prot · GQ0941 · 2002-12-20 00:00:00 — Detta innebär i sin tur att det inte är nödvän-digt att stifta någon särskild FoB-lag.Utskottet understryker därför att arbetet med folk-och bostadsstatistiken måste läggas upp på ett sådantsätt att individernas integritet skyddas och yrkar av-slag på reservationen.Folkpartiet liberalerna föreslår att Finansinspek-tionen ska tillföras . Förslaget läggsfram därför att IMF har påpekat att inspektionen harotillräckliga resurser för att klara de krav som ställs,och därför att de kommande årens utveckling kom-mer att leda till fortsatta förändringar av finansmark-naden.Motionärernas önskemål är i allt väsentligt redantillgodosett. Regeringen har tillkallat ensärskild utredare som ser över Finansinspektionensroll och resursbehov. Enligt direktiven ska utredarenkartlägga och analysera nya rolloch vilka resursbehov som väntas uppstå mot bak-grund av de förändringar i inspektionens ansvarsom-råde och uppgifter som beslutats eller som kan följaav genomförda nationella och internationella regel-ändringar.Med hänvisning till detta avstyrker utskottet mo-tionärernas förslag.Kristdemokraterna vill låta utreda möjligheternatill en mer effektiv finansiering av Finansinspektio-nen. Men eftersom det redan pågår en utredning,finns det enligt finansutskottets mening ingen anled-ning för att ställa krav på någon ytterligareutredning. Därför föreslår vi avslag på det yrkandet.Moderaterna, att ska gåsamman med Konkurrensverket.Utskott och regering säger att det finns anledningatt ta upp frågan om nämndens organisation mentycker att det ska göras i samband med att regeringenska ta ställning till hur sanktionssystemet inom denoffentliga upphandlingen bör utformas, vilket kom-mer att ske till våren.I avvaktan på detta finns det enligt utskottets me-ning inte någon anledning för att nu tainitiativ i frågan. Utskottet avstyrker därför motionä-rernas förslag.Kristdemokraterna och föreslår attStatskontorets anslag ska minskas med ungefär enfemtedel. anser att den del avStatskontorets verksamhet som är inriktad på att ef-fektivisera statsförvaltningen ska koncentreras till dennya revisionsmyndigheten under , Riksrevi-sionen. Andra delar ska till exempel föras till Kam-markollegiet och , som iKristdemokraternas budgetalternativ redan fått sinaanslag nedskurna med 7 respektive 35 miljoner kro-nor.Som vi alla vet är Statskontoret och regeringens stabsmyndigheter. Statskon-toret svarar i den egenskapen främst för utrednings-och utvärderingsverksamhet, ett arbete som bedrivspå uppdrag av regeringen och andra statliga myndig-heter.Den blivande effektivitetsinrikta-de granskning har ett helt annat syfte och en heltannan inriktning. får inte heller taemot uppdrag från vare sig regering eller riksdag.Utskottet har svårt att se hur Kristdemokraternasförslag ska kunna bidra till att effektiviseringen istatsförvaltningen främjas och yrkar därför avslag pådessa.Kristdemokraterna och föreslår att Riks-gäldskontorets förvaltningskostnader ska begränsasmed 37 miljoner.Riksgäldskontoret har ett stort anslagssparande,men det sammanhänger med att större IT-projekt harfördröjts. Om vi begränsar anslaget kan det leda tillatt tvingas att begränsa utbyggna-den av sitt IT-stöd. Därför kan vi inte biträda motio-närernas förslag.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall till finans-utskottets förslag till beslut och avslag på samtligareservationer.Anf. 6 () replik:Herr talman! presenterade ingaargument för varför det lämpligaste skulle vara att hajust staten och fackförbunden som ägare för det för-säkringsbolag som ska förvalta icke-väljarnas pen-sionspengar.Däremot nämnde hon bland annat förhållandenainom det kommunala området och KPA, som förval-tar icke-väljarnas pensioner inom det kommunalaområdet, som ett jämförande exempel. Men i självaverket är KPA privat numera och ett exempel på hurman skulle kunna förvalta även de statliga icke-väljarnas pensionspengar i ett privat försäkringsbolag,givetvis med möjligheten som arbetsgivare och fack-förbund har att via sitt avtal välja det försäkringsbo-lag man tycker är bäst, antingen enligt en egen be-dömning eller genom ett upphandlingsförfarande.Jag saknar fortfarande argumenten för varför detär just stat och fack som är de lämpligaste att drivaoch äga det försäkringsbolag som ska förvalta destatliga icke-väljarnas pensionspengar.Avslutningsvis, herr talman, inledde med att spekulera över vilka böcker som kom-mer att ligga på statstjänstemännens nattduksbordframöver. På en punkt behöver vi inte spekulera i allafall, och det är över vilken bok som har legat på desocialdemokratiska politikernas nattduksbord i årti-onden. Det torde väl ändå vara 1984.Anf. 7 () replik:Herr talman! Jag tänker inte närmare diskuteravilka böcker vi läser, för jag tror att det kan vara storskillnad på de böcker jag läser och de böcker GunnarAxén läser.I det här fallet har arbetsmarknadens parter kom-mit överens om ett pensionssystem, och man harkommit överens om att det bästa är att bilda ett ömse-sidigt försäkringsbolag, som parterna har gjort påandra avtalsområden.Inom andra områden brukar ochhans parti alltid säga att människor måste få ta egetansvar och att staten och myndigheterna inte skabestämma hur det ska göras. Men i det här fallet villGunnar att vi ska bestämma över parterna. Jaganser att det är parternas ansvar att själva bestämmahur pensionspengarna ska användas. Därför skulle jagvilja fråga : Vad är det för skillnad närdet som i det här fallet handlar om pensionspengarjämfört med inom andra områden där att människor ska ta eget ansvar?Anf. 8 () replik:Herr talman! Det är en högst väsentlig skillnad.Det är väl inte rimligt att man i avtal mellan arbetsta-gare och arbetsgivare inom det statliga området skatala om för staten vilka företag staten ska involverasig i och äga. Det är faktiskt att ikläda staten ett delvisägaransvar för ett nytt försäkringsbolag. Det bordevara upp till oss, regering och riksdag, att fatta beslutom vilka företag som staten ska engagera sig i. Det ärinte någonting som är rimligt att avtalsmässigt reglerafram på arbetsmarknaden.Anf. 9 () replik:Herr talman! Jag kan bara konstatera att jag intehar fått något svar på min fråga varför parterna intekan få ta ansvar för sin del utan att staten ska läggasig i det här.Anf. 10 ()replik:Herr talman! Låt mig börja med att säga att jaghoppas att har fel i sin gissning omjulklapparna. Det är säkert en del av oss som redanhar köpt denna bok, men jag tror att det är få somorkar läsa den tegelstenen.Först när det gäller folk- och bostadsräkningentycker jag att den viktigaste frågan är varför dettaprojekt över huvud taget ska sättas i sjön. Det räckerinte att säga att integriteten genom att fastig-hetsägaren inte ska kolla eller uppge vem som bor ivilken lägenhet, utan att någon annan, Riksskattever-ket, ska göra det i stället. Det är ju inget lyft för integ-riteten att kollar lägenheter i ställetför att fastighetsägaren gör det.Det känns som det skulle behövas någon form avförklaring från talarstolen om varför det är så viktigtatt genomföra folk- och bostadsräkningen. Vad är detsom vi behöver veta? Kan ni ge några exempel på vadvi behöver veta som inte finns statistiskt hosSCB till exempel?När det gäller säger och betänkandet att motion hartillmötesgåtts genom att man har tillsatt en utredning.Nu var det väl inte riktigt det som vi motionerade om.Vi motionerade om skarpa pengar till Finansinspek-tionen så att den kan bli än skarpare i sin tillsyn avfinansmakten, därför att det är så oerhört viktigt förkonsumenten att det finns en stark Finansinspektion.Är det så att IMF och andra säger att Finansinspek-tionen inte har tillräckliga resurser för att till-mötesgå de krav som kunderna rimligen ska kunnaställa, undrar jag varför man väljer att tillsätta enutredning i stället för att ge skarpa pengar.Anf. 11 () replik:Herr talman! Det är ett känt faktum att vi har olikauppfattningar om folk- och bostadsräkningen. Jagfunderar lite grann på hur det kan komma sig. Somriksdagsledamöter har vi ett uppdrag förutom detlagstiftande, nämligen att vi ska följa upp och utvär-dera det som vi har beslutat om i . Då krä-ver vi alltid underlag. Vi kräver underlag och vi krä-ver statistik. På samma sätt behöver staten, kommu-nerna och näringslivet underlag för sin planering.När det gäller folk- och bostadsräkning är det justde här uppgifterna som man behöver ha både i kom-munerna och i näringslivet. Till exempel när det gäll-er statistiken över lägenheter och människors behovvarierar den väldigt mycket mellan ochSkellefteå, där jag bor. Då är det bra att få uppgifterom vilka behov som föreligger för att kunna göra enriktig planering och på så sätt ha en effektiv förvalt-ning.Anf. 12 ()replik:Herr talman! Min fråga är egentligen vilka upp-gifter som saknas , till exempel hos SCB. Jag vetinte om man i näringslivet är så väldigt intresserad avatt veta vilka människor som bor i vilka lägenheter iStockholm, i eller i för att kunnaplanera sitt eget marknadsinträde eller sina egna sats-ningar på olika produkter.Anf. 13 () replik:Herr talman! Jag glömde också att svara på dendär frågan om . Eftersom jag ärledamot i vill jag tackaför omtanken om . Finansinspek-tionen har i ett första skede redan fått mer pengar,men eftersom arbetsuppgifterkommer att förändras är det viktigt att vi, innan får ytterligare medel, gör klart vaddet är som behövs och hur mycket pengar som i såfall krävs för detta. Att vi behöver en förstärkt fi-nansinspektion är vi helt överens om.Anf. 14 () replik:Herr talman! uppehåller sig kringjullitteraturen och hänvisar till Kanslern, som jag villminnas är på 1028 sidor. Det finns en risk att detfinns en annan litteratur som kommer att få ännu flersidor, nämligen pressklippshögen rörande skandaler ifinansvärlden. Omtanken från vårt partis sida gällerinte i första hand i sig utan demsom drabbas av finansskandalerna.Det är ju gott att det finns en utredning, CarinLundberg hänvisar till den, rörande Finansinspektio-nens framtid. Men det innebär inte att man inte behö-ver ha någon åsikt i frågan rent principiellt. stärkas i sin roll? Kan den typ avfinansiering som vi föreslår som en lösning på deproblem vi ser vara en god väg, alltså att låta institu-ten betala och inte skattebetalarna? Det fungerar jubra i . Eller är det något fel på denfunktionen där? Det skulle jag vilja veta.Anf. 15 () replik:Herr talman! Vi är helt överens om att Finansin-spektionen behöver ha förstärkning, och också om attderas arbetsområde kommer att utvidgas. Vi är ocksåhelt överens om att kampen mot den ekonomiskabrottsligheten, där också finansskandaler finns, tillexempel insiderbrott, måste förstärkas. Därför är detockså glädjande att finansministern och Finansde-partementet håller på med olika åtgärder för att justkunna förstärka möjligheterna på den sidan. Det gäll-er ju att vi ska behålla människornas förtroende förrättssäkerheten. Man ska bli riktigt behandlad, och deekonomiska bovarna ska inte komma undan.När det gäller den konkreta frågan tycker jag att vinu har den här utredaren som sitter och tittar på dethär. Då måste han också få titta på vilka uppgiftersom kan komma och vilka resurser som kan behövas.I det ingår också avgifterna.Anf. 16 () replik:Herr talman! Jag kan konkludera att vi i alla fallhar en samsyn omkring behovet av att sluta upp kringde värdegrunder och den ärlighet som vi på något sättändå tycker ska karaktärisera även finansvärlden.Anf. 17 () replik:Herr talman! Jag kan bara instämma. Det här ärett mycket viktigt område, där jag för min personligadel har tyckt att det alltid har känts som att vi somlagstiftare har varit steget efter när det gäller kampenmot den ekonomiska brottsligheten. Jag tycker att enförstärkt finansinspektion är ett steg på väg.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §. )10 § Allmänna bidrag till kommunerFöredrogsfinansutskottets betänkande 2002/03:FiU3Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner(prop. 2002/03:1 delvis).Anf. 18 ():Herr talman! är ett fantastiskt land, ett braland som kan bättre. För att vi ska lyckas utveckla detrelativa välstånd som vi har krävs god hushållningoch bättre förutsättningar för tillväxt. Det är en in-ställning som genomsyrar det moderata budgetalter-nativet.Ett av våra förslag med anledning av detta betän-kande, ett förslag som vi har upprepat år , äratt en översyn ska göras av uppgiftsfördelningenmellan stat och kommun, det civila samhället ochgemenskaperna. Vår utgångspunkt är att den kommu-nala verksamheten bör koncentreras till de viktigasteuppgifterna för respektive kommun, de så kalladekärnuppgifterna.Det finns behov av avregleringar och förändradeansvarsförhållanden mellan stat och kommun, och viär inte ensamma om denna uppfattning. Under höstenhar sju ledande socialdemokratiska företrädare på DNdebatt instämt. De har skrivit: "Den som beslutar omen utgift ska också betala. Följs inte denna logiskaprincip för samhällsbyggandet leder det till ett allvar-ligt systemfel och ekonomisk instabilitet." De skriverockså: "För vår del är det uppenbart att det är dags attvi tar en rejäl funderare över samspelet mellan statenoch kommunerna. Den nuvarande ordningen hållerinte längre. "Jag kan bara instämma. Betydelsen av en översynkan inte nog understrykas. Det borde vid det här lagetstå klart även för den majoritet i som re-geringen förlitar sig på och som i tidigare samman-hang alltid har gått emot det förslag som vi har lagtfram.Jag kommer själv från ett län där exemplen för-skräcker. Jag ska nöja mig med ett exempel: Hallsta-hammars kommun och Hollyhammaräventyret.Kommunen bestämde sig för att man skulle starta,driva och arbeta för norra största TV-studio.Det slutade ju med en ekonomiska baksmälla somkommuninvånarna nu har att betala för.Nu ryktas det om att det ska tillsättas en utred-ning. Det är ett rykte. Jag hoppas att det ryktet är sant,och jag hoppas att den socialdemokratiske företräda-ren i dagens debatt klargör om en sådan utredningkommer att tillsättas. Vilka former den får och vilketutrymme för deltagande det ger för de övriga politis-ka partierna i riksdag får vi väl diskutera då.Jag förutsätter väl ändå att det blir någon form avförhandling.Herr talman! Det finns all anledning att vara be-kymrad över utvecklingen inom kommunsektorn.Utvecklingen visar på kraftiga skattehöjningar imånga primärkommuner och landsting. I regeringensbudget talar man om skattehöjningar. Nuvisar utvecklingen på ca skattehöjningar. Detär bara att konstatera, och för egen del anser jag attdetta är negativt. Det påverkar både hushållens eko-nomi och samhällsekonomin negativt.Låt mig också konstatera att huvuddelen av våraförslag till skattesänkningar påverkar den kommunalaekonomin direkt - liksom flera av våra förslag tillförändringar i statsbudgeten. För detta kompenseraskommunerna fullt ut inom ramen för statsbidragssy-stemet. Enbart som kompensation för våra skatteför-slag tillförs kommunsektorn 71,2 miljarder kronor2003 och 74,9 miljarder . Med våra förslagminskar bidragsberoendet i kommunerna. Den ökadeflexibilitet som våra förslag om avregleringar ledertill gör att resurserna kan utnyttjas bättre. Detta mins-kar behovet av statsbidrag och gör det möjligt attbegränsa dessa.En stor fråga i det här betänkandet är också detkommunala utjämningssystemet. Vi har än en gånglagt fram förslag om att det kommunala utjämnings-systemet ska ersättas med ett statligt utjämningssy-stem. Systemet ska tydligt belöna tillväxt och kost-nadseffektivitet som det ska ge goda förut-sättningar för alla kommuner med otillräcklig skatte-kraft att fullgöra sina uppgifter.Vi anser således att det behövs ett utjämningssy-stem för kommuner och landsting och att detta skavara en statlig fråga. Ingen kommun ska behöva höjaskatten för att betala för andra kommuners ansvars-områden och uppgifter. Dagens utjämningssystem hardirekt skadliga effekter för samhällsekonomin.Kommuner med hög förvärvsfrekvens straffas.Kommunerna där nya jobb skapas straffas. Kommu-ner som kommer in i en negativ utvecklingsspiral fårinte högre intäkter även om kommunerna ansträngersig för att vända utvecklingen.Visserligen sitter det en utredning och diskuterardet här. Men min fråga till tillskyndarna av det nuva-rande systemet blir: Hur länge tror ni att nuvarandesystem kommer att hålla? Är det inte dags att ändåifrågasätta grunderna? Vi har andra förslag som viockså redovisar som påverkar den kommunala verk-samheten. Dit hör förslaget om nationell skolpengoch en nationell hälsoförsäkring.Sammantaget lägger Moderata samlingspartietfram en serie förslag som i positiv mening påverkarmöjligheterna både för kommuner, landsting och förkommuninvånarna.Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifalltill reservation 6 under punkt 6.Anf. 19 ():Herr talman! Givetvis står vi i bakomsamtliga våra reservationer i det här ärendet, men förtids vinnande - jag tror att det kan vara populärt endag som denna - nöjer jag mig med att yrka bifall tillreservation 1.Folkpartiet är normalt sett kritiska till specialdes-tinerade bidrag till landsting och kommuner, men detfinns tillfällen då sådana bidrag kan vara motiverade.Det finns i en enda pågående epidemiav en dödlig sjukdom, och det är hiv och aids. Fram-för allt är det med utgångspunkt i vad det innebär fören person att bli smittad och vad det innebär för hen-nes familj, anhöriga och vänner som det är viktigt attdet bedrivs ett hivpreventivt arbete. Dessutom är etthivpreventivt arbete motiverat av att hivepidemin tarstora resurser i anspråk från sjukvården, mänskligt,ekonomiskt och på andra sätt.Därför tycker vi i att det är glädjandeatt majoriteten i utskottet anser att det även under år2003 ska bedrivas hivpreventivt arbete också i de trestorstadsregionerna, och inte enbart i övriga landet.Särskilt glädjande är detta med tanke på att det är i detre storstadsregionerna som det största antalet kon-staterade fall av hiv och aids finns, och det är ocksådär vi kan se att antalet nyupptäckta fall är störst.Däremot tycker vi att det är förvånande att ut-skottsmajoriteten beskriver åtgärderna som tillfälliga.Allt vi känner till talar för att vi under överskådlig tidmåste satsa på ett hivpreventivt arbete även i stor-stadsregionerna. Det är viktigt för såväl landsting somkommuner och frivilligorganisationer att de kan pla-nera sitt hivpreventiva arbete på lång sikt och att dekan göra det under kända ekonomiska förutsättningar.Det är viktigt att markerar att bidragen tillhivpreventivt arbete i storstadsregionerna kommer attfinnas kvar även . Det är angeläget att vistöttar ett arbete som är viktigt och som i storutsträckning har varit framgångsrikt, särskilt om viser det i ett internationellt perspektiv.Införandet av maxtaxor inom barnomsorg och äld-reomsorg byggde på i grunden riktiga principer. Mankan ha kritiska synpunkter på vem som tog dessabeslut och hur de genomfördes, men principerna var igrunden riktiga.För många människor är barnomsorg, förskolaoch äldreomsorg något av det viktigaste som enkommun kan ägna sig åt. Tillsammans med skola ochsocialtjänst utgör detta kommunernas kärnverksam-het. En hög kvalitet när det gäller dessa verksamheterär något som de flesta människor i kännerstarkt för. Därför är det oroande när kommunpolitikerfrån olika partier, olika block, påstår att man inte harkompenserats fullt ut för de kostnader som kommu-nerna har tagit på sig när det gäller maxtaxorna inombarnomsorg, förskola och äldreomsorg. Framför alltinom kommuner med sämre ekonomi kan maxtaxere-formerna innebära att kvaliteten på verksamhetenförsämras, om man inte kompenseras fullt ut. Detbehöver inte gälla bara inom förskola och äldreom-sorg. I de kommuner som lojalt ställer upp på max-taxereformen och försöker genomföra dess intentio-ner kan det i stället vara människor som är i behov avsocialtjänst eller missbrukarvård som drabbas därföratt de ekonomiska resurserna inte räcker till.För del är det viktigt att vi utvärderarmaxtaxereformen och ser till att kommunerna ersättspå rätt nivå. Det är också viktigt att utvärdera ommaxtaxereformen på något sätt har påverkat kvalite-ten inom barnomsorg, förskola och äldreomsorg.Friheten för den som är långvarigt socialbidrags-beroende är starkt begränsad på en rad områden. Detär ett gemensamt ansvar för stat och kommun atthjälpa människor ur den fattigdomsfälla som detinnebär att vara långvarigt socialbidragsberoende.Därför vill utreda hur stor del av kostna-derna för socialbidrag som är direkt beroende avarbetslöshet. Det är kunskaper som vi behöver för attutveckla metoder och åtgärder som hjälper människoratt gå från bidrag till att kunna försörja sig själva.För den enskilde medborgarens välfärd är det avavgörande vikt hur landets kommuner klarar sitt upp-drag. Barnomsorg, skola, socialtjänst och äldreom-sorg är i huvudsak ett kommunalt ansvar. Men kom-muner ser olika ut. Faktorer som skattekraft, ålders-struktur och sociala förhållanden bestämmer mycketav en kommuns ekonomi. Det får inte vara beroendeenbart av den egna kommunens ekonomi om denenskilde medborgaren har tillgång till det som vibetraktar som grundläggande välfärd. Därför är Folk-partiet för ett kommunalt inkomst- och skatteutjäm-ningssystem.Däremot måste det nuvarande inkomst- och skat-teutjämningssystemet reformeras. Det straffar kom-muner som har tillväxt och som satsar på till exempelbostadsbyggande. Dessutom är det ett system sominte är tillräckligt tydligt. Det kan vara svårt förmånga kommuner att förutsäga utfallet av utjäm-ningssystemet till år.Från sida vill vi se ett mer renodlatsystem än dagens. Vi vill ha ett system som intehämmar tillväxt och bostadsbyggande. Vi tycker attde direktiv som har givits till Kommittén om översynav inkomst- och skatteutjämningsystemet därför äralltför begränsade. De bör kompletteras med det somhar framförts här och med det som finns i motionertill både finansutskottet och bostadsutskottet. Vi villockså utreda utjämningssystemet och om man kantänka sig ett utjämningssystem som i sin helhet är ettstatligt ansvar.I korthet vill i driva en poli-tik som ger kommunerna möjlighet att bedriva entillväxtfrämjande verksamhet utifrån de principer somdet kommunala självstyret innebär, väl medvetna omatt staten inte på ett orättfärdigt sätt övervältrar kost-nader på dem.Anf. 20 ():Herr talman! Först vill jag yrka bifall till reserva-tion 4 under punkt 5.En betydande del av svenskens livskvalitet är dentrygghet och service som kommunsektorn kan bidramed. Kommunerna och landstingen står för de verk-ligt viktiga välfärdstjänsterna barnomsorg, hemsjuk-vård, primärvård, specialistvård, tandvård, äldrevård,rehabilitering, utbildning och mycket mera. Detta ärtjänster som för många är helt avgörande för liv, hälsaoch välstånd. Kommuner och landsting är oundgäng-liga verktyg i välfärdssamhället.Kommunsektorn är inte bara avgörande i sin rollsom producent utan helt enkelt på grund av sin stor-lek och dominans på arbetsmarknaden. Den är Sveri-ges i särklass största arbetsgivare. Den avgör därmedockså i sin roll som arbetsgivare tillvaron för mäng-der av anställda och deras familjer. Så det är ingenöverdrift att säga att kommunsektorn är en nyckel-faktor för välstånd i Sverige.I ett samhälle som , där de flesta partierhar samsyn kring värdet av lika rätt till vård och ut-bildning och samsyn kring betydelsen av jämställd-het, borde kommunsektorn vara ett föredöme ochnärma sig idealet. Men ändå är det inte så. Tvärtom.Kommunsektorn tycks mera spela rollen av jum-bo, av att vara sämst i klassen. Lönerna är låga. Jäm-ställdheten är klen. Sjukfrånvaron är hög. Inflytandetöver arbete och arbetstider är litet. Pensionsavgång-arna är tidiga. Avhoppen är många. Mer än varannanlärare säger i enkäter att de vill byta jobb. Var fjärdeelev lämnar skolan utan godkänd kurs. Äldrevårdenvisar upprepade kvalitetsbrister - allt ifrån undernär-ing eller utebliven diagnos till oetisk behandling.Vårdköerna är orimligt långa. Barngrupperna blir alltstörre. Antalet vårdplatser har skurits ned från 58 000år 1992 till 32 2000.