prot · GP09109 · 2002-05-21 00:00:00 — Det är också så att uppgifter att utföra forskningspolitiskaanalyser och vara rådgivande organ i forskningspoli-tiska frågor aldrig legat på f.d. Forskningsrådsnämn-den, vilket Per verkar antyda.Per tar i interpellationen upp Vetenskapsrå-dets interna organisation och arbetsformer. Detta ärfrågor som regeringen normalt överlåter åt myndig-heterna själva att ta ställning till. Jag anser att det ärVetenskapsrådets eget ansvar att utforma organisationoch arbetsformer så att de fungerar väl i förhållandetill de mål som angetts av statsmakterna. Till skillnadfrån Per ser jag inte heller Vetenskapsrådetsarbete med att utveckla sin organisation och sinaarbetsformer som ett tecken på misslyckande ellerkaos. Tvärtom är det en styrka att rådet har kraft ochvilja att genomföra ett brett utvecklingsarbete. övertog verksamheter från fem olika myn-digheter, har flera nya uppdrag och dessutom en sär-skild intern struktur med olika ämnesråd. Mot denbakgrunden är det naturligt att det krävs en del arbeteför att uppnå en optimal organisation och de meständamålsenliga arbetsformerna.Jag ser inte något behov av att vidta åtgärder föratt utvecklingen inom ska komma ilinje med regeringens intentioner. Rådet har under detförsta verksamhetsåret väl utfört sina uppgifter. Jag ärövertygad om att bildandet av underkommande verksamhetsår kommer att visa sig varaav stor betydelse för möjligheterna att utveckla ochstärka svensk grundforskning.Anf. 49 PER ():Fru talman! Det är bara riksdagenfattade beslut om en ny myndighetsorganisation därde tre forskningsråden och FRN slogs ihop till ettstort härligt vetenskapsråd med underordnade ämnes-råd, om man ska använda den socialdemokratiskaterminologin. Vi var skeptiska till detta, inte därför attvi inte tyckte behövdes en förändring utan därför attvi ansåg att den var alldeles för centralistisk. Vi hadevelat se en organisation med större mångfald. Dessut-om hade vi velat bryta ut den medicinska forskning-en, ge den mer pengar och lägga den som ett natio-nellt och medicin.För Socialdemokraterna har ochde själva på något sätt blivit svensk forskning. Det ärhär allting ska avgöras. Det är här inflytandet skafinnas. Om man lägger alla ägg i en korg blir organi-sationen naturligtvis extra utsatt om det inte går såbra, om man råkar anställa fel personer eller om nå-gonting annat går snett i organisationen.När vi fick de första varningssignalerna i höstasblev vi uppriktigt oroade. Det var inte så att vi sade:Titta, vad var det vi sade. går det inte alls. Utandet var faktiskt en riktig omtanke om att vi måste setill att få en organisation som fungerar.De konsultrapporter som jag läste i jultid om hurläget var i var inte någon uppbyggligläsning. Jag tror inte att de chefer som läste omdöme-na om sig själva, som ibland låg under 2 på en fem-gradig skala, var särskilt nöjda med hur integrations-arbetet hade gått till så långt.Jag tycker att jag har fog för att säga att det harvarit kaotiskt och att det har funnits stora problem.Man har behövt ta in externa konsulter som säkert harkostat ganska många hundratusen, för att inte sägamiljoner, för att få en bättre organisation.Det handlar om en omorganisation efter två år.Och menar jag inte någon liten förändring för attsakta hitta en optimal kurs utan en nästan total för-ändring tillbaka, såsom jag läser det, till det gamlasom jag tror är bättre. Om jag har förstått organisa-tionsstrukturen rätt kommer man i princip att återgåtill den tidigare forskningsområdesvisa organisatio-nen. Den innebär att ämnesområdena, om inte for-mellt så ändå i praktiken, i stort sett kommer att fåden ställning de hade som forskningsråd. kommer de facto att svara för vissabegränsade insatser, framför allt när det gäller dyrbarvetenskaplig utrustning, viss tvärvetenskaplig forsk-ning och integration mellan det hela.Som jag ser det visar detta att man är på väg till-baka, åt rätt håll tycker jag, men man har tagit encentralistisk omväg. Jag försöker inte att få att framstå som någon onödig kopia avForskningsrådsnämnden. Det är inte detta det handlarom. Jag försöker att visa att den sammantagna orga-nisationen i dess helhet, dvs. ämnesråd plus , i praktiken kommer att fungerasom den gamla organisationen i dess helhet, dvs.forskningsråden samt . Det ärdet jag försöker visa. Att göra så stora förändringar ikansliorganisationen efter så tycker jag visarpå att allt inte har stått rätt till.Anf. 50 Utbildningsminister ():Fru talman! har en väldigt viktigstrategisk roll i det nya forskningslandskapet. Det ärstyrt av forskarna själva enligt lag. Vi gjorde avsikt-ligt så för att inte en framtida borgerlig regeringsnabbt ska kunna göra några förändringar där utan attgå till . Det är enligt lag styrt av forskarnasjälva. Enligt riksdagsbeslutet ska det ha ämnesrådinom sig som ansvarar för de olika ämnesområdena,t.ex. humaniora, samhällsvetenskap, naturvetenskap,teknik och också det medicinska fältet och utbild-ningsvetenskapen.Också de forskare som sitter i ämnesråden är val-da av forskarsamhället självt tillsammans med exter-na representanter. Det är ju själva tanken och idénfrån sida. Det är sedan upp till myndighe-ten att hitta sin organisationsform inom den ramen,men det har från första början varit klarabudskap att det nya icke får varanågot slags centralistisk organisation bortom forskar-nas kontroll utan precis tvärtom ska stå under fors-karnas kontroll.Ämnesråden är av självklara skäl de organ somarbetar med de underifrånkommande ansökningarnafrån forskarna om forskningsprojekt och som värderarkvalitet och fördelar medel. Också det är en alldelessjälvklar roll, och det är en beställning från riksdagenatt det ska fungera så.Vetenskapsrådets styrelse har en annan roll, inte iatt vara ytterligare en fördelare av medel för enskildaforskningsprojekt utan i att stå för mervärdet av attfaktiskt kunna föra samman problem och utmaningarsom berör flera olika vetenskapsområden. Det hand-lar t.ex. om tvär- och mångvetenskap. för hela kan naturligtvis tahelt andra initiativ än olika myndigheter var för sig.Genom att man kan initiera detta får man också möj-ligheterna att fatta beslut om det.Det handlar om strategiska forskningspolitiskafrågor som t.ex. generationsskiftet. Hur kan bistå med ett konkret arbete för att mötadet stora generationsskifte som vi har framför oss idet svenska forskarsamhället? Man har från riksdagenfått för att möta detta behov, menman kan också ta initiativ till att göra strategiskaanalyser av vilka vetenskapsområden som behöverolika insatser.Något som jag tycker är väldigt spännande fram-över och som vi också diskuterar i regeringens forsk-ningsberedning är hur också kan fåen sådan ställning att det kan bidra till att stärkaforskningsmiljöer ute på högskolorna. Vi har i riks-dagen haft en diskussion om hur vi via vår forsk-ningsfinansiering kan bidra till centers of excellence,starka forskningsmiljöer, där forskarna själva styrutvecklingen och kvalitetsgranskar. Detta finns ocksånämnt i den senaste forskningspolitiska propositio-nen.Det är en väldigt viktig roll för ettsamlat vetenskapsråd att ta ställning till hur manockså ska arbeta för att stärka miljöerna. Jag måstesäga att jag är mycket nöjd med att Vetenskapsrådettrots den stora omorganisationen har lyckats klara sittarbete på ett så fint sätt. Jag är alldeles övertygad omatt den interna organisation som det nu har funnit -vilken det är dess ensak att bestämma över - kommeratt bidra till en än bättre utveckling.Vetenskapsrådet tillsammans med de andra myn-digheterna, FAS, som har hand om arbetslivsfrågoroch sociala frågor, FORMAS, med sitt uthållighets-perspektiv i miljöforskningen, och , med sinforskning och utveckling kring de näringslivsnärafrågeställningarna, är väldigt viktiga aktörer fram-över, också i ett internationellt perspektiv. Jag villåterkomma till det.Anf. 51 PER ():Fru talman! Låt mig börja med det som vi äröverens om, att det är bra att det är forskare sombestämmer över pengarna och att verksamheten ärforskarstyrd. Men så har det ju i stor utsträckningockså varit när vi hade ämnesråd. En avde få bra sakerna med att centralisera allting var ju åtminstone såg till att det blev en majoritet avforskare i . Jag hade gärna sett attden hade blivit ännu större och kanske att vi helt hadefått bort allmänföreträdarna eller hade hittat en annanroll för dem.Därvidlag finns det alltså ingen motsättning. Där-emot är det intressant att utbildningsministern intekommenterar huruvida det är fråga om en förändring.Vi hade en mångfald med fem organisationer hosvilka man som enskild forskare kunde söka pengarfrån flera olika håll. Sedan centraliserades helt plöts-ligt allt till en organisation. är min tydliga bildden att vi har gjort en halv sväng tillbaka. Jag tyckeratt det är en sväng i rätt riktning, som kommer attleda till en större självständighet för de olika delarnaoch mindre att säga till om för styrelsen för Veten-skapsrådet.Utbildningsministern får gärna kommentera hurhan ser på den omorganisation som beskrivs i det härdokumentet. Jag kan inte finna annat än att den för-ändrade kansliorganisationen visar påatt det har funnits problem och att man nu är på vägmot en förändring som blir en halv tillbakagång tillnågonting bättre.Utbildningsministern sade att han inte brukar läg-ga sig i organisationsfrågor. Det är väl inte riktigtsant, för det var väl ändå Utbildningsdepartementetoch regeringen som tillsatte den organisationskom-mitté som utformade organisation,dvs. den organisation som man nu får göra väldigtstora förändringar av. Det är väl alltså inte alldelesriktigt överensstämmande med det verkliga förhål-landet.Frågan blir då följande. Man har gjort en organi-sation och satt upp ett antal mål för den. Om manförändrar organisationen tillbaka mot det gamla, börman inte återkomma till med ett förslag ny organisation? Man antog den första organisa-tionsförändringen och satte upp väldigt fina mål förvad som skulle göras när det gällde samordning m.m.Man såg helt nya fantastiska möjligheter för tvärve-tenskap osv., precis som om det inte fanns någontingav detta i den gamla organisationen.Vi borde kunna ha en debatt om vart är på väg. Jag ser ett vetenskapsråd som efter entydlig centralisering, som man inte klarade av, nuefter en ganska kaotisk tid är på väg tillbaka till enmindre centraliserad tingens ordning, där de enskildadelarna kommer att ha större möjlighet att verkasjälvständigt. Om vi har så olika uppfattningar omverkligheten skulle vi kanske ändå ägna den lite tid.Jag ägnar vidare gärna tid åt hur vi ska hitta enorganisation som kan satsa på centers of excellenceeftersom det är en av de saker som jag under mångaår verkligen har ägnat tid åt att försöka få till stånd endebatt kring här i . Det ser jag fram emot.Anf. 52 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är alldeles uppenbart - och detvar kanske det som gjorde att Per var en av de fåsom var emot den här förändringen - inte riktigt harförstått vad har fattat beslut om. Riksdagenhar fattat beslut om ett vetenskapsråd med ämnesrådinom myndigheten. Ämnesråden har naturligtvis attsjälvständigt fatta beslut om fördelning av resurserenligt det viktiga arbetssätt som finns sedan lång tidtillbaka, dvs. med ledning av de projektansökningarsom kommer från forskarna.Hur det sedan ser ut i internaorganisation, vilken avdelning som ligger var osv.,menar jag icke är en fråga för . Det är enfråga som vi bör överlåta på myndigheten att avgöra.Men om Per vill låta påskina att det nu har åter-kommit några slags ämnesråd som inte hartagit ställning till, förstår jag uppriktigt sagt inte vadPer menar.Det som det här handlar om är att vi via att de härämnesråden finns tillsammans i en myndighet, , får möjlighet till ett mervärde som kankarakteriseras som en möjlighet till gränsöverskri-dande, till att göra gemensamma insatser. Det kan sket.ex. inom biotekniken, ett prioriterat område somriksdagen har ställt sig bakom, ett område som krävernaturvetenskaplig forskning och teknisk forskningsom ligger naturligt inom det teknisk-naturvetenskapliga ämnesrådet. Det kräver ocksåinsatser på det medicinska fältet som ligger naturligtinom det medicinska ämnesrådet. Men det innehållerockså viktiga etiska frågeställningar och viktiga sam-hällsvetenskapliga frågeställningar, som ligger inomdet samhällsvetenskapliga ämnesrådet.Därmed får vi en anledning till att skapa dettamervärde, denna samverkan och dessa kraftsamling-ar. Där kan och dess styrelse spelaen väldigt viktig roll. Ingenting i den interna omorga-nisationen går emot det som regeringen och riksdagenhar önskat i sina beslut. Det är bara att välkomna mognar ut i en organisation som man själv trivsmed och känner fungerar väl.Det är också väldigt viktigt att i och med det nyaarbetssättet inom får huvudsekrete-rarna en tydligare funktion och ingår på ett bra sätt ilinjen inom myndigheten.Jag skulle snarare vilja säga att man nu börjar nådet arbetssätt som vi önskar från regeringens sida,och som också har ställt sig bakom.Det gör man dessutom i en miljö när resurserna nufaktiskt ökar. finns det ungefär 2 miljarder iforskningsmedel. är det nästan 2,4 miljarder,och det blir ytterligare påspädning året därpå. Det äralltså i en expansiv miljö som nukan arbeta, och jag ser gärna att den expansionen kanfortsätta även i framtiden.Men då ska det naturligtvis vara så att man ser iarbetsfördelningen var det finns ett mervärde av att gåöver ämnesgränsen. Det finns inte i alla frågor, ochdärför ska ämnesrådens traditionella arbetssätt ocksåfinnas kvar i stor utsträckning, vilket har varit enönskan från riksdag och regering.Vi får en viktig aktör på grundforskningens områ-de, en som har visat väldigt konkret vad det betyder idebatten om stamcellsforskning. Där kunde man föratalan brett från med rötterna djuptinne i den humanistiska diskussionen men också medstark kunskap från naturvetenskapen och från detmedicinska fältet. Det är varken första eller sistagången vi hamnar i en sådan diskussion. har vi enmyndighet som mycket starkt kan agera genom attden har forskarsamhällets förtroende och breda kun-skaper. , med ytterligare insatser, tror jagatt den också som myndighet kommer att kunna spelaen väldigt stor roll i att stimulera forskningsmiljöer-nas utveckling. Då blir det också väldigt bra att ha enorganisation där det finns ett övergripande forsk-ningspolitiskt ansvar i styrelse.Anf. 53 PER ():Fru talman! när man hör debatten kan mantro att länder som väljer att inte ha bara en enda orga-nisation inte kan ha någon som helst gränsöverskri-dande eller mångvetenskaplig verklighet. ochsådana länder gör säkert aldrig någonting sådant!Kraftsamlingar: Nej, det kan de väl knappt ha heller,eftersom de har en sådan dålig organisation för ting-ens ordning. En organisation är tydligen det enda somger gränsöverskridande och kraftsamlingar. Tillåt migatt faktiskt vara mycket tveksam på den punkten!Problemet med organisationen är snarare detta:Om man lyckas hitta riktigt bra personer kan man fåvilken organisation som helst att fungera bra. Men sålänge som det bara finns en enda organisation är denmycket utsatt för om någonting händer i omvärldensom försvagar organisationen. Det finns ingen annansom kan ta upp manteln. Det finns ingen annan somkan hjälpa till och fatta klokare beslut någon annan-stans medan man får ordning på den organisation somär i dålig kondition för tillfället. Häri ligger en del avfaran i att ha enhetslösningar.Jag tycker att flera av de organisationsförändring-ar som man hittar i utveckladekansliorganisation går åt rätt håll. De ger mer mång-fald inom ett skal. Där tror jag att vi utifrån skildaståndpunkter kan säga att detta är en bättre kompro-miss än den tidigare organisationen har varit. Ävenom jag gillar beslutet om stamceller som kom fram,så finns det ju faktiskt flera som säger i medierna attdet här inte var något enhetligt beslut. Här finns re-servationer som har smusslats undan osv. Så alldelesrosenrött har inte ens det beslutet varit, även om detgick åt rätt håll.Anf. 54 Utbildningsminister ():Fru talman! Nej, rosenrött har det nog inte varit.Det är klart att det inte är just en organisation som ärdet enda sanna och rätta. Men vi har här en organisa-tion som åtnjuter en stark respekt i forskarsamhället,som är styrd av forskarna själva och som har möjlig-het till gränsöverskridande och kraftsamlingar. vill Per slå sönder genom en om-organisation, genom att genom att bryta ut det medi-cinska fältet bort från det naturvetenskapliga och dettekniska, i när de faktiskt integreras och närmarsig varandra, och bort från viktiga humanistiska frå-geställningar. Jag tycker att det vore väldigt olyckligt,och det skulle skapa en restorganisation utan den härstyrkan och respekten.Grundforskningen värnas inte bara genom organi-satoriska frågeställningar. Det handlar om resurser.Med , styrt av forskarna själva, har vien organisation som starkt kan driva ut-veckling till att vara en framstående forskningsnation.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2001/02:391 omviktade betygAnf. 55 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat om jag avseratt vidta några åtgärder för att gymnasiebetygensbetydelse för sökt utbildning ska vägas in vid antag-ningen.Inledningsvis vill jag framhålla att betygssystemeti gymnasieskolan och reglerna för antagningen tillhögskolan påverkar varandra starkt. Det är därför avstor vikt att eventuella förändringar av gymnasiesko-lans utformning och betygssystem samt förändringarav högskolans tillträdesregler görs ochgemensamt.I propositionen Den öppna högskolan (prop.2001/02:15) framhöll regeringen att meritvärderings-systemet har stor betydelse för hur ungdomar i gym-nasieskolan väljer utbildningsvägar och kurser samtför vilken vikt de lägger vid studier i skilda ämnen.Det är därför viktigt att utforma gymnasieskolan ochtillträdesreglerna till högskolan på ett sådant sätt somstimulerar eleverna till att skaffa sig relevant kun-skap, och som minimerar taktikval inför antagningentill högskolan.Men frågan om tillträde till högskolan handlar intebara om meritvärdering av betyg. I propositionen Denöppna högskolan betonades vikten av att universitetoch högskolor aktivt ska arbeta med åtgärder somfrämjar och breddar rekryteringen till högre utbild-ning. I propositionen presenterade regeringen ett antalåtgärder för att underlätta rekryteringen till högreutbildning såsom exempelvis att universitet och hög-skolor ges möjlighet att anordna collegeutbildning isamarbete med komvux och att bedriva breddad bas-årsutbildning. Vidare tydliggörs i propositionen uni-versitetens och högskolornas ansvar att pröva om ensökande som saknar formell behörighet i realitetenhar de kunskaper som krävs, bedömning av s.k. reellkompetens, samt att respektive lärosäte ska få möjlig-het att bestämma vilka urvalsgrunder som ska använ-das för högst av platserna på utbildningar somvänder sig till nybörjare. beslutade den 7december 2001 i enlighet med regeringens förslag.Det här tycker jag är viktiga åtgärder som kan sättasin för att stimulera till högskolestudier. Regeringenhar även satsat resurser på att bygga ut högskolan ihela landet med 100 000 högskoleplatser mellan åren1997 och 2003. Därmed ökas möjligheterna att fåkomma in på en högskoleutbildning väsentligt.Avslutningsvis vill jag säga att Gymnasiekom-mittén 2000 har fått i uppdrag av regeringen att senastden lämna förslag till bl.a. ettämnesbetygssystem samt pröva förutsättningarna föratt införa en gymnasieexamen. Kommitténs förslagkommer sannolikt att innebära att bestämmelserna ommeritvärdering behöver ses över. Jag har därför tagitinitiativ till ett förberedande arbete inom Utbild-ningsdepartementet för förändringar av högskolansantagningsregler i avvaktan på Gymnasiekommitténsförslag. Att genomföra några förändringar av merit-värderingssystemet innan pre-senterat sina förslag anser jag inte lämpligt.Anf. 56 ():Fru talman! Jag vill tacka utbildningsministern försvaret.En bakgrund till min interpellation är att det är såsvårt för ungdomar att komma in på högskoleutbild-ningar direkt efter gymnasiet. får vi alltflerrapporter om att många studenter kommer till hög-skolan utan att ha läst de gymnasieämnen som debehöver för sin utbildning.Ett stort problem är att så många studerande i daginte läser främmande språk ordentligt, mer än engels-ka. Ett annat problem är att många naturvetarstuden-ter inte har tillräckliga kunskaper i matematik, fysikeller kemi när de kommer till högskolan.Vi har ju ett konstigt system för antagning tillhögskolan. På ett sätt är det nämligen väldigt svårt attkomma in eftersom antagningen sker efter betygspo-äng. På ett annat sätt är det ganska lätt eftersom detinte görs någon skillnad mellan lätta och svåra ämnennär betygspoängen räknas ut. Hela det här systemetuppmuntrar till taktikval och orättvisor. I valet mellanfranska C eller en kurs i nagelskulptur kanske mantror att det är lättare att få högre betyg i nagelskulp-tur. Därför har jag nu frågat utbildningsministern vadhan anser om viktade betyg.Av utbildningsministerns svar framgår att hanockså tycker att det är viktigt att reglerna stimulerareleverna att skaffa sig relevanta kunskaper och atttaktikval ska undvikas. Men det finns, vad jag kan se,ingenting i ministerns svar som ger besked om huru-vida han verkligen vill diskutera att olika betyg skavara olika mycket värda vad gäller antagningspoäng.För mig är det självklart att de betyg som ska räk-nas när man söker till en utbildning ska vara just debetyg som har betydelse för utbildningen i fråga. Omman ska gå vidare och studera matlagning ska tidiga-re kurser och praktik i matlagning vara en merit. Omman t.ex. ska studera humanistiska ämnen ska språkvara en merit.Detta borde också gälla gymnasieutbildningar.Det är t.ex. orimligt, som fallet är , att ett högtmattebetyg ska slå ut elever med goda praktiska kun-skaper när det gäller att komma in på frisörutbild-ningen. Detta är ett klassiskt exempel.Folkpartiet menar att antagningsreglerna i grun-den måste göras om. Utgångspunkten ska vara enstudentexamen som ger allmän högskolebehörighet.Det behövs en studentexamen med definitioner påvilka ämnen som är viktiga för den högre utbildning-en.I övriga är det helt normalt att det finns enhögskoleförberedande gymnasieutbildning. Det ärockså helt normalt i övriga att det finns enförberedande yrkesutbildning med yrkesexamen. ISverige har vi varken eller. I stället har vi en djungelav oklarheter när det gäller hur en elev ska ta sigvidare till högskolan.För många studerande i är det svårt attkomma in på en högskoleutbildning direkt efter gym-nasieskolan. Därför tvingas många till komplette-ringsläsning för att höja betygsgenomsnittet.Att genomföra en så genomgripande reform somden som vill genomföra tar naturligtvistid, och dagens orättvisa system behöver snabba för-ändringar. En möjlighet till en bra och snabb föränd-ring vore att genomföra ett antagningssystem medviktning av gymnasiebetygen. Men jag ser ingenöppning för det i svar.I slutet av sitt anförande berättade utbildningsmi-nistern att han tagit initiativ på departementet till ettförberedande arbete för förändringar av antagnings-reglerna. Jag vill därför fråga vad det förberedandearbetet går ut på. Jag vill också upprepa min tidigarefråga: Anser utbildningsministern att betyg ska kunnaräknas olika beroende på om de har betydelse för densökta utbildningen eller inte?Anf. 57 Utbildningsminister ():Fru talman! Vi har tre huvudsakliga vägar in påhögskolan. Först och främst har vi betyg som natur-ligtvis är en viktig grund för att bli antagen. Men vihar också högskoleprovet, som har varit enviktig och stor väg in i högskolan. I och med riks-dagsbeslutet har vi nu också en tredje väg,nämligen att högskolorna själva har möjlighet attutforma - med styrelsebeslut - urvalsreglerna för10 % av nybörjarplatserna.Därmed får vi kompletterande antagningar somjag tror ganska väl kan ta hand om de sökande. Na-turligtvis finns det nackdelar som med alla antag-ningssystem. Så är det ju.