prot · GQ0912 · 2002-11-06 00:00:00 — Vi har också för-handlat fram ett gemensamt politiskt program somomfattar 121 politiska enskilda punkter. I övrigtkommer vi att bedriva oppositionspolitik. Det finnstrots dessa 121 punkter mycket annat också inompolitiken. Vi kommer att göra detta med kraft också iopposition.Några av de punkter som vi är överens om är väl-digt viktiga, och det är bråttom med dem. En sådantänkte jag på när integrationsfrågor alldeles nyssdiskuterades. Där har vi en rad punkter som innebären skärpning av diskrimineringslagstiftningen. Dettycker jag känns oerhört viktigt och angeläget för attminska diskrimineringen i och för att förbätt-ra och förenkla för invandrargrupper att komma in påarbetsmarknaden, att utnyttja den kompetens somfinns bland invandrare på ett helt annat sätt än vadsom görs . Huvudproblemet är nämligen att viinte ger möjligheter för alla att vara med på sammavillkor.Jag tycker att den politiska debatten efter valet harvarit intressant. Vi har äntligen lyckats få upp miljönpå dagordningen, men det har också visat hur få detär som orkar stå upp för en långsiktigt vettig politik.Miljöpartiets genombrott i kravet på ett stopp förtorskfisket har fått stora rubriker. Det är en ganskatypisk naturvårdsfråga där tanken om en långsiktigtuthållig förvaltning av naturresurserna kolliderar medkortsiktiga intressen. För en utomstående är det helamycket enkelt. Forskarna varnar för att fisket hållerpå att kollapsa. I är det så akut att detkanske redan är . Det är på väg åt samma hållsom i och där mantrots fiskeförbud ännu inte har lyckats få tillbakatorsken. Ändå är striden stenhård mellan dem somkräver fortsatt fiske och dem som vill ha en föränd-ring. fick vi av formella skäl vänta med fiskestop-pet några månader, men den förseningen tror jag i ochför sig kan ha någonting gott med sig också. För-hoppningsvis kan vi lämna ett förslag tillsammansmed och regeringen som tar ett bredareperspektiv kring fiskemetoder även efter detta stopp.Globalt sett kan man säga att striden om torskfis-ket är en liten fråga. Vi kommer inte att svälta ihjäl,och torsken som art försvinner sannolikt inte på grundav vårt rovfiske. Det stora problemet är att det är justså här som världen och människan fungerar. Naturre-surser världen över håller på att förödas på grund avkortsiktiga ekonomiska intressen oavsett om dethandlar om rovfiske, skosgsskövling eller något an-nat. Politikerna vågar inte gå emot destruktivasärintressen. Antingen är man en tyst liten mus sominte vill stöta sig med någon eller också går man somAlf aktivt in och stöder särintressena. Där-för behövs det ett starkt grönt parti, inte bara här utani hela världen.Det finns även för starka band mellan myndighe-ter och industri både i och i andra länder.Argumenten är desamma: Om inte vi fiskar och ominte vi skövlar så gör någon annan det. Vi är för små.Vad spelar det för roll att vi tar ansvar när någonannan inte gör det?Men det spelar roll att någon vågar gå före, att nå-gon tänker lite längre än näsan räcker.Det är du och jag, vi tillsammans, som bildarvärlden. Om vi vågar och orkar finns det hopp attockså andra kan vara med. Det kan gälla torsken ochhavsmiljön eller luftföroreningar som ändrar klimatetoch leder till katastrofer som är betydligt dyrare ochvärre än de översvämningar vi sett i Europaoch i Asien.Den andra stora miljöfrågan efter valet har handlatom bilköerna i , mängder av bensin sombränns och avgaser som sprutas ut helt i onödan.Egentligen är detta en samhällsekonomisk fråga iförsta hand. Samhället förlorar många miljarder varjeår på köerna och trafikinfarkten i liksom ide andra storstäderna. Näringslivet förlorar miljarderpå att bilarna står stilla. Privatbilisterna förlorar bådetid och pengar.Faktum är att trängselavgifter är effektivare änalla andra alternativ. Även om man satsar hårt på attbygga aldrig så många kringleder så kommer inteköerna att försvinna. skrev dendåvarande miljöministern i att ävenom vi skulle sätta sprätt på hela landets väganslagenbart i huvudstadsregionen skulle vi inte lyckasbygga bort köerna av bilar.Det räcker inte heller med att satsa på kollektiv-trafik. I denna fråga är det , som hårdast tar uppkampen mot miljön och för att behålla köerna. Mangår till och med så långt som att samla namn frånköande bilister mot det man kallar straffavgifter motbilismen. Tanken tycks stå lika stilla som bilarna.Trängselavgifter är ett sätt att slippa sitta kvar iköerna. De är lätta att administrera. Man kan ha av-gifterna enbart de timmar som de verkligenbehövs. Pengarna som kommer in går till en bättrekollektivtrafik.Moderaterna brukar skryta med sin näringslivspo-litik. Hur kommer det sig att ni har hamnat helt påkollision med alla de yrkeschaufförer, åkerier ochföretag som vill ha en effektiv transportapparat? Ärdet inte så att ni har låtit demagogi och kortsiktigretorik gå före förnuftet? Ge mig ett seriöst alternativtill trängselavgifter i storstaden, , om dukan hitta det någonstans!Tänk att folkomröstningen om EU fortfarande ärett sådant öppet sår! Den ilska och bitterhet som viceriksbankschef tar fram i sin skriftom lögnerna och bluffarna från ja-sidan visar attSocialdemokraterna ännu inte har gjort upp inom sitteget parti. efter folkomröstningen blommardebatten och anklagelserna upp igen. ska vi ha enny omröstning om samma fråga, om den valutaunionsom fanns i det dåvarande avtalet men som man inteville låtsas om eftersom den med stor säkerhet hadelett till att ja-sidan förlorat.Jag tror, som sade, att om viväntar så är frågan löst eftersom ingenkommer att vilja vara med i . Då kommer pro-blemen och konflikterna att vara i öppen dager. Denså kallade stabilitetspakten är ju redan i gungning.Högern i och öser på med skatte-sänkningar och struntar i budgetbalans. Till och medTyskland räknar med underskott. Därför gäller detnog att skynda på med en snabb omröstning om niska ha en chans att få ett ja även den här gången.Problemet för ja-sidan är att det numera knappastfinns någon som tror på pratet om att EU är ett mel-lanstatligt samarbete. När vi ska rösta om en gemen-sam valuta och lanseras somdet nya namnet på unionen är det inte längre möjligtmed några fikonlöv för att dölja verkligheten. EU,eller , är inte samma sak fast större. Det vet varje myndigsvensk och även regeringen borde känna till saken.Systemet med en rörlig växelkurs och en riksbanksom har som mål att hålla nere inflationen har funge-rat bra. Vi har en stabil och låg inflation samtidigtsom exportindustrin har gått bra. Behovet av en för-ändring är därför mycket litet medan riskerna ärmycket stora. Ett bevis på vilken oro man kännerinom LO är att man kräver att det ska avsättas mång-miljardbelopp för att ha pengar att sätta in i a-kassa och mot arbetslöshet när krisen kommer. Det ärpengar som säkert många LO-medlemmar hellreskulle vilja lägga på skola, vård och omsorg. Vadtycker du om ?Tror du att de är nödvändiga, eller är du mindre oro-lig för riskerna med EMU än man är inom LO-familjen?En annan EU-fråga kommer upp här alldelesstrax. kommer det andra steget igrundlagsändringen, där ska fatta beslut.Varför, måste man fråga sig, är det så viktigt att göradet lättare och ännu snabbare att överföra ännu mermakt till EU? Varför måste ni till varje pris undvikaatt väljarna har en möjlighet att påverka? Jag måsteerkänna att ni lyckades undvika en debatt i valrörel-sen. Men jag tycker inte det känns särskilt lyckligt urdemokratisk synvinkel att gå vidare på den vägen.Jag tänker i likhet med de andra debattörerna inteta upp diskussionen om statsrådens löner och pensio-ner. Det är många andra som gör det. Jag vill ändåfråga : Tycker inte du som jag att detvore viktigt att få en förändring inom EU? Det privi-legiesystem som råder med jättelöner, extremtlåga skatter och orimliga pensionssystem är väl knap-past något som stärker tilltron till unionen blandmedborgarna? Borde det inte vara lämpligt just nu attdeklarera att regeringen aktivt och starkt kommer attbidra till att få bort privilegiesystemet eftersom detskadar både politiken och EU som sådant?(Applåder)Anf. 41 Statsminister ()replik:Herr talman! Jag kommer tillbaka till EMU-frågan i mitt anförande. Låt mig bara säga till PeterEriksson att jag delar hans synpunkter på löner ochförmåner i EU. Jag tycker att det är utmanande. Dettainslag plus den överstora byråkrati som finns runtkommissionen och rådet är något som vi har all an-ledning att bekämpa. Det är ingenting som stärkerden folkliga förankringen, tvärtom.Anf. 42 () replik:Herr talman! Jag tycker att det var ett utmärkt be-sked från statsministern. Det innebär att vi säkert kansamarbeta i denna fråga. Jag hoppas att det finnsandra partier som också är villiga att avskaffa privile-giesystemet och att driva frågan internationellt nere iBryssel.Anf. 43 Statsminister ():Herr landshövding! Vid årsskiftetutvecklas välfärden i vårt land. Det gäller barnen, deäldre och satsningarna på vården och skolan. Det äromfattande reformer som har blivit möjliga eftersomvi har lyckats pressa tillbaka arbetslösheten, få ord-ning på offentliga finanser och fått stöd i valet för enpolitik som sätter satsningarna på dessa områden förestora skattesänkningar. Detta var valresultatet. Detkänner jag mig mycket ödmjuk inför. Det vill jagförvalta tillsammans med mitt eget parti naturligtvisoch tillsammans med andra i denna kammare. Det ärett klartecken för en politik som bygger på solidaritetoch gemensam finansiering av välfärdens tjänster.Jag ska inte räkna upp alla reformer som kommervid . Men det är klart att det är särskilt vär-defullt att kunna fortsätta att förbättra för pensionä-rerna, och det är särskilt bra att kunna fortsätta attbygga ut barnomsorg, att kunna satsa på allmän för-skola, att se till att de som har ungdomar i gymnasie-åldern får en litet enklare och lättare ekonomisk situ-ation. Det är också bra att vi kan anställa fler i skolansom arbetar med ungdomar som har problem med attläsa, räkna och skriva. Sådant fullföljer vi. Över detkänner jag stolthet.Vi gör det tillsammans med ochVänsterpartiet, och jag är glad för att den allians somvi hade under föregående mandatperiod nu också kanfortsätta att ta ansvar för Sverige.Jag ska också säga att jag är glad att se PeterEriksson i talarstolen som representant för sitt parti isin första partiledardebatt. Samma väl-komsthälsning går till . Jag ser framemot många konstruktiva meningsutbyten. Vi kom-mer säkert inte alltid att ha samma synpunkter. Där-emot förenas vi ofta i ett ansvarstagande för en rättvisfördelningspolitik.Vad som händer med den borgerliga oppositionenvet inte jag. Dagens partiledardebatt har ju visat attdet spretar åt alla håll. Det finns inget samlat bud-skap. Det finns inget samlat ledarskap. Det finnsingen samlad strategi. Det kanske är naturligt efter envalförlust, men jag ser fram emot att det på den bor-gerliga kanten klarnar omkring hur oppositionen skabedrivas. Jag tar gärna intryck av . Vi targärna intryck av andra konstruktiva förslag. Men detvore också bra om man kunde få ett tydligt beskedom vem det är som leder oppositionen.Vi har stora problem framför oss. Det har vi talatom i den här kammaren . En del ärlättare att lösa än andra, en del är väldigt svåra.En sak som jag uppehöll mig vid i valrörelsen ochsom jag känner starkt för är den utbredning vi kan seav narkotikan i vårt samhälle. För många unga män-niskor fastnar i ett narkotikaberoende. Med knarket kommer också våldet, krimi-naliteten och hårdheten i samhället.Det krävs poliser, naturligtvis. Det krävs tullare.Men det krävs också socialt arbetande människor. Detkrävs behandlingsassistenter och fältassistenter, allade som arbetar hårt och professionellt med dem somoftast har kommit sämst ut i samhället. Vi behöverägna oss mer åt detta.Här behövs naturligtvis mer resurser. Men jagdelar också den inställning som gavuttryck för när han talade om våldet i samhället. Detär inte enbart en fråga om att samhälleliga insatserlöser detta. Vi har också var och en av oss ett person-ligt ansvar för att när vi i vår omgivning ser att ungamänniskor går snett säga: räcker det! Det har jagockså ett ansvar för. Jag kan göra något. Du kan göranågot. Vi vet alla att det som drabbar tiotusentalsföräldrar runtom i vårt land kunde ha drabbat digsjälv eller någon i din omgivning, att behöva upplevaatt ens ungdomar sitter fast i missbruket.Det är fruktansvärt, men det är också en uppma-ning till handling, till solidaritet. Allt kan vi inte görasom enskilda, framför allt inte i den tunga vården.Det krävs professionella insatser, och det krävs nyaresurser. Vi kommer under den nye ministern ledning att satsa på detta område. Detmåste vi göra.En annan fråga, som vi har talat om förut, är in-vandrarnas situation. Det är tre saker som måste stå iförgrunden. De är skolor för barnen, så att de lär sigsvenska. Det är arbete åt de vuxna, så att vuxna män-niskor får tillfälle att komma in i det svenska sam-hället på ett naturligt sätt. Det sker via arbetet för envuxen. Och det är att vi ska bekämpa diskriminering.På alltför många ställen i vårt svenska samhälle finnsdiskriminering av invandrare.Bra förslag är framlagda av . Vikommer att ta vara på dem och på andra förslag ochkomma tillbaka till med propositioner idessa ärenden . Vi kommer också attskärpa insatserna när det gäller våra ansträngningaratt bereda jobb åt invandrare.Den tredje frågan är naturligtvis sjukskrivningar-na. Där har vi den bestämda uppfattningen att vi intelöser sjukskrivningsproblemet genom att göra desjuka fattiga. De sjuka ska naturligtvis bli friska intefattiga.Vi avvisar vägen att gå via försämringar i social-försäkringarna. Visst finns det problem också med attdessa överutnyttjas. Men det är inte den huvud-sakliga förklaringen. Börjar vi med den ansatsenmissar vi det som kanske är vår tids stora problem,nämligen att vi har stress, vi har jäkt, vi har brist påinflytande, vi har ett främlingskap som sprider sig påmånga arbetsplatser och skapar grogrund för häl-soproblem. Där kan vi göra någonting.Den offentliga sektorn ska gå först.Vi har stora problem inom vård och omsorg. Låt osspå det sätt som antyder utnyttja kapa-citet och kunskap exempelvis i landstingen genom attstaten på något sätt växlar resurser med dem så att dekan gå först och visa hur man kan pressa tillbakasjukskrivningar genom att göra vården till mönsterar-betsgivare.Det finns oerhört många som här kan bidra medgoda förslag. Jag tackar för utsträcktahand med ett erbjudande om en inspirerande opposi-tion. Jag ser också på detta område fram emot godaförslag där åtminstone vi, och den allianssom tar ansvar för majoriteten, är överens om upp-fattningen att det inte är i socialförsäkringssystemenproblemen ligger.Den ekonomiska utvecklingen är osäker. Jag vetinte och ingen vet med bestämdhet vad som händerexempelvis i . Skulle ett krig bryta ut får det väl-diga konsekvenser för människorna på plats, för nä-rområdet , men också för världsekono-min. Vi vet inte vad som händer. Jag känner mig vadgäller ekonomiska utsikter osäker. Även om vi nu kanse att vi har marginaler i vår ekonomi, vi har buffer-tar, som numer är ett populärt ord, känner jag migosäker.Om det trots allt är någonting som får mig att varaoptimist är det utvecklingen inom Euro-peiska unionen. Det är tre saker som får mig att sär-skilt känna stimulans.Först är det den pågående diskussionen om EU:sframtid. Där är det viktigt för oss att säga att dengrundläggande legitimiteten i EU finns i den ryggradsom går från via medlemsländernasregeringar till de nationella parlamenten. Rådets ar-bete måste präglas av en större öppenhet, och denationella parlamentens roll behöver stärkas. Europa-parlamentets uppgift som demokratiskt forum ärviktigt men har sina naturliga begränsningar. Jag seringa demokratiska skäl att till exempel ändra på detsätt på vilket kommissionens ordförande utses.Det andra som jag tycker är viktigt som utgångs-punkt för konventets arbete är att kommissionens rollär central i det europeiska integrationsbygget. Enopartisk och effektiv kommission bör vara garantenför den inre marknaden. Det finns några politikområ-den där utvecklingen troligen skulle bli mycket bättreom vi fattade fler beslut på europeisk nivå. Miljöfrå-gor är ett sådant exempel. Asyl och migration är ettannat exempel. Men detta förutsätter att vi har enkommission som konsekvent och mer öppet förvaltardet ansvar som medlemsländerna kan vilja ge den.En tredje principiell utgångspunkt för konventetär att EU behöver en tydligare profil i utrikes- ochsäkerhetspolitiken. gör ett utmärktarbete i nära samråd med kommissionären , men vi behöver fundera på om det inte finnsmöjligheter att stärka röst i viktiga interna-tionella frågor. Det är bl.a. därför jag förordar en valdordförande i som skulle kunna speladenna roll av ansikte utåt. Det bör kunna skeutan att inkräkta på kommissionspresidentens befo-genheter.Men vi behöver också andra mekanismer. Enpermanent plats för den europeiska unionen i FN:ssäkerhetsråd bör vara vår långsiktiga ambition. Omett halvår kommer konventet att lämna sina bidragoch en ny regeringskonferens ta vid. Jag hoppas att viockså här i kammaren kommer att få tillfälle att meringående diskutera frågorna.Herr talman! fattar man vidtoppmötet i det historiska beslutet omEU:s utvidgning. Med den irländska folkomröstning-en om revs det sista hindret. Drömmenom ett helt enat, fredligt och säkert kan äntli-gen förverkligas. Vi lever i den region, Östersjöregi-onen, som kanske har allra mest att vinna på EU:sutvidgning. Utvidgningen erbjuder något så uniktsom en situation där alla är vinnare. Nya demokratierfår del av ett utvecklat demokratiskt och ekonomisktsamarbete. Gamla demokratier får del av nya, kraftigtväxande marknader.Så ser bakgrunden ut när vi i nu går motden tidpunkt då det svenska folket i folkomröstningska underställas frågan om införandet av euron i Sve-rige - de gemensamma europeiska pengarna. Jag villatt vi tar det steget. är nu moget för det. Vihar ansvarstagande parter på arbetsmarknaden och enväl fungerande lönebildning. Vi har en konjunktursi-tuation som bättre låter sig fasas i euroområdets.Jag ska inte gå igenom alla för- och nackdelarmed att införa euron, men låt mig nämna några vikti-ga motiv för denna valuta.För det första: För ett litet exportberoende landsom är det viktigt att ha tillgång till större ochväl fungerande marknader där våra företag kan säljasina varor och tjänster. Exportinkomsterna avgör tillstor del hur stor välfärd vi kan kosta på oss. Medgemensam valuta får svenska företag bättre möjlig-heter att tävla med sina konkurrenter i andra länder.För det andra: Den inre marknaden för också medsig en bättre konkurrens. Den leder till prisutjämning.Svenska priser ligger högre än snittet ieuroområdet. Med gemensam valuta kan prisernapressas. Exempelvis spelar lägre matpriser stor rollför det flertal medborgare som lever enbart på sin löneller sin pension.För det tredje: Sedan euron introducerades harränteskillnaderna mot euroområdet mer än fördubb-lats. Utan euron betalar vi högre räntor än vad viannars hade behövt göra. Jag ser inga goda skäl förSverige att ligga med en så mycket högre ränta änomvärlden. Det tror jag att många hushåll med högakostnader för exempelvis ett villalån håller med migom. Valutasamarbetet är inte perfekt utan kan förbätt-ras. Men EMU är det bästa skydd som i daghar och kan få tillgång till mot växande globalamarknadskrafter. Ensam är inte stark! Det handlar förmig om ett litet lands trygghet i en internationaliseradekonomi och om en naturlig fortsättning på ett EU-samarbete som blivit vardag i Sverige.Det finns fler argument. Det finns naturligtvis för-och nackdelar. Vi ska ta god tid att diskutera dessafrågor. Det börjar med en partiledaröverläggning somjag härmed bjuder in till , för att vidär ska kunna diskutera datum för folkomröstningen.Jag strävar i den överläggningen efter att vi ska få ensamsyn om tidpunkt för folkomröstningen och att denfolkomröstningen ska ligga attvi har god tid för en folkbildningsambition innan vigår till valurnorna.Sammanfattningsvis, herr talman! Valet var klart:solidaritet före stora skattesänkningar. Uppgifternaligger framför oss: invandrarnas situation, knarketsutbredning, sjukskrivningarna. Vi genomför detta i enmiljö av internationell utveckling som präglas avosäkerhet. Det är uppmuntrande med utvecklingen iden europeiska unionen med utvidgning och fördjup-ning i form av eurosamarbete. I dessa processer villregeringen spela en ledande roll i samarbete meddenna kammare och i öppen dialog med svenskafolket.(Applåder)Anf. 44 BO () replik:Herr talman! Låt mig helt och fullt instämma medGöran i hans beskrivning av eurons fördelar.Jag kan dock inte riktigt förstå varför detta ska hadröjt så . Om någonting har så stora fördelar fördet svenska folket, är det någonting som inte minstSocialdemokraterna och själv borde hatagit initiativ till sedan.Det har dröjt. har priserna varit högreän vad de skulle ha behövt vara. harräntorna varit högre än vad de skulle ha behövt vara.Priset för splittringen och passiviteten hos Socialde-mokraterna är uppenbarligen högt.När jag lyssnade på handlade detmycket om satsningar, det vill säga de traditionellapolitiska satsningarna. Men det handlade inte om hurman ska förbättra förutsättningarna för de människorsom driver eller funderar på att starta företag runtom iSverige. Det är de människorna som både skapar jobboch ger förutsättningar för välståndet. Det fanns ing-enting som handlade om att vi måste se till att arbetelönar sig bättre än i dag.Det där är för mig skrämmande och farligt för dekommande åren. Låg mig citera vad nuva-rande ordförande, tidigare statssekreteraren, AnnaEkström skrev i sin kommentar till budgeten. Hontalade om att kunna möta framtidsutmaningar, t.ex.behovet av resurser till äldreomsorgen. Hon skrevföljande:I stället för att samla många olika beslut till enlösning, går budgeten åt rakt motsatt håll. Den tonarned problemet och föreslår åtgärder som går stick istäv med vad som behövs - fler som jobbar och bättreproduktivitet.Detta är en allvarlig anklagelse. Varför, GöranPersson, var det ingenting i ditt anförande som hand-lade om bättre förutsättningar för företagande, ingen-ting som handlade om att arbete måste löna sig bätt-re?Anf. 45 Statsminister () replik:Herr talman! Vi är tillbaka i den eviga debattenmellan socialdemokrater och moderater.Vi tror att hela vårt samhälle bidrar till tillväxt ochutveckling. Vi tror att om människor känner trygghetoch delaktighet får vi den vägen en stimulans tilltillväxt. Därför menar vi att vi vill motverka ett sam-hälle som skärper motsättningarna, som ökar klyftor-na, skapar rädsla och osäkerhet. Rädsla och osäkerhetleder fram till bristande framtidstro och sänker troli-gen tillväxten.Det är de två modellerna som står mot varandraoch som stod mot varandra i valrörelsen. När jag tittarpå resultatet har jag en känsla av att vår samhällsmo-dell vann gillande av en ganska bred majoritet i detsvenska samhället.Det innebär inte att vi inte kan och ska diskuteraskatteförändringar, regelförenklingar och så vidare.Det är självklart. Men vi ska också sätta in detta i ettansvarsfullt makroekonomiskt sammanhang, sominnebär att människor ska ha förmåga att efterfråga,inflationen ska hållas tillbaka, räntorna ska hållasned. Det är där min kritik har varit som hårdast motModeraterna. Med er politik och ert upplägg hade viåterigen skapat det statsfinansiella kaos som vi nu hartagit oss ur. Därmed skulle vi inte ha möjlighet tilltillväxt.Det där har vi pratat om i valrörelsen. Jag frågadeförut, och jag frågar igen: Var det därför att ni intefick ut politiken som det gick som det gick, eller vardet därför att ni fick ut den? Det är det som det ärintressant att höra lägga ut texten kring.Sedan ska jag komma tillbaka till EMU-frågan imin nästa replik.Anf. 46 BO () replik:Herr talman! Statsministern är mer intresserad avpolitik och taktik än av politik och innehåll.