prot · GP0965 · 2002-02-07 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:65Torsdagen den 7 februariKl. 12.00 - 13.3314.00 - 15.03Det justerade protokollet beräknas utkomma -------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 1 februari.2 § Meddelande om utrikespolitisk debattFörste vice talmannen meddelade att debattreglerför den utrikespolitiska debatten onsdagen den 13februari kl. 9.00 delats ut till kammarens ledamöter.3 § Anmälan om fördröjt svar på interpella-tionTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 2001/02:230Till riksdagenInterpellation 2001/02:230 av () om äldreomsorgenInterpellationen kommer att besvaras måndagenden 19 februari 2002.Skälet till dröjsmålet är inbokadeengagemang.Stockholm den 5 februari 2002SocialdepartementetLars EngqvistEnligt uppdragErna Zelmin-ÅbergExpeditions- och rättschef4 § Svar på interpellation 2001/02:200 om he-dersmordAnf. 1 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta med avseende påinformation och attitydinlärning m.m. för att såvälförhindra mord som andra kränkningar av kvinnor iSverige.Mordet på är ett exempel på deavskyvärda handlingar unga kvinnor med invandrar-bakgrund kan utsättas för när deras familjer inte ac-cepterar det omgivande samhällets normsystem. Honhade rätten till sitt eget liv och rätt att leva det i frihet.Det är en mänsklig rättighet som tillkommer allamänniskor. sagt alla länder har genom FN:skonventioner förbundit sig att garantera den. Ingenhar rätten att med våld eller tvång styra en annanmänniskas livsval. Det är ett brott, och därför måstesamhället reagera.Jag vill dock hävda att det inte enbart är brist påinformation om den svenska lagstiftningen som ärproblemet i de familjer där motsättningar tar sig så-dana extrema uttryck. Att anpassa sig till ett annatlands värderingar och införliva dem med sig själv ären svår process, men den är helt avgörande för fram-tiden i Sverige.Sverige har invånare med ursprung i ett stortantal länder. Vårt samhälles grundläggande värde-ringar bygger på alla människors lika värde och pårespekten för de mänskliga rättigheterna. Vi kommerinte att kompromissa om dessa värderingar.Det finns många viktiga aktörer i arbetet för attdessa värderingar ska genomsyra alla samhällsområ-den och gälla alla dem som bor i . Här ingårtrossamfunden, olika myndigheter och institutioneroch enskilda som har engagerat sig i frågan.Regeringen har arbetat med de här frågorna i fleraår på olika sätt. Insatser görs och måste även fortsätt-ningsvis göras inom skola, omsorg, polis och social-tjänst. De måste rikta sig direkt till kvinnorna ochflickorna, men lika viktigt är att insatser riktas motmän och pojkar. Regeringen kommer att ytterligareöka utbildnings- och informationsinsatserna.I förskolans och skolans uppdrag ingår att för-medla samhällets grundläggande värden till eleverna.Dessa värden omfattar bl.a. människolivets okränk-barhet, individens frihet och integritet, alla männi-skors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor ochmän och solidaritet med svaga och utsatta. Skolanutgör också en naturlig mötesplats mellan lärare ochelevernas föräldrar.Regeringen beslutade att gö-ra en översyn av mottagandet och introduktionen förflyktingar. I uppdraget ingår bl.a. att se över hur allanyanlända invandrare ska kunna få bättre kunskap omoch förståelse för grundläggande normer i det svens-ka samhället och det svenska demokratiska systemet.Avslutningsvis vill jag informera att regeringen avser att föreslå ytterli-gare åtgärder för attitydpåverkan och till skydd motvåld och hot för flickor och kvinnor med utländskbakgrund.Anf. 2 ():Herr talman! Jag får först tacka statsrådet för sva-ret. Egentligen borde väl rubriken vara Vanheder-smord, för gärningar som dessa kan i våra ögon intevara annat än grovt kriminella och djupt vanhedrande.Jag har helt kort några kommentarer till svaret.Jag har i marginalen skrivit "hur? ", "vad? ", "vadå? "och på ett ställe faktiskt "bra!". Det senare har jagskrivit vid det näst sista stycket, som jag också upple-ver som det enda konkreta i det framförda.Vad jag har efterfrågat är konkreta och snabba åt-gärder - snabba men också långsiktiga - innan vi fårännu ett Fadimefall.Statsrådet talar om skolan som en naturlig mötes-plats. Som tidigare lärare med elever från Levantenkan jag konstatera att det är en orealistisk Sörgårde-nuppfattning. När papporna inte kommer till skolan,när mammorna inte tillåts gå dit och när hembesöksker med mamman instängd i köket medan läraren ärdär - oavsett om det är en man eller en kvinna - sånår man inte sådan kontakt som behövs. Sådana erfa-renheter har jag faktiskt själv.Jag har i interpellationen också visat på ett inslag iTV som belyser att detta dessvärre inte bara rör sigom en generationsfråga. Sättet att se på kvinnor harpå sina håll dessvärre spritt sig från gossar med annanbakgrund till infödda svenskar. Tillmälet hora har iökad grad börjat användas även av dem. Det är intebara fråga om synen på svenska flickor - man kanfrån välintegrerade inflyttade höra att de skäms övernågot slags omvänd rasism där såväl religion ochvästerländska värderingar som t.o.m. etniciteten hossvenskarna anses vara fel.Jag kan lägga till ännu en upplevelse från min lä-rartid. befanns en av flickorna i års-kurs åtta - en 15-åring - vara rejält blåslagen. Någonhade skvallrat till en äldre bror att hon hade setts gåhand i hand med en svensk kille. På lunchrasten fickhon sitt straff. Men ingen hade ju officiellt sett nå-gonting, och man ansåg att polisanmälan var me-ningslös - och dessvärre också föräldrakontakt.Ett ofta återkommande svar är: Vad vi gör i fa-miljen har inte det svenska samhället med att göra.Jo, det är just det vi har! Här gäller svensk lag ochinget annat. Det är det vi måste se till. Statsrådetsäger: Vi kommer inte att kompromissa om dessavärderingar. Men hur kommer vi att visa det?Själv skulle jag annars gärna vilja kunna göra nå-got åt frågan i dessa människors ursprungsländer.Tillsammans med en kollega fick jag av en senator ien av länderna i en redo-görelse för dessa s.k. hedersmord i det landet. Denofficiella statistiken visar på ca 30 . Till dettakommer ett stort mörkertal, där bl.a. olyckor döljerverkligheten. Vad som starkt chockade oss båda vardödande av döttrar för att justera arvslotternas storlek.Där kan vi dessvärre ingenting göra. Men redan vidgränsen måste man få veta att här finns bara en lag -den svenska lagen. Den svenska attityden är att ingenmänniska äger en annan. Kvinnor och män har likavärde. Individens egen frihet får och kan inte kränkasav vad skäl det vara må.Pappan i det aktuella målet sade i rätten: Jagskulle aldrig ha kommit till . Och det ärmånga som tycker detsamma. Hade jag vetat att jaginte får bestämma över min egen familj så skulle jagha sökt mig till ett annat land - det har jag hört fleragånger vid samtal med invandrare om de här frågor-na. Mycket tyder på att någon med samma värdering-ar - de är ju dessvärre många - var den som tipsadepappan om var hans dotter fanns.För två veckor sedan var jag och statsrådets kolle-ga kulturministern på urpremiären på filmen . Den är inspelad av och med invandrare och meden duktig kvinnlig invandrad regissör, och den hand-lar om precis det vi nu talar om. Jag rekommenderarsåväl som andra att gå och se den. Omnågon skänkte gratisbiljetter främst till fäder, menäven till pojkar och faktiskt också mödrar, från Mel-lersta Östern så skulle det vara en välgärning.Herr talman! Det finns ett antal frågor, som jagska fortsätta att ställa i nästa inlägg därför att jagtycker att det reses flera frågor än ges svar i det svarsom jag har fått.Anf. 3 ():Herr talman! Hedersmord får inte hända. Detfinns inte ord att beskriva den vanmakt och den frust-ration som vi alla känner. Frågan om hur vi förhindrardet lever kvar i oss alla.Mycket av det som integrationsministern har skri-vit om i svaret är bra, men jag saknar en dimension.Jag tror inte att hela lösningen finns i vikten av attstärka ungdomars rätt att leva i frihet. Jag tror inte attsvaret ryms bara där. För om det är det enda svaretreduceras familjer, föräldrar och i synnerhet papportill skuldbelagda syndabockar, och vi har att göramed en förlorad generation.Det finns en djupare dimension i det som har hänt.Det är inte så enkelt att detta bara löses med satsen attungdomar måste få bestämma över sina egna liv. Jagmenar att vi också måste se till familjens betydelse.Det är naturligt att föräldrar är oroliga för sinabarn, för vilka de umgås med. Det är ju även visvenska föräldrar. Och det är rätt och riktigt av för-äldrar att vara det. Det vittnar ytterst om en omsorgoch ett ansvarstagande för barnet. I många andraländer har familjen en mycket större betydelse än iSverige. Familjen är och bör vara en viktig normgiva-re för varje ung människa. Samhället ska bejaka ochuppmuntra familjesammanhållning.Hedersmord är ett uttryck för en omsorg som gåröver gränsen och blir till våld och förtryck. Det är enpatriarkal maktstruktur som vill utöva kontroll ochvåld mot kvinnors liv och val. Det är aldrig accepta-belt. När man tycker olika inom familjen måste vi iopinionsbildning och lagstiftning vara tydliga med attett myndigt barn har den slutliga bestämmanderättenöver sitt eget liv oavsett om föräldrarna tycker an-norlunda.Men arbetet med attitydförändringar får inte barata sikte på att stärka varje grupp för sig, unga kvinnor,unga män osv. Då bygger vi in nya konflikter. Denrisken är stor. Det förebyggande arbetet måste ocksåta sikte på att förändra attityderna i familjen somenhet. Vi ska stödja männen och kvinnorna att hittajämlika roller inom familjen. Och jag vill lämna någ-ra bidrag.Sjösätt ett fadderfamiljsprogram! I vissa kommu-ner finns sådana, men mitt intryck är att de har blivitfärre. Det finns systematiserade sådana program bl.a.i . Där är de arrangerade av NGO:er. Detbygger på att invandraren eller invandrarfamiljengenom vänskap med en kanadensare eller en kana-densisk familj ska få lära sig och få förståelse förlandets värderingar, traditioner och hur vardagslivetfungerar. Då har man via bred annonsering knutit tillsig människor som på frivillig basis fungerar somvärdar. Sedan försöker man matcha personer som harliknande familjesituationer, utbildning, intressen,ålder osv. Det här systemet är till ömsesidig nytta.Invandraren lär känna landet och kulturen. Värden lärkänna ett annat land, och man anger faktiskt värdska-pet som en merit i sin CV. Här har vi mycket att lära.Jag tycker att det är bra att det ska ske en översynav hur mottagande och introduktion av flyktingarfungerar. Men varför inte ge alla asylsökande, ochockså alla svenska medborgare som ska fylla 18 åroch bli myndiga, en undervisning i FN:s mänskligarättigheter och också i svensk lagstiftning avseenderättigheter och skyldigheter. Uppdraget att arrangeraden här utbildningen kan säkert ombesörjas viakommunerna och kan resultera i att man får en med-borgarbok i handen med rättigheter och skyldigheter ifickformat.Jag ska återkomma till fler förslag i mitt nästa in-lägg.Anf. 4 ():Herr talman! Mordet på har väckt känslorhos många av oss. Man känner med alla de kvinnorsom är hotade och känner oro för att gå sammaöde till mötes som . Ingen kvinna ska behövakänna oro för sitt liv. Där tror jag att statsrådet ochjag är helt överens. De här kvinnorna har inte gjortnågot annat än att vara just kvinnor och velat be-stämma över sina egna liv. Vi kan tycka att det är ensjälvklarhet i det svenska samhället, men tyvärr ärdetta inte fallet för många kvinnor i vårt samhälle.Vi önskar alla, oavsett parti, att något ska görasför att förhindra att det upprepas. Frågan är vad somligger i politikens makt. Värderingar och attityderskapas inte bara i det politiska rummet, men vi vet attpolitiken faktiskt förändrar. Därför har vi ett ansvaratt agera. Jag tror att det finns många vägar att gå.En är det som nämns om mer resurser till olikaorganisationer som arbetar med att stötta kvinnor somär i en utsatt position. En annan är att sätta upp målför vad som ska uppnås inom de här organisationernanär de ska delta i byggandet av ett demokratiskt landutan förtryck på något sätt, inklusive partriarkalastrukturer av något slag.Flyktingmottagandet måste börja fungera bättre.Dagens flyktingpolitik innebär att flyktingar tidigtisoleras från övriga samhället. De får tidigt en avvi-kandestämpel. Rättssäkerheten på våra flyktingför-läggningar har med rätta ifrågasatts i medierna. Detgäller t.ex. barns säkerhet. Det visar på att samhälletinte på ett tidigt stadium tar itu med de personer somväntar på besked om att få stanna i . Det upp-står ett vakuum där hopplösheten förstärker negativaupplevelser och känslor som man har med sig från detrauman som man kanske lämnat bakom sig.Under den här tiden måste flyktingpoli-tik i stället handla om att stärka självförtroendet ochbygga upp människor, inte bryta ned dem. Här finnsgott om tid att arbeta med integration och visa pånormer och värderingar i väntan på ett beslut även omdet blir negativt.Herr talman! Jag tycker att regeringen bör se överflyktingmottagandet så att det får en mer human prä-gel än . För övrigt bör resurserna till polisenförstärkas, vilket statsrådet säkert vet att vi kristde-mokrater kämpar för. Här ser man särskilt en viktigpoäng i att ha nödvändiga resurser. I det senaste num-ret av , som väl alla riksdagsledamöterhar fått, står det att det ofta tar förpolisen att komma till platsen vid misshandelslarm,och då kan det vara för sent för de här kvinnorna. IVärmland är utryckningstiden i snitt dåbesöksförbud överträds. Utryckning i snigelfart, ärrubriken i . Det är enligt min meningoacceptabelt med snigelpolitik när det gäller hotadekvinnor.Herr talman! Jag skulle därför vilja fråga statsrå-det vad hon kan göra för att förbättraflyktingmottagandet så att flyktingarna inte hamnar iett vakuum i väntan på beslut och för att se till att detfinns resurser hos polisen i syfte att snabbt kunnaingripa vid våld mot kvinnor.Anf. 5 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill börja med att konstatera attdet finns en stor samstämmighet om det mesta - ochdet har jag upplevt också - mel-lan partier och alla ledamöter här i kam-maren. Därom råder ingen tvekan.Jag vill göra några kommentarer. , som han uttryckte det, fler konkreta åtgär-der. Jag tycker att det kan vara på sin plats att påmin-na om att allt skyddsarbete också handlar om dessaflickor. All lagstiftning som handlar om att mord ärförbjudet och att hotade flickor har rätt till skyddomfattar också dessa flickor. Vi får inte göra missta-get att inte se att all lagstiftning har handlatom dessa flickor och måste göra det mer i praktiken ifortsättningen.Jag har försökt peka på framför allt tre områdendär regeringen samarbetar med myndigheter ochorganisationer för att komma längre i det direktahandlandet, vilket vi ska presentera inom kort.Det första handlar om skydd. Det måste varaenklare att få skydd för dessa utsatta flickor.Det andra handlar om attitydpåverkan eller snara-re det sociala trycket. De män som begår de s.k. he-dersmorden och utövar kyskhetskulturen uppleveruppenbarligen ett socialt tryck från sin omgivning attbehålla dessa värderingar. Det sociala trycket frånhela samhället måste vara ännu starkare gentemotdessa familjer. Det måste vi komma längre med.Det tredje området är kunskapen hos de myndig-heter och socialförvaltningar som har till uppgift attpå ett mycket tydligare sätt förstå de här flickornassituation och kunna hjälpa dem.Till vill jag också säga att man noginte kan säga att uttrycket hora kommer från de ut-ländska pojkarna till svenska pojkar som har börjatanvända det. Det uttrycket har varit ett tillmäle motflickor och kvinnor , både iSverige och andra samhällen.Maria säger att vi inte kan göra den härfrågan så enkel. Vem tycker att den är enkel? Ingenser heller en enkel åtgärd som skulle kunna lösa den.Maria uttryckte att hedersmord skulle va-ra ett uttryck för något slags omsorg, förvisso enförment felaktig omsorg. Det är inte min bild. Heder-smord är ett uttryck för makt och kontroll. Ingentingannat.Maria saknar dimensionen familjen. Jaghar försökt säga, och ska göra det ännu tydligare, attför att förändra flickornas situation måste givetvisstrukturen i dessa familjer förändras. Men det är inteså att omsorgen om familjen i dessa sammanhang harvarit för stor. Bristen har varit att omsorgen om flick-ornas rätt till ett eget liv har varit för liten. Kysk-hetskulturen bygger inte bara på en familj medmamma, pappa, barn, utan det är en hel släkt ochomgivning som utövar tryck på familjerna.Så komplicerad tycker jag att bilden är. Det sägeren del om vilken typ av åtgärder man måste sätta uppför att motsvara flickornas rätt till sina egna liv.Värdfamiljer nämndes. Det är en alldeles utmärktmetod som finns på en del håll. Jag diskuterar gärnahur vi kan bygga vidare och utveckla den.Till många av de individer som säger till re-geringen: Gör något med värdfamiljer, vill jag säga:Gör något själva. Ställ upp som värdfamilj. Vänd ertill någon av de organisationer som arbe-tar med detta mycket tydliga och bra instrument.Jag får tyvärr anstå med svaren till DésiréePethrus till nästa inlägg.Anf. 6 ():Herr talman! Det är riktigt att vi i de flesta frågorsom gäller detta är helt överens både i vår avsky fördet och vår inställning till det.Jag är också helt överens med statsrådet om attomsorgen i det här sammanhanget är omsor-gen om det egna anseendet hos gubbarna hemma ikaféet någonstans i en bergsby. Det är väl den endaomsorg som de här papporna har visat.Bara om det sociala trycket i är starkareän trycket från hembyn kan man lyckas åstadkommanågot. Det innebär att dessa personer måste integrerasrejält i det svenska samhället för att de ska upplevatrycket. Om man bor och lever och verkar för sig ärrelationen till det gamla hemlandet starkare än rela-tionen till det svenska samhället.Jag tog upp den här frågan första gången närdet gäller det som min interpellation egentligenhandlar om, nämligen: Hur ska vi tidigt - i flykting-förläggningar o.d. - kunna påverka och informera?Som jag skrev i min interpellation tyckte dåvarandestatsrådet - som var borgerligt - att det var bra medinformationen. Jag har senare ställt frågan, och dåtyckte den socialdemokratiska invandrarministern attdet inte är något fel på informationen.Jag vet ju att det finns de som säger att de inte fåttnågon information som är värd namnet.Det är vid ankomsten vi når människorna, och jusnabbare informationen ges desto bättre.Jag skrev en motion som någon klåfingrighär i har ändrat rubriken på. Jag satte rubri-ken Med öppen famn och tomma händer. Så uppleverjag och många med mig att den svenska invandrings-politiken ser ut. står det Om invandringspolitikensom rubrik. Den är inte min, men innehållet i motio-nen är mitt.Jag tar där upp det viktiga i att vi verkligen läggeross vinn om att ta hand om och hjälpa dem somkommer hit. bjuder man hit folk med öppen famnoch negligerar dem sedan - det gäller från både myn-digheters och samhällets sida. Som statsrådet påpeka-de i sitt senaste inlägg måste vi göra något själva visom möter dessa nya svenskar.Att inte kompromissa är bra, säger statsrådet i sittsvar. Men det sker ju ändå. Både hos myndigheteroch domstolar säger man: De kommer där och därifrån. Det får inte vara så. Vi måste tala om för bådedomstolar och andra myndigheter att här gäller barasvensk lag. Här gäller de regler som får det svenskasamhället att fungera.Statsrådet säger att det är lika viktigt att insatserriktas mot män och pojkar. Jag tycker att det ärmycket viktigare. Det är den allra viktigaste målgrup-pen i det är sammanhanget.Informatörer och information bör främst kommafrån deras egna. Det biter bättre då. Välintegreradeandra- och tredjegenerationens nya svenskar måstekunna användas till detta.Svårigheterna med detta har jag också belyst desenaste dagarna i en serie i omheder och syn på kvinnan. Det är precis som statsrå-det också sade: Det är inte fråga om omsorg. Det ärfråga om makt. Det är fråga om att man tror att manäger andra människor.I en TV-diskussion talade man om invandrarkör-kort. Jag tycker att det är en bra idé att man måstevisa att man förstår vad som möter en.I TV såg jag också ett inslag från enGöteborgsförort. En ensamstående mor och småföre-tagare från - jag vill minnas att hon var eritre-an - sade: Ställ krav. Den svenska s.k. snällheten ärförödande. Hon sade också: Man måste förstå att viljatill integration och vilja att lära sig språket är nöd-vändigt för att man ska passa i , annars kom-mer man bara att bli till besvär både för sig själv ochsamhället. Vill man inte anpassa sig får man välja ettland där ens attityder passar bättre.Det skulle vi som infödda svenskar inte våga säga,men de som har upplevt detta vågar uttrycka en sådantanke.Jag tror att det är oerhört viktigt att vi på sammasätt som man som förälder visar att man verkligenbryr sig om genom att tillrättavisa där det behövsockså visar att vi med hjärtat bryr oss om dem somkommer hit.Anf. 7 ():Herr talman! Det är bäst att vi klarar ut missupp-fattningarna först. Jag har aldrig sagt att hedersmordär omsorg. Jag beskrev att omsorg är en sak somföräldrar står för och som är något positivt.Jag sade ordagrant så här: Hedersmord är ett ut-tryck för en omsorg som går över gränsen och blir tillvåld och förtryck. Det är dess rätta namn. Vidare sadejag: Det är en patriarkal maktstruktur som vill utövakontroll och våld mot kvinnors liv och val. Det ärbeskrivningen av hedersmord, och det är naturligtvisinte i närheten av det som kan benämnas omsorg.Att jag vill lyfta in familjen beror på att den lyck-ligaste lösningen för alla kvinnor som kännersig hotade inom sin familjekrets är att de som utövardessa maktstrukturer ändrar inställning, så att kvinnankan fortsätta att umgås med sin familj utan att kännasig hotad.Därför är det så viktigt att se till hela familjen somen enhet. Hjälpen och kunskapen behövs utifrån, menjag tror att man kan arbeta framgångsrikt med famil-jen som bas för arbetet.Jag vet att det finns fadderfamiljsprogram, och jaghar själv varit väldigt aktiv i sådana långt tillbaka itiden. Men det är många kommuner som inte hardetta. Det finns goda exempel. Det fungerar väldigt väl.Men i många kommuner finns inget. Det har sinatut. Därför tycker jag att som ett input kan en riksdagoch en regering agera som opinionsbildare på ettkonstruktivt sätt.Man behöver titta på lösningar som finns i andraländer. Det är ju inte ett isolerat svenskt problem. Vikan exempelvis hämta erfarenhet från . Nären ung kvinna blir hotad låter man henne där finna enskyddad tillvaro som man mobiliserar soci-alförvaltningen när det handlar om en flicka under 18år.Man skriver ett kontrakt med föräldrarna som för-binder sig att följa svensk lagstiftning och sluta medförtrycket. Det är att stärka familjesituationen, ochnågot som man kan titta vidare på.Anf. 8 ():Herr talman! Statsrådet har inte haft möjlighet attkommentera mitt tidigare inlägg.Jag har två saker som jag vill lyfta fram.Stödet till kvinnoorganisationerna ligger det häråret på 4,9 miljoner. Kanske kan man göra något föratt stärka de kvinnoorganisationer som vill jobba medde här frågorna.Maria tog upp frågan om familjen.Vi har diskuterat en del om familjen är rätt väg attjobba när man ska hjälpa dessa flickor och kvinnor.Det är inte säkert att det alltid är lösningen. Frågan ärom det bästa är att lyfta flickan ur familjesituationenoch försöka skydda henne medan de andra jagar hen-ne, eller om det bästa sättet är att stärka familjen såatt familjen kan stå emot övriga släktingar. Om fa-miljen kan stå emot trycket från sin omgivning harflickan kvar tryggheten i sin familj somfamiljen får en stärkt ställning. Det är något av dettasom vi är ute efter. Attitydförändringarna måstekomma redan tidigt, under uppväxtåren.Vi vill alltså stärka familjen, även om vi inser attdetta inte kan lösa problemen i alla enskilda fall.Anf. 9 Statsrådet ():Herr talman!