prot · GP09118 · 2002-06-03 00:00:00 — Det är ingen posi-tiv bild som utrikesministern ger här kammaren,och det är ingen positiv bild som verkligheten uppvi-sar. Tvärtom går alltför mycket i fel riktning. Jaghoppas att det åtminstone innebär att utrikesministernägnar ökad uppmärksamhet åt att kritisera den härutvecklingen.Anf. 10 Utrikesminister ():Fru talman! Först och främst: befälsfö-ring i stärker inte landets möjligheter attförtrycka sina egna minoriteter. Jag hoppas att det bliren motsatt utveckling, att fler länder kommer att merkritiskt granska vad gör i och med att landetkan få en sådan framträdande roll och att Turkietdärför har större skäl att respektera mänskliga rättig-heter på hemmaplan.Turkiet har självklart inget fribrev, som , för att bekämpa minoriteter. har ägnatsig åt att bekämpa minoriteter . Manhar gjort det under stark kritik från omvärlden. Denförändring vi har kunnat se är snarare att omvärldens- läs: EU:s - kritik har ökat . Det ärinte längre enbart som kritiserar närdet sker brott mot demokratin och de mänskliga rät-tigheterna, utan det är många länder som kräveratt vare sig man är turk, kurd, assyrier eller syrian skaman ha rätten till sitt eget språk, sin egen tro och sinegen kyrka.Jag hoppas att vi kommer att kunna fortsätta, bådefrån svensk sida och från EU:s sida, att förmå Turkietatt stärka sin demokrati och faktiskt börja respekteramänskliga rättigheter. Det är enda sättet för Turkietatt på allvar kunna bli ett kandidatland till EU och påallvar kunna förhandla om ett framtida medlemskap iEU.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 2001/02:407 omgranskning av terrorbekämpning ur MR-perspektivAnf. 11 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mig om jag harvidtagit några åtgärder för att förstärka perspektivetav respekt för mänskliga rättigheter i relation till dens.k. kampen mot terrorism, om jag kommer att vidtaåtgärder för att höja statusen på arbetet med mänskli-ga rättigheter inom FN samt om skälen till att Sverigevalt att inte ställa sig bakom FN:s högkommissariesförslag som syftar till att öka respekten för mänskligarättigheter i den pågående jakten på terrorister.Kampen mot terrorism är en angelägen uppgift förhela världssamfundet. Förra höstens fruktansvärdaterrorattacker i visade att ingen går säker förterroristernas illdåd. Terrorismen känner inga natio-nella gränser. Den hotar allas vår säkerhet, det öppnasamhället och demokratin. Den legitima kampen motterrorism har den fulla stöd. Vistöder de nationella och internationella initiativ somhar tagits i denna kamp för att skydda människor motterrorismens ondska. Kampen mot terrorismen fårdock under inga omständigheter inskränka de mänsk-liga rättigheterna.Den svenska uppfattningen är att respekt förmänskliga rättigheter, demokrati och rättsstaten bidrartill säkerhet, stabilitet och förhindrande av terrorism.Jag framförde dessa synpunkter i mitt tal inför för mänskliga rättigheter . Jagbetonar även vikten av respekten för mänskliga rät-tigheter i alla bilaterala samtal som berör terrorism-frågan. ståndpunkt i den här frågan är välförankrad i EU och framgår bl.a. av den deklarationsom antogs i toppmötet mellan EU och latinameri-kanska stater i i år.Arbetet med mänskliga rättigheter åtnjuter högstatus inom FN. Utvecklingen de senaste årtiondenavisar klart och tydligt att mänskliga rättigheter intaren betydelsefull roll på FN:s dagordning. Från att havarit ett redskap i retorik har mänskligarättigheter blivit en genuin angelägenhet för hela detinternationella samfundet. Detta betonas gång pågång av FN:s generalsekreterare utvecklingen på det rättsliga området visaratt mänskliga rättigheter är en mycket viktig fråga iFN:s arbete. Nya instrument för att öka skyddet avoch respekten för mänskliga rättigheter tillkommer.Den internationella brottmålsdomstolens stadga ochde två tilläggsprotokollen till ärnågra viktiga instrument för arbetet med mänskligarättigheter som har antagits i FN:s regi de senasteåren.Lars Ohlys tredje fråga tycks grunda sig på upp-fattningen att inte stödde den vid framlagda resolutionen om skyddet avmänskliga rättigheter vid bekämpning av terrorism.Så var inte fallet. Tvärtom anslöt sig till initi-ativet på ett tidigt stadium. Redan i mitt tal underMR-kommissionens uttryckte jag detsvenska stödet för högkommissariens initiativ.Under kommissionens möte presenterade engrupp frivilliga organisationer med Amnesty Interna-tional och Human Rights Watch i spetsen ett förslagtill resolution i detta ämne. Efter förfrågan från dessaorganisationer åtog sig att driva frågan ikommissionen med aktivt stöd från bl.a. . AllaEU-länder anslöt sig till resolutionen som medför-slagsställare. Under förhandlingarnas gång blev detuppenbart att det ursprungliga förslaget inte skullekunna antas med konsensus på grund av kritik somriktats mot delar av texten från flera håll. Tidsbristenomöjliggjorde fortsatt arbete för att uppnå en kom-promiss.Högkommissarien vädjade till alla parter att und-vika öppen konfrontation vid behandlingen av dennaviktiga text. och de övriga medförslagsstäl-larna beslutade därför att dra tillbaka förslaget. Frånsvensk sida beklagar vi att resolutionen inte kundeantas, men vi har full förståelse för beslutet att inteanta en text som inte var färdigförhandlad och inteuppfyllde kraven på vad en sådan resolution måsteinnehålla.Anf. 12 ():Fru talman! Tack, utrikesministern, för svaret.Vi är inte riktigt överens i värderingen av hur per-spektivet av respekt för mänskliga rättigheter i dagframhävs i den s.k. kampen mot terrorism. Alltförmånga beslut och alltför många snabba, effektivaställningstaganden har tagits utan att mänskliga rät-tigheter har varit den grund på vilken besluten harvilat. Det gäller både EU:s egna beslut och de beslutsom riksdag så olycksaligen har ställt sigbakom - rambeslutet i kam-pen mot terrorismen, onsdagen beslutetom den europeiska arresteringsordern. Det finns enrisk att de demokratiska samhällena försvarar sig påett sätt som innebär att man inskränker demokrati ochmänskliga rättigheter.Även svenska medborgare har drabbats. Ävensvenska medborgare får uppleva en situation därman har fråntagits möjligheten att erhålla lön ellerbidrag, ja, faktiskt att överleva, om det inte var så attdet fanns ett antal människor som var benägna attbegå brott genom att tillställa dessa svenska medbor-gare medel som gör att de kan överleva.Det finns alltså en risk för panik, och den panikenanvänds av dem som egentligen inte alls vill stärkakampen för mänskliga rättigheter. Den används avdem som tycker att det här är någonting somman bör kunna förändra, därför att man tycker att detär viktigare att kunna bekämpa politiska motståndareän att hävda respekten för t.ex. oliktänkande.Vi har redan i en tidigare interpellationsdebatt varit inne på hur använder kampen motterrorismen som argument. Vi vet att det sker påandra håll i världen. Stater bekämpar terrorismen,men egentligen bekämpar de minoriteters rättighetereller kampen för demokrati. Därför är kampen förmänskliga rättigheter i perspektivet av bekämpningenav terrorism så viktig.Det är det har lyft fram. Det harinte varit populärt. Hon kommer inte att få ett nyttmandat som högkommissarie för mänskliga rättighe-ter inom FN. Sannolikt beror det på att , medbenäget bistånd från , har uttryckt kritik mothennes alltför tydliga ställningstaganden för mänskli-ga rättigheter. Det här beklagar jag, och jag är säkerpå att utrikesministern också beklagar att inte tillåts fortsätta.När lade fram ett förslag om skulle tillsätta en kommitté som skulle granskakampen mot terrorismen i perspektivet av mänskligarättigheter var min uppfattning, på plats i , attSverige inte hade så rena händer som utrikesministernbeskriver. var den ansvariga am-bassadören på möten med organisationer som , Human Rights Watch m.fl. ochargumenterade mot att förslag skulleantas, argumenterade mot de förslag som frivilligor-ganisationerna själva hade lagt fram som ett utveck-lande av förslag. Det var inte alls såatt var någon stark tillskyndare av det härförslaget.Det beklagar jag, därför att jag anser att det hadevarit ett viktigt bidrag i respekten för mänskliga rät-tigheter i denna kamp mot terrorismen.Anf. 13 Utrikesminister ():Fru talman! Det är bra och viktigt om vi är över-ens om att stärka och stödja mänskliga rättigheter.För att det ska vara trovärdigt tror jag att det också ärviktigt att vi är överens om att man ska bekämpaterrorismen. Vi får aldrig misstänkas för att vika ellersvika på något av de två benen. Det skulle förta tro-värdigheten för det andra benet.Det finns naturligtvis en risk, och lite grann tyckerjag att tangerar den gränsen när han såkraftigt angriper kampen mot terrorismen i sig. Där-emot finns det naturligtvis en risk att man i kampenmot terrorismen stöter på många länder som försökerförsvara sina egna intressen. Man kallar det kampmot terrorism, precis som vi har berört i den tidigareinterpellationsdebatten, när det i själva verket barahandlar om att bekämpa den egna oppositionen, be-kämpa minoriteter eller stärka sina egna intressen.Jag har själv tagit upp det här , bl.a.eftersom jag har sett att det först är efter det kallakrigets slut som mänskliga rättigheter på allvar börjatspela en roll globalt och som man fått ett så starktstöd för mänskliga rättigheter. Det vore därför oerhörttragiskt om stödet för mänskliga rättigheter, intressetför dem och det praktiska arbetet för dem minskadesom ett resultat av den 11 september.Det här kände jag kanske en starkare rädsla förunder vintern, när kampen mot terrorismen var gans-ka ny och rösterna kring mänskliga rättigheter alltförfå. Sedan tycker jag ändå att det har fått nya propor-tioner. Alltfler länder har också betonat de här risker-na och vikten av att vi markerar mänskliga rättighe-ter, både i kampen mot terrorismen och i det fortsattaarbetet med olika länder.Mary har haft den svenskaregeringens stöd, både i sin position och i sitt arbeteför mänskliga rättigheter. Vi har tidigt markerat atthade velat fortsätta hade hon densvenska regeringens fulla stöd. Vi skulle gärna ha settoch lanserat henne som fortsatt kandidat.När det sedan gäller det arbete som tarupp håller jag inte med om den beskrivningen. Sveri-ge har stött, inte en kommitté, det var inte förslag, utan förslaget var att hennes kontorskulle fortsätta att arbeta med att se till att mänskligarättigheter respekterades. Det har stött.Den resolution som man inte kunde uppnå enighetom hade flera brister, bl.a. fanns där krav på att manskulle kunna anklaga olika terroristorganisationer förbrott som faktiskt just skulle kunna ge en regering enursäkt för att gå in och förtrycka minoriteter. Därmedtror jag att det var ett exempel på det som även LarsOhly hade ansett oacceptabelt i den resolutionen. Detvar ett skäl till att det aldrig gick att uppnå enighetkring resolutionen. Men när det gäller principen attMary och hennes kontor skulle ha kunnatundersöka och stärka arbetet för mänskliga rättigheteri kampen mot terrorismen rådde det inget tvivel omSveriges ställningstagande.Anf. 14 ():Fru talman! Låt mig först säga att det finns engemensam grund för utrikesministern och mig. Denär att terrorismen ska bekämpas och att det aldrig fårske på ett sätt som inskränker de mänskliga rättighe-terna. Det är vad utrikesministern sade i sitt svar,vilket jag fullständigt instämmer i. Men tolkningenskiljer sig lite grann åt.Att bekämpa terrorismen är oerhört viktigt därföratt den slår så blint. Det är det fegaste sättet som kananvändas för några politiska eller andra syften. Denslår mot civila, mot oskyldiga på ett sätt som är full-ständigt oförutsägbart, och den slår blint. Terroristdå-den i och den 11 septembervar avskyvärda på alla sätt.Men man får inte falla in i en retorik som skullegjort avundsjuk, nämligen påstå attkritik mot det sätt som kampen mot terrorism förs skulle vara någon sorts försvar av terrorismen. Såär inte fallet. Tvärtom är det , den svenskaregeringens, den svenska och de politiskapartiernas skyldighet att kritiskt granska de starkastater som vill använda kampen mot terrorismen föratt förstärka sin egen ställning.Det är självklart att ta avstånd från terrorbrott ochsjälvklart att vi vill se de ansvariga för terrordådenden ställda inför rätta. Men det är intelika självklart att ska få ett argument för attbekämpa kurders rättigheter genom terrorstämplingav PKK, en organisation som har tagit avståndfrån terrorismen. Det är inte heller självklart att dencolombianska regeringen och den högermilis somagerar i landet ska kunna påstå att de bekämpar terro-rism när de slår ned legitima krav på demokratiskarättigheter i . Det är definitivt inte självklartnär organisationer som själva inte agerar i någon somhelst terrorverksamhet förbjuds eller deras verksam-het försvåras därför att de politiskt driver krav somäven terrorgrupper gör.Då är vi inne på ett sluttande plan. Då är vi innepå att faktiskt godkänna de starkas rätt att bestämmanär terrorismen ska bekämpas, vad som är terrorismoch hur den kampen ska föras. Själva är de inte in-tresserade av någon granskning av sina egna dåd.Turkiet bedriver terror. Men detär de som använder den amerikanska definitionen avkampen mot terrorism för sina syften.Mary förslag var inte enbart att henneseget kontor skulle göra detta. Det var en särskildexpert som skulle knyta ett antal personer till sig ochsom skulle kunna ställas till säkerhetsrådets förfogan-de.Min minnesbild av den vecka jag tillbringade iGenève och de kontakter jag hade såväl med densvenska delegationen som med frivilligorganisationervar att uppfattades som en mycket svag allie-rad i arbetet för att få FN att anta förslaget från hög-kommissionären. Det var inte ett agerande somväckte något större jubel bland dem som gärna villese att man lyfte upp respekten för mänskliga rättig-heter på en likvärdig nivå som kampen mot terroris-men. Detta förslag bekämpades av dem som anser attterrorismen ska bekämpas alldeles oavsett hur det slårmot mänskliga rättigheter.Anf. 15 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tror att vi är överens om att poli-tiska grupper som slåss för politiska krav aldrig skastå på terroristlistor. Grupper som använder terrorist-metoder måste vi däremot alltid fördöma och ta av-stånd från. Där är det viktigt att vi alltid är glasklara.Annars undermineras vårt arbete för att stödja politis-ka grupper som slåss med fredliga medel, och dåundermineras vårt arbete för mänskliga rättigheter.Det är därför vi måste vara tydliga när vi mot oli-ka länder hävdar att vi inte accepterar att förtryckamänskliga rättigheter, att vi inte accepterar derasdefinition av terrorism. Men vi måste vara lika tydli-ga mot grupper som använder våld och terror sommetod, dvs. att vi anser att det är terroristattentat sombara kan fördömas och aldrig accepteras. Sådanaorganisationer hör också hemma på terroristlistorna.Sedan är det diskussionen i . Det här bliren teoretisk diskussion om vi nu ska gå tillbaka tillbeslut och förfaranden som genomfördes för fleramånader sedan och dessutom i stor utsträckning införstängda dörrar. Det som står i förslaget till resolutionär en begäran, dvs. decides to request United NationsHigh Commissioner for Human Rights to provideguidance on the question of protecting human rightsand fundamental freedoms whilst countering terro-rists as well as., och sedan fortsätter man med vilkaolika saker man vill att hon ska göra.Det här var någonting som stödde. Vi ärockså övertygade om att om det hade funnits tid att gåigenom detta med de tveksamma länderna hade dettafått en majoritet bakom sig. Vi beklagar att så inteblev fallet.När det gällde den stora resolutionen om mänskli-ga rättigheter och terrorism, som hade somförstanamn, dvs. förslagsställare, fanns det skrivning-ar som var oacceptabla för oss och som därmed inteheller gick att förhandla färdigt . Till de skriv-ningarna hör att terroristgrupper kränker mänskligarättigheter. Det skriver man för att minska staternasansvar för kränkningar av mänskliga rättigheter -t.ex. ansvar för kränkningar av mänskligarättigheter i sitt eget land - för att staterna i stället skakunna säga att detta är något som terroristgruppernahar ansvar för. Därmed menar vi att man friskriverstater från att kränka mänskliga rättigheter. Därmedvar en sådan skrivning inte acceptabel. Jag tror inteatt den hade varit det för heller eftersomjag utgår från att vi delar den principiella synen påhur man ska hantera mänskliga rättigheter och terro-rism.Anf. 16 ():Fru talman! Jag välkomnar beskedet från utrikes-ministern att organisationer som kämpar för politiskarättigheter med legitima medel aldrig någonsin skakunna stå på en terroristlista. Det gäller således SinnFéin. Det gäller således Batasuna. Det gäller såledesalla de politiska organisationer som har diskuteratsbl.a. Där har det t.o.m. lagts fram förslagom att de ska omfattas av de listor på terrororganisa-tioner som har upprättats inom organisationen. Jag tarmed mig löftet, och utrikesministern har mitt fullastöd för att fullfölja det.När det gäller historieskrivningen är det sant attdet blir en strid om ord. Vi behöver väl inte gräva nedoss alltför mycket i vad som hände eller inte hände iGenève. Det är kanske inte så allmänt intressant.Däremot är det intressant hur kampen för mänskligarättigheter inom FN kommer att utvecklas, när MaryRobinson inte får förnyat förtroende, när generalsek-reteraren har att utse någon ny. Om misstankarna omatt han faktiskt har fallit undan för påtryckningar somhar gjort att , trots en uttryckt önskan,inte har fått fullfölja sitt uppdrag ytterligare en man-datperiod, finns det en risk att en ny högkommissio-när inte kommer att vara en lika stark förkämpe förmänskliga rättigheter som har gjortsig känd för. Det skulle vara olyckligt. Just i dettaspeciella läge när och andra stater använderkampen mot terrorismen för att uppnå egna politiskasyften behövs det en oberoende ansvarig inom FN-systemet som faktiskt vågar tala klarspråk och ävenvågar tala klarspråk när det är obekvämt, vågar talaom att det just nu utövar i är brottmot mänskliga rättigheter, brott mot Genèvekonven-tionen och en krigföring som inte är acceptabel. Ensådan ny högkommissionär skulle möjligtvis kunnafullfölja arbetet för mänskliga rättigheter inom FN.Anf. 17 Utrikesminister ():Fru talman! Om verkligen vill haett förnyat mandat eller inte eller, som hon sade, nuanser att hon har gjort det hon kan och därmed ocksåvill avsluta sitt arbete, lär varken eller jagfå någon kunskap om. Däremot kan jag också intygaatt inte bara hade gjort sig oense medde stora länderna, och , och att det intebara handlade om kampen mot terrorismen, utan justför att under alla år gentemot allaländer, både stora och små, hade talat klarspråk ommänskliga rättigheter, ansågs hon av många ländervara obekväm.Jag hoppas och förutsätter att när generalsekrete-raren utser en ny högkommissarie för mänskligarättigheter att han även väljer att utsenågon som förmår att vara mycket obekväm, bådemot , och ett antal mindre enskildaländer som förtjänar att få kritik när det gällermänskliga rättigheter.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2001/02:414 om kri-tik mot från för de mänsk-liga rättigheternaAnf. 18 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat statsministernom han avser att presentera rapporten från för de mänskliga rättigheterna och initieraen offentlig debatt, utöka samarbetet med frivilligor-ganisationerna, vidta åtgärder för att försäkra att per-soner som utvisats från inte utsätts för brottmot de mänskliga rättigheterna samt vidta åtgärderför att tillse att respekten för rätten till privatliv ochyttrandefrihet, för såväl svenska som utländska med-borgare, inte kringskärs i kampen mot terrorismen.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på interpellationen.Innan jag går över och besvarar de specifika frå-gorna vill jag först helt kort framhålla att FN:sgranskningskommittéers observationer innehåller,som brukligt, både ris och ros. Regeringen tar denkritik som framförs på allvar och följer noga upp denkritik som riktas mot vad avser åtaganden ommänskliga rättigheter.När det gäller mänskliga rättigheter i allmänhethar regeringen vidtagit ett antal konkretaåtgärder för att öka medvetenheten om de mänskligarättigheterna hos allmänheten. Regeringen lanseradeden en hemsida om de mänskliga rättigheter-na. rapporter till FN:s övervakningskom-mittéer är tillgängliga på hemsidan, liksom de rapp-orter som FN:s övervakningskommittéer presenterat.Regeringen överlämnade till riksda-gen en skrivelse med rubriken (2001/02:83) "Ennationell handlingsplan för de mänskliga rättigheter-na". Planen är ett uttryck för den politiska viljan att setill att mänskliga rättigheter respekteras i enlighetmed den svenska grundlagen och våra internationellaåtaganden. Av handlingsplanen framgår att regering-en avser att med jämna mellanrum återkomma tillriksdagen för att samlat redovisa hur arbetet medmänskliga rättigheter på nationell nivå fortskrider.Handlingsplanen hör till de åtgärder för vilkaFN:s kommitté för de mänskliga rättigheterna uttalatsin uppskattning.Vad gäller frivilligorganisationerna finns det enovärderlig kunskap hos dem som arbetar med mänsk-liga rättigheter, och har ett omfat-tande och väl fungerande samarbete med dem. I utar-betandet av handlingsplanen bestod exempelvis denstörsta informella referensgruppen av ca 170 enskildaorganisationer. håller ävenkontinuerlig kontakt med frivilligorganisationernainför, under och efter möten i t.ex. FN:s kommissionför mänskliga rättigheter och FN:s generalförsamling.Europeiska konventionen om skydd för demänskliga fri- och rättigheterna är införd i regerings-formen och utgör alltså en del av den svenska grund-lagen. De åtgärder vi vidtar för att bekämpa terrorismmåste naturligtvis respektera de mänskliga rättighe-terna. Detta har också varit en av regeringens priorite-ringar i det internationella samarbetet. hararbetat med detta både i EU och FN.Lars tar också upp frågan om utvisningar avtvå egyptiska medborgare . De saknade uppe-hållstillstånd i och har varit ledare i en orga-nisation som gjort sig skyldig till terrorhandlingar.Inför avvisningen fick regeringen garantier frånEgypten som innebar att de båda männen inte skullebehandlas eller straffas på ett sätt som skulle medföraatt skulle riskera att handla i strid med sinafolkrättsliga förpliktelser. Avvisningsbesluten stårockså helt i överensstämmelse med FN:s säkerhets-råds resolution nr 1373 (2001) som är för-pliktigat att följa.FN-kommittén har inte heller uttryckt kritik motavvisningarna som sådana.Anf. 19 ():Fru talman! Jag vill tacka utrikesministern försvaret.Efter att interpellationen skrevs har också presenterat en rapport där man ärskarpt kritisk till hur retoriken i kampen mot terro-rismen har utnyttjats i världen för att försämra situa-tionen för mänskliga rättigheter.Sverige kritiseras för ett antal fall, bl.a. tvångsav-visningen av de två asylsökande egyptierna i decem-ber . Man menar från Amnestys sida att männenhade goda skäl att frukta förföljelse och att det intefanns garantier för att de skulle behandlas på ett män-niskovärdigt sätt, men de utvisades på grund av hem-ligstämplade anklagelser som deras advokater intefick se.Polisens hantering av i ärockså en anklagelsepunkt från Amnesty. Där finnsrapporter om övervåld, skottskadade demonstranteroch omfattande godtyckliga gripanden, som kräversvar som organisationen menar att man ännu inte harfått.Trots detta är situationen för de mänskliga rättig-heterna i god, för de flesta. Problemet är attdet finns grupper som inte ingår i samhällets mittfåraoch som inte alltid omfattas av den respekt förmänskliga rättigheter som vi andra anser som själv-klar. Det gäller minoriteter, asylsökande och brotts-misstänkta.Det här är oerhört viktigt.