som anställs utan att ha till-räcklig kompetens erbjuds utbildning under sin an-ställning. Jag tror att det är huvudspåret när det gälleratt höja kompetensen inom äldreomsorgen i dag.Anf. 107 () replik:Fru talman! Jag känner också till att ett antalkommuner försöker att inom en pressad ekonomiordna studiecirklar och tvåveckorsutbildningar - alltpå temat "arbetskraften kvar som man för-söker fortbilda den". Man kämpar alltså på.Men finns det något konkret gentemot kommu-nerna? Finns det stimulanspengar på gång, eller vadhar kommit ut av dessa uppdrag till de statliga myn-digheterna ?Anf. 108 Socialminister () replik:Fru talman! De statliga myndigheterna ska ge-mensamt presentera ett utförligt program. Det ska degöra i slutet . De jobbar med det. Det härhandlar naturligtvis om långsiktiga rekryteringar föratt klara personalsituationen på lång sikt.Det är inte så att kommunerna pysslar med litestudiecirklar och lite kvällsaktiviteter. Många kom-muner har mycket avancerade utbildningsprogramdär man erbjuder sin personal rejäl utbildning. Det ärpersonal som är borta från sina tjänster under längretid för att kompensera sig, men som ändå behållersina tjänster. Det sker väldigt mycket. Det är arbets-givarens sak att se till så att man har kompetent per-sonal och att också erbjuda personalen utbildning.Många kommuner har mycket avancerade verksam-heter, och vi bör se till så att alla kommuner har det.Anf. 109 () re-plik:Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga till so-cialministern. Ser socialministern några bekymmer isjukvården ? Vi som finns mitt i den uppleverofta att väntetiderna i vården är ett bekymmer, eko-nomin är ett annat och sjukskrivningar bland perso-nalen ett tredje. Det finns många ambitiösa punkter,som vi har hört, men i verkligheten väntar ju männi-skor runtom i i långa köer på vård.Vad har socialministern för förväntan på samtaleni när det gäller att man verkligenvill genomföra en vårdgaranti? Kommer vårdgarantinatt skjutas upp på grund av att landstingen ser såmånga andra frågor som är viktigare än att ge patien-terna rättigheter och vård ?Anf. 110 Socialminister () replik:Fru talman! Verkligheten är den att väntetidernaoch köerna minskar i den svenska sjukvården. Detredovisas nu månad för månad hur väntetiderna gårned genom att landstingen använder de resurser somhar tilldelats från staten för att systematiskt arbetabort köerna, minska väntetiderna och se till så att folkblir behandlade . Det är detta som gör att man kanvara optimistisk när det gäller att få en vårdgarantisom faktiskt fungerar så att det inte bara blir ett löftesom är utan värde.Jag är övertygad om att landstingspoliti-ker är intresserade av att så snabbt som möjligt få enverklig vårdgaranti som täcker alla diagnoser. Detgäller att bedöma från vilket datum som vårdgarantinkan införas med hänsyn till de problem som kan fin-nas i olika landsting. Jag är ganska optimistisk om attvi kommer att få en överenskommelse i landstings-världen om en vårdgaranti inom de närmaste åren.Det kan kanske gå snabbare. Det får vi se när vi sätteross ned och förhandlar färdigt med Landstingsför-bundet.Anf. 111 () re-plik:Fru talman! Jag måste ändå ställa frågan igen tillsocialministern. Även om köerna minskar och vänte-tiderna blir kortare är de ju fortfarande förskräckligtlånga. Är inte det ett stort bekymmer?Anf. 112 Socialminister () replik:Fru talman! Jag förstår att frågan är retorisk ochegentligen inte ska besvaras. Det vore egendomligtom en socialminister sade att det inte var något be-kymmer att folk väntar på vård. Jag utgår ifrån attAnne räknar med att jag ska säga attdet är ett bekymmer. Det är just därför vi arbetar meddet. Det är just därför vi ska ha en vårdgaranti. Detvärsta som kan hända är att man utlovar en vårdga-ranti som inte betyder någonting. Då har vi inte baragjort någonting som är meningslöst, utan risken finnsatt de människor som väntar tappar förtroendet intebara för sjukvården utan också för politikerna. Det ärdärför jag säger att vi ska veta att det också fungerar.Anf. 113 vice talman ():Fru talman! liberalernas uppfattningär, och har varit, att sjukvården ska ges efter behovoch vara gemensamt finansierad, det vill säga genomskatter. Patientens viktiga val gäller valet av vårdgi-vare och val av behandling, inte finansieringsformen.En behovsbaserad sjukvård är den enda modell somlever upp till en jämlik behandling av patienterna.Det finns plats i svensk sjukvård för åtskilligt merav etableringsfrihet, privata och kooperativa alterna-tiv, avknoppningar och andra fristående vårdgivare.Men enligt vår uppfattning finns det inte plats isvensk sjukvård för vårdgivare som arbetar med hjälpav skattemedel och tror att de kan ge vård som betalasprivat eller genom försäkringsbolag med förtur så attlandstingens patienter får vänta därför att de sombetalar går före. Avtal mellan landstingen och vårdgi-varna ska säkra att sådant inte kan förekomma.Fru talman! Från en del håll har det föreslagits atthela system ska byggas upp kring att finansiärer avsjukvård konkurrerar om medborgarna. Olika model-ler för detta har figurerat i debatten. Den vanligaste ärnågon typ av obligatorisk sjukvårdsförsäkring medkonkurrens mellan försäkringsbolagen men understatlig kontroll.Folkpartiet tror inte på den lösningen. Vi menaratt en sammanhållen finansiering av sjukvården ärbäst av flera skäl. Främst är det oacceptabelt att tänkasig att patienterna ska få olika bra vård beroende påatt man valt olika försäkringsnivå. Varken allmänheteller vårdpersonal skulle acceptera att patienter skullenekas vissa behandlingar bara för att de har valt enbillig försäkring.En annan viktig invändning är att erfarenheternaav försäkringsbaserad sjukvård visar att den aktivtinskränker patienternas valfrihet. Försäkringsbolagsom verkar inom ett sådant system hänvisar normaltpatienterna till ett fåtal vårdgivare som bolaget haravtal med. Dessutom använder bolag som är sjuk-vårdsförsäkrare en rad metoder för att slippa de härkostsamma patienterna.Därför ska den skattebetalda sjukvården vara såbra att någon efterfrågan på sådana försäkringslös-ningar inte kan finnas kvar. En central fråga i det härsammanhanget är en fungerande vårdgaranti. Vi harju nu hört från socialminister att Soci-aldemokraterna är beredda att införa en vårdgaranti,men vi kan inte få reda på riktigt när. Vi tror att dengår att genomföra ganska . I våra budget-förslag har vi avsatt pengar. Vi tror att det behövs endel pengar i inledningsskedet. Men behövsinga mer pengar när köerna är borta och vi har fåttvården att fungera på det sätt som vi vill att den skafungera.Fru talman! Folkhälso- och sjukvårdsarbete byg-ger på att varje människa är unik och värdefull oav-sett kön, ålder, ursprung, sexuell läggning, funktions-hinder med mera. Den som drabbas av sjukdom tap-par inte heller sitt värde och har samma rätt att blibehandlad med respekt som de friska. Att vi solida-riskt ansvarar för det mesta av varandras hälso- ochsjukvård via skatten är medmänskligt viktigt. Ingenska behöva avstå från vård av ekonomiska skäl ellerbetala höga försäkringspremier.Fru talman! Sjukvården står inför stora utmaning-ar. Ständigt görs nya landvinningar inom sjukvårds-området. Det handlar om nya behandlingsmetoder,mer skonsamma operationer och mer effektiva läke-medel. Alltfler människor kan botas eller åtminstonefå ett bättre liv. För att det ska vara möjligt att drafördel av de här nya landvinningarna krävs att detfinns personal som kan utföra allt detta.Om ingenting görs kommer att få en skri-ande brist på vårdpersonal. duggar larm-rapporterna tätt om personalbrist. blir denpersonal som är anställd och jobbar alltmerbelastad. Utbrändheten ökar, och det är slående attökningen av antalet långtidssjukskrivningar varit såstor inom just hälso- och sjukvården. Den statligautredningen om ett välfärdsbokslut konstaterar att38 % av samtliga sysselsatta män och av allasysselsatta kvinnor anser sig ha ett påfrestande arbete.Bland kvinnliga sjuksköterskor och verksamma inompsykiatrisk vård var motsvarande andel nästan dub-belt så hög, eller mer.Det behövs många olika inslag för att förbättraden här situationen. Ett är makten över arbetstiden.Man måste kunna välja sin arbetstid. Man måstekunna påverka sin arbetssituation på många sätt. Somanställd måste man ha makt över sitt arbete.