prot · GP09123 · 2002-06-12 00:00:00 — Jag hoppas att regeringen tartillfället i akt att verka för att de här frågorna tas upp iolika informella sammanhang med Turkiet.Rätt skött kan roll som lead nation, ikombination med åtgärder på hemmaplan när detgäller respekten för demokrati och mänskliga rättig-heter, leda till att landets närmande till EU fördjupas.Därmed skulle ISAF-missionen inte bara bidra tillstabilitet och säkerhet i det krigshärjade ,utan dess effekter skulle spridas i hela regionen.Fru talman! Med detta vill jag anmäla att ocksåKristdemokraterna yrkar bifall till förslaget i betän-kandet med anledning av regeringens förslag omfortsatt svenskt deltagande i den internationella sä-kerhetsstyrkan i . Men vi vet också att detär ett stort ansvar som vi tar på oss då vi sänder i vägsvenskar till en av världens kanske hetaste krutdurkar.Men jag vill också understryka att det är glädjande attkonstatera att det här i kammaren råder bredpolitisk enighet om det fortsatta svenska engage-manget. Det är en viktigt utrikes- och säkerhetspoli-tisk markering.Anf. 5 ():Fru talman! Ärade ledamöter i kammaren! Den internationella FN-insatsen i Afgha-nistan har haft som syfte att skydda interimsregimenoch stödja processen inför allmänna som har pågått iAfghanistan. För har det varit självklartatt bistå FN i dess fredsbevarande arbete i Afghani-stan. Jag tycker ändå att det finns anledning att sekritiskt på storleken av detta engagemang. Afghani-stan har ignorerats och utstått ett såofantligt stort lidande såväl under den sovjetiskaockupationen och folkmordet som under den senaretalibanregimens förtryck. Att FN:s insats begränsastill 4 500 personer jämfört med insatsen på Balkansom motsvaras av 40 000 personer måste be-traktas som en felprioritering.Den lilla styrka som finns på uppdrag av i har till uppgift att väldigtsnävt skapa säkerhet i . Och vi vet att manhar lyckats i denna uppgift. Livet har blivit lättare förbefolkningen i . Vi kan också se att säkerhetenför interimsregimen har kunnat garanteras.Vi läser i tidningarna om den loja jirga somhar inletts. Det är ett viktigt steg mot en fortsatt civilutveckling och stabilisering av läget i Afghanistan.Samtidigt vet vi, fru talman, att behoven är enor-ma. Säkerheten utanför har omvärlden ignore-rat. I andra samhällen lever människor under rädslaför olika krigsherrars aktiviteter och för olika klanle-dare och olika miliser. sker mord, våldtäkteroch plundring i alla de områden som omvärlden harstruntat i och som ligger utanför Kabul.Vi vet också att är ett av världensmest minerade länder. drabbas framför alltkvinnor och barn som sprängs sönder.Vi vet att har en totalt förödd infra-struktur och enorma behov av vägkonstruktioner,vägnät och vattensystem. I princip all civil infra-struktur har slagits ut under de senaste 20 åren.I det här läget efterfrågar , bl.a. från ,just insatser när det gäller minutbildning och civilmi-litär samverkan samt insatser för att stödja skapandetav civil infrastruktur - väg- och vatteningenjörer.Sveriges svar är att ställa personal till förfogandepå de här områdena. Men, fru talman, vi ställer 32personer till förfogande - 32 personer för minutbild-ning och civilmilitär samverkan samt personer frånväg- och vattenbyggnadskåren.Trots den glädje jag kan känna över samstämmig-heten bakom regeringens förslag tycker jag att detfinns anledning att se kritiskt på den lilla storleken påden här insatsen från sida för ett av världenshårdast drabbade länder där, som jag tidigare nämn-de, behoven är enorma.Svenska folket borde kunna förvänta sig mer avde , eller drygt 100 miljoner kro-nor, som det svenska försvaret kostar än attbara 32 personer kan skickas i väg till en av FN:s idagsläget kanske allra viktigaste fredsbevarandeinsatser.Fru talman! Detta faktum bekräftar, tyvärr, attMiljöpartiet har rätt i sin kritik - att Försvarsmaktengör en grovt felaktig prioritering. Jag tycker att vifortfarande mycket står kvar i det traditionella natio-nella försvarstänkandet och inte har anpassat försva-ret behov som består i att kunna mötade icke-militära hoten och som också består i attkunna bistå FN i olika fredsbevarande insatser.Detta måste ju vara en bekräftelse på att vi intehar de resurser som efterfrågas, utan vi har någontinghelt annat för att försvara oss mot ett hot som överhuvud taget inte längre existerar. Det är inte rimligtatt svenska folket ska behöva fortsätta att betala förnågot som vi inte behöver. Vi har rätt att kunna för-vänta oss mer av de som vi varjedag lägger på försvaret.Fru talman! Eftersom det är utskottets allra sistadebatt under den här mandatperioden vill jag ta till-fället i akt - jag tror att jag kan göra mig till talesmanför hela försvarsutskottet - och rikta ett varmt tack tillHenrik som i många frågor i sak har ståttlångt från men som i sitt ordförandeskaphar varit en mycket skicklig ordförande i utskottetoch gjort en väldigt uppskattad insats i arbetet med attföra oss genom olika svåra beslutsprocesser. Natur-ligtvis önskar vi all lycka på hans nya arbets-plats efter den här mandatperioden.Miljöpartiet yrkar bifall till regeringens förslagom den insats som vi stöder i Afghanistan.Anf. 6 ():Fru talman! beslöt riksdagenatt sända en svensk militär styrka till . Idet betänkandet stod inte ett ord att läsa om att USAoch då bombat dygnetrunt . De militära aktionerna kunde intehelt döljas genom att , under vars led-ning den svenska styrkan skulle ingå, tilldelats ansva-ret för samordningen på marken med aktioneri luften för att vådaskjutningar skulle undvikas.Också inför dagens beslut om att sända en nysvensk FN-styrka till saknas en relevantbeskrivning av den säkerhetsmiljö som de svenskasoldaterna ska verka i. och Storbritanniensbombningar, som pågått , har drab-bat den afghanska befolkningen hårt. döda-des också en grupp kanadensiska soldater av de ame-rikanska bomberna.Den internationella FN-styrkan, ISAF, omfattaromkring 4 500 man från 19 deltagarländer, och dennya svenska styrkan föreslås bestå av 32 personer.I regeringens förslag understryks att den interna-tionella säkerhetsstyrkans uppdrag kommer att varaskilt från de amerikanska insatserna. Men därefterredovisas en samordning som helt motsäger detta.Samordningen sker mellan ledningen för FN-styrkan och det amerikanska centralkommandot - föratt den ena gruppens aktiviteter inte ska lägga hinder ivägen för den andra gruppens.De tidigare onämnbara bombningarna har fåttett förskönande namn: operation enduring freedom -operationen för varaktig frihet.Samordningen av den internationella militäraverksamheten i sker också vid den ame-rikanska staben i . Två svenska officerare ärplacerade där.Turkiet tar över ledarskapet över ISAF och där-med samordningen mellan FN-styrkan och operationenduring freedom som med sina militära insatserbåde i luften och på marken genomförs i närheten avFN-styrkans insatsområde. Denna uppgift är ny ochviktig trots att den förekommer här närmast som enparentes.Dock ges ingen fullständig bild av situationen.Ingen information ges om antalet civila offer, dettotala antalet dödade, antalet dödade och fängsladesom bevisligen är terrorister eller hur miljön påverkasav bombmattor och bombtester. Ledamöterna i riksdag nödgas åter fatta beslut om att sändasvenska soldater till en säkerhetsmiljö som är så gottsom helt okänd, speciellt sedan medierna efter ett kortinledande skede slutat rapportera.Från början uppmärksammade medierna dödadeoch sårade civila. Även rödakorspersonalens utsatthetblev tydlig, liksom att hjälpsändningarna till denredan svältande befolkningen drabbades. Flyktingar-nas förtvivlade situation blev tydlig, men efter det attKabul intagits av norra alliansens krigsherrar ochmedierna gett global spridning åt synnerligen obe-hagliga bilder, bl.a. av en barnaskara som dödats avamerikanska bomber, försvann rapporterna om hurkriget drabbade civilbefolkningen från medieagen-dan.Under bombade Nato det serbiskaTV-huset. I bombade amerikanerna redaktion i . Den arabiska satellit-TV-kanalen hade tidigare väckt irritation i Washingtongenom att bl.a. visa hur bombningarna skördade ci-vila offer. var den enda konkurrenten tillCNN och BBC World i . Dessa bomb-ningar är krigsförbrytelser, brott mot Genèvekonven-tionen, skriver medieprofessorn iPublicistklubbens årsbok för 2002.Är det rimligt att som militärt alliansfristat medverkar i denna verksamhet? Ja, det är frågan.Vilar då detta amerikanska bombkrig, som pågåtti snart , på beslut av FN? Var bombning-arna, som började i , iöverensstämmelse med artikel 51 i ?I förhållande till de traditionella tolkningarna varde inte det. Reaktionen kom långt efter attacken.Aktionen var beskriven som förebyggande men barkaraktären av vedergällning.Kan de pågående bombningarna och de andra mi-litära operationerna i kopplas till rättentill självförsvar? Det är ytterligare ett frågetecken.Den svenska diplomaten tog ny-ligen upp dessa frågor i ett anförande vid i under temat Våldsanvändningpå tjugohundratalet. Han föreslår att ansträngningarbör göras för att få till stånd en internationell diskus-sion. Om den nuvarande utvecklingen tillåts fortsättakommer vi att hamna i ett tillstånd där djungelns laghar ersatt internationell lag och rätt, menar han. Ing-var uttalade samma farhågor när Nato anföllden suveräna staten den 24 mars 1999utan att bry sig om FN:s säkerhetsråd.Fru talman! FN skapades efter andra världskrigetsom ett skydd för de små ländernas rätt till oberoendegentemot de militärt starkare. Av tradition är Sverigeett av de länder som både av eget intresse och i soli-daritet med FN alltid ställt upp för FN. Av den anled-ningen yrkar jag, trots den framförda kritiken, bifalltill utskottets förslag att sända en ny svensk FN-styrka till Afghanistan.Eftersom detta är mitt sista framträdande i riksda-gen vill jag passa på att tacka mina kamrater för gottsamarbete i försvarsutskottet, där jag deltagit helatiden som jag har varit i . Jag vill ocksåtacka talmännen, kammarkansliet och kansliet på detutskott som tillsammans med andra gjortdet möjligt för oss riksdagsledamöter att sköta vårtarbete.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §. )7 § Offentlig upphandlingFöredrogsfinansutskottets betänkande 2001/02:FiU12Offentlig upphandling (prop. 2001/02:142).Anf. 7 ():Fru talman! som jag håller detta anfö-rande pågår det förvisso en mycket viktig fotbolls-match, men kommer också landets skat-tebetalare att förlora enbart på grund avregeringens oförmåga att förbättra lagen om offentligupphandling. förlorar skattebetalarna på grund av att lagen om offentligupphandling inte följs och att det i praktiken intefinns några sanktionsmöjligheter gentemot dem sombryter mot lagen.Min förhoppning var att den proposition som be-handlas i detta betänkande skulle innehålla sådanaförslag som skulle göra det möjligt att på ett bättresätt än hushålla med skattebetalarnas pengar isamband med att kommuner, landsting och stat upp-handlar varor och tjänster, något man gör föri storleksordningen 400 miljarder kronor.I stället för att man föreslår en skärpt och förbätt-rad lagstiftning riskerar nu den offentliga upphand-lingen att försämras, och regeringen hotar med attåterkomma med förslag som kan komma att kostaskattebetalarna åtskilliga miljarder kronor årligen.Propositionen är egentligen mer värd att upp-märksammas för vad den inte innehåller än för vadsom verkligen föreslås i den. Men låt mig återkommatill vad propositionen borde ha innehållit och förstberöra vad den faktiskt innehåller.I propositionen föreslås att man i samband medoffentlig upphandling ska kunna föreskriva särskildaarbetsmarknadspolitiska, sociala och miljömässigakrav i kontraktsvillkoren. Låt oss då först konstateraatt dessa olika krav i hög grad regleras isärskild lagstiftning. Denna ordning innebär fastapolitiska spelregler för samtliga företag, oavsett omde deltar i offentliga upphandlingar eller ej. Om detutöver vad lagen stadgar ska vara möjligt att ställaandra krav vid upphandling kommer detta att leda tillomfattande och fördyrande byråkrati för företagen.Erfarenheten av gällande regler är nämligen attmånga upphandlande enheter ställer om-fattande och i sammanhanget irrelevanta krav vidanbudsförfrågningar. Detta leder till mycket krångeloch ökade kostnader för i synnerhet de små företagsom deltar i upphandlingarna. Många avstår t.o.m.från att delta i anbudsupphandlingar därför att kost-naderna för att delta är för höga för att det ska varamotiverat.Detta betyder både sämre villkor för företagandetoch att de upphandlande enheterna inte alltid erhållerbästa möjliga anbud - skattebetalarnas pengar slösasbort till ingen nytta. Vi anser att arbetsmarknadspoli-tiska, sociala och miljömässiga krav även i fortsätt-ningen ska komma till uttryck i generell lagstiftningsom gäller för alla och att lagen om offentlig upp-handling renodlas till vara den konkurrenslagstiftningden var tänkt från början att vara.Fru talman! I propositionen föreslogs även attbeloppsgränsen för under vilken det skulle vara tillå-tet med direktupphandlingar skulle höjas. Utskottethar dock, klokt nog, valt att inte följa regeringensförslag på denna punkt. Vi instämmer i detta menanser att man inte heller borde stryka kravet på attsynnerliga skäl ska föreligga för undantag från LOUeftersom det riskerar att öka godtyckligheten i upp-handlingsbeslut.Utöver detta föreslogs i propositionen att Nämn-den för offentlig upphandling inte skulle samordnasmed . Det vore dock enligt vårmening en klok åtgärd som skulle kunna medförabetydande samordningsvinster som detvisar att i första hand är en konkurrenslagstift-ning. En samordning av och har förordats av bl.a.Statskontoret, , och Riksrevisionsverket.Utöver ett sådant förslag borde propositionen hainnehållit förslag om att förbättrade sanktions- ochskadeståndsmöjligheter, en förlängd preskriptionstidför brott mot till samt att Nämnden föroffentlig upphandling ska ha talerätt i överpröv-ningsmål och att även branschorganisationer ska hatalerätt i upphandlingsmål. Enbart dessa åtgärderskulle kunna spara de tidigare nämnda 20 miljardernaper år. föreslår regeringen och utskottsmajoriteteni stället åtgärder som kommer att minska den offent-liga upphandlingens besparingsmöjligheter, vilket äroroväckande.Vidare aviserar regeringen i propositionen att manavser att återkomma med förslag om att göra detmöjligt för kommuner att direktupphandla utan of-fentlig konkurrensupphandling från egna bolag ochförslag om att man vid offentliga upphandlingar skakunna utesluta vinstdrivande verksamhet inom hälso-och sjukvård samt social omsorg.Skulle regeringen få en möjlighet att efter valetförverkliga dessa idéer hotas många arbetstillfälleninom välfärdssektorn, och framväxten av nya kom-mer att stoppas. Det vore egentligen rimligt att re-geringen redan före valet redovisade vilka sjukhusman vill stänga, vilka äldreboenden man vill slå igenoch vilka vårdcentraler som inte ska få drivas vidare!Regeringen kommer - om den får sin vilja igenom- att strypa den kreativitet och företagsamhet som driver utvecklingen framåt inom välfärdssektorn.Regeringen vill att man ska återgå till en ordning därmedborgarnas valfrihet begränsas och regleras genompolitiska beslut. Regeringen vill att arbetstagarnainom välfärdssektorn åter ska vara hänvisade till ettfåtal - oftast offentliga - arbetsgivare, med allt vaddet innebär i form av dålig arbetsmiljö och löneef-tersläpning.Till detta kommer att en minskad konkurrens le-der till en sämre hushållning med skattebetalarnaspengar. Sannolikt fördubblas det nuvarande slöserietfrån 20 till eller ännu mer.Det är omfattande summor som används tillingen som helst nytta.Regeringen, och även utskottsmajoriteten, är innepå helt fel spår. Det kloka hade varit att lägga framförslag som går i motsatt riktning.I stället för att begränsa konkurrensen och den of-fentliga upphandlingen borde regeringen lägga framförslag om att offentlig upphandling vad avser alltutom myndighetsutövning bör upphandlas i konkur-rens så snart någon begär det, dvs. att införa en utma-ningsrätt för privata entreprenörer som anser sig kun-na utföra det som den offentliga sektorn gör tillsamma eller lägre kostnad för skattebetalarna, menmed bibehållen eller t.o.m. höjd kvalitet, för att de pådet sättet ska få bidra till välfärdssektorn.Vidare borde regeringen ha lagt fram förslag omatt förbättra redovisningsrutinerna inom offentligsektor, så att konkurrensutsatt verksamhet redovisa-des separat i syfte att undvika korssubventioneringoch konkurrenssnedvridning när offentlig verksamhetkonkurrerar med privat sådan.Slutligen borde regeringen återkomma med ettförslag om att offentligt företagande avvecklas ochförbjuds. Erfarenheten har visat oss att politiker,generellt sett, är synnerligen dåliga som företagareeller företagsägare. De ska åtminstone inte ägna sig åtatt spekulera med skattebetalarnas pengar.Jag har i det här anförandet så här långt främstuppehållit mig vid det faktum att vi med en väl funge-rande offentlig upphandling kan hushålla med skatte-betalarnas pengar. Men det finns ytterligare argumentsom talar för betydelsen av offentlig upphandling.Mångfalden av tjänster som utförs av olika entre-prenörer inom välfärdssektorn bidrar till att utvecklakvaliteten och utbudet. Vidare skapar det förutsätt-ningar för en ökad valfrihet - det handlar både ommedborgarnas möjligheter att själva välja de tjänstersom de anser är bäst och om de yrkesverksammainom välfärdssektorn som får ökade möjligheter attvälja en arbetsgivare som de anser är bra.Den grundläggande tanken bakom offentlig kon-kurrensupphandling är dock önskemålet om att på ettbra sätt hushålla med medborgarnas skattemedel. Dethär borde vara ett självklart mål för oss alla; det bordeinte råda någon oenighet mellan partierna på denpunkten. Tyvärr är detta inte fallet.Sedan jag inledde det här anförandet har skatte-betalarna förlorat bara på grundav brister i lagstiftningen. Och slöseriet fortsätter. Detriskerar t.o.m. att öka med de förslag som läggsfram. Om regeringen får en möjlighet efter valet attåterkomma med de förslag som man hotar att åter-komma med kommer slöseriet med skattemedel att nåoacceptabla nivåer. Utvecklingen borde vara denomvända, men för att nå dithän, fru talman, måsteSverige få en ny regering.Fru talman! Jag instämmer i samtliga yrkandenoch reservationer som vi moderater är med på, menför att vinna tid yrkar jag bifall enbart till reservationnr 1.Anf. 8 ():Fru talman! Jag ska yrka bifall till reservation nr 3och i övrigt till utskottets förslag.Den offentliga upphandlingen har spelat en avgö-rande roll i ekonomiska historia. Nästan allavåra stora industriföretag har varit beroende av bådestatliga beställningar och statligt finansierad forsk-ning. Det gäller i högsta grad , Asea ochAstra, för att ta tre exempel. Svensk byggindustri harockså varit starkt beroende av främst upp-handling. Det har handlat om ett samarbete mellanmakthungriga och långsiktigt tänkande kapitalister,kreativa företagare, uppfinnare, forskare, arkitekteroch djärva politiker. Det har tagits sociala hänsyn ochibland miljöhänsyn. När det gäller byggandet harockså estetiska och kulturhistoriska värderingar spelatstor roll. Företag med dåliga relationer till facket harsällan kommit i fråga.Att regeringen och utskottsmajoriteten mot dennabakgrund absolut vill ha kvar begreppet affärsmäs-sighet som krav på den offentliga upphandlingen,trots att detta inte krävs i EU-direktiven, är svårt attförstå. Enligt ordboken betyder affärsmässighet an-tingen "stämmer överens med vinstintresse" eller"präglas av frånvaro av känslor". Vilken av dessa ärutskottsmajoritetens definition? Åtminstone Social-demokraterna kan inte gärna mena den första defini-tionen. I så fall måste ni pricka både socialministernoch statsministern som båda har talat om att de intevill ha vinstintressen på vissa områden. Eller har jagfel, ? Och att de som handlar upp skavara känslokalla kan väl inte någon av er mena påallvar, eller är affärsmässigheten bara ett fikonlövsom ni vill sätta dit för att ni inte vågar stå för att denoffentliga upphandlingen också måste präglas avpolitiska värderingar?Utskottsmajoriteten skriver som enda motiv föravslag på vår motion att ett borttagande av affärsmäs-sighetsbegreppet kan skapa problem. Vilka problemoch vems problem?Jag kan inte låta bli att säga något till GunnarAxén som sade att vi förlorade ett antal miljonermedan han pratade för att vi inte hade någon moderatpolitik på det här området. Det är moderat mumbojumbo, siffermystik. Det finns inget som helst under-lag för det trolleriet med siffror.I andra delar finns det mycket som är positivt meddet här betänkandet. Jag tror faktiskt att antalet till-kännagivanden är något av ett rekord. Särskilt nöjdaär vi vänsterpartister med att utskottet ger regeringentill känna att den ska verka för att EU-reglerna änd-ras, så att mer sociala och arbetsmarknadspolitiskahänsyn kan tas. Detta måste exempelvis gälla rättenatt enbart köpa från företag som har kollektivavtal.Det är också mycket bra att vi får en paragraf somöppnar för antidiskrimineringsklausuler i offentligupphandling. Man ska således kunna kräva av företagsom man köper hos att de inte ska diskriminera pågrund av kön, etniskt ursprung, sexuell läggning ellerhandikapp. Vi tror att detta kan bli ett effektivt vapeni kampen mot diskriminering.Låt mig på denna punkt gå tillbaka lite i historien.Det lär ha varit under president i USAunder som man första gången drevigenom en antidiskrimineringsklausul i den offentligaupphandlingen. Då gällde lagen rasdiskriminering iindustrier som levererade till försvaret.Man tycker att denna sorts krav skulle vara ensjälvklarhet så här mer än ett halvt sekel senare vid allslags upphandling och diskriminering, men tyvärrfinns det oroande tecken på att det finns ett motståndmot en effektiv tillämpning av sådana lagar. För attge ledning till de upphandlande gav regeringen ijanuari i uppdrag till att ta fram exempel på antidiskriminerings-klausuler, och uppdraget redovisades för mindre , . Tyvärr verkar nämndeninte ha lyssnat på vare sig de båda kommunförbun-den, de fackliga organisationerna eller , som nämnden enligt uppdragetskulle samråda med. I stället tycks nämnden ha lyss-nat desto mer på lobbyisterna i svenskt näringsliveftersom förslaget de lägger fram är nästan helt inne-hållslöst. Man vill undanta varuupphandling. An-budsgivaren ska slippa svara för om underleverantö-rer diskriminerar. Kontroll och påföljd kan bara gälladen del av ett företags verksamhet som ingår i upp-handlingen. Och det finns ingen klausul som gör kan häva ett köp vid påvisat brott.Jag skulle vilja fråga om är be-redd att verka för att vi får antidiskrimineringsklau-suler värda namnet, dvs. som är långt skarpare än detsom föreslås av det gäller frågan om gräns för direktupphand-ling var vi inställda på att tillstyrka regeringsförslagetom en gräns på fem basbelopp, men vi har som Soci-aldemokraterna nöjt oss med ett särskilt yttrande ochlåtit de borgerliga och få som de vill, såatt nuvarande ordning med lågt värde får vara kvartills vidare. Vår utgångspunkt har i denna fråga helatiden varit dels att kommuner och andra upphandlareska ha ett rimligt självständigt handlingsutrymme,dels att små företag ska ha bra möjlighet att konkurre-ra med stora monopolistiska företag och karteller.Jag måste säga att jag har särskilt svårt att förståhur har resonerat i denna fråga. ärinte här, ser jag. Men jag ska ändåpåpeka att faktiskt brukar värna detkommunala självstyret, och har jumotionerat om rätt för kommuner att stödja det lokalanäringslivet. Hur går det ihop med att ni länge drevt.o.m. en så låg gräns som ett basbelopp? Jag får detinte att gå ihop.När det gäller våra krav på att utreda rätt att un-danta vinstsyftande företag inom vård och omsorgoch utreda upphandling inom s.k. pengsystem samtkrav på förslag som hindrar kringgående av upp-handlingslagen vid s.k. kundvalssystem har vi nöjtoss med försäkringar om att regeringen ska återkom-ma i dessa frågor.