prot · GP0999 · 2002-04-19 00:00:00 — Det är ett fritt flödeav idéer, varor, kapital, människor och kunskap, ochvi får det till oss via medier. Vi kan inte säga att viinte vet, åtminstone inte vi som lever i den utveckladedelen och har tillgång till massmedier, TV, radio, ITosv. Detta förs in i våra vardagsrum. Vi vet att det ärsvält i världen, och vi vet att vi lever i lyx. Det kännervi alla till. Ingen bör vara okunnig om detta. Som harsagts här lever över tre miljarder på om da-gen, alltså , och mer än 1 miljard männi-skor lever på . Man kan liksom baraförsöka fantisera lite grann. Vad betyder det att levapå , inklusive allting? Det handlaralltså om 1 miljard människor.I betänkandet står också något som jag inte kändetill men som är en jätteintressant uppgift. Mer änhälften av världens befolkning har aldrig talat i tele-fon, och av världens befolkning har aldrig han-terat en dator. Så vi andra tillhör de som hante-rar datorer och den hälft av världens befolkning somtalar i telefon. 800 miljoner människor svälter i dagnär vi står här. Klyftorna är enorma. Detta leder na-turligtvis till spänningar, antingen det är stora klyftorinom ett land eller klyftor globalt. Det leder till krigoch terrorism, eftersom man har kunskap om detta.Man kan vända på kuttingen och med fantasins hjälpförsöka sätta sig in i andras situation. Man kan tänkapå personer som lever på och somsvälter och på att barnen dör. Om dessa personer fårinformation om att andra lever i en otrolig lyx kan deju börja fundera lite. Vilka tankegångar sätter detta igång hos den drabbade människan? Vad händer medden människan?Jag fick se detta så tydligt en gång när jag besökteJohannesburg. Bara på tio minuters gångavstånd frånenorma lyxvaruhus med kristallkronor, blanka mar-morgolv och dyra varor går man in i ett getto. Precissida vid sida lever de här kulturerna, och vi gör detockså globalt. Då måste vi som lever i den rika delenav världen dra vissa slutsatser av detta.Vad gör vi då? Vad kan vi göra åt detta? Jag hartio punkter som jag skulle vilja ta upp. Jag hinner inteberöra alla , men jag skulle ändå viljanämna dem och fördjupa mig i några.1. Bistånd, hjälp och solidaritet.2. Demokrati och mänskliga rättigheter.4. Att känna ansvar för att utrota fattigdomen. Detfinns ju mål för detta.På tal om mål: Det finns många tjusiga formule-ringar i många vackra deklarationer, inte minst frånslutet av , dvs. FN har haftmånga fina konferenser på många angelägna områden- det sociala området, befolkningsfrågan, utbildnings-frågan osv. Vi vet allt detta. Vi har alla fakta på bor-det. Här har naturligtvis vi somlever i den rika delen av världen ett särskilt ansvar.Ta t.ex. biståndet. Vi har i vackra och tjusigadeklarationer här i kammaren och i FN lagt fast vissamål. Vi känner till dem, vi som diskuterar dem såofta. FN har sagt att av ett lands BNI ska gå tillbistånd av olika slag, och vi här har sagt . Men nusäger vi att vi inte har råd. säger att vi intehar råd att ge och behålla själva. Vi ger ialla fall , men vi vet att det bara är fyra europe-iska länder som gör det. , , , och de andra säger: Vi har inte råd. Vikanske kan ge eller möjligtvis . Det är enskam och något som borde stämma till eftertanke.Frihandeln har berörts här. Det är ju inte så att bi-ståndet kan klara detta. Biståndet kan inte ordna så attdet blir total rättvisa i världen. Det gäller inte barafördelningen. Den ska till, men den stora drivkraftenblir frihandeln. Det visar debatten här mångaexempel på, och där är vi överens. Det gäller att brytaned gränser, bryta ned tullar och handla med varand-ra.Demokrati och mänskliga rättigheter är ocksåviktigt. Vi får ingen uthållig utveckling utan demo-krati.Utbildning behövs för att förstå. Kunskap är vik-tigt.Att avskriva skulder till de mest skuldtyngda län-derna skulle vi kunna göra mycket kraftigare insatserför. En del sitter totalt fast i skuldfällan. Det spelaringen roll hur de agerar eller vad de gör; de måsteändå betala enorma summor till den rika delen avvärlden eftersom de har dragit på sig skulder. Då kanman förstås säga att de får skylla sig själva som dragitpå sig dessa skulder, men där finns också västvärl-dens agerande när dessa skuldberg har byggts upp.Egentligen är detta också småpengar i den totalaekonomin, dvs. om vi skrev av skulderna till de allrafattigaste länderna.Sedan måste vi ha en fungerande rättvisa, ett sys-tem som gör att man kan hantera kriminalitet, brottmot mänskligheten, krigsförbrytelser, folkmord ellervad det vara må. Där har vi kommit en bit på väggenom den som är på vägatt etableras. För detta krävs 60 ratifikationer, ochman skriver i betänkandet att det troligtvis kommeratt uppnås under första halvan av 2002. Ja, det harredan uppnåtts. Man var på 56 . Sedankom tio länder i klump och skrev på, så nu är manuppe i 66. är det alltså verklighet.Men precis som här har sagt finns detockså ett stort hinder i arbetet, och det är . OmUSA nu försöker att sabotera detta ska de kritiserashårt för det. Jag tror inte att de kommer att klara det.De kommer säkert att försöka, eftersom de själva ärrädda av olika anledningar. Men domstolen är ettfaktum. Den finns på plats. Man kommer troligtvis atti september ha någon form av högtidligt öppnande,och sedan ska den vara i gång . Det är ett stegi rätt riktning.Jag nämnde FN:s roll. Det är klart att FN måstehöja sin röst i världen. Men då fordras också kraftbakom FN. Det är sorgligt att höra hur generalsekre-teraren står i denna talarstol och vädjarom pengar som också är småpengar i det hela. Ommedlemsländerna betalade det de ska till FN skulleFN ha ett helt annat klös, en helt annan kraft.Anf. 13 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Det finns en rekommendation från riksdagsstyrel-sen om tio minuters talartid.Anf. 14 (fp):Herr talman! Jag ska avrunda. Jag kommer då intein på detta med hälsa och miljö, utan jag nöjer migmed att yrka bifall till reservation 8.Anf. 15 () replik:Herr talman! Jag kan instämma i mycket av detsom säger. Jag tycker att det ihuvudsak var ett bra anförande. Det visar också attdet finns en överensstämmelse i problembeskrivning-en.Eftersom inte hade tid attgå in på allt tänkte jag ge honom genom attställa en mer konkret fråga. Den handlar om det av-snitt i betänkandet under rubriken rättig-heter och demokrati som global värdegrund somlyder: "Omsorgen om de mänskliga rättigheterna ären integrerad och central del av utrikespolitiken. Denpräglar agerande i globala och europeiskaforum och utgör en viktig dimension av de direktakontakterna med andra länder, utvecklingssamarbetetinräknat. "I mitt anförande menade jag att det var en förskö-nande omskrivning eftersom är en delav ett system som inte alltid respekterar mänskligarättigheter eller karakteriseras av omsorg om dessarättigheter. Jag tog flyktingpolitiken som ett exempel,vapenexporten till diktaturländer som ett annat. Vihar också underlåtenheten att lyfta fram kritik mot debrott mot mänskliga rättigheter som begås dagligen,t.ex. just nu på och i Gaza.Instämmer i denna kritikav beskrivningen i betänkandet eller står han fullt utbakom den?Anf. 16 ()replik:Herr talman! Jag instämmer i de här formulering-arna. Sedan är det klart att man på vissa punkter kansäga att vi inte gör tillräckligt, men sett i ett stortsammanhang tycker jag att lever upp tilldetta. Vi är en bra aktör på världsscenen, i FN ochinom EU, på det här området.Jag vet att är kritisk mot t.ex. att vi age-rar inom EU, därför att det skulle förta röstatt vi talar genom EU. Där har vi olika uppfattningar.Jag menar att kan vi vara med inom EU och i detsammanhanget påverka andra länder att flytta sinposition på området mänskliga rättigheter, på demo-kratiområdet och på flyktingområdet inte minst har vistörre chans att göra det än om vi agerar ensamt påvärldsscenen. Då är röst än mindre. Kan vivara med bland de här 15 länderna, snart kanske 27länder, och påverka talar vi mycket kraftfullare ochkan agera kraftfullare i det globala sammanhanget.Risken är att röst annars drunknar.Anf. 17 () replik:Herr talman! Jag vill bara påminna Karl-GöranBiörsmark om att den kommission i som FNhar för mänskliga rättigheter, och som Karl-GöranBiörsmark och jag har haft förmånen att besöka fören sedan, har antagit ett uttalande om Sveri-ges brott mot mänskliga rättigheter. Det är ganskaomfattande. Det är en dokumentation som bl.a. närdet gäller behandlingen av flyktingar eller underlå-tenheten att försvara medborgare som anklagas förterroristbrott är mycket skarp. Den kritiken menar jaglyser helt med sin frånvaro när beskrivningen avSveriges utrikespolitik görs i det här betänkandet. Detär ett alltför problemfritt sätt att förhålla sig till Sve-riges roll.Jag menar inte att är en av de största bo-varna, jag menar att spelar en ibland mycketgod roll. Men om vi inte lyckas se att vi faktiskt påområden som är oerhört väsentliga för respekten förmänskliga rättigheter underlåter att försvara dessarättigheter och ibland t.o.m. trampar på dem ska vikanske inte tala så högt i vår kritik av andra.Anf. 18 (fp):Herr talman! När det gäller t.ex. flyktingfråganhar en hög röst både här hemma och för-söker ha det ute i världen. Vi försöker påverka densvenska politiken och genom våra EU-parlamentariker försöker vi få både en generösare ochmer korrekt flyktingpolitik.Men återigen, totalt sett är det bättre om vi kanpåverka våra nära vänner inom EU än att vi ensammaför ut vår röst i världen. Vi blir små i det samman-hanget. Kan vi påverka att föra en annanflyktingpolitik får det större effekter. Kan vi påverkaEuropa och EU att föra en bättre biståndspolitik medgenerösare bidrag till FN så är det ett mycket frukt-bart arbete. Det har vi till viss del också lyckats medinom EU-kretsen när det gäller bidraget till FN. Mantalar nu om att man ska ha en plan för att komma upptill . Man landar på , tror jag det var, omfem sex år.Därmed inte sagt att allting är frid och fröjd. Viska fortsätta denna kritik, liksom är kri-tiskt mot det beslut som FN har fattat i resolution1390, som svenska medborgare blir drabbade av. Härska vi höja den kritiska rösten och påtala mycket klartatt så här får det inte gå till. FN kan inte fatta beslutsom drabbar människor på området för mänskligarättigheter och som påverkar deras medborgarrätt iSverige som svenska medborgare. Där ska vi varaklara och tydliga. Och det är Folkpartiet.Anf. 19 ():Herr talman! Jag har fastnat mycket starkt för enbild från . Det är bilden av kvinnan somfödde sitt barn uppe i ett träd. Hon födde sitt barnuppe i ett träd därför att hon var tvungen att fly undande vattenmassor som vällde över landet. Hon hadesäkert tidigare också varit tvungen att fly undan krigoch elände som drabbat detta land som är ett av värl-dens fattigaste länder. är för mig väldigtmycket bilden av globaliseringen, bilden av sårbar-heten, bilden av sammanhållningen.Klimatförändringarna drabbar ett land som myck-et lite deltar i världsekonomin. Skogsskövling, över-svämningar och annat slår hårt mot landets befolk-ning. Landet drabbas också hårt av krig och som följdav kriget av minor som ligger utplacerade på strate-giska ställen. De innebär mycket arbete för att manöver huvud taget ska kunna röra sig i landet.I en enda värld, som vi alla är beroende av, är dethär en del av globaliseringseffekterna. Klimatföränd-ringarna är kanske det allra största globala hot vi stårinför. Det globala samarbetet borde vara mycket mertydligt inriktat på att klara av att fatta beslut så att inteklimatförändringarna återigen drabbar dem som redanär fattiga i vår värld.Det här är ett betänkande som väldigt mycket ären sammanfattning av en stor mängd motioner somhar väckts av partier och riksdagsledamöter. Det ärintressant att vi nu har ett betänkande som syftar tillatt ge bidrag till diskussionen om svensk politik ochglobaliseringen. Det kommer också att bli intressant,tycker jag, om det kan användas i den kommandevalrörelsen. Min erfarenhet av valrörelser är att vi dåinte längre är särskilt globala. Då rör sig debattenväldigt mycket kring nationella krav och nationellaönskemål. Det är lätt att lova utan hänsyn till de glo-bala aspekterna och världens situation.Samarbete, solidaritet och hållbar utveckling ärnödvändiga motvikter mot materialismen, individua-lismen och konsumismen, som präglar den rika delenav världen och som präglar nyliberalismen. Det är istor utsträckning klyftorna som globaliseras, intevälfärden, som vi hitintills har sett i globaliseringensspår. Det ställer naturligtvis nya krav på de politiskabesluten för att vi ska få en värld som vi alla kan levai och där vi kan få se en rättvisare och rättfärdigarefördelning av jordens resurser.I början av veckan kom den s.k. som är en svidande kritik mot de åtgärdersom , IMF och WTO hitintills haråstadkommit när det gäller globaliseringen och för-delningen. Regeringen svarar med att: Ja, ja, det därvar väl en lite gammal rapport. Men det tycker jag har gjort . och andra in-stitutioner har svarat att man har ändrat sin politik.Men kommer man ut i världen och träffar de fattigamänniskorna och deras ledare säger de: Men det är jusamma gamla politik som man för. Det är sammaregelsystem som gäller för oss. Den politik som manför nu är lika illa som den man har fört ochsom kritiserats mycket. Man har inte sett det där ny-tänkandet. Det har inte kommit ut till dem somegentligen skulle beröras och bemötas av det.I betänkandet finns många intressanta delar somär värda att läsa och begrunda. Vi har tre reservatio-ner i betänkandet. En berör delaktigheten och möjlig-heterna för dem som har små resurser att varamed och fatta beslut om hur deras liv ska se ut.En annan reservation berör skuldavskrivningarna.Jag är lite förvånad över majoritetens syn på skuldav-skrivningar. Det har delvis skett en förändring i för-hållande till vad som har sagts om skuldav-skrivningar. I betänkandet tar man upp bl.a. att skul-davskrivningar bidrar dels till ökad orättvisa, dels tillett försvårat kreditläge för de fattiga länderna.Jag menar att det här är fråga om politisk vilja.Vill man förändra genom att skriva av skulder ochdärmed förbättra situationen för de allra fattigaste,finns det naturligtvis metoder för att klara det på ettbra sätt. Majoriteten försvarar någon form av icke-avskrivningar med att tro att det skulle vara rättvisare.Jag kan inte förstå det. Jag menar att det mest orättvi-sa är att många länder tvingas att leva i någon formav nykolonialism där den rika delen av världen be-stämmer över politik och styrelse. De har över huvudtaget inte möjlighet att vara delaktiga i demokrati-aspekterna.Vi har också tagit upp miljöfrågorna. I en av våramotioner har vi framfört ett krav på en internationellmiljödomstol. Det har vi också skrivit i vår reserva-tion.För tids vinnande yrkar jag bifall till endast reser-vation 2. I övrigt stöder jag naturligtvis våra reserva-tioner.Som jag har sagt är det här en viktig del iden debatt som måste få komma i gång ordentligt.Hela samhället borde i större utsträckning bidra ochdelta i debatten om hur vår värld ska se ut. Kan för-delningen ske på ett mer rättvist sätt? Hur kan vi i vårlivsstil förändra så att de allra fattigaste inte behöverbära fram vår välfärd? Så är det delvis när vi ivår livsstil bidrar till klimatförändringar och folket iMoçambique drabbas av förändringarna.Anf. 20 ()replik:Herr talman! Jag vill fråga reservation nr 1. skriveratt det gäller att gå "mot en högre grad av självtillit".Ordet självtillit har ofta använts i bemärkelsen attländerna ska klara sig själva. Vi hade tidigare ettoberoendemål i biståndet - det finns fortfarande ef-tersom det inte har ändrats . Resonemanget på 60-och 70-talen när detta mål formulerades var att län-derna skulle klara sig själva, vara slutna och inte deltaså mycket i den omspännande världshandeln. Jagmärkte att inte pratade såmycket om frihandeln.Ska detta tolkas så att ochMiljöpartiet menar att det är det lokala samhället somska klara det hela snarare än frihandeln och att det ärdet som är självtilliten i reservationen?Anf. 21 ()replik:Herr talman! I Globcoms utredning har vi bl.a.tryckt på det vi kallar sydperspektivet. Det här byggerpå att man ska utgå från de människors behov somlever i dessa länder. De ska också ha ett inflytandeöver sin egen situation.Folkpartiet förordade ivrigt demokratiaspekterna idetta. Det här är egentligen samma sak. Det byggerpå en ökad möjlighet för människor att vara med ochbestämma över sin egen situation. Det behöver inteinnebära någon som helst form av isolering. Det ärsjälvklart att om dessa människor bestämmer att devill handla, sälja sina produkter eller kunna köpa, skade naturligtvis få göra det. Ett av problemen äratt de inte kan göra detta. Det finns en massa murar ii-länderna mot , inte minst inom EU påjordbrukssidan.Vi tycker att det är viktigt att lyfta fram detta. Vitror på att om människor själva får vara med ochpåverka sin situation blir det betydligt lättare att för-ändra. Vi har sett regimer där människor på grund avmaktsituationen inte har haft ett uns möjlighet attpåverka. Det är inte en situation som gagnar utveck-lingen, och det är inte en situation som gagnar demo-krati, självtillit och närhet.Anf. 22 ()replik:Herr talman! Det var bra att vi fick detta klarlagt.Ordet självtillit kan leda tanken fel eftersom det ståroch har stått mycket för den isolationistiska politiken.Vi har tidigare nämnt t.ex. . De skulle litatill sig själva, inte vara öppna för frihandel, inte varaöppna för att delta i den globala handeln. Det är detsom begreppet självtillit i många sammanhang harstått för.Nu förstår jag att och Mil-jöpartiet skriver in någonting annat i ordet självtillit,nämligen demokratiskt deltagande. Om det är det somordet självtillit refererar till i reservationen är vi heltöverens.Anf. 23 ()replik:Herr talman! Jag trodde att det var tydligt.Om dessa länder ska utvecklas måste man börjanära människorna med de behov de har. Med 10 krom dagen att leva på kan de nog inte räkna med attdelta på den globala marknaden utan de måste dåkunna lita på att det finns närproducerat att köpa av.Det är också en viktig del i möjligheterna att delta idemokratin.Jag uppfattar det så att har drivit på att detska finnas ökade möjligheter för de fattiga ländernasrepresentanter i de internationella forumen. Det gårinte att på lika villkor företräda sina länder om maninte har lika resurser. Det gäller framför allt i WTO-sammanhang. Där syns det tydligt att de rika i-länderna har ett stort övertag i förhandlingarna jäm-fört med de fattiga . Det måste förändrasom det ska bli någonting av rättvisa i vår värld.Anf. 24 ():Herr talman! Jag ska börja som de flesta andramed att yrka bifall till utskottsmajoritetens förslag tillbeslut i UU4 och yrka avslag på samtliga reservatio-ner.Betänkandet handlar om globaliseringen. Det harefterlysts en definition av globalisering. Jag ser detsom att utskottet inte har tagit sig tid att rota fram ensådan definition eftersom det finns ett varierandeutbud av definitioner. Vi har mer gått in för att noterahur termen globalisering används i olika samhällsske-enden.IMF, Valutafonden, har satt upp en definition sominte är helt oäven: Det växande ömsesidiga beroendetmellan länder världen över genom den ökande voly-men och mängden gränsöverskridande transaktionerav varor, tjänster och flöden av kapital.Då kommer det till protokollet att jag har reflekte-rat lite över detta.Den defintionen är ganska ekonomiskt inriktad.Det kan också finnas andra definitioner, och därförkan man kanske inte säga att den här skulle vara hel-täckande.Termen globalisering har vi, som sagt var, kunnatkonstatera används bl.a. när det gäller förändringar avekonomin och kapitalrörelser, i samband med han-delns utveckling, informationssamhället, teknikut-vecklingen, synen på demokrati och miljö samt na-turligtvis inte minst miljöfrågorna.I globaliseringens spår kan jag se att närsamhäl-lets dominans, den lokala byn, har kompletterats medett världsperspektiv: den globala byn. Det är det lo-kala beroendet kompletterat med det globala. Cirklarna har successivt vidgats. rivervi gränser för varor, tjänster, kapital och individer.Isolering bryts. Förändringarna är världsomspännan-de, och de är accelererande.Ekonomin är kanske tydligast, med dessa snabbatransaktioner, som har påverkat det vi kallar globali-sering väldigt mycket.Det gäller informationstekniken, som ger oss heltandra möjligheter. Det är handelns expansion, särskiltgenom frihandeln men också det som kallas e-handel.Vi ser hur medierna har utvecklats och blivit worldwide, om jag får använda det engelska uttrycket.Vi ser också hur territorierna har minskat i värdegenom migration. Vi nämner också i betänkandet attdet inte är lika lätt att tala om territorier.Det finns också hot att möta, som terrorism, inter-nationell brottslighet, korruption, skatteflykt, pen-ningtvätt, miljöförstörelse, dåliga arbetsvillkor, enskev fördelning som skapar ökade klyftor, flykting-strömmar, kulturell utarmning, rotlöshet, främlingsfi-entlighet och smittsamma sjukdomar. Jag säger inteatt detta skulle vara globaliseringens effekt, men detär delvis det, och delvis andra saker. Det är i alla falltydliga strömningar i det globaliserade samhället.Värderingar som präglar globaliseringen ärgrundläggande, liksom insikten om att politiken be-hövs för att tackla globaliseringen. Vi måste ta varapå möjligheter och möta hot, försöka påverka dem.Jag tycker att vi ska bejaka globaliseringen som enmöjlighet, men vi ska inse att det finnsproblem och svårigheter, och inte dölja dem. Det ärsjälvklart att vi ska tänka globalt och handla lokalt,som har varit ett uttryck.Vi kan också säga att det är ett "glokalt" agerandesom vi behöver . Men vi behöver bygga detta"glokala" agerande på gemensamma värderingar. Förmig är de att vi måste satsa på rättvisa och solidaritet.Vi måste kunna ställa upp för varandra, annars kom-mer vi inte att lyckas i globaliseringens utveckling.Det kräver en rättvis fördelning som omfattar alla, därvi reducerar klyftorna mellan rika och fattiga. Detkräver en insikt om behovet av säkerhet och trygghet,att samhället präglas av detta. Det kräver att demo-krati, mänskliga rättigheter och jämställdhet fårkomma till uttryck. Det kräver inte minst någotmycket grundläggande, nämligen hållbar utveckling.Som ett övergripande mål skulle vi kunna säga att vimåste utrota fattigdomen.Vad är det då för åtgärder som man kan se utifråndessa värderingar? Jag ska ge en liten översikt ochinte ägna mig åt en fördjupning. Den tid som vi harfått oss tilldelade här i kammaren är så knappatt det inte finns möjlighet till det.Varje nation måste se till att ha en ansvarsfull re-gering, som driver en utvecklingsinriktad politik, isåväl i-länder som , som angriper orsakernatill orättvisorna, som satsar och inser vad good go-vernance är, som bekämpar korruption och skatte-flykt, som har ett sunt makroekonomiskt ramverk ochsom satsar på hållbar utveckling.Det gäller naturligtvis fattigdomsbekämpning härhemma i vårt land liksom utanför. Det finns tre mil-jarder fattiga, och för att vi ska kunna angripa dettakrävs en ekonomisk tillväxt, globalt, särskilt i defattiga länderna, byggt och grundat på en insikt omutbildningens betydelse, folkhälsan, den privata sek-torns betydelse och återigen hållbar utveckling. Detmåste vi ta ett gemensamt ansvar för; dela det medandra länder men också ta vårt eget ansvar.Denna politik behöver byggas på de millenniemålsom har slagits fast. Jag hade tänkt läsa in dem tillprotokollet, men eftersom tiden går så fort kommerjag inte att göra det. Det är alltså FN:s miljömål 9, omjag minns rätt.De globala nyttigheterna är något som vi börjarprata mer och mer om. De bygger på att vi förenarutvecklingen för andra med det egenintresse vi självakan ha. Då är naturligtvis sådana saker som finansiellstabilitet grundläggande, säkerhet och konflikthante-ring, att vi kan hantera miljöfrågorna och allt vad deinrymmer, liksom att hindra smittsamma sjukdomar.Det tillhör global public goods, dvs.