prot · GP0952 · 2002-01-16 00:00:00 — Därförmåste vi satsa på jobben.Därför tycker vi inte att vi ska vänta till valet in-nan vi gör någonting. Vi ska redan nu se till att an-vända de pengar som finns på ett klokt och kreativtsätt, . Med "kreativt" menar jag intefiffel och båg, utan jag menar att vi ska se hur det serut i de offentliga finanserna. Vad har vi för pengar tillförfogande?Konjunkturinstitutet har skrivit en rapport somtalat om överskott och ett utrymme för utgiftsökning-ar eller skattesänkningar på 20 miljarder och35 miljarder . De pengarna kan vi diskutera.Hur ska de användas? Ska vi sänka skatter? Ska visänka arbetstiden? Ska vi satsa på sociala reformer?Det är fråga om kreativitet. Jag tror att vi kan kommalångt om vi vågar vara så kreativa att vi inte låter osshindras av stelbent budgetteknik.Vad gäller alla de frågor som vi gemensamt äröverens om är viktiga - det gäller taken i socialför-säkringarna, mer pengar till kommunerna, taken ochgolven i a-kassan - finns det ett utrymme, om vivågar använda det. Det skulle vara kreativt i ett lägenär vi ser att det är jobben, tryggheten och välfärdensom vi måste sätta främst. Då vore det kreativt att intelåta oss hejdas av förutbestämda utgiftstak som göratt vi inte kan använda pengarna till det som de be-hövs till. Det var det jag menade.Det som vi har diskuterat på kon-gress, och som en del har framställt som några full-ständigt fantasifulla önskelistor, är inte fantasifullt. Vihar diskuterat inriktningen på politiken. Vi har dis-kuterat långsiktigt, för vi tror att väljarna tänker läng-re än de kommande fyra åren när de går och röstar.Det är en viljeinriktning i politiken med många brasociala reformer.Sedan måste vi naturligtvis diskutera takten i dettaoch vad vi har råd med vid vilket tillfälle. Men dis-kussionerna om de reformer som handlar om att sättajobbet främst, a-kassan, kompetenshöjningar i arbets-livet, investeringsbidrag till bostadsombyggande,miljöomställning och upprustning av elnät och järn-vägar ska vi ta . Dem ska vi ta redan före valet. Vitar dem säkert i valrörelsen, men vi ska också ta demdessförinnan.Det gäller också diskussionen om feminismen,som har uppfattat på ett sätt som jagärligt ska säga att jag inte begriper. Han menar attmin feminism går ut på att kvinnor ska skaffa sigkarlar. Hur han fick ihop det förstår jag inte. Det jaghar tagit upp och pekat på är en orättvisa och ettmaktsystem som finns i vårt samhälle, där kvinnorunderordnas och diskrimineras inom livets samtligaområden - inte minst på arbetsmarknaden.Det fanns en artikel i i söndagssom redogjorde för läget på arbetsmarknaden när detgäller sjukfrånvaro. Där kunde man läsa att det finnstvå genomgående aspekter på påfrestningarna i ar-betslivet. Den ena är en fråga om klass. Arbetare ärmer utsatta än tjänstemän och akademiker också närdet gäller stressrelaterade problem. Den andra är enfråga om kön. Kvinnor är mer utsatta än män. Ochinga är så utsatta som arbetarklassens kvinnor.Två maktstrukturer har vi i samhället. Den enahandlar om klass. Den andra handlar om kön. Oftagår de dessutom samman. Det har vi sett i Vänster-partiet. Det är därför vi är ett socialistiskt och femi-nistiskt parti. Det är därför vi lyfter fram de här frå-gorna. Det är inte fråga om att kvinnor ska skaffamän eller jobba svart. Det är fråga om att kvinnorsom har ett viktigt arbete ska ha ordentligt betalt fördet. Det är fråga om att se på kvinnor som lika myck-et värda som män i alla avseenden. Det är en insiktsom man får ta till sig om att kvinnors rättigheterhandlar om mänskliga rättigheter. Det vore väl inteför sent att också den här församlingen kunde insedet.(Applåder)Anf. 37 () replik:Fru talman! Jag försökte lyssna så noga jag kundepå när hon talade om maktlöshet.Det är ju alldeles självklart att maktlöshet föder ellerdrar med sig utbrändhet och en lång rad problem somvi alla här, förväntar jag mig, vill verka emot. Då fårman, när talar, en känsla av att närordet "privat" kommer in, eller detta att flera entre-prenörer får verka inom den offentliga sektorn, dåinfinner sig maktlösheten. Jag tolkade så.Då kunde jag inte låta bli att slå upp ett litet häftesom jag har med mig där , ordföranden iKommunal, uttrycker sig. Hon säger att en undersök-ning som låtit genomföra visar att de somjobbar inom privat äldreomsorg som regel är någotmer nöjda med sin arbetssituation än de som jobbarinom offentlig äldreomsorg. Resultatet av undersök-ningen är inte särskilt förvånande, anser beror på att den offentliga äldreomsorgen alltförofta är för centralstyrd och hierarkisk. Det vet vi ju.Men går det då inte, , att tillståatt det finns något positivt i att man i kommuner ochlandsting tar fram möjligheter för arbetssökande attjämföra arbetsgivare och själva komma till klarhetmed om de trivs eller inte?Anf. 38 () replik:Fru talman! Jag vet inte hur lyssnar,men jag kände över huvud taget inte igen mig i dethan hade hört att jag hade sagt. Visst kan det finnasoerhört positiva krafter i entreprenadverksamheter -också inom vård och omsorg. Visst är det så. Visst ärdet så att det finns ett utrymme för alternativa vårdgi-vare. Det finns det absolut. Jag vet många kvinnorsom har slagit sin panna blodig mot en hopplös byrå-krati - inte sällan överbefolkad av revirtänkande män- som förvägrar kvinnorna att själva ta initiativ. I sinuppgivenhet säger de då helt enkelt: går jag häri-från. Jag startat eget. Jag står inte ut med de härstrukturerna där jag inte får utrymme för min kreati-vitet.Det är mycket bra initiativ som förhoppningsvisockså kan sätta strålkastaren på det som behövergöras inom den offentliga sektorn, nämligen en de-mokratisering. Låt de människor som arbetar i verk-samheterna också organisera dem och styra och ställa.Riv en mängd av de överbyggnader som finns. med besluten till dem som faktisktvet vad det handlar om! Alla sådana demokratise-ringsprojekt - inte sällan kombinerade med arbets-tidsförkortningsprojekt - inom den offentliga sektornhar varit mycket lyckosamma.Anf. 39 () replik:Fru talman! Jag tycker bara att bestämma sig. Först kommer hon med attackernär man i landsting eller kommuner luckrar upp ochsläpper in entreprenörer. Då är det åt skogen. Sedankommer upp och säger: Visst finnsdet utrymme för andra entreprenörer. Visst ska detfinnas utrymme och det kan säkert vara bra. Så görhon en sväng om demokratisering och decentralise-ring. Det är någon slags guttaperkapolitik över detta,. 40 () replik:Fru talman! Med tanke på min återstående talartidförstår jag att jag ska vara kortfattad. Det är naturligt-vis svårt.Vad jag menar, , är att man ju fårtitta på att det är olika saker vi talar om. Inom vårdenoch omsorgen kan det finnas utrymme för alternativ,för att man har något annat att erbjuda än det somredan finns inom det som är den offentliga verksam-heten. Inom skolan kan det vara likadant. Man kan hanågot annat, något som ännu inte finns, någon sär-skild pedagogik som ännu inte har fått rum inomramen för den kommunala skolan. Det kan vara ut-märkt.Vad jag vänder mig emot är den här ideologiskaprivatiseringen som utgår från en idé om att privatalltid är bättre än offentligt, som utgår från en idé omatt det är prislappar som ska styra och som tror attvalfriheten har ett sådant egenvärde att det slår ut allaandra värderingar, t.ex. den om solidaritet och rättvi-sa.(Applåder)Anf. 41 () replik:Fru talman! Risken att ska hamna i ettekonomiskt moras om skulle kommain i regeringen är ju alldeles uppenbar. Valplattfor-men handlar om 80 miljarder utöver de lite drygt 700som vi kan spendera i enligt den antagnastatsbudgeten.Det här är faktiskt ett läge som är svårbedömt.När man säger att det är överskott i den offentligasektorn så kan man indela den offentliga sektorn i tredelar. Pensionssystemet går med överskott. Kommu-nerna går ungefär jämnt ut. Några går jättebra, någragår dåligt men totalt går de ungefär jämnt ut. Statengår back redan i år.I det läget, och med en valplattform på 80 miljar-der, säger att hon inte tänker låtasig hindras av en stelbent budgetreglering, budgettakoch sådana saker och att man ska ha ett kreativt tän-kande. Det är, mina vänner, synd att statsministernhar använt sin tid så att vi inte kan få ett besked omhur han ser på att regera med ett sådant parti.Jag skulle vilja ge rätt i attmycket av valdebatten kommer att handla om synenpå synen på människan. säger att devill göra något för kvinnorna. De har haften unik maktposition för sitt parti i det här landet.Antalet kvinnor bland dem som är sjukskrivna harökat. Det är , vilket är en tredubbling jäm-fört med . Löneskillnaderna ökar,särskilt i offentlig sektor. Unga invandrarkvinnor haren extremt utsatt position som inte har förbättratsnågonting under de här tre åren. Vårddiskriminering-en i de landsting där styr har inte hellerminskat . Hur är människosynen hosett parti som säger en sak men använder sin politiskamakt i rakt motsatt riktning?Anf. 42 () replik:Fru talman! Om hade lyssnat på mitt in-lägg, där jag redogjorde för vad vår valplattformsdis-kussion var för något, hade hon förstått att det intevar någon önskelista inför valet utan att det var enviljeinriktning som sedan naturligtvis kommer attbrytas ned i mer konkreta, väl avgränsade frågor somvi anser ryms inom kommande mandatperiod.Jag tog upp de frågor som vi anser ryms redan in-nan den kommande mandatperioden, bl.a. att få merpengar till kommuner och landsting inte bara undernästa år utan också kommande år - inte minst för attockså höja lönerna för de kvinnor som arbetar i of-fentlig sektor. Det gäller också andra arbetsmiljöfrå-gor som svar på just det som är ett faktum, nämligenatt så många kvinnor sliter så hårt inom den offentligasektorn. Det behövs fler människor där. Det behövsen bättre arbetsmiljö med mindre stress, det behövshögre löner och ett delat ansvar också för det obetaldaarbetet i hemmet. Därför behövs det också en arbets-tidsreform som gäller både män och kvinnor.Dessa frågor arbetar vi hårt med, och vi kommeratt fortsätta med det.Anf. 43 () replik:Fru talman! När det gäller det delade ansvaret ihemmet så handlar det ju om en feministisk diskus-sion om strukturer, och där har vi likheter i vårt reso-nemang. Men när det handlar om hur man hanterarsin maktposition när man har suttit i budgetförhand-lingar och bestämt hur pengarna ska användas ochhur ska styras så kan jag konstatera att antaletsjukskrivna kvinnor harökat, inte bara i antal utan också procentuellt. De haralltså haft det sämst på arbetsmarknaden, och det harni inte kunnat göra något åt. Att löneskillnaderna harökat mellan män och kvinnor - inom offentlig sektordramatiskt - har ni inte gjort någonting åt.Att unga invandrarkvinnor är utsatta för våld i enomfattning som inte många förstår har ni inte gjortnågonting åt. Deras trygghet är ju en chimär. Derasmänskliga rättigheter existerar inte på det sätt som viräknar med att de ska göra för människor som bor idet här landet.Vårddiskrimineringen, dvs. hur man hanterar me-dicinsk behandling, mediciner och forskning inomlandstingen, har inte ändrats, inte i de landsting där nihar suttit i styrelsen.Då undrar jag: Vad är det för människosyn närman säger en sak och gör precis en helt annan sak? Vivet att kvinnor har lägst inkomster, att de är mestutsatta i en lågkonjunktur och att det är de som drab-bas mest när man måste göra besparingar därför attekonomin så att säga har ramlat omkull.I ett sådant läge då vi befinner oss i en lågkon-junktur säger att hon inte vill låtasig hindras av en stelbent budgetreglering, inte villlåta sig hindras av budgettak och tänker se kreativt påutgiftssidan. Då hamnar vi i en situation som vi harvarit i en gång tidigare. Och vi har gjort budgetregle-ringar just för att hindra alltför mycket kreativt tän-kande i en lågkonjunktur.Anf. 44 () replik:Fru talman! Att vara kreativ är att se till vad somfinns att arbeta med och det är att se till att de över-skott som finns och som kan användas ska vi användaså att de hamnar där de gör bäst nytta. Och det menarjag inte är att använda dem till skattesänkningar somger mer pengar i de portmonnäer och plånböcker därdet redan finns en hel del.Jag tar mig friheten att tala om att dessa pengargår att använda just för att kunna tala om hur vi skakomma åt de problem som finns. kan ju inteå ena sidan stå här och säga att jag talar om saker somjag inte har gjort någonting åt som om jag inte villegöra någonting åt dem, och sedan när jag vill görnågonting åt dem så får jag inte gör någonting åt demeftersom jag då gör av med pengarna. Vi behöverekonomin som verktyg för att uppnå våra politiskamål. Det är det som vi hävdar. Och det måste ju ståöver de budgettekniker som vi här har fattat beslutom. Det är väl ändå så att det är politiken som skastyra ekonomin och inte tvärtom? Och är det verk-ligheten som vi ska förhålla oss till. Jag är inte säkerpå att vi är överens om det, men vi får väl diskuteramer.Anf. 45 () replik:Fru talman! spelade en liteegendomlig roll i debatten då hon var kritiskmot den internationella insatsen som ledde fram tillatt i föll. Jag trodde atthon hade bränt sig lite grann på att i debatten framståsom talibanernas försvarare på något sätt. Men i sitttal på fullföljde hon dettaresonemang på ett enligt min mening helt bisarrt sätt,och jag skulle gärna vilja att reddeut här. Hon sade där att alla kvinnor i världen har detlika illa som kvinnorna i under taliban-regimen. Det är ju en fruktansvärd kränkning framförallt mot de kvinnor som drabbades av stympningarna,av piskpolisen och av det oerhörda förtryck som tali-banerna utövade.När det gäller att blanda ihop saker och ting minnsjag när jag under Sovjettiden träffade kommunisterfrån . När jag klagade på förtryck av mänsk-liga rättigheter sade de: Ja, men ni förtrycker ju sa-merna. Ja, visst har den svenska majoriteten gjortövergrepp mot samerna.Men när det gäller detta att blanda ihop saker ochting av helt olika storleksordning så är det inte dags,, att be kvinnor omursäkt? Det förtryck som talibanerna utsatte de af-ghanska kvinnorna för kan inte jämföras med densituation som t.ex. svenska kvinnor lever under.Be om ursäkt, framför allt för den kränkning somde afghanska kvinnorna har utsatts för.Jag såg på TV en svensk hjälparbetare från som kunde jämföra läget nu med hur detvar tidigare under . Glädjen har kom-mit tillbaka sade han. Är det inte dags att erkänna attdet var väldigt bra att föll?Anf. 46 () replik:Fru talman! Det är beklagligt, , attmissförstånden kan bli så stora, om det nu är miss-förstånd. var en gång ett parti som varmycket bra, tyckte jag, på att förstå att det finnsmaktstrukturer i samhället som diskriminerar ochunderordnar kvinnor och att de finns på samhälletsalla områden och att de finns i hela världen, att värl-den ser sådan ut att det finns en könsmaktsordningsom går igen i alla sammanhang och tar sig väldigtolika uttryck beroende på var man är men att denfinns överallt. Det trodde jag att ni fortfarande hadeklart för er. Det verkar inte så. Det var nämligen detsom jag talade om på kongressen. Jag sade att könbetyder maktrelationer. Överallt märks könsförtrycket- i hemmet likaväl som i det offentliga, i Sverigelikaväl som i världen. Sedan sade jag:Det tar sig många uttryck. Diskrimineringen ochkränkningarna ser olika ut beroende på var vi befin-ner oss. Men det är samma norm, samma struktur ochsamma mönster som upprepas såväl i talibanernasAfghanistan som här i . Det är inte särskiltbanbrytande. Feminismen bygger på just detta -maktanalysen.Jag ber inte kvinnor om ursäkt. Jag arbetar för attde ska få sina mänskliga rättigheter.(Applåder)Anf. 47 () replik:Fru talman! Det var exakt det stycke som GudrunSchyman nu också har läst in till protokollsom jag reagerade så oerhört mycket mot, nämligenatt det är samma norm och samma struktur som för-trycker kvinnor i som förtryckte de afghanskakvinnorna under . Ser man det så då ärju kampen nästan omöjlig. Då finns det ju inga skill-nader. Då hjälper det inte att vi har haft en levandekvinnorörelse där både män och kvinnor har hjälpts åtför att förbättra kvinnors förhållanden i det här landet,därför att det är samma norm som gäller under taliba-nerna. Men så är det ju inte. Det är klart att det ärskillnad på att kunna gå till polisen och anmäla ettövergrepp och på att det är polisen som står för över-greppen, för stympningarna, för piskningarna och föratt man inte följer de regler som männen, i detta fall iAfghanistan, har satt upp.När man inte ser dessa skillnader då ställer mansig också vid sidan av detta arbete, det tuffa arbetesom förestår för att förbättra kvinnors förhållandent.ex. Och är vi ju inne på det som LenaEk verkligen försökte pressa på,nämligen vad ni egentligen har åstadkommit. Det varhögsta norm på den vänsterpartistiska partikongres-sen att inte ställa tydliga krav på socialdemokraternanär det gäller vad man ska uppnå i regeringssamar-bete.Jag kan förstå det. På punkt efter punkt har man juinte uppnått någonting. Det är precis som : Lönediskrimineringen har inte minskat. Kvin-novåldet har inte minskat. Änkepensionerna har inteåterinförts. Kvinnors sjukskrivningar har inte mins-kat.Gudrun har inte åstadkommit någontingför kvinnorna i med sin maktställning. Det ärdetta som är sorgligt. Genom att jämställa afghanskakvinnors situation under med svenskakvinnors situation ställer man sig vid sidan en seriösdebatt om hur kvinnors förhållanden kan förbättras.Anf. 48 () re-plik:Fru talman! Jag tänkte formulera mig så att Gud-run kan nicka eller inte på slutet, så jag är glad omGudrun är med.Gudrun efterlyste en diskussion om ideologi ochvärderingar. Härligt, jättekul! Som grönt språkrörbland en massa partiledare på en höger-vänster-skalakänner jag att jag måste göra en kort liten lektion.Det finns en dimension till, och den är ny i histo-rien - den gröna dimensionen, som handlar om an-tingen långsiktig hållbarhet eller också en överordnadekonomism. Det är här som den gröna ideologinkommer in. Här finns det egentligen tre arenor förbeslutsfattande, för aktivitet och för ekonomi: denprivata, vinstdrivande, den offentliga, skattefinansie-rade och den civila, den sociala, ekonomin - dettredje fältet där människor gör saker tillsammans. Detär det här som den gröna ideologin mycket tar fastapå.Jag skulle alltså vilja, , att du nickar ellerlåter bli att nicka när jag frågar dig: Ryms kreativanytänkande friskolor med nya strukturer och som villnya pedagogiska saker på din höger-vänster-skala,eller kan du tänka dig att öppna för en ny dimension?Anf. 49 ():Fru talman! Låt mig önska er alla ett riktigt gottvalår. Jag tror nämligen inte att något parti är ute efteratt försämra eller fördärva. ska mankanske också stryka under debattens värde. Att åsik-ter bryts är ju demokratins livsluft. Därför tror jag attdet under kan vaskas fram åtskilligt avklokskap. Inget parti i den här kammaren har ju mo-nopol på hela sanningen eller på den kompletta klok-skapen.Fru talman! Jag skulle alldeles speciellt viljastryka under den absoluta nödvändigheten av attvården och omsorgen förbättras i vårt land.Inget landsting kan stå upp och säga: Hos oss ärdet perfekt.Ingen i vårt land som är i behov av vård och om-sorg ska behöva känna sig utelämnad eller föst åtsidan. Det borde vara ett påstående som alla ställersig bakom. Likväl är det ett oavvisligt faktum attmånga sitter med djup besvikelse och åtskilligamed ångest för att vården och omsorgen inte mäktarupprätthålla den värdighet och den respekt för indivi-den som måste vara en självklarhet i vårt land.Det skulle förvåna mig mycket om inte alla visom sitter här kan räkna upp en hel del exempel påhur medmänniskor placeras i årslånga köer i väntanpå en operation som ska befria från värk, på en ope-ration som ska förbättra synen eller på en operationsom ska avlägsna en tumör.Att låta människor som lider av värk och somkämpar med oro, ängslan och ångest placeras i köerstår helt i strid med de många politiskt positiva ut-tryck som den här kammaren är full av.Fru talman! EU-ordförandeskapet drog uppmärk-samheten bort från svensk inrikespolitik. De fasans-fulla händelserna har gjort att deflesta inhemska frågor vid en jämförelse kunnat te sigsmå. Men allt står verkligen inte väl till i vårt land.Är det inte skandal då vet inte jag vad som skakallas skandal att en medborgare i det vänsterstyrdaVärmland ska behöva vänta flera tiotal veckor för attfå komma till ortopedin.Är det inte upprörande att i det vänsterstyrda Da-larna ska en medborgare vänta på att få kommatill allmänkirurgin?Vi politiker talar gärna om solidaritet. Solidaritethandlar givetvis om fördelning av ekonomiska resur-ser. Men solidaritet måste också i allra högsta gradhandla om att varje individ som är i behov av vård fårvård; detta oberoende av vederbörandes ålder, hem-ort, materiella situation etc.Alla är vi säkert överens om att det är de sjuka,inte de friska, som behöver läkare, för att återge ettmånghundraårigt påpekande. Det borde betecknassom prioriterade solidaritetssatsningar att se till attvården fungerar för alla, snabbt och effektivt och medbästa kvalitet. Och vi ska solidariskt stå för kostna-derna. försöker man göra gällande att vi intehar den inriktningen, men det har vi. Vi ska solida-riskt stå för kostnaderna!Ett annat ofta återkommande politiskt uttryck är"rättvis fördelning". Med all rätt debatterar vi dåskatteskalor och bidragssystem, och så har varit falletockså här . Men är det något som har med för-delningspolitik att göra, så måste det självfallet varaatt sjuka får vård och hjälp, möts med respekt ochvärdighet och blir behandlade med bästa tänkbara ochtillgängliga kvalitet.Socialdemokraterna vill tydligen rikta strålkastar-na speciellt mot sjukvård. Den ärförvisso inte problemfri. Men det är mer än otillstän-digt, hävdar jag, att enbart rikta uppmärksamheten påStockholm och att inte ens ge sig till att sätta ettficklampslyse på vänsterstyrda landsting, t.ex. Kal-mar, , och Norrbotten.Fru talman! Till detta kommer att långtids-sjukskskrivningar, utbrändhet och förtidspensione-ringar ökar lavinartat i . Det är enskilda män-niskor som drabbas. talar vi om den snab-bast ökande kostnaden i statens finanser. tarohälsan en femtedel av hela statsbudgeten. Om rege-ringen inte har mer konstruktiva lösningar än försla-get att låta landets företagare ta över försäkringskas-sans uppgifter, ja, då är det allvarligt ställt.Den intressanta frågan för lands-ting är givetvis: Hade vården här varit bättre och hadeköerna, som är borta, varit ännu mer borta om BosseRingholm med stöd hade fått fortsättaatt styra ?Jag tror att tillgängligheten i vården hade varitsämre med socialdemokratiskt styre, och jag är över-tygad om att köerna med som sjuk-vårdsregent för hade varit som de var närhan hade ansvaret och som de är i de landsting som är vänsterstyrda.Socialdemokraterna älskar monopolarbetsgivare -det vet vi - men monopolarbetsgivare har i regel intevarit till gagn. Detta gäller faktiskt också inom vår-den, för både vårdtagare och personal. Det är närjämförelsemöjligheter skapas, dvs. när flera entrepre-nörer måste tävla med varandra, som förbättringar iregel kan komma till stånd. Denna självklarhet gällergivetvis också inom vård och omsorg. Då kan be-slutsvägar kortas. Det är då som personalen får upp-leva arbetsgivarens lyhördhet, vilket befrämjar bådepersonalens trivsel och verksamhetens ekonomi.Detta är för övrigt, som jag tidigare visat på, doku-menterat i publicerade undersökningar.Låt mig i detta sammanhang också slå fast att an-talet vårdplatser skurits ned alldeles för drastiskt. blir ofta inriktningen att man försöker skriva utpatienter tidigare än vad som egentligen är medi-cinskt rimligt därför att man ska bereda plats förnågon som har suttit och väntat i timmar vid akutin-taget.Det krävs fler platser i vården.Fru talman! Det måste ligga ett stort mått avrädsla hos socialdemokratin, rädsla för att förloramakten när man nu så envetet försöker kasta sig överoch smutskasta .