prot · GP09109 · 2002-05-21 00:00:00 — Speciellt braär hantverkscirklarna. När man jobbar med exempel-vis lera måste man fatta en massa beslut. Vilken formska det ha? Vilken färg ska det ha? Hur stort ska detvara, osv.? Det gör att man får tankarna på annat änhur man mår, och sjukdomen kanske förträngs.Kanhända kommer också den sjukskrivna till in-sikt om att han eller hon ska skaffa sig ett annat yrkeeller komplettera sin utbildning. Ett exempel på det ärEfva Attling. Hon har startat en ny karriär. Hon gicken studiecirkel i silversmide. Jag kan tänka mig atthon tjänar mer på det än på sin sång.I dag utbildar sig hantverkspedagoger för att hjäl-pa folk som har drabbats av ohälsa genom att t.ex.leda studiecirklar.Beträffande folkhälsan och motionens positiva in-verkan på kroppen är det viktigt att det finns bra leda-re inom idrottsrörelsen. Jag kan inte undgå att ta uppdet i detta sammanhang. har vi kunnatläsa väldigt oroande rapporter om att det är svårt attfå fram ledare inom idrotten. Det kan finnas fleraolika anledningar till det. frystesanslagen till studieverksamheten. Något som drabba-des var idrottsrörelsens studieförbund . Det varett nytt förbund som inte hade hunnit upparbeta nå-gon stor verksamhet, vilket påverkade dess anslag påett negativt sätt. Frysta anslag innebar naturligtvisfärre studiecirklar. Det har lett till att man intekan ge lika många ledarutbildningar. Jag är alltsåstarkt oroad när det gäller framtiden på detta område,och jag är intresserad av att veta hur ministern ser påden frågan.Jag hörde ingenting om det problem som bådeWilly Söderdahl och jag har lyft fram, dvs. Det bör varamöjligt att föra ett resonemang. Nog skulle det få storbetydelse för kvaliteten om de avsatte pengar tillfolkbildningen i framtiden.Anf. 30 ():Fru talman! Jag tänkte på långsiktighet i beslut,som är viktigt för t.ex. folkhögskolor, där det intefinns någon huvudman som kan ställa upp från detena året till det andra. Låt oss jämföra med komvux.Där finns det ändå en kommun i bakgrunden. Folksom sägs upp från en komvuxtjänst får nästan alltiderbjudande om att jobba på gymnasiet eller grund-skolan i samma kommun. Den möjligheten har intefolkhögskolan. Uppsägna lärare ger sig ut på arbets-marknaden, och man blir av med de lärarkrafterna.Det är alltså bra med långsiktiga beslut inom folk-bildningen.Högskolekontakter är förstås väldigt bra. Engrupp av oss var på häromkvällen.Där diskuterades vad som hade sagts vid ett besök påLunds universitet om folkhögskolelever som hadebörjat där. Det var både ros och ris. Jag tror inte ska gripa över ett alltför stort område, men enfolkhögskola ger den allra bästa grunden när det gäll-er konstnärlig utbildning inom högskolan. En mycketstor del av eleverna på musikhögskolorna och konst-högskolorna har gått på folkhögskola. De har förstgått ett par på det estetiska programmet pågymnasieskolan och sedan kompletterat det med ettpar år på folkhögskolan. Det är som regel en mycketbra grundutbildning.Sedan gäller det kommunernas ansvar. När mantittade på fann man att det var vissakommuner som över huvud taget aldrig brydde sigom att det fanns folkbildning i kommunen, medanandra hade ett nära och gott samarbete. Då är detviktigt, menar jag, att det i de beslut som fattas skrivsin att folkbildningen och folkhögskolan finns som ettbra alternativ och att man inte glömmer det t.ex. i detregleringsbrev som alltid följer på ett beslut härifrånriksdagen och regeringen.Anf. 31 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag avslutade mitt förra inlägg medatt säga att det är staten som har varit folkbildningensbästa vän . Det är ju den nya verklig-het som folkbildningen har fått leva i. Kommuner ochlandsting har, tyvärr menar jag, i stor utsträckningdragit ned på sitt stöd till folkbildningen, men folk-bildningen har också i sig har varit så attraktiv att denhar blivit intressant för olika kortsiktiga satsningarfrån olika aktörer. Det kan vara alltifrån EU-projekttill statliga insatser när det gäller att hantera en svårarbetslöshetssituation eller liknande.Det är positivt att det finns ett sådant stort intresseoch ett sådant förtroende för folkbildningen, men detblir ännu större fokus på att man, om man också i denmeningen ska lyckas vara en hjälpande hand till övri-ga samhället, måste ha en bra basfinansiering. Jag villändå peka på att jag inte tycker att det är så självklartatt man från och säger att manska gå till kommunerna och ta dem i örat för att desparar på folkbildningen. Den riktigt stora besparing-en, som ju har varit väldigt besvärlig för folkbild-ningen att hantera, genomfördes ju av Moderaternaoch . Det är ett naturligtsvar från kommunerna, om ni skulle komma med denpropån, att man statligt reglerar detta.Jag tar gärna upp ett samtal med kommuner ochlandsting om hur vi kan fortsätta att utveckla folk-bildningen. Det gör jag gärna just i samband med attvi nu dels har den statliga utvärderingen, dels stimu-lerar ett eget arbete i folkbildningen för att man skabeskriva de visioner som man har för framtiden -detta för att vi ska ta reda på hur vi ska göra satsning-ar i framtiden.Den utvärdering av folkbildningen som pågårhar ju ett brett mandat att titta på många olika aspek-ter av folkbildningen. Jag ser det som självklart även tar med folkhälsoaspekten. Jag delar Sel-léns uppfattning att det naturligtvis kan vara stärkan-de på många sätt att delta i folkbildningen. Jag tror atten av de starkaste effekterna genom tiderna av folk-bildningen, förutom själva bildningen, är det stärktasjälvförtroende som man har bidragit till hos tusentalsenskilda människor, som sedan har fått kraft att gåvidare till nya utmaningar. Det är viktigt för ett sam-hälle med en fri folkbildning som har en förmåga attmöta människor på deras villkor och som har skaffatsig en tradition i att också slipa en pedagogik sompassar väldigt många människor.Den fråga som tar upp om idrotts-rörelsen känner jag väl till. Jag har också haft diskus-sioner med idrottsrörelsen om den. Den handlar merom hur man internt, inom folkbildningsrörelsen,hanterar de egna resursfördelningssystemen. Jagmenar att det ska mycket till innan regering och riks-dag ska gripa in i de interna resursfördelningsbeslu-ten, som man fattar. Vår tanke är att folkbildningenska stå fri att själv ha ett stort inflytande över sin egenverksamhet, men det är klart att idrottsrörelsens folk-bildning, och ledarutbildningen, är väldigt viktig förfolkhälsan, i och med att idrottsrörelsen är den rörelsei som kanske mest aktivt bidrar till att männi-skor faktiskt rör på sig och därmed mår bättre.Anf. 32 ():Fru talman! Vi har tagit upp demokrati. Vi har ta-git upp folkhälsa. Jag skulle vilja ta upp en tredjeviktig aspekt, nämligen integration. Det är ett pro-blem som vi brottas med i vårt samhälle. Återigenkan vi se att få verksamheter har klarat integrationenpå ett sådant sätt som folkbildningen. Vid de studie-besök som jag har gjort inom folkbildningen har manbekräftat detta. Olika erfarenheter är en tillgång - detär ingen belastning - när man jobbar med folkbild-ningsmetodik.Jag tycker att det är positivt att höra att får resurser för att formulera framtidsvi-sioner eller ett framtidsarbete. Jag tror nog ändå attdet måste ske i samverkan med finansiärerna, så tillsammans ska kunna se en framtid. Jag haringen färdig lösning på det här problemet, och det ärkanske inte en åtgärd som är lösningen heller. Det ärkanske ett antal sådana.Som sagts är en idé kanske att det skavara medfinansiering. Staten satsar om kommunernaoch landstingen satsar. Vilka positiva respektivenegativa effekter får en sådan modell? Jag vet inte,men det kan vara värt att prova. Och med tanke på detvi har sagt om folkhälso-, integrations- och demokra-tiarbetet finns det fler intressenter - vi var inne påhögskolan - som kan utnyttja de möjligheter somfinns inom folkbildningen och som då också kan varamed och finansiera det hela.Jag har alltså ingen färdig lösning, men jag kaninte heller acceptera att vi bara väntar och ser på ocheventuellt gör någonting . Jag menar att statenmåste ta på sig ett ansvar för folkbildningen. Detbehöver inte nödvändigtvis betyda ökade utgifter,men jag tycker att man skulle ta initiativ till att bildaen arbetsgrupp med representanter för folkbildningen,staten, kommunerna och och eventuelltövriga som tar sig an problemet med det delade an-svaret. Utbildningsministern sade ju här att han kundetänka sig att samtala med de här människorna eller dehär intressenterna. Jag hoppas att jag kan tolka detsom att det nu blir ett samtal mellan de här parterna.Anf. 33 ():Fru talman! Tänk att borgarnas regeringsperiodkom upp också - jag förstod att den skulle göradet. Men härtill var vi nödda och tvungna. Vi vartvungna att göra någonting åt den fruktansvärda ut-veckling som var - det är naturligtvis inte med glädjei hjärtat som man skär ned på utbildning och folk-bildning. På grund av detta skulle det vara anmärk-ningsvärt att jag sade att vi ska ta dem i örat, somutbildningsministern sade. Det var inte riktigt så jaguttryckte mig, utan jag tyckte att man kunde sitta nedvid ett konferensbord och diskutera igenom frågan,för det här kommer att bli en stor och viktig fråga,och då är det viktigt att man har samtalat om den.Dessutom kan jag lägga till att det var under densenare delen av 90-talet som den väldigt negativautvecklingen i skolan kom, och det är den som vi pånågot sätt nu måste möta. Jag sade bara för ett tagsedan att det individuella programmet i gymnasie-skolan är det tredje största, men börjar man se attdet är det näst största, så det är fruktansvärda siffror.Men jag tror ändå att vi har väldigt lika uppfatt-ning om hur viktig folkbildningen är, att pedagogikenjust stärker människornas självförtroende och gördem till aktiva kunskapssökande, som verkligen ärvärdefullt. Personligen är jag också starkt övertygadom att folkbildningen och dess pedagogik kommer attbetyda väldigt mycket just för alla dem som har läm-nat skolan och som inte har fullgoda kunskaper. Dekommer att kunna gå i folkbildning och skaffa god-kända betyg genom att pedagogiken passar dem.Det märks också hur viktigt det är att värna omden egna hembygden . Världens mittpunkt är detbästa. Det är precis där man bor. Det har växt upptusentals nya bygderörelser under det senaste decen-niet, och hand i hand med det vill folk lära sig om sinbygds historia och om sin släkts rötter osv. I det avse-endet är studieförbunden väldigt värdefulla.Utbildningsministern sade avslutningsvis i sitt an-förande att man avser att ställa särskilda medel tillFolkbildningsrådets disposition. Det är någontingsom jag gärna skulle vilja veta mer om, men det kan-ske vi inte får . Jag vet inte om ministern harnågon mer replik.Anf. 34 Utbildningsminister ():Fru talman! Regeringen kommer att återkommamed just detta, hur vi konkret ska stimulera till dethär framtida, visionära arbetet. Det handlar om folk-bildningens framtid. Vi har den statliga utredningen,som gör det utvärderande arbetet, som tittar på hurverksamheten har fortgått ochsom också har som uppdrag att titta just på hur vi skaarbeta med den nya verklighet som folkbildningenfinns i.Den är inte alltid bara negativ. Det är en fördel förfolkbildningen att ha många intressenter kring sig,men viktigt är att det finns en stat som är långsiktigoch stabil och ser till att folkbildningen får goda re-surser att vara fri och oberoende. Att det finns mångasom vill använda sig av kunskapen är positivt.Inom aktivitetsgarantin t.ex. ställer vi nu ganskastora resurser till folkbildningens förfogande för atthjälpa till med utbildningen för arbetslösa. De kan viafolkbildningen få den bildning och det självförtroendesom krävs för att kunna komma tillbaka till arbets-marknaden. Det är bra för att vi har en starkfolkbildning som kan ställa upp med resurser i formav kunnigt folk och en bra tradition och att statenbetalar för det.Det är bekymmersamt att kommuner och lands-ting har dragit ned på folkbildningen, men det är enfråga som jag tror kommer att bli alltmer aktuellockså för kommuner och landsting. Framtidsfrågornaför kommuner och landsting är i allt större utsträck-ning kopplade till utbildningsfrågor. Då är folkbild-ningen väldigt viktig för alla kommuner och landstingsom vill att deras område ska vara en kunskapsregion.Jag tror att vi också kommer att kunna se en vändningdär i takt med att resurserna till kommunerna förbätt-ras.Själv är jag en varm vän av folkbildningen. Jagser den som en väldigt viktig del i svensk framtidabildnings- och utbildningspolitik.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2001/02:388 omAkademiska HusAnf. 35 Utbildningsminister ():Fru talman! Per har frågat mig vad jag avseratt göra för att kompensera universitet och högskolorför de kostnader som ligger i den vinst som levererar in till staten.Akademiska Hus AB bildades under den då-varande borgerliga regeringen och har sedan startenhaft till uppgift att, som ett helägt statligt aktiebolag,utgöra ett alternativ bland andra som ägare och för-valtare av fastigheter för universitet och högskolor.På ett tidigt stadium beslutades att skulle drivas utifrån marknadsmässiga vill-kor. Syftet med detta var att bygga in konkurrens i detstatliga lokalförsörjningssystemet och därigenomincitament för kostnadseffektivitet.I samband med att reformen genomfördes beräk-nades ett ersättningsbelopp som skulle täcka univer-sitetens och högskolornas lokalkostnader. Detta er-sättningsbelopp ingår som en del i den ersättning somlärosätena får för varje student. Därigenom kompen-seras universitet och högskolor för de kostnader somdagens lokalförsörjningssystem medför.En viktig del i frågan som Per tar upp är hu-ruvida enskilda byggnader ska betraktas som ända-målslokaler. I dessa fall använder sig parterna ofta aven kostnadsbaserad i stället för marknadsmässig hyra,eftersom denna typ av byggnader vanligtvis inte harde alternativa användningsområden som krävs för atten normal marknadssituation ska uppstå.Regeringen kommer att tillsättaen parlamentarisk utredning som får till uppgift attutreda frågan om i vilka situationer som självkost-nadshyror är aktuella inom det statliga lokalbeståndet.Denna utredning bör kunna ge ett bra underlag förvilka principer som ska gälla för den framtida hyres-sättningen av ändamålsfastigheter vid universitet ochhögskolor.Anf. 36 PER ():Fru talman! Jag börjar med lite historik. Akade-miska Hus, som ju har funnits i ungefär , skulle,som man sade vid starten, ta ut självkostnadshyror försina fastigheter. Så blev inte fallet, utan i stället tar dei dag ut fiktiva marknadshyror. De bryter därmed motriksdagens beslut.Under de år som gått har Akademiska Hus levere-rat in till staten. Bara under 2001uppgick inleveransen till . Mankan fråga sig om är mycketpengar eller lite pengar. Det är t.ex. betydligt mer ände 213 miljoner som man avsätter till humanistiskoch samhällsvetenskaplig forskning via och inte så långt ifrån de 347 miljoner somVetenskapsrådet avsätter till medicinsk forskning.Man kan säga att från universitetoch högskolor till statsbudgeten är mycket pengar.Av debatten som varit tror jag attde flesta vet om att Akademiska Hus inte längre job-bar tillsammans med universitet och högskolor motsjälvkostnad. Jag tror fler och fler vet hur det liggertill och har protesterat mot det. Bl.a. har Chalmerstekniska högskola tydligt visat att man är mycketmissnöjd med tingens ordning.Däremot tror jag att det är ytterst få som vet omatt Akademiska Hus numera är en mjölkkossa av rangi statens tjänst, som har klaratav att plocka in drygt 2 miljarder till statskassan.Thomas säger i sitt svar att AkademiskaHus jobbar marknadsmässigt och att det är bra medstatliga bolag som konkurrerar med varandra. Hansäger att ersättningsbeloppen täcker kostnaderna, attuniversitet och högskolor kompenseras för de kostna-der som dagens lokalförsörjningssystem medför.Stämmer detta verkligen?Frågan om marknadsmässiga villkor har vi liteolika syn på. Jag tycker inte att flera statliga fastig-hetsbolag automatiskt ger en marknad, särskilt intenär de är inom ett universitetsområde, dvs. ett ganskatydligt monopolområde.Jag tycker det är väldigt synd att den vision omintimt samarbete med universitet och högskolor motsjälvkostnad, som fanns när Akademiska Hus starta-de, har tagits bort. Angående kompensationen ser viatt Akademiska Hus 1993 levererade in . 1994levererade de in . Som väl deflesta är överens om vid det här laget har grundut-bildningsanslagen urholkats . harutdelningen till staten varierat mellan 200 och 600miljoner bara under de år som varitansvarig utbildningsminister. Hur kan den 26-procentiga urholkningen av grundutbildningsanslagensägas kompensera för fördubblingarna, tre-, fyr- ochfemdubblingarna av aktieutdelningen från staten?Anf. 37 Utbildningsminister ():Fru talman! Vi närmar oss val. Per har fått litefriare tyglar att antyda att det i budget-värld inte finns några begränsningar. undrarman om det kanske t.o.m. är så när skatteintäkter ochutgifter ska få gå åt divergerande håll och därmedskapa stora underskott.Det var som införde ett system därman skilde på ägandet av lokaler, hyresuttagning förlokaler och dem som använde lokalerna. Det var desom bildade Akademiska Hus. Man kan ha synpunk-ter på detta, men ett grundläggande skäl är att det ärbra för alla verksamheter att värdera om det är ytter-ligare lokaler man ska ha eller om det är någon annanverksamhet man ska satsa på. Det är den gängse upp-fattningen att om man har ett system där hyror pånågot vis relateras till ett värde som gäller ute i sam-hället så får man en bättre värdering av vad man skasatsa på. Detta system införde Moderaterna.Vad jag känner till har inte heller ta-git bort de avkastningskrav på statliga bolag somfinns generellt inom statsbudgeten. Detta ställer ocksåModeraterna upp på.I slutet av sitt anförande kom Per in på dekraftiga nedskärningar som gjorts av anslagen perstudent i högskolan. Det skedde under Per Unckelstid som utbildningsminister. Det kom väldigt olyck-ligt med tanke på att man hade infört detnya hyres- och fastighetssystemet. Man hade intedragit ned anslagen så det syntes men genom atttrycka in många tusen nya studenter utan att ge peng-ar till det. Det uppstod ett underskott på ungefär 1miljard kronor. Det är detta underskott, skapat genomett antal studenter som man inte fått betalt för, som viunder av utbyggnaden var tvungna attkompensera för. Vi började bygga ut högskolan 1997och fick försöka fylla igen det miljardhål som Mode-raterna skapade genom att öppna dörrarna för stu-denter utan att ge resurser för det. Det är en riktigbeskrivning att detta naturligtvis försvagade högsko-lornas ekonomi. Men tack vare utbyggnaden har mannu äntligen fått betalt och fått tillbaka den miljarden.Sedan är det klart att det skedde besparingar undersaneringsåren utöver detta. Men fanns det något al-ternativ i det läget? Inga besparingar har skett undermin tid som utbildningsminister. I stället har det varituppräkningar med det uppräkningsindex somvi har för all statlig verksamhet och som tar hänsyntill pris- och löneutvecklingen. Det är den verksamhetsom har bedrivits under de senare åren.Däremot har det tillförts över 6 miljarder i ut-byggnadsresurser, vilket naturligtvis har inneburit har varit tvungen att bygga ut lokalmässigt.Viktigt att notera är då, med tanke på de starkt ökan-de resurser som har kommit högskolan till del i ochmed att man har fler studenter - vi har ju nu en re-gering och riksdag som faktiskt för över resurser förvarje student och inte som bygger ututan att betala för sig - att lokalkostnadens andel intehar ökat i högskolans budget. Andelen ligger på14 %, har så gjort och beräknas intestiga . Det måste vara en indikationpå att lokalkostnaderna fortfarande finns med i ersätt-ningen per student eftersom nybyggnationer icke harmedfört en stigande andel lokalkostnad i den totalabudgeten.Dessutom är ju lärosätena fria att välja hyresvärd- inte bland statliga bolag utan bland privata bolagoch statliga bolag. Det är viktigt för att AkademiskaHus ska sättas under press, vilket också sker på deorter där högskolan väljer att anlita någon annanhyresvärd. Värt att notera är att det inte är någonstörre skillnad på hur stor andel av budgeten som gårtill lokalkostnader för dem som har valt en annanhyresvärd än Akademiska Hus. Där faller också denindikationen.Sedan har vi en utredning som ska titta vidare påändamålsfastigheterna. Det är viktigt. Det kommer viatt återkomma till när den är färdig.Anf. 38 PER ():Fru talman! Jag tror att det kan finnas stora för-delar med ett system där man administrerar lokaler påett professionellt sätt. Att låta varje universitet ochhögskola själv ha hand om administrationen av sinalokaler kanske inte är ett optimalt sätt. Jag tror dockinte heller att detta har varit ett bra sätt, framför alltinte när vi nu ser facit.Visst finns det bra inslag i detta, oavsett vilkenregering som har infört det - att man får titta över hurstora lokaler man har, att man får betala ordentligt förlokalerna och då inser att man kanske ska flytta ihoplite osv. Däremot tror jag att det är väldigt få univer-sitet och högskolor som upplever att de är fria attvälja, eftersom Akademiska Hus äger alla husen påcampusområdet. Det är klart att man kan flytta en delav någonstans halvvägs till ,men jag tror inte att det riktigt är det som är idén.Jag tror att väldigt många har sett fördelar medAkademiska Hus. De har fått bra lokaler. Lokalkost-naden har gått upp snabbare än de velat. Men jag trorinte att man har vetat - och jag tror också att väldigtfå politiker har vetat - hur mycket som AkademiskaHus har levererat in till staten. förstaår som utbildningsminister, 1999, var rekordåret: 600miljoner kronor levererades då in. 2000 var det 200miljoner, och 2001 var det 270 miljoner. Min förstafråga blir då: Hur mycket blir det 2002? Jag är nämli-gen övertygad om att grundutbildningsanslagen, ock-så om vi ser på urholkningen av forskningsanslagen,inte alls är någon kompensation för att man underThomas tid som utbildningsminister har flyttatöver från högre utbildning ochforskning till statens kassakista. Den första frågan blirdärför: Hur mycket är det 2002?Det finns också någonting positivt i svaret, nämli-gen att en utredning ska titta på vilka, för att uttryckasig slarvigt, lokaler på stan man kan använda somkontor eller som universitetslokaler. Dessa har natur-ligtvis ett alternativt marknadsvärde, medan andra-handsmarknaden för mycket specialiserade laborato-rier som Ångströmlaboratoriet i , stora uni-versitetsbibliotek och den typen av lokaler ter sigrelativt liten. Min nästa fråga blir därför: Har utbild-ningsministern något hum om hur stor del av Akade-miska Hus lokaler det handlar om i den här översynendär det kanske ska bli självkostnad i stället för mark-nadsutsättning?Sedan är det ju det här hände, menvisst gjorde man väl från början en åtskillnad. Vasa-kronan tog hand om de fastigheter som verkligen varmarknadsmässiga, och sedan bildade man något fö-retag för de olika militära anläggningarna, någotannat för fängelserna - och så Akademiska Hus föruniversitets och högskolors lokaler. Hur mycket ärdet alltså som är vanliga lokaler som tre månadersenare kan hyras ut till någon annan?Anf. 39 Utbildningsminister ():Fru talman! Det blir en något säregen diskussionnär Per så häftigt distanserar sig från det mode-rata förslag som antogs av och som vi nulever med när det gäller bildandet av AkademiskaHus och hur de skulle arbeta. 1992, innan PerBill själv kom in i , beslutade den borgerli-ga majoriteten på förslag från den borgerliga reger-ingen om riktlinjer för den statliga fastighetsförvalt-ningen. En av de principer man lade till grund fördenna var att fastighetsförvaltningen bör bedrivasmed ett så långt som möjligt marknadsmässigt av-kastningskrav.