prot · GQ0928 · 2002-12-03 00:00:00 — Om vi i denhär kammaren eller för den delen i Justitiedeparte-mentet tycker att det är otillständigt måste vi lyftafram de frågorna till debatt för att se hur man kanfinna en eventuell straffskärpningsgrund på dettaområde.Det är lite intressant också att se när ministernsomvändelse kom. Jag fick svar från ministern på enskriftlig fråga . Då var ministern inteberedd att redovisa att han ville införa en extra straff-skärpningsgrund. Men jag kunde i tid-ningen läsa att han var beredd att göra det. Någon-stans under kafferasten skedde en omvändelse. Jag ärdock glad att den kom.Jag ser verkligen fram emot det förslag sommycket riktigt har förankring i Kommittén mot barn-misshandel, för det är ett sådant enormt dubbelt svekatt ge sig på ett barn som är närstående. Det är allvar-lig att ge sig på skyddslösa och värnlösa varelser iallmänhet så klart, men ett barn som utsätts av en heltutomstående person kan förhoppningsvis ha trygghetinom sin egen familj och därmed bearbeta det ganskasvåra trauma som det är för låt säga en treåring somblir påhoppad av en vuxen människa och inte förstårvarför. Det är därför nödvändigt att föra in den för-stärkning som en straffskärpningsgrund är och pekapå att ingen domstol i någonsin ska kunnamisstolka det faktum att det är extra allvarligt att gesig på barn och att det är ett dubbelt svek om det skerinom familjen.Oavsett om vi vidtar alla dessa förebyggande åt-gärder och inför vissa straffskärpningar som vi nutalar om är det ändå så att kampen mot elände i all-mänhet och barnmisshandel i synnerhet ytterst hängerpå kvaliteten i rättsväsendet. Jag är väldigt oroad överhur den kvaliteten har utvecklats under ganska mångaår av socialdemokratiskt maktinnehav och styre avJustitiedepartementet.Vi kan se att det finns ett antal fall och symtom påatt det håller på att bli en allt sämre kvalitet. Vi har enrad JO-anmälningar mot domarna. I en hel del fallblir de friade därför att de har helt otillständiga ar-betsvillkor. De har allt svårare att hinna med dom-skälen. Det blir fel. Folk sitter häktade för länge.Domarna meddelas inte i den ordning de ska. Vi harett antal uppmärksammade resningsfall som är renatecken på att det sker sådana grava misstag för attmänniskor i domstolarna är ganska pressade.Likadant sker fel på åklagarhåll. Just när det gälleråklagarna är det intressant att notera hur riksåklagarensystematiskt granskar till exempel sexuella övergrepppå barn och finner att det finns anledning att igen taupp en hel del av de fall som är nedlagda. Närmarebestämt av granskade fall har riksåklagarennyligen funnit som man tar upp igen därför att detinte har gjorts tillräckligt. Det är för dålig och för lågkvalitet på utredningarna. Detta är någonting som viinte kommer åt hur mycket vi än skulle skärpa straff-skärpningsgrunden så att säga.Det vore intressant att höra justitieministerns synpå den allmänna kvaliteten i rättsväsendet och vadden har för betydelse för brott i allmänhet men kan-ske barnmisshandel i synnerhet.Anf. 55 Justitieminister ():Fru talman! Det är en väldigt delikat fråga hurmycket man ska ge sig in i en debatt. Det handlar juom att inte försöka påverka ett ärende där arbetetpågår. Vi vill alla undvika att begå konstitutionellafel. Vi understryker verkligen också vikten av själv-ständiga domstolar. Det gör vi alla.Jag vill ändå bara nämna att det är Socialdeparte-mentet som handlägger frågan om barnmisshandeloch det förslag som har presenterats. Såvitt jag vethade man redan anmält en proposition långt innanden här frågan blev aktuell. Det var också någontingsom jag nämnde i frågestunden ochi svaret på frågan från att det beredsnu. Där står också att regeringens förslag ska presen-teras då man redogör för förslaget.Det arbetas med detta på nu ochsåvitt jag vet kommer förslaget att presenteras här omett par veckor, innan jul.Det här är någonting som en enig kommitté harkommit fram till. Det är, precis som säger, någonting som redan finns fastslaget ipraxis. Dessutom sker det faktiskt på ett sätt somlagtexten ger utrymme för för dem som är sär-skilt utsatta, och det är ju barn i de här situationerna.Här är som sagt fråga om sju partier. Och allapartier har kommit fram till samma slutsats. I densaken verkar det inte finnas några partipolitiska skill-nader. Jag tror inte att det finns en enda människa ihela som inte anser att barn är en särskiltskyddsvärd grupp.Jag vill ändå svara lite på de frågor som gällerstraffmätning och så vidare. Utan att på något sätt gåin på ett enskilt fall vill jag bara säga att vid kopieringav olika band är normalpåföljden böter. Om manmedvetet misshandlar en person, ett barn i synnerhet,är det livstids fängelse för det brottet. Det måste varaalldeles klart för oss. Annars kan den här debattendrivas på ett sätt som inte är önskvärt. Rent principi-ellt vill jag bara understryka detta faktum, i sak är detlivstidsfängelse för den som medvetet dödar en annanmänniska. Det gäller naturligtvis också för barn.Anf. 56 ():Fru talman! Det är klart att om man medvetet dö-dar ett barn blir det livstids fängelse. Det är naturligt-vis därför som vi med jämna mellanrum kan läsa omdet i medierna när olika nära anhöriga har begåttbrott, har misshandlat och dödat barn. Men när mansedan läser straffpåföljden ser man att de inte har fåttlivstids fängelse. De flesta av de här personerna harnaturligtvis inte medvetet misshandlat barnet tilldöds. Man har någonstans i sin egen värld, inne i sinhjärna, trott att man inte har slagit så hårt eller vadman har gjort.Men varje brott måste alltid ställas i proportion tillhur det utförs och att det uppfattas i samhället att detbrott som är begånget är det man får straff för och attlängden är anpassad därefter.Nu tror inte jag att lösningen på ett brott är fäng-else. Man blir väl inte mindre benägen att slå ellermisshandla bara för att man sitter längre i ett fängel-se. Det är naturligtvis rehabilitering av den som harmisshandlat som behövs för att skapa en bättre män-niska som kan komma tillbaka till samhället och somäven kan leva i relationer.Men för barnets del handlar det om artikel 3 ibarnkonventionen, barnens bästa, och artikel 19,skydd mot övergrepp. Det är viktigt att vi kontinuer-ligt för debatten om barnens rättssäkerhet i systemet.Det många av oss uppfattar är att rättssystemet inteser till barnperspektivet och att barn har samma rättsom vuxna i rättssystemet. När man begår ett brottmot ett barn anses det rent övergripande inte som likaallvarligt som när man begår ett brott mot en vuxen.Det som också därutöver kan vara viktigt tyckervi är att såväl polis som åklagare har barnkunskapoch har den med sig i alla utredningar, att man sersaken utifrån barnens behov.Anf. 57 ():Fru talman! Jag är mycket glad för att vår justi-tieminister är medveten om vår konstitution och att viinte ska ge oss in i några abrovinker där man blandarsig i enskilda pågående ärenden. Men det blir ändåotillfredsställande på så sätt att vi har en praxis somsätter rätt många nivåer. Denna praxis måste vi ändåkunna få diskutera eftersom den är satt här i kamma-ren. Därför efterlyste jag i min tidigare fråga, menäven , en tydlig deklaration om hur justitiemi-nistern ser på detta. Vi har praxisbesked som säger attdet blir ett straff när man ger sig på - som idet här fallet - en fyraårig värnlös flicka. Det varabara rena turen att flickan i det här fallet inte dog.Denna praxis är direkt otillfredsställande. Det faktumatt domstolen inte markerade tydligare måste bero påatt domstolen inte har någon näring att hämta ur. Detär viktigt att få fram denna näring så att domstolenvet att vi från lagstiftarens sida ser ytterst allvarligt pådetta. Det är verkligen ett praxisbeslut. Det måsteäven justitieministern kunna ha synpunkter på utan attkänna sig begränsad av att det är ett enskilt fall; falletär avslutat och praxis har satts.Jag blir lite orolig för att rädslan att inte vilja styrager sig sådana uttryck att det inte heller ges klaradirektiv. Det är allvarligt att höra att riksåklagarenåterupptar av de nedlagda fall som rör sexuellaövergrepp på barn på grund av att de inte är tillräck-ligt utredda. Då är det en sådan dålig kvalitet på ut-redningarna. Då spelar det ingen roll vilka lagar vistiftar i kammaren eller vad Justitiedepartementettycker. Det gäller att se till att vi har en kvalitet somgör att man kommer åt de barn som har blivit utsattaför grova och fruktansvärda brott.Anf. 58 Justitieminister ():Fru talman! Jag kan ge ett tydligt besked, och jagtror att vi alla är överens om det: Det ska vara straff-skärpande inriktning när det är fråga om våld motbarn, i synnerhet barn i närstående situationer. kommer attlägga fram förslag i enlighet med kommitténs förslag.Där är vi alldeles eniga.Vi är eniga i mycket av det som om att kvaliteten i brottsutredningar måste blibättre. Kunskapen om brottsoffer i allmänhet ochbarn som brottsoffer i synnerhet måste förbättras. Detär också detta som var en av de viktigaste delarna iden brottsofferlag som trädde i kraft förraåret, nämligen att öka kunskapen om brottsoffer, hurde reagerar, hur bemötandet av brottsoffer ska ske ialla de olika leden i rättskedjan.Det handlar också om att förbättra forskningensom är eftersatt när det gäller brottsoffer - till skill-nad mot forskning om gärningsmän. Det handlarockså om att förbättra samverkan mellan myndigheteroch andra myndigheter respektive myndigheter ochfrivilligorganisationer.Det var just mot den bakgrunden som JohanPehrson beskriver som brottsofferpropositionen harbyggts upp och vars förslag trädde i kraft den 1 juliförra året. Men det råder inget tvivel om att vi kan bliännu bättre.Som jag sade alldeles när vi talade om denandra interpellationen tror jag att det som måstegöras är att öka den barnpsykiatriska kunskapen iutredningarna. Det är inte bara fråga om att internut-bilda poliser och åklagare, utan där måste det tillsärskild kompetens för att kunna förbättra utredning-arna, få ett bättre underlag, för att därigenom få flerfällande domar när personer gjort sig skyldiga tillbrott.Anf. 59 ():Fru talman! Det sista justitieministern sade om attöka den barnpsykologiska kunskapen om detta är ettsätt att ta ett steg framåt. Det finns mycket kunskap,men det behövs ännu mer. Det här är en speciellgrupp som ser barnen på ett speciellt sätt och har möttdem i olika situationer.Jag vill avslutningsvis tacka för debatten. Jagtycker att det är bra att ministern är beredd att förstär-ka barns rättigheter vad gäller den rättsliga delen. Vivuxna måste på alla sätt när barn blir tysta och gör sigosynliga ta ansvar. Vi har sett allaneddragningar i form av färre skolsköterskor, vakt-mästare och så vidare. De har inte mött barnen varjedag och inte kunnat göra anmälningar. Det har varitett av problemen. ökar antalet vuxna i skolan. Detär positivt.En del som kan vara positivt för barnen är att all-män förskola införs för fyra- och femåringar. Flerbarn kommer in och kan uppmärksammas på ett tidigtstadium.Enligt den rapport som kommer från kommitténsom behandlar frågor om kroppslig bestraffningframgår att en tredjedel av de barn som utsätts förfysiska övergrepp före tonåren har inte haft någonvuxen person som de kan lita på och tala med. Endasten av tio har på eget initiativ anförtrott en lärare,idrottsledare, skolsköterska eller någon liknande attde har blivit utsatta för ett brott.Det saknas ett barnperspektiv i det svenska rätts-väsendet.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 2002/03:50 om ut-byggnaden av 3 G-nätetAnf. 60 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag avser att vidta för att dels samord-ning och miljökonsekvensbeskrivning ska tillgodosesvid utbyggnaden av 3 G-nätet i , dels ägande-rätten inte ska urholkas vid utbyggnaden av 3 G-näten.Jag håller med om vikten av atttillvarata kulturmiljöer och landskapsbilden vid ut-byggnaden av 3 G-nätet. Människors oro kring elekt-romagnetisk strålning tar vi också på största allvar. har , , tillsammansmed berörda myndigheter gått ut med ett omfattandeinformationsmaterial som redovisar vad forskningenkan säga om hälsorisker kopplade till använd-ningen av mobiltelefoni.Miljöministern har i ett tidigare interpellationssvarden till redovisatregeringens uppfattning när det gäller kommunernasmöjlighet att uppnå en samordning mellan operatö-rerna vid lokalisering av master.Det finns ingen skyldighet för operatörerna attdela med varandra, och det finns inte hellernågon begränsning. Ett omfattande samarbete sker mellan operatörerna i två operatörsblock, Svens-ka och 3 GIS. Viss samordning skerockså mellan de två operatörsblocken, men inte fulltut och inte i den utsträckning som till exempel mångakommuner skulle önska.Annelie Enochson tar i sin första fråga upp beho-vet av miljökonsekvensbeskrivningar vid utbyggna-den av 3 G-näten. Det är angeläget att olika miljöas-pekter beaktas vid utbyggnaden av den tredje genera-tionens mobiltelefoni, på samma sätt som när detgäller andra verksamheter. inne-håller inget formellt krav på att en miljökonsekvens-beskrivning ska upprättas som underlag inför beslut ibygglovsärenden om lokalisering av bland annatmaster. Det är först om en anläggning får sådan in-verkan på omgivningen att det krävs en detaljplansom frågan om miljökonsekvensbeskrivning bliraktuell. Vid avvägningar mellan olika intressen somgörs vid bygglovsprövningen inför en tilltänkt bygg-nation ska alltid såväl kulturmiljöaspekter som miljö-och hälsoaspekter beaktas.Annelie Enochsons andra fråga avser fastighets-rättsliga aspekter och skyddet av äganderätten vidlokalisering och samutnyttjande av 3 G-näten. I del-betänkandet års ledningsrättsutredningframförs att ledningsrättslagen får anses tillämpligäven när det gäller olika typer av anordningar somutgör en integrerad del av en ledning. Bestämmelsenmed exempel på vad som ska anses tillhöra en led-ning föreslås bli kompletterad med uttrycket radio-anläggning eller annan anläggning som ingår i ettelektroniskt kommunikationsnät. Utredningen fram-för en osäkerhet i om den förordade tolkningen inne-bär en verklig utvidgning av tillämpningsområdeteller inte. Enligt utredningens förslag förutsätts ocksåatt ledningsrätt endast ska kunna upplåtas för sådanaelektroniska kommunikationsnät som användas förallmänt ändamål. De förutsättningarna som redangäller för ledningsrättsupplåtelse ska vara uppfylldaockså fortsättningsvis. Frågan om ersättning tillmarkägaren kommer att behandlas utförligt undernästa etapp av utredningen.Delbetänkandet har skickats ut på remiss. I av-vaktan på remissvaren och den vidare beredningeninom vill jag inte föregripavilka åtgärder som bör vidtas för att säkerställa attfastighetsägares intressen inte åsidosätts.Anf. 61 ():Fru talman! Jag får tacka statsrådet för svaret. av 3 G-nätet har vållat stora problembland allmänheten, och också bland våra kommunalaföreträdare. Jag har i ett antal frågor och interpellatio-ner till ansvariga statsråd försökt att lyfta fram pro-blematiken. Jag vill bara inledningsvis tala om att jaginte är emot utbyggnaden. Jag är däremot myckettveksam till det sätt som den har bedrivits på i Sveri-ge.Först vill jag säga att utdelningen av licensernahar skett med för få tvingande variabler. Att hänsynendast har tagits till tiden och täckningen, det villsäga att operatörerna ska klara en utbyggnad till99,till , är bristfälligt. Detskulle självklart finnas med variabler som samord-ningen. Det skulle också finnas med att hänsyn måstetas till omkringliggande landskapsbild vad gällernatur- och kulturområden.Likaså saknas försiktighetsprincipen när det gällerstrålningsrisken. Statsrådet som har svarat mig tidiga-re har sagt att det finns för lite underlag som visar påhälsorisker med ett utbyggt 3 G-nät. Men just för attvi vet så lite, och att all tillgänglig forskning är såringa, borde vi vara ännu mer försiktiga. Jag är sam-tidigt medveten om att den värsta risken med mobil-telefoner är när man ringer själv. Men det kan maneliminera genom att ringa sällan eller genom att an-vända hands free. Däremot kan vi inte påverka deständiga sekvenserna med ett större antal mobilmas-ter.Statsrådet skriver i sitt interpellationssvarom ett omfattande informationsmaterial som PTS ochfem andra myndigheter gått ut med som skulle förkla-ra vad forskningen säger om hälsorisker. Omdet är den här tolvsidiga broschyren, som jag nu hål-ler upp, som statsrådet avser, är det en mycket för-enklad bild som ges. Den skapar fler frågetecken änsvar.Det enda som klart framgår av broschyren är attett stort internationellt forskningsprojekt pågår somundersöker sambandet mellan mobiltelefonianvänd-ning och hjärntumörer och att denna beräknas varaklar år 2005.När avvägningar görs om ett bygglov för en mastska enligt PBL 2 kap. 3 § lokalisering göras till marksom är lämpad med hänsyn till de boendes och övri-gas hälsa. Det ska alltså göras en hälsobedömning vidbygglovsgivning för mobilmaster. I statsrådets inter-pellationssvar sägs att PBL inte innehåller någotformellt krav på en miljökonsekvensbeskrivning införbygglovsbeslut för mobilmaster. Men den paragrafsom jag läste innebär att någon form av miljö-konsekvensbeskrivning för hälsan bör upprättas. Minfråga till statsrådet är, inte minst med tanke på denstora oron och det otillräckliga forskningsunderlagsom finns, om hälsobedömningar bör göras vidbygglovsprövningar för mobiltelefonanläggningar.Vad anser statsrådet?Anf. 62 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill understryka, precis som An-nelie Enochson, att jag i grunden också är väldigtpositiv till den nya tekniken och till alla de möjlighe-ter den kan innebära för oss som enskilda personer -och självklart också för näringslivets utveckling ochför våra gemensamma politiska ambitioner att hållaihop vårt land trots de regionala skillnader som finns.Men utifrån de möjligheter som den nya teknikeninnebär är det oerhört viktigt att också ta människorsoro på allvar. får vi fatta beslut utifrån denforskning som finns. Vi har både svensk forskningoch internationell forskning att luta oss mot. När detgäller den forskning som finns på europeisknivå och internationellt ligger långtunder de gränsvärden som forskarvärlden har satt uppsom en gräns för etablering av 3 G-masterna. Jagtycker att det är viktigt att vi ligger under den gränsenså att vi har en försiktighetsprincip vid all utbyggnadoch all utlokalisering. Det innebär inte att vi ska varanöjda med forskningsresultaten . Självklart skavi fortsätta att ha stora ambitioner och läraoss mer.I dag finns det en möjlighet för operatörerna attsamverka när det handlar om basstatio-ner och ända när det gäller 3 G-master.Jag delar uppfattning att det voreönskvärt om operatörerna kunde samarbeta i störreutsträckning om masterna för att sedan konkurreraom utbudet och priset.Just nu bereder vi ju de förslag som kom in med till departementet. Jagplanerar att lämna en proposition till i slutetav . föreslår blandannat att dominerande operatörer ska kunna föreläg-gas en skyldighet att tillhandahålla bland annat sam-lokalisering vad avser om det till exempelkrävs för att skydda miljön eller folkhälsan. Jag ärpositivt inställd till utredningens förslag. Det liggermed i det arbete som vi nu bereder på departementet.Vi kan också göra mer när det gäller miljöfrågor-na. En annan fråga som vi också har fått in till depar-tementet är det uppdrag som regeringen gavtill PTS, att också de inom ramen för sitt ökade mil-jöansvar skulle lämna förslag till regeringen om hurmyndigheternas sektorsansvar skulle kunna utökas påett effektivare sätt. PTS har kommit in med sittuppdrag till regeringen. Också det tittar vi på ochförsöker hålla samman de olika synpunkterna infördet arbete som görs med betän-kande.Anf. 63 ():Fru talman! Tack för det ministern! Jag ser medförväntan fram emot propositionen i mars 2003.Jag vill ytterligare belysa kommunernas problem.Svenska Kommunförbundet har redovisat att den30 juni har landets kommuner tagit emot ca 4 000bygglovsansökningar som gäller 3 G-utbyggnadenmen bara behandlat 1 000. Att så många bygglovsan-sökningar väntar på behandling har enligt två förklaringar. Den ena är att debrister i underlaget från operatörerna. Den andra är attdet finns en stor osäkerhet hos kommunerna om hurde ska behandla och handla i förhållande till denlokala opinionen och om samordningen just när detgäller grupper av . Klart är också att vissakommuner oroar sig för frågan om radiostrålningenseffekter.Ett femtiotal kommuner har över huvud taget integivit några bygglov för 3 G-master . Operatörer-na förefaller alltmer desperata i sin jakt på lämpligaplatser för att sätta upp sina och basstationer.Ett exempel på det är ön i , en ö vars välkända sjömärke Valen, somsyns på mycket långt håll, står på historisk mark se-dan kaparkaptenen tid. Där vill nu ope-ratörerna inrätta en basstation i vattentornet och sättaupp en mast bredvid sjömärket Valen. Vad är nästasteg, en mast i hand på ?Kommunernas byggnadsnämnder står med bak-bundna händer eftersom operatörerna har fått sinatillstånd av regeringen. Beträffande avtalet om tidennärmar sig snabbt. Kommu-nerna blir verkställande organ i förhållande till rege-ringens licensutgivande. Det kommunala självstyretinskränks alltmer.Flera europeiska länder har valt att lätta på trycketpå 3 G-operatörerna genom att utvidga tidsfristeneller betala tillbaka en del av licenspengarna, dettadelvis på grund av den pågående telekomkrisen. Se-dan licensutdelningen skedde haräven genomgått en allvarlig telekomkris,vilket föranleder mig att undra om operatörerna verk-ligen klarar utbyggnadstakten. Och finns behovetkvar av ett rikstäckande nät?Anf. 64 Statsrådet ():Fru talman! Det är operatörerna själva som harsatt upp villkoren och lagt fram de bud som man nuhar skrivit ett avtal om. Det är alltså operatörernasjälva som har lagt en hög ribba för vilken ambitions-nivå man har. Jag välkomnar den höga ambitionsni-vån, och jag är övertygad om att vi i har valträtt väg när det gäller utbyggnaden av 3 G-masternanär vi har använt det som kallas skönhetstävlan för attha en täckning över landet i stället för att ha dyraauktioner.De operatörer som finns i har naturligtvisockså påverkats av en del dyra auktionsförfarandensom har varit i andra länder, där operatörerna kanskebåde har varit med i den svenska skönhetstävlan och iett auktionsförfarande. Det i kombination med attbranschen har upplevt en lågkonjunktur har naturligt-vis påverkat tempot. Ännu så länge har PTS avslagitalla önskemål om avsteg från de avtal som man hartecknats just utifrån argumentet att det var operatö-rerna själva som lade fram buden. Jag tycker att PTShar gjort en alldeles riktig bedömning.I de fall där operatörerna kan tala om för PTS attskälet till att man inte kan leva upp till sitt bud är attmånga kommuner känner en oro för vad 3 G-masterna leder till och vilket genomslag de får i kul-tur- och miljölandskapet får vi också andra problem.Då ligger inte bevisbördan hos operatörerna. Då ärdet någonting de inte råder över som gör att de intekan leva upp till sitt avtal. Den frågan kommer säkerttill oss, och då får vi fundera på hur vi ska göra.Jag är inte beredd att göra avsteg från det kom-munala självbestämmandet. Det är oerhört viktigt.Däremot tror jag att jag som statsråd kan vara medoch bidra till att stilla den oro som många kännerinför utbyggnaden av 3 G-nätetgenom att vara bättrepå att sammanställa den forskning och den statistiksom finns både i , i och internationellt,liksom genom att vara bättre på att förklara vad vi skaanvända den nya tekniken till. Det är inte masterna isig som har ett egenvärde, utan det viktiga för oss ärvad masterna kan producera. Det är vad vi vill uppnå.Min förhoppning är att många av de kommunersom står inför beslut om etablering av masterska hantera de frågorna i positiv anda, men man skainte på något sätt undervärdera människors oro införvad den nya tekniken kan innebära. Vi får användaden forskning som finns tillgänglig , och samti-digt fortsätta forska för att få ännu mer kunskap.