prot · GQ0939 · 2002-12-18 00:00:00 — Det ska vi jobba efter. Vi har dock liteolika åsikter om medlen för att nå dit.Några efterfrågar här nya tag i arbetsmarknadspolitiken. Låt mig då förafram ett exempel på förslag som har drivit igenom, nämligenförsöket med friåret som pågår i tolv kommuner runtom i landet. Man fårrätt att ta fritt från sitt jobb och får ersättning med 85 %av a-kassan, under förutsättning att arbetsgivaren erbjuder plats till nå-gon som är arbetslös.Det finns inget annat ord för denna friårsreform än succé. Framför allt le-der friåret till välfärdsförbättringar och möjligheten att bryta den ökandetrenden av sjukskrivningar på grund av stress. Vi ser också en minskning avarbetslösheten och på lång sikt finns goda chanser att friårsreformen kanbidra till att permanent sänka arbetslöshetsnivån. Det innebär också en möj-lighet för den person som varit arbetslös att komma in iarbetslivet och inte bli fast i långtidsarbetslöshet. Det är ju det värsta somkanhända.Det innebär också en god chans för den som får ett friår att kunna ta enandningspaus. Man kan ägna mer tid åt varandra. Det ger också en ökadvalfrihet i arbetslivet.Det är mot bakgrund av detta mycket glädjande att tillsam-mans med Vänstern och Socialdemokraterna nått en överenskommelse attsenast införa friår permanent i hela , med lägstsamma villkor, ersättningsnivåer och omfattning per kommun som det nupågående friårsförsöket innefattar. Det lovar gott inför framtiden.Samtidigt med detta steg hoppas jag också att det inom en snar framtidkommer förslag om en arbetstidsförkortning där den dagliga arbetstiden kanförkortas. Vi i har kämpat länge för att få detta till stånd, ochtiden kan kanske snart vara mogen för att även andra partier ska inse förträff-ligheten med förslaget.Av regeringsförklaringen framgick att samtliga myndigheter, liksomkommuner och landsting, ska sätta upp mål och utarbeta handlingsplaner föratt öka mångfalden och motverka diskrimineringen vid anställning. En sådansatsning skulle behövas även i den privata sektorn. Ökad mångfald är entillgång och en motor för Sverige.Man blir lika ledsen varje gång man får höra hur vissa personer behandlasnär de söker arbete eller är på sina arbetsplatser. Det ska inte behöva vara såiSverige . Integrationsarbetet är viktigt för att skapa förutsättningarföralla att komma in på arbetsmarknaden. Därför är också positivttill arbetskraftsinvandring. Det är helt enkelt nödvändigt för framtiden ochinget som man ska vara rädd för.Herr talman! Jämställdhetslagen har skärpts, och åtgärder för att kommaåt löneskillnader mellan kvinnor och män har föreslagits. Detta till trots harinte mycket hänt. Löneskillnader finns fortfarande, och i stället för att minskaverkar gapet tvärtom öka till kvinnors nackdel. En översyn och analys avtidigare beslut om skärpning av jämställdhetslagen ur denna aspekt är pågång. Det är bra. Skärpningen av lagen måste leda till att skillnaderna kansuddas ut. Om inte så sker är villigt att skärpa lagen ytterligare.Vi måste dock först avvakta den utredning och analys som är på gång.Liksom flera tidigare talare vill också jag poängtera frågan om höjningenav lönebidragstaket. Det är en oerhört angelägen uppgift för många arbets-handikappade personer som vill ha en plats på arbetsmarknaden. Att taketinte har höjts är en skam.Jag vill också säga något om EMU och . Defrågorna blir alltmer betydelsefulla även för svenskt vidkommande.Jag börjar med EMU. Vänstern har väckt en motion om EMU och ar-betsmarknaden. De har också skrivit en reservation som de yrkat bifall till.Jag tycker att det ligger mycket i vad Vänstern för fram om vad EMU kankomma att innebära i stort. Jag sympatiserar också med kravet att det bordeutredas vad ett svenskt medlemskap kan få för inverkan på svensk arbets-marknad. Tyvärr är mycket av detta höljt i dunkel.EMU är ett högriskprojekt eftersom det är omöjligt att förutse alla konse-kvenser av att avhända sig den egna penningpolitiken. Den slutsatsen drasockså i i valutaunionen där det förut-sätts att det blir svårare att stabilisera ekonomin inom EU än utanför. Effek-ten kan ur arbetsmarknadspolitiska aspekter bli att arbetslösheten ökar medflera procent. Detta kan inte vara rätt väg att gå, och det är också en anled-ning till att inte tycker att ska gå med i EMU.De som förespråkar ett svenskt EMU-medlemskap säger att det är för attsäkra sysselsättningen och tillväxten. Det är ett ganska märkligt argument.Om man jämför med andra euroländer ser man att utvecklingen ser betydligtljusare ut i än i de länder som är med i . Det borde leda tillnågon eftertanke bland EMU-anhängarna i Sverige.När det gäller bygger detta på ett mellanstat-ligt samarbete utan bindande direktiv och lagstiftning. Drivkraften i proces-sen utgörs av de gemensamma åtagandena och det politiska trycket - det somgår under benämningen "den öppna samordningsmetoden" - i enlighet medAmsterdamfördraget.Vi i tycker som de flesta i , nämligen att vi inte skavara med i EU. Men är vi medlemmar, och vi får göra det bästa av situa-tionen. I och med att inte bygger på några bin-dande regler från EU:s sida har jag inte reserverat mig i denna fråga.Vi som tillhör utskottets majoritet har också valt att lyfta fram en del avde problem som i praktiken finns med . Ett ex-empel är Statskontorets utvärderingsrapport rörande sysselsättningssamarbe-tet i EU. Enligt rapporten är det en allmän uppfattning bland tjänstemän viddepartement och myndigheter, och bland företrädare för arbetsmarknadensparter, att inte nämnvärt har påverkat svenskpolitik, och att strategin är relativt okänd utanför den grupp av personer somdirekt arbetar med den. Det är en ganska svidande kritik som rapporten ger.Frågan man kan ställa sig är om det över huvud taget är någon mening medatt regeringen deltar i EU:s möten om sysselsättning. Mitt svar på den fråganär nog ett nej.När det gäller sysselsättningssamarbetet vill jag också beröra skattefrå-gorna. Från sida är vi starkt kritiska till att EU:s ministerrådochEU-kommissionen inom ramen för sysselsättningsstrategin lägger sig i huroch i vilken utsträckning och andra medlemsstater genomför skatte-reformer och utfärdar skatteregler. Vi menar att det helt och hållet måste varaen nationell angelägenhet att avgöra hur skattesystemet ska se ut.Avslutningsvis, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag somVänstern, Socialdemokraterna och står bakom.Anf. 150 () replik:Herr talman! Jag läste ur i mitthuvudanförande och beskrev hur oroande utvecklingen var den närmastetiden med stigande arbetslöshet och fallande tillväxt. Den oron har jag gettuttryck för, och jag blev därför glad när jag läste det särskilda yttrandet frånUlf med anledning av . Där skriver UlfHolm att "jag menar dock att i stora drag saknar en hållbarstrategi på sysselsättningsområdet" och ger skarp kritik när det gäller kom-petensutveckling, livslångt lärande, skattefrågor etcetera. Det låter bra.Jag tycker att det är bra att delar den kritik som vi har mot denpassiva regeringspolitiken. Jag har dock lite svårt att få det att gå ihop medatt ska rösta igenom ett förslag i betänkandet som står förden passiva sysselsättningspolitiken, alltså en avsaknad av hållbar strategi påsysselsättningsområdet. Jag skulle vilja ha en förklaring till varför han kanskriva så och sedan rösta igenom en politik som står för det som han kritise-rar.Anf. 151 () replik:Herr talman! Syftningen med detta ska jämföras med vad regeringen gårmed på när det gäller . I de resolutioner somframkommer handlar det väldigt mycket om lärande, kunskap och så vidare.Jag tycker att agerar på ett sätt i , och uppfyllersedan inte åtagandena lika bra här hemma.Stefan Attefall vet lika väl som jag att Socialdemokraterna, ochMiljöpartiet har kommit överens om kompetensutvecklingspengar. Tyvärrhar arbetet dragit ut och är fortfarande inte igångsatt. Det måste jagnaturligtvis kritisera, men jag jobbar för att vi så snart som möjligtska nå en lösning i de frågorna.Anf. 152 () replik:Herr talman! Det kan vara en förklaring. Men finns det skriv-ningar i andra reservationer som kritiserar just bristen på att man på hemma-plan inte lever upp till de beslut man fattar i EU. Precis samma kritik riktarUlf i det särskilda yttrandet där han skriver att den regering vi har iSverige i stora drag saknar en hållbar strategi på sysselsättningsområdet.Det är en kraftig kritik. Det kritiserade kommer att rösta ige-nom här i kammaren, eller i praktiken . Jag får det inte riktigtatt gå ihop. Det är en välkommen insikt. Jag hoppas att den insikten förstärkshos . Men jag får inte ihop det med att ta ansvar för denpolitik man faktiskt tar ansvar för.Detta är ett problem med både och . Man pratarom en sak i ett sammanhang, och sedan röstar man för en politik som mankritiserar och säger att man inte tror på. Man måste ta ansvar för de beslutman fattar och inte använda dubbel bokföring.Anf. 153 () replik:Herr talman! Skillnaden är kanske att jag tar ansvar. Vad är alternativet?Stefan Attefall kan inte på allvar mena att jag ska rösta för de fyraborgerligasförslag. Det alternativet ser inte jag som möjligt. Det innehåller så passmycket avvikelser från den politik som jag står för.I detta sammanhang är det betydligt lättare att göra upp med Socialdemo-kraterna och Vänstern om bland annat friårsfrågan och förhoppningsvis ocksåom förslaget om förkortad arbetstid. Det är två viktiga inslag i arbetsmark-nadspolitiken från sida.Anf. 154 () replik:Herr talman! tog i sitt anförande upp integrationspolitiken ochtyckte att det var bra att många utomnordiska och andra invandrare har fåttjobb. Vad vill göra för insatser för att man inom offentlig sektorska anställa proportionellt lika mycket invandrare som man gör i den privatasektorn? Dessa människor har jobb inom den privata sektorn. Varför gör inteMiljöpartiet ännu mer i den frågan om den är så viktig?Anf. 155 () replik:Herr talman! Vi försöker på alla sätt att få till stånd en ändring här, mendet tar lite tid. Jag tycker absolut att den offentliga sektorn bör ta ettmycketstörre ansvar än vad den gjort i dessa frågor. Det är precis som Marga-reta säger här. Den privata sektorn har betydligt fler utomnordiskai arbetskraften än den offentliga sektorn.Anf. 156 () replik:Herr talman! Jag hoppas att det lyckas och att det blir någonting mer änvackra ord.Sedan har jag en annan fråga. talar väldigt mycket om ska plocka ned antalet arbetade timmar. Vi ska ha friår och arbetstids-förkortning. Hur ska vi först och främst finansiera mindre antal arbetadetimmar? Hur ska vi få arbetskraft som ska göra allt det jobb som vi trots alltmåste ha utfört i landet?Detta ska dessutom ske tillsammans med en regering som inte vill accep-tera arbetskraftsinvandring. Det kan jag kanske i viss mån förstå. Vi måsteockså, som jag ser det, jobba ett visst antal timmar i landet för att klara avförsörjningen.Anf. 157 () replik:Herr talman! Ett av problemen är de stora ohälsotalen. Med sänkt arbets-tid tror jag och att vi skulle må bättre och vara mindre sjuka. Detär en viktig förstärkning.En förkortad arbetstid kostar inte så mycket. Vi har hört många exempelpå att det skulle fördärva hela ekonomi. Men tittar man till exempelpå ett land som som har sänkt veckoarbetstiden har knappast dessekonomi fallit sönder. Det tror jag inte heller att skulle göra.Däremot skulle tillväxten i ett 20-årspersektiv blir något lägre vid sextimmars arbetsdag jämfört med åtta timmars. Men det tror jag är en välfärds-vinst som väldigt många av oss svenskar är beredda att betala för att just fåtid med annat också.Anf. 158 () replik:Herr talman! Till att börja med vill jag tacka för att han snararefokuserar på sin politik i stället för att säga att oppositionen har fel. Det äralltid ett problem, som jag har varit inne på, när makten ägnar sig åtatt kritisera dem som inte har makten i stället för att fundera på vad man skagöra åt de problem som finns.Däremot delar jag inte riktigt verklighetsbild. Det är tråkigt attvara i opposition i den meningen att man försöker peka på de problem somfinns i samhället. Men det är ett faktum enligt den senaste arbetskraftsunder-sökningen att det är 46 300 färre som arbetar än förra året.70 % av sysselsättningsökningen är sådan som har ersatt sjukskrivningar.Sysselsättningsvolymen i arbetade timmar har minskat . Antaletföretagare har minskat med 12 000.Jag har en första fråga. Vad har för beredskap, eller vad skavi göra, för att möta den vikande sysselsättningen rent ekonomiskt? Var tar vipengarna någonstans? Detta är dyrt.Jag har en andra fråga som jag är lite intresserad av. har vi olika synpå arbetstidsfrågan. Men jag vill få en kommentar av till HansKarlssons uttalande. Han var tidigare ordförande i ochhar nu tagit avstånd från den egna överenskommelsen i den kommittén. Vadhänder med arbetstidsfrågan härnäst?Anf. 159 () replik:Herr talman! Jag hade varit väldigt lycklig om jag kunde svara på ErikUllenhags sista fråga, nämligen: Vad händer nu i arbetstidsfrågan? Jag vetinte vad som händer just . Det verkar tyvärr stå still.Jag skulle gärna vilja se att man kom fram till ett försök med arbetstids-förkortning utifrån till exempel de erfarenheter man har gjort i Stockholmmed förkortad arbetstid och att man skulle kunna gå vidare i denna fråga. Detär så mycket jag kan säga om just det.Det stämmer att sysselsättningen enligt den rapport som re-fererar till är något lägre nu än . Men man kan också titta litepå den internationella konjunkturen. är en del av världen. Vi berörsockså av den internationella konjunkturen. Den har knappast varit positiv densenaste tiden.Man måste också titta på de förslag som vi har för att komma till rättamed det. Majoriteten i arbetsmarknadsutskottet har försökt att ta tag i fråganoch driver ett samarbete just för att främja en god och uthållig tillväxt. Detgäller inte minst genom de förslag som vi har om skatteväxling och så vidare.Anf. 160 () replik:Herr talman! Jag tror att den majoritet som bildades vid vo-teringen och som drev igenom regelförändringar för företagare kommer attbetyda mer för än en hel del som den sittande regeringen driver.Jag hör till dem som fortfarande har ett hopp om att vi kommer att se enannan majoritet i detta parlament . Jag tror inte attskillnaderna är så stora att de inte går att överbrygga.Jag ska fastna lite grand kring arbetstidsfrågan. Min inställning är att denenskilde själv i högre grad ska kunna styra över sin arbetstid vissa perioder ilivet och vissa tider. kanske du behöver jobba mindre och andraveckor kanske du behöver jobba mer. Vi ska ha en större flexibilitet i arbets-tidslagen.Det är klart att den enskilde själv kommer att få betala för detta. Du tjänar mer pengar om du jobbar mer och mindre pengar om dujobbar mindre. Hur ska jag som privatperson betala en arbetstidsförkortningfrån ? Det är ändå den springande punkten. Innebär det attjag får lägre lön relativt sett mot vad jag hade haft om jag inte hadegjort en arbetstidsförkortning?Anf. 161 () replik:Herr talman! I vissa frågor kan säkert och de fyra borgerligakomma överens. Småföretagarfrågan är ett exempel på detta. Men i det storahela är det dock inte i så många förslag som vi har bildat majoritet i dennakammaren, i varje fall inte än.När det gäller veckoarbetstiden och att man ska kunna vara mer flexibelär vi från mer inne på att det är den dagliga arbetstiden som börsänkas. Det gäller inte minst mot bakgrund av att man också ska få tid attgöra mer varje dag.Det är alltså ett steg för att minska ohälsan. Man får mer tid för sig själv,sin familj och sina fritidsmöjligheter för att kunna må bra både i hemmet ochpå arbetsplatsen. Det är därför sänkningen av den dagliga arbetstiden är be-tydligt viktigare.Det låter fint med flexibel hantering och att arbetsgivaren ska kunna fåbestämma mer när man ska vara ledig och så vidare. Men det måste vara ettsamspel mellan arbetsgivare och arbetstagare. Annars fungerar det inte. Jagtror att det är bättre med en generell arbetstidsförkortning till sex timmar.Vem ska betala det? Framför allt handlar det om att det blir lite lägre till-växt, vilket gör att vi alla får betala det.Men vi vinner i form av välfärdsvinster, som man tyvärr inte kanmäta i pengar men som är mycket viktiga för att vi alla ska tycka att livet ärskoj att leva. Vi ska också tycka att det är skoj att gå till jobbet och vi skablimindre utslitna. känner många inte så, tyvärr. Det kan inte vara me-ningen med svensk arbetsmarknadspolitik.Anf. 162 ():Herr talman! Jag vill först, innan jag kommer in på mitt anförande, säganågot med anledning av det som sade om näringsutskot-tets ordförandes uttalande. Det har nog blivit något missförstånd. Självfalletär jag övertygad om att näringsutskottets ordförande och jag är överens omatt också regeringen ska rätta sig efter de beslut som fattas här i kammaren.Jag vill bara ha det sagt innan jag börjar.Herr talman! De flesta av oss sätter likhetstecken mellan välfärd och ettsamhälle där vi gemensamt bidrar efter förmåga och får del av trygghetenefter behov. Men tanken kring välfärdssamhället är något mycket större. Dethandlar i grunden om att alla ska få en chans, oavsett bakgrund, ursprungeller pengar i plånboken. Tankarna kring välfärdssamhället föddes i arbetar-rörelsens barndom i protest mot klassamhället, somgjorde skillnad på besuttna och dem som saknade pengar.Hjalmar , en av arbetarrörelsens pionjärer, uttryckte sin vision såhär: Ett samhälle där alla kan förverkliga sina stämningars längtan.Klassamhällets systemfel var att det inte gav möjligheter till det storaflertalet utan bara till de redan privilegierade. Ett sådant samhälle kan aldrigblomstra eller utvecklas. Det är dömt att gå under därför att det ställer männi-skor utanför.Medan vi socialdemokrater ser politikens möjligheter, där politiska beslutska stötta och stärka dem som annars riskerar att hamna i underläge, sägerModeraterna och deras vänner på högerkanten att ensam ska vara stark. Depåskiner att alltför mycket redan har gjorts för att stärka dem med mindreekonomiska och kulturella resurser mot dem som har större resurser.Jämför det med ett sprinterlopp där bara tre tävlande av åtta får delta!Resten är diskade på förhand därför att de saknar pengar till startavgift, harutlandsklingande efternamn eller mörkare hudfärg.Därmed inte sagt att det finns anledning att romantisera över det svenskavälfärdssamhället. Brister finns, och de ska klart tas på största allvar genomen aktiv arbetsmarknadspolitik.Om vi socialdemokrater blundar för hoten så mister vi förmågan att förståbristen på samhällskritik som ledde till borgerlighetens framgångar , som i sin tur ledde svåra kris. Välfärdssamhälletfinnsinte en gång för alla. Vi kan inte sitta nöjda och se på.Därför är socialdemokratins uppdrag att ständigt vara i opposition motorättvisor därför att det ständigt pågår en kamp mellan oss som vill byggaoch förbättra och de krafter som vill rasera och öka klyftorna mellan männi-skor.Herr talman! I den här debatten tycker jag att det är viktigt att ha i minnetatt det inte är som läget var katastrofalt i . Närmassarbetslösheten härjade som värst befann sig 565 000kvinnor och män i öppen arbetslöshet eller i åtgärder. Arbetsmarknadspoliti-ken har ställts inför en större utmaning. Det har kostat på, ochstora grupper har tvingats stå tillbaka. är läget annorlunda. Vi har nåttfyraprocentsmålet. Många människor har fått jobb och ökad framtidstro.Vi har visat de borgerliga domedagsprofeterna att de hade fel. Vi har ald-rig tvekat inför de värderingar som har gällt och fortfarande gäller för vårpolitik: Alla ska vara med i den gemenskap som kallas välfärdssamhället.Ingen ska stå utanför. Allas vilja till delaktighet ska tillvaratas.Jag har i debatten som vanligt fått ta del av nya borgerliga svartmålningarav den socialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken. Låt mig få återkommatill de borgerliga partiernas förslag lite längre fram.Herr talman! står vi inför nästa stora utmaning. ska avden arbetsföra befolkningen ha ett jobb. Arbetslinjen är och förblir den fram-gångsrika grunden i socialdemokratisk arbetsmarknadspolitik. Det handlarom att var och en ska göra rätt för sig efter förmåga och att ingen ska lämnasutanför åt sitt eget öde.Genom att lita på människors vilja till eget ansvar och förmåga till egenutveckling och genom att skapa trygghet för den enskilde med klara ochtydliga regler är jag övertygad om att vi lyckas också med denna uppgift.Det är med fokus på förmedling av arbete, förstärkt arbetslinje och åtgär-der av hög kvalitet som vi markerar ett tydligt vägval för utformningen avframtidens arbetsmarknadspolitik.Det är framför allt fyra områden som vi vill inrikta arbetsmarknadspoliti-ken på under de närmaste åren:· 80-procentsmålet, med fokus på åtgärder för att öka de invandrade grup-pernas tillträde till arbetsmarknaden· förbättrad matchning i syfte att förkorta sök- och vakanstiderna och mot-verka flaskhalsar· en effektiv arbetsinriktad rehabilitering så att långtidsarbetslösa kommertillbaka till arbetslivet· insatser för att öka deltidsarbetslösheten.Herr talman! Jag vill här också ta upp de arbetshandikappades svårigheterpå arbetsmarknaden. Anställning med lönebidrag, skyddat arbete hos offent-lig arbetsgivare och anställning i är viktiga medel för att underlättaför arbetshandikappade att få ett arbete. Många åtgärder, hjälpmedel ochannat stöd som erbjuds människor med arbetshandikapp kan säkertförbättras, bli mer flexibla och utformas mer efter individens behov och öns-kemål. Därför har vi också tillsatt två utredningar. En ser över ochdess framtida utformning och den andra utreder situationen för personer medfunktionshinder i arbetslivet.Jag vill dock betona att lönebidragen å ena sidan inte får låsa in männi-skor i en bestämd anställningsform, men å andra sidan får inte heller taketvara för lågt.Vi socialdemokrater ser starka sysselsättnings- och fördelningspolitiskaskäl att anpassa nivån för lönebidraget på en mer realistisk nivå. Med tankepå de svårigheter som möter många arbetshandikappade som vill ha en plats iarbetslivet utgår vi från att regeringen prövar möjligheterna att höja lönebi-dragstaket.Herr talman! I min inledning varnade jag för frestelsen att skönmåla till-varon. Det är med oro som jag ser att de senaste årens minskande arbetslöshetbland utomnordiska invandrare har bromsats upp.Integrationsverkets rapport om vardagsrasism visar att det knappast rörsig om stora skillnader i kunskap och utbildning utan snarare om strukturelldiskriminering. Diskriminering är ingen slump eller något uttryck för någraenstaka personers illvilja. Det är ett faktum att det kräver allas vårt ansvarattbryta den rädsla och okunskap som så lätt slår rot i mötet med det okända.En aktiv arbetsmarknadspolitik spelar en ovärderlig roll för att bryta utan-förskap och bidragsberoende. Grunden för jobb ska läggas redan under flyk-tingars och invandrares första tid i . Våra erfarenheter pekar entydigt ien och samma riktning: Eget arbete med egen försörjning är nyckeln till in-träde i det svenska samhället. Att bryta den vanmakt som många tvingas levai är därför en av socialdemokratins största utmaningar under mandatperioden.Under 2002 använder AMS av sitt förvaltningsanslagför att särskilt stärka ställningen på arbetsmarknaden för personer med ut-ländsk bakgrund. Denna ram utökas nu under 2003.Vid samtliga länsarbetsnämnder finns särskilda mångfaldsspecialis-ter.Dessutom ska arbetsförmedling och vägledning anpassas mer efter män-niskors olika behov och förutsättningar, med individuella handlingsplanersom ett av flera verktyg.Svenskundervisningen ska förbättras.Nya metoder ska tas fram för validering av utländsk kunskap.Alla kommuner, landsting och myndigheter ska sätta upp mål och ta framhandlingsplaner för ökad mångfald och minskad diskriminering vid anställ-ning.Men det räcker inte. Ett rimligt krav är därför att också privata arbetsgiva-re tar fram sådana handlingsplaner.Att anställa fler med invandrarbakgrund bör rimligen inte vara svårt.