prot · GP0999 · 2002-04-19 00:00:00 — Där finns det andrasiffror än de som officiellt förmedlas av regeringenoch myndigheterna. Det finns ett intresse av att för-söka hålla nere den officiella siffran och skapa en bildav att är på rätt väg. Men är faktisktinte på rätt väg i relation till det konjunkturläge somvi har haft. Jag är bekymrad över att Hans Anderssonär så nöjd med utvecklingen. Jag tycker att det finnsanledning att vara mycket orolig för just de hundratu-sentals människor som inte har ett arbete att gå till.Jag gläds åt det säger om över-gångsarbetsmarknaden, eller vad vi ska kalla den. Detär inget bra ord, men det namnet har använts. Jaggläds också över positiva inställ-ning till en lärlingsutbildning. Låt mig ta ett exempelpå en lärlingsutbildning som har fungerat bra. Detfinns försöksverksamheter i som har dri-vits av eldsjälar där man har nått goda resultat. Menpå något sätt förmår man inte ta till vara detta inomarbetsmarknadspolitikens ramar. Det finns en ogininställning till utbildning där företag är inblandade.Jag upplever att det finns en ideologisk blockeringinte minst hos det regerande partiet när det gäller attta till vara detta och inse att allt inte måste skötasuppifrån av det offentliga utbildningssystemet. Mankan också stödja ett lärande ute i det praktiska arbets-livet.Om delar min uppfattning om ettlärlingssystem i arbetsmarknadspolitiken ser jag gär-na fram emot en omröstning om reservation 24 vidvoteringen på onsdag.Anf. 151 HANS () replik:Fru talman! Jag sade att det finns skäl att titta påhur man kan utforma detta. Det finns ingen som helstutformning till grund för den reservationen som detgår att ta ställning till. Det gäller egentligen väldigtmånga av reservationerna. Jag ser dem som luftbal-longer. Man kan väl vara lite positiv när man får synpå en ibland, även om den flyger ganska fritt uppe ihimlen.Det finns andra saker som är värre. Jag säger attsysselsättningen är grundfrågan i ekonomin. Det gårinte att öka sysselsättningen . Detklarar inte ekonomin, och det klarar inte rekryterings-sidan. , , , samt-liga banker och alla som uttalar sig med någon ex-pertis är överens med mig, och har varit det under dehär åren, om att det har varit en osedvanlig sysselsätt-ningsökning. Den har legat på den reguljära sidan ochgivit upphov till en hög framtida produktivitet. Dethandlar om den privata tjänstesektorn, telekommark-naden osv.Men det är farligt när inte politiker, som borde hanågot ansvar, tar till sig fakta och gör en rimlig ana-lys. I stället går man på det sämsta populisttricket ochsäger: Titta här! Sedan finns det de som är sjuka ochde som är förtidspensionerade. Det finns några latentaockså. Javisst, de redovisas i . Men det finnsingen som helst analys av varför de inte är här.Många i utbildningssystemet tar nu trappstegenupp till en annan kompetensnivå. De har helt andramöjligheter att få jobb. Ta på allvar varför folk intehar jobb på den reella arbetsmarknaden! Titta hur detser ut i Bergslagen och ! Följ nedläggnings-processerna och se vilket dåligt ansvar aktörerna iarbetslivet tar! Det är detta jag försöker lyfta upp. Jagskryter inte, men jag försöker att vara mycket tydligmed de framgångar som vi har nått.Om jag för räknade som At-tefall gör, skulle jag var uppe i en arbetslöshet på37 %. Jag sade aldrig det då. Det hade varit en dum-het, men det är korrekt.Anf. 152 () replik:Fru talman! Det är intressant att Hans Anderssonjämför en situation när brottades med storaproblem efter 80-talets spekulationsbubbla med nulä-get när vi är på toppen av en högkonjunktur.Självklart finns det många bovar bakom det lägesom vi har . Problemet är att hela den agitationsom kommer från socialdemokratin och Vänsterparti-et går ut på att allt går åt rätt håll, allt är frid ochfröjd. Vi har exempelvis en lavinartad ökning avantalet förtidspensionerade och sjukskrivna som manutreder och utreder.Jag tycker att det snarare är vi som påpekar dettasom visar engagemang för de människor som är ut-satta för den politik som förs. Den brist på åtgärdersom vi kan se visar på att man är mera mån om attskönmåla än om att angripa de verkliga problemen.Det finns en och halv miljon människor som avolika skäl står utanför arbetsmarknaden. Vi kan inte inågot läge komma ned till noll i det avseendet, mensiffrorna måste pressas ned betydligt. Problemet är attvi i inte förmår skapa en sådan dynamik i vårekonomi att den kan växa snabbare utan att Riksban-ken måste dra i bromsen. Tillväxtkraften och dyna-miken i vår ekonomi är för dålig för att den ska kunnaväxa så att vi kan skapa arbete och få ned arbetslös-heten.För hade vi upplevt öppenarbetslöshet som en katastrof. låter det som enframgång, och det vänder jag mig mot. Vi ska i varjefall i ett som jag vill leva i ha högre ambitionän så.Anf. 153 ():Fru talman! Så här dags börjar det bli lite av tom-gång. Kanske har vi här samlat ihop det som är kvarav de förslag som inte har hamnat i något annat be-tänkande. Det gäller dels motioner som väckts underden här mandatperioden, dels tyvärr också motionersom skrevs för . Många motionersom då väcktes är på nytt aktuella. De handlar bl.a.om sfi-undervisningen, hur vi tar emot våra invandra-re osv.Hans Andersson tycker att förslagen är substans-lösa, men jag håller inte riktigt med honom. Jag ska imitt anförande återkomma till en hel del av de försla-gen, som skulle kunna leda till en betydligt bättrearbetsmarknad i vårt land än vad vi nu har.Man diskuterar om arbetskraftsbrist. Man kommerinte att kunna fylla de hål som vi 40-talister lämnarefter oss när vi inom kommer att lämnaarbetsmarknaden.Sjuktalen förfärar. Det nästan mest frapperanderedovisades på i 1 , nämligenatt det är unga som står för den högstaökningen av antalet sjukskrivningar. Det har skett enattitydförändring vad gäller sjukskrivningar, varförman går eller inte går till jobbet.Det är väldigt viktigt att man hittar en motkraftmot detta, så att arbetsplatserna blir så mycket bättreatt de anställda känner att de vill, kan och orkar gå tilljobbet.Invandrarnas situation har varit uppe till debatt.Jag skrev själv underlag till en motion av min före-trädare vid en partistämma. Han läm-nade , men dessa frågor harkommit tillbaka. Invandrarna introduceras inte på ettbra sätt i vårt samhälle. Det finns vissa ställen där dethänder väldigt mycket bra saker. Myndigheter, ar-betsgivare och de organisationer som tar emot in-vandrarna har där ett gemensamt synsätt och tar ettgemensamt ansvar.Jag kan t.ex. nämna Vaggerydsmodellen. Någongång anordnar man en företagsfrukost därföreträdare för kommunen, arbetsgivarna och arbets-marknadsmyndigheter träffas och diskuterar vad mankan göra. Man har över huvud taget ett väldigt tättoch nära nätverk. Denna samverkan ger där godaresultat.Fru talman! Jag tycker att aktivitetsgarantin är engod tanke som ännu inte riktigt har satt sig. Den harsom samhället ser ut inte fått någon bra avslut-ning. Det behövs betydligt mer för att den ska kunnabli något som ger människor en garanti för en del avlivet utan att låta människor gå kvar i något somupplevs som fullständidgt meningslöst. Man behöverhitta något nytt att avsluta aktivitetsgarantin med.Centerpartiet tyckte i början att idén var bra, menavslutningen har inte kommit, och den måste kommasnart. Annars kommer alldeles för många människoratt må alldeles för dåligt och känna sig kränkta avsamhället, inte bara av en arbetsmarknadssituationsom man inte riktigt klarar.Ett område där man faktiskt har en hel del pro-blem med arbetsmarknadsmyndigheter är jord- ochträdgårdsnäringen. Där behöver man ibland säsongs-arbetare men har svårt att få tag i den arbetskraft somman behöver. Bättre möjligheter att efterfråga sådanarbetskraft skulle underlätta förhållandena för ennäring som har det lite knepigt. Man kan tyvärrinte få tag i den arbetskraft som behövs på den svens-ka marknaden.Ett par av de riktigt viktiga åtgärder som skulleinnebära stora förbättringar kanske inte bara för stu-derande och företagare utan för hela samhället skullevara att se över a-kassesystemet för studerande ochegenföretagare. Som det ser ut måste en stude-rande avbryta sina studier för att få tillgång till tidiga-re inarbetad a-kassa för att han eller hon ska kunnalivnära sig . Det innebär att den sominte får ett sommarjobb får kasta kanske ett helt årsstudier i sjön, om han eller hon inte kan finansiera sintillvaro på något annat sätt. Det kan man ofta inte närman har kommit upp i den åldern att man har rätt tilla-kassa.Också egenföretagarna har det knepigt. A-kassan,föräldraförsäkringen och sjukförsäkringen fungerarinte på ett bra sätt. Hur ska vi motivera människorsom har kommit upp lite att börja studera föratt få den högre kompetens som Hans Anderssontalade så vackert om ? De skullekanske behöva den både för sin egen skull och förförsörjningens skull.Ska vi inte uppmuntra till nyföretagande? Utannya små företag blir det inga stora företag. lånade av sin moster och satte igång ett litet företag som är ett av allrastörsta.Fru talman! En annan grupp som börjar få detknepigt på arbetsmarknaden, kanske sedan tio årtillbaka men som vi inte sett så mycket av är de äldre.Har man hunnit passera 55 är man inte särskilt at-traktiv. Man har kvar på arbetsmarknaden,men man får inte jobb. Man har inte chansen attkomma ut igen om man har haft oturen att bli arbets-lös.Vad gör regeringen för de unga människor somhar blivit förtidspensionerade innan den lag somförbjuder pensionering av människor före ålderträdde 2000? Det finns inget som säger måste hjälpa dem tillbaka till ett värdigt liv somsjälvförsörjande människor. Man låter dem vilasig i pension, och det är inte bra för en människa somär eller som kanske har hunnitpassera 30-årsgränsen. Också de här människornabehöver ha hjälp och stöd. Regeringen behöver ta ettkraftag även för dem.Hela arbetsmarknadspolitiken behöver hyfsas till imånga avseenden. De förslag som finns bl.a. i reser-vationer från sida skulle på mångaställen kunna underlätta förhållandena.Jag ska inte förlänga kammarens arbete ytterligaregenom att yrka bifall till samtliga de reservationersom står med på. De är ganska många.Jag yrkar dock bifall till reservationerna nr 13 och nr43.Anf. 154 ():Fru talman! sitter och står vi här igen ochpratar om arbetslöshet, om AMS och om aktivitetsga-ranti. För mig är den här debatten en oerhört konkreterfarenhet, därför att jag lever väldigt nära de lång-tidsarbetslösa, framför allt invandrare.Vad ser jag? Jo, jag ser en doktor i franska frånStockholms universitet som dessutom kan mångaandra språk och som har översatt svenska stora för-fattare till sitt modersmål gå in i aktivitetsgarantinoch tröstas där med orden: Du ska inte känna digledsen, för det är väldigt många akademiker i dinålder som går på aktivitetsgaranti.Jag ser en somalisk kvinnlig läkare som söker enkurs i sjukvårdssvenska och som jagas av arbetsför-medlaren att ta jobb som sjukvårdsbiträde, för då blirstatistiken bättre - osv.Jag ser grupper av invandrare som tidigare hadejobbat med mål 3-pengar och fått goda erfarenheter.Det hade öppnat arbetslivet för folk som hade varitborta från arbetslivet , , osv. Jagser hur de fullständigt tappar förtroendet för detsvenska samhället därför att de inte får fortsätta sittarbete. Arbetsförmedlingen och kommunen ska görahela jobbet.Då kan jag inte på något sätt vara nöjd med dethär betänkandet. Vi i är inte nöjda. Vi ärinte nöjda med statistiken, inte därför att statistikenskulle vara någon form av akrobatisk övning i politiskretorik, utan därför att vi känner till det fruktansvärtsvåra liv som de här människorna har, de som intefinns i statistiken. Socialbidragstagare finns inte istatistiken.Vi vet allt detta. Och förresten: Vetenskapsmän-nen som studerar arbetslivet på uppdrag av regering-en inom har precis samma bild av verkligheten. Den s.k.öppna arbetslösheten är bara en liten bit av arbetslös-heten. Hur kan man då vara nöjd med den här statisti-ken som inte visar sanningen?Vad händer med folk som går direkt från mycketlångvarig arbetslöshet till mycket långvarig sjuk-skrivning? Siffror på detta område har vi inte. Vi harbara de här siffrorna för 90-talet. Där har gruppen avmänniskor som går från långvarig arbetslöshet tillmycket långvarig sjukskrivning vuxit . Menvi vet inte hur det ser ut och . Där-emot har jag träffat folk som har gjort den här resanoch som inte mår bättre alls på grund av det. Derasekonomi är lite bättre, om de hade arbetslöshetser-sättning. Arbetslöshetsersättning får man och dessutom är taket lite lägre än försjukpenningen. Sjukpenning får man iveckan, och är man också långtidsarbetslös kan manskjuta upp perioden med a-kassa framför sig - ochdet finns ingen bortre parentes för sjukskrivningen.Så visst finns det väldigt mycket som borde ha under-sökts ordentligt i statistiken. Men det ser ut som omdet också finns grupper som inte vill se de riktigasiffrorna och som är nöjda med dimmiga kunskaper.Jag går tillbaka till invandrarna. Det finns väldigtmycket kritik i väldigt många stora rapporter ochundersökningar när det gäller hur man har arbetatinom AMS med den möjliga arbetskraft som invand-rarbefolkningen representerar, men den kritiken dis-kuteras mycket sällan här. Det finns bevis påatt det finns grupper av invandrare som har mycketdålig kontakt med de svenska myndigheterna. Detfinns undersökningar som understryker detta. Ändåsatsar vi jämt och ständigt på ett och samma stora,tunga system: AMS. Varför inte släppa loss männi-skornas initiativförmåga och handlingskraft? Varförbehandlas människorna ständigt som åtgärdsobjekt?Jag har redan sagt att det fanns en liten öppningför , när EU-stödet kom in, för vissagrupper som tog initiativ och ville bedriva ett sådantarbete. Det här har stramats åt ordentligt, och finnsdet mycket mindre sådan erfarenhet i . Behöver vi inte experiment, försök, nyansträng-ningar och nya tankar från just de människor somhela tiden behandlats som ett slags levande råvara förarbetsmarknadsåtgärder? Får de inte någon gångbestämma över sitt liv?Tala inte med mig om personliga handlingsplaner,därför att jag har hört, från de långtidsarbetslösa in-vandrarna, hur de här personliga handlingsplanernaser ut. Jag har t.o.m. sett anvisningar till jobb somskulle sökas. Det var bara det att arbetsförmedlareninte hade märkt att han eller hon skickade anvisning-en till en finländsk dam . I jobbet som anvi-sades krävdes klart och tydligt att det skulle vara enmanlig arbetstagare under och med en mycketavancerad form av körkort.Visst skulle det behövas en total förnyelse av ar-betsmarknadspolitiken.Jag vill inte försvåra och förlänga vårt arbete här.Jag ska inte gå in på alla de olika områden som be-handlas i betänkandet. Jag vill bara säga ett par ordtill om företagarnas svårigheter och deras behov avbättre försäkringar. Detta är markerat i en gemensamreservation som redan har yrkats bifall till. Jag nöjermig med att yrka bifall till reservation 14 under punkt15.Sedan skulle jag gärna vilja trösta Hans Anders-son. Det här med ett enda parti som kommer med ettväl genomfört eget program - det behövs inte. Om envecka eller två kommer de borgerliga partierna attpresentera sitt program för total reformering av ar-betsmarknadspolitiken. Då kommer den här tankenatt få en mycket konkret verklighet.Anf. 155 ():Fru talman! Jag vill inledningsvis yrka bifall tillförslaget i detta betänkande, AU5, i sin helhet, samtavslag på samtliga reservationer.Detta är ju ett motionsbetänkande som är ganskabrett och handlar om en rad olika frågor inom detarbetsmarknadspolitiska området. Det finns kanskeanledning när vi debatterar - detta har ocksåsagts tidigare - att också titta lite på vad som har häntunder den mandatperiod som snart är till ända. Detkanske är ett av de sista tillfällen vi har att i vårt ut-skott också debattera den här frågan utifrån den ar-betsmarknadspolitiska situationen.Det har här talats mycket om stolthet tidigare. Jagvill deklarera att om man gör en rättvis bedömningunder mandatperioden, ser vad som har hänt 1998,vad som har hänt , ser på statistik och serlite på hela samhällsutvecklingen har det i mångaavseenden gått åt rätt håll.Därmed är inte sagt att vi skulle vara vid en slut-situation och vara nöjda med den situationen. Det villjag starkt understryka. Det finns mycket kvar att görapå detta område. Vi har också från socialdemokratiskthåll en inriktning att vi ska göra mycket mer ocksånär det gäller arbetsmarknadspolitiken.Det finns en viktig sak att peka på. Vi har lyckatskombinera välfärd med trygghet och också ha en högtillväxt. hade vi väldigt hög tillväxt. var det något sämre. Det ser vi också på den in-ternationella konjunkturen, beroende på den 11 sep-tember osv. Det var ingenting som bara drabbade oss.Ändå har vi lyckats att hålla en väldigt hög tillväxt.Den svenska arbetsmarknadspolitiken som vi harfört den har också en väldigt nära koppling till denekonomiska politiken. Arbetsmarknadspolitikensuppgift är att se till att det finns arbetskraft till deföretag som efterfrågar denna. Man ska kunna matchadem som söker arbete med de jobb som är lediga ochpå så sätt undvika flaskhalsproblem och störningar irekrytering av arbetskraft till de branscher som er-fordrar sådan. Det är en av de viktigaste delarna. Vifår inte tappa tillväxttakt därför att man inte kan fåfram arbetskraft till de jobb som finns.Vi vet också att 90-talet i mångt och mycket varett förlorat decennium när det gällde sysselsättnings-frågorna. Så sent som diskuteradesdet. Både SAF och LO var överens om att 90-taletsstora problem skulle bli arbetskraftsbristen. Så blevdet inte. Det blev precis tvärtom.Det är väldigt lätt för mig att säga att det fördesfel politik . Det tycker jag ocksåtill viss del. Det kombinerades med internationelllågkonjunktur och andra delar. Den arbetslöshet somvi hade var den högsta i modern tid. De system somfanns och som skulle ta hand om detta var inte riktigtrustade för att klara de nivåerna.Trots detta tycker jag ändå att man har kunnathantera den situationen på ett riktigt hyggligt sätt. Detviktigaste, som också pekade på, ärsysselsättningstillväxt. Det har kommit till 250 000jobb. De har kommit på sådana ställen där vi kanförmoda att det mesta kommer att finnas kvar.Det gäller nya områden. Det är inte på något sättkonstgjorda jobb i gammal teknik eller någontingsådant. Dessa arbeten har kommit till i en tillväxtbe-främjande omgivning. Det tillkommer också rekryte-ringsbehov inom den offentliga sektorn.Det kanske inte handlar om svårigheten att syssel-sätta så många som möjligt. Det kanske mer kommeratt handla om var vi hämtar den arbetskraft i framti-den som behövs i den offentliga sektorn i vård ochomsorg. Det kommer att vara en av de stora utma-ningarna vi har under nästa mandatperiod, om jagskulle gissa lite grann.Som en summering kan jag säga att det inte finnsnågot självändamål för oss socialdemokrater att AMSalltid måste ha hand om det. Det är inte på något sättett mål i sig. Det viktigaste är att vi har en arbets-marknadsorganisation som kan hantera de uppgifterregering och riksdag lägger på samhället och se till attde verkställs ute på fältet så att vi får de åtgärder ochdet resultat vi har eftersträvat.Det finns brister i den organisation som finns. Vikan peka på vissa saker som vi tycker skulle varabättre. Men i stort har man kunnat hantera det på ettbra sätt med den personal som finns. Den har svaratupp mot behoven och klarat sin uppgift på ett sättsom vi kan känna oss hyggligt tillfredsställda med.Det ska ses mot att man har haft en väldigt pressadsituation.Detta är på ett sätt en flytande massa. Uppgifternavarierar, och situationen ändras. Det är viktigt förhela den organisation som ska hantera arbetsmark-nadspolitiken ute på fältet att man är lyhörd och kansvänga om och möta de nya problem som finns medfull effekt och också få effekt i sitt arbete. Då får manen verkställighet ute på fältet, får ut arbetskraft ochkan möta den efterfrågan som finns.Det har talats väldigt mycket omaktivitetsgarantin. Jag kan inte låta bli att säga någraord om det. Anfallen från borgerligt håll har varitväldigt massiva. När man kommer till något slagsslutsummering av delarna visar det sig att de våld-samma utspel som varit inte har kunnat påvisas iverkligheten. Det har inte varit så illa som det harsagts ibland i enskilda intervjuer.Det har gjorts utredningar. AMS har självt gjorten utredning. Den känner alla i utskottet till och hartittat på. Regeringen har också lagt ett ordentligtutredningsuppdrag på IFAU. Den kommer så små-ningom att komma med en rapport där man belysergarantin ur ett brett perspektiv och ser var den gett förresultat. Jag ska med förväntan ta del av den rappor-ten och se om justeringar behöver göras på de olikadelarna.Man ska ha klart för sig att det uppdrag man harinom aktivitetsgarantin är ett oerhört svårt uppdrag.Ju mer arbetslösheten betas av desto svårare blir detatt få ut den kärna av arbetslösa som finns kvar påarbetsmarknaden. Det känner vi alla till. Det behövsmer motivation, kanske mer åtgärder och mer stimu-lans. Varje person som ska ut på arbetsmarknadenkommer att kräva mer kraft.Det tycker jag att man ska ha med sig när manbelyser frågan. Det är ett svårt uppdrag. Det blir alltsvårare för varje steg som arbetslösheten sjunker. Vihar här sett att det finns behöv av ytterligare åtgärder,som också nämnde tidigare. Skaaktivitetsgarantin kunna vara effektiv, hålla hög kva-litet och leverera det vi har efterfrågat måste denockså se till att man inte får alltför många arbetssö-kande som fastnar i den delen. De kommer att upple-va det som svårt och kanske meningslöst ibland att gåkvar om det inte har någon effekt.Mycket av åtgärden lever på att den har den ge-nomströmning som man har haft. Där måste vi se tillatt ge verktyg till dem jobbar praktiskt med detta påfältet så att de också kan få den rotation i aktivitetsga-rantin som har varit. Jag ser jag med spän-ning fram mot det. Jag kommer att göra allt jag kanför att se till att det kommer ordentliga förslag påområdet.Någon sade här att vi inte hade preciserat exakthur det skulle se ut. Visste vi exakt vad vi skulle göraför att få ned antalet personer i aktivitetsgarantinborde vi vara ganska överens om i denna kammarehur vi skulle göra. Problemet är ganska sammansattoch består av en hel del olika komponenter. Därförmåste de extra åtgärderna belysas och analyserasganska noga.Det har talats om omställningsarbetsmarknad ochsådana saker. måste man vara väldigt för-siktig. Man kan inte skapa en ny arbetsmarknad därman placerar människor vid sidan av det ordinariearbetslivet. Målet måste vara att få ut alla på denordinarie arbetsmarknaden så långt som det överhuvud taget är möjligt. Dessa människor ska finnasdär andra arbetstagare finns i det ordinarie arbetslivet.Här måste vi också ha en flexibilitet från arbetsgi-varnas sida. Vi måste acceptera arbetstagare som intealla är . Människor har lite olika förmåga attkunna verka och vara effektiva på arbetsmarknaden.Det måste accepteras.Till sist vill jag säga några ord om sjukskrivningaroch hela den problematiken. Det är naturligtvis ettbekymmer. Det tycker jag inte att man ska stickaunder stol med. En av de stora utmaningar vi har nuoch säkert också in på nästa mandatperiod är att akti-vera människor.Vi ska se upp och inte ta sjukskrivningsproblema-tiken i det politiska knät och säga att det är vi som skalösa det. Var finns problemet? Jo, oftast ute på ar-betsplatserna.Därför tror jag också att det är där som problemenska lösas. Parterna ute på arbetsplatserna sätter signed och funderar ut vad de ska göra åt sin arbetsplatsför att inte skapa nya sjuka individer. Är det arbetsor-ganisationen, är det den fysiska arbetsmiljön eller vadär det? Gör man en sådan analys och ett åtgärdspro-gram ute på arbetsplatserna runtom i landet så tror jagockså att man kan komma åt sjukskrivningarna ochminska dem och komma ifrån den stora problematiksom ligger här.Det finns en rad andra saker som handlar om dettaockså.