prot · GQ0913 · 2002-11-07 00:00:00 — Jag utgår naturligtvis från att vår statsmi-nister gör sitt yttersta för att tillgodose de små länder-nas makt, position och möjligheter att göra sig gäl-lande på ett rimligt sätt i unionen. Då tror jag att detär nödvändigt för oss i kammaren att få veta litegrann hur statsministern och hans rådgivare har tänktnär man ska utse en sådan här president.Hur kommer det att gå till? Är det de vanliga rös-tetalen och poängen som ska gälla, eller finns detnågon real möjlighet för de små länderna att kommatill tals och få sin president vald då ochdå? Detta är ganska fundamentalt. Jag tror att ni harfunderat på det. Det skulle vara värdefullt att få vetahur tankegångarna går.Anf. 180 Statsminister ():Herr talman! Vi har inte bundit oss, som svar påHolger fråga, för omröstningsreglerna.Men det är klart att åstadkommer vi en ordning somär av det slaget att de stora staterna alltid kan läggabeslag på den posten har vi ju inte gjort något fram-steg. Vår avsikt är att hantera en situation där vi intekan fortsätta med ett roterande ordförandeskap, därföratt 25 stater blir en omöjlig konstruktion i det sam-manhanget. Att hitta ett sätt att ändå leda som förenar kravet på att alla stater kan innehaordförandeposten och detta att vi behövertala med mer samordnad stämma, framför allt i utri-kespolitiken världen över, från EU:s sida är de tvåsaker som vi ska försöka jämka ihop.Vi talar ju också om en vice ordföranden, och vitalar om en trojka som mycket väl kan förnyas suc-cessivt och som kan leda de nio ministerråden. På såsätt skulle vi få en trojka som leder de nio ministerrå-den och ha en vald ordförande som kanske under entreårs- eller femårsperiod företräder unionen utåt ochsedan inte kan väljas om.När det gäller valsättet, låt oss vänta lite med det.Jag ser framför mig, naturligtvis, både små och storastaters företrädare som möjliga, som valbara. Och jagförutsätter att den som ska leda detta europeiska råd iframtiden själv har varit eller är medlem av rådet.Anf. 181 ():Herr talman! Om toppmötet och processen hittillshar varit en framgång för en rättvis och icke-diskriminerande utvidgning eller inte beror lite grannpå vilket perspektiv man har. Ifall man har perspekti-vet att det kunde ha gått värre är det klart som sjuttonatt det varit en framgång. Men om man i stället åter-går till det som var utgångspunkterna, nämligen att viinte skulle ha några diskriminerande regler för kandi-datländerna, måste man när man skärskådar resultatetändå inse att det förekommer diskriminering genomde anslutningsfördrag som presenteras.Det förekommer diskriminering genom över-gångsregler om personers fria rörlighet. Det före-kommer diskriminering genom övergångsregler omjordbruks- och regionalstöd. Det förekommer endiskriminerande röstfördelning och representationgenom , framför allt av ochTjeckien. Det förekommer också ett påtvingat EMU-medlemskap som ensidigt har tagit sig rättenatt självt avgöra men som kandidatländerna inte fårnågon möjlighet att avgöra i särskild ordning.Därför kan man ifrågasätta om vi ska vara så oer-hört positiva. Det finns väl ändå anledning att påmin-na om att utgångspunkt var att kandidatlän-derna skulle erbjudas rättvisa och icke-diskriminerande villkor från första dagen.Anf. 182 Statsminister ():Herr talman! Övergångsregler har gällt vid samt-liga utvidgningar av unionen. Det är ingenting nytt.Det hade vi, det hade , och Greklandpå sin tid och det har också andra haft före dem. Detär normalt.Vad vi nu gör är den största utvidgningen avunionen någonsin, dessutom den mest komplicerade.In i unionen kommer ju länder som har en ekonomiskutveckling, en produktion som per capita kanskeligger på en tiondel och knappt det jämfört med demest utvecklade länderna i unionen. Detta ska smältasihop. Det är klart att det kommer att bli störningaroch svårigheter, och det är klart att det kommer attfinnas politiska spänningar. Viljan finns att det härska gå bra och att det ska vara lätt.För att inte hamna i läget att det blir låsningar harvi under svenskt ordförandeskap förhandlat fram enövergångslösning för och gente-mot till exempel och vad gäller ex-empelvis arbetskraftens rörlighet. Jag tycker inte attdet är konstigt. Polackerna var rädda för att tyskarnaskulle köpa all deras egendom, och de ville ha skyddmot detta. Det är ingen diskriminering av tyskarna.Det är tvärtom ett sätt att hantera en process där manväxer ihop utan att skapa politiska spänningar.Vi hade samma skydd för arbetskraftens rörlighetnär kom in. Fransmännen var oerhört ängsli-ga för att skulle översvämmas av billigspansk arbetskraft och begärde den här typen avskyddsklausul. Den utnyttjades aldrig, därför att närväl spanjorerna såg att det vände i deras eget land, attdet fanns en framtid för dem själva och deras barn, dåblev de kvar hemma. På samma sätt kommer det attgå i , och på samma sätt kommer det att gå iBaltikum. Därför tror jag inte att det här blir ett reelltproblem.Det kunde ha varit värre - ja, det kunde till ochmed ha varit så, , att järnridån hade varitkvar. Den har lyckligtvis fallit.Anf. 183 ():Herr talman! Det låter på statsministern som omresultatet var ståndpunkt, som om den upp-nådda kompromissen var exakt det som Sverigekrävde . Men det är ju inte sant. Vihar suttit i överläggningar med statsministern i och fått helt andra signaler om att Sverigehar motsatt sig övergångsregler vad gäller fri rörlig-het, att har motsatt sig att kandidatländernainte skulle få tillgång till ett rättvist regionalstöd ochjordbruksstöd från första dagen.Dessutom är de diskriminerande röstfördelning-sprinciperna i inga övergångsregler.Det är någonting som de ansökarländer som kommerin i EU kommer att få leva med. Till detta kommer har haft en förhandlingssituation där man till ochmed har utpressat en del kandidatländer genom attgöra säröverenskommelser som man sedan har ställtvissa kandidatländer inför som ett komplett faktum.Det här är inte ett enbart positivt resultat. Det harinte gått så bra som det borde ha gjort.Anf. 184 Statsminister ():Herr talman! Vi får väl lyssna på kandidatländer-na och deras befolkningar. De ska ju folkomrösta. Detär också någonting som i ett 20-årigt perspektiv ärnästan hisnande.Tänk, , som har så mycketomsorg om just dessa länder och deras befolkningar,vilken fantastisk utveckling att de nu får folkomröstaom att vara med i den union som i praktiken harsprungit fram ur samma andra världskrig som haruppdelat i öst och väst! En kraftfull Marshallhjälp, ettOECD och andra arrangemang har gjort att vi harbefäst både välstånd och demokrati. får man folk-omrösta om att vara med i den gemenskapen. Jag troratt man säger ja. Man kanske hade kunnat få mer iförhandlingarna - precis som vi kunde ha fått mer ivåra förhandlingar. Så är det ju i en förhandling. Manhar positioner, och man försöker driva dem. Sedannår man ett resultat, en kompromiss. Jag tycker att dethär är en acceptabel kompromiss, en bra kompromiss.Självklart hade man kunnat komma längre, men jäm-fört med hur det var och hur det kunde ha gått, somLars så träffande uttryckte det, är det inget då-ligt resultat.Anf. 185 PER ():Herr talman! Först vill jag bara säga att jag tyckeratt det är mycket glädjande att man har kommit långti fråga om utvidgningen. Jag tror att det är viktigt ursvensk synvinkel, och ur våra att grannländers syn-vinkel, både ur ekonomisk, miljömässig och säker-hetspolitisk synvinkel. Jag har stor förståelse för attdet kan bli övergångsregler i och med att det måstevara pragmatiska lösningar om man ska nå stora ma-joriteter och den konsensusstämning som hela EU äruppbyggt kring.Det jag däremot är lite orolig för är frysningen avjordbruksstödet. Jag är starkt för frysningen. Men detgäller inte bara att frysa stödet till jordbruket. Detgäller att se till att vi får en utveckling inom jord-brukssektorn som gör att vi inte får magrare, ellerfattigare, bönder. Vi måste också få en strukturför-ändring inom jordbruket som gör att vi både blirmiljömässigt och ekonomiskt effektivare. Därmed fårvi en omvandling och upprepar inte de processer vihar haft, en långsam omvandling av stål- och varvs-industri som krävt stora sociala offer somden har kostat stora pengar och lett till ett standstillalltför . Det gäller att man kombinerar frysning-en med den här dynamiken, den här strukturomvand-lingen.Anf. 186 Statsminister ():Herr talman! Jag delar helt den uppfattningen. Dethär har naturligtvis varit ett av motiven till att vi harvarit kritiska till att direktstödet ska fasas in i de nyamedlemsländerna. får vi den kompromiss vi får,där vi får ett tak på det och successivt får en realsänkning. Men det finns en risk för att en kraftigtföråldrad jordbrukssektor i vissa av kandidatländernaplötsligt kommer att bli den mest lönsamma delen avderas ekonomi. Det är inget incitament för en föränd-ring. Det är klart att det finns ett problem där. Det ärvi medvetna om. Problemet uppstår när man ska hasamma regelverk för exempelvis bönder i somför bönder i . Reformarbetet under nästamandatperiod, 2007-2013, måste naturligtvis varainriktat på att hantera detta problem.Anf. 187 PER ():Herr talman! Jag delar uppfattningen att vi måsteha ett reformarbete, och det måste gå relativt fort medtanke på att jordbrukssektorn är en ganska trögrörligsektor. Inte minst är det många människor som harlivslånga insatser i det. Därför måste vi komma i gångpå ett mycket tidigt stadium. Det är naturligtvis oro-ande att vi gör frysningen men inte riktigt kommer igång med processen och strukturomvandlingen.Strukturomvandlingen gäller inte bara storlek påjordbruk utan också att man både ska bli miljöeffekti-va och ekonomiska så att man kan behålla en rimliglevnadsstandard för dem som långsiktigt ska leva idenna näring.Anf. 188 Statsminister ():Herr talman! Jag har ingen annan mening. Möjli-gen blir det så att framgången med att utveckla övrigadelar av ekonomin i dessa länder kommer att vara detsom blir drivkraften för en omstrukturering av jord-bruket. Misslyckas vi där, så att vi får ett stillestånd,kommer jordbruket naturligtvis inte att genomgå enreformering.Den halvtidsöversyn som EU nu gör av jord-brukspolitiken är därför ohyggligt viktig. Men jag ärinte naiv. Det finns starka gatekeepers, det finns star-ka grindvakter inom befintlig union som inte vill haså stora förändringar. Den här kompromissen fick vi,och den tycker jag att vi kan starta med.Anf. 189 ():Herr talman! Jag tycker att det finns två väldigtglädjande saker att tala om . Den första är natur-ligtvis att den här historiska utvidgningen nu går in isin slutfas. Det är ju den största händelsen i det euro-peiska samarbetet sedan ochhela samarbetet började . Det är störreän EMU och större än inre marknaden. Det är natur-ligtvis en historisk process som vi nu ser, och det varju en lättnad att det gick så relativt smärtfritt, åt-minstone utåt sett.Det andra som jag tycker var väldigt glädjandevar det meningsutbyte som statsministern hade medLars . kände jag att statsmi-nistern var en engagerad europé. Vi har väntat längepå att statsministern, på att de socialdemokratiskastatsministrarna, ska visa den egenskapen. Det tyckerjag var väldigt roligt.Om jag går över till jordbruket, som var min spe-cifika fråga, är det klart att om man är nöjd eller intenöjd beror lite på var man lägger ribban. Det hadeblivit sämre om man bara hade fortsatt som tidigare -ja, men det var ju aldrig aktuellt. Så det tycker jag varen dålig jämförelsenorm.Kärnfrågan är nu ändå: Är vi inspärrade med denhär jordbrukspolitiken eller kan den, som statsminis-tern sade, ytterligare reformeras? De nya ländernakommer in. De har naturligtvis rösträtt. De är intediskriminerade i den politiska processen. De kommernaturligtvis att rösta - eller åtminstone sannolikt - förjordbruksstöd till den egna landsbygdsbefolkningen.Då är min fråga byggd på att statsministern talarom jordbrukspolitiken lite passivt. Det beror på vadsom händer med den, ungefär som att den är styrd avandra makter. Men var tar statsministern och hansregering för initiativ? Jag menar inte beträffandedirektstödet, för det är redan avklarat, utan beträffan-de andra marknadsregleringar: mjölkkvoter, gräns-skydd, att omvandla stöd till jordbruksproduktion tillstöd till människor på landsbygden. Vad tänker Sve-rige ta för initiativ för att genomföra en förändring avjordbrukspolitiken på andra områden under den peri-od som vi nu har framför oss ?Anf. 190 Statsminister ():Herr talman! De initiativen är redan presenterade.Vi vill ju flytta över mer och mer till landsbygdsut-veckling. Det är naturligtvis så att i den utsträckningsom direktstöden fasas ut finns det anledning att fun-dera över hur en europeisk levande landsbygd ska seut och hur en småskalig företagsamhet ska utvecklassom inte bygger på direktstöd. Det är en sådan sak.Det jag sade som kanske verkade passivt i svarettill Per var en ganska enkel insikt, nämli-gen att ju starkare förändringstrycket blir i hela eko-nomin desto starkare kommer lockelsen att vara attsöka sig bort ifrån en jordbrukssektor som är överbe-folkad vad gäller personal. Det är ändå så att det ivissa länder är av arbetskraftensom finns i jordbrukssektorn. Det gäller ju vad somkommer att hända när ekonomierna successivt mo-derniseras. I moderniseringen av ekonomin är denstarkaste kraften att man får komma in på den inremarknaden och får tillgång till jättelika marknader.Det andra som kommer att driva på en jordbruks-politisk förändring är naturligtvis detta att vi har ettinternationellt tryck. Vi är frihandlare. Frihandelnkräver att vi avvecklar våra regleringar. Frihandelnkräver att vi öppnar upp våra marknader. Det kommeratt ske i Doharundans spår. Om det sker före 2006eller efter återstår att se, men besluten kommer attdrivas under den här perioden.Sedan känner jag mig oerhört tacksam för att hafått godkänt som europé av . Jagtycker att vi ska vara så generösa att vi där ocksåinkluderar , som är en fin person.Anf. 191 ():Herr talman! Det sista är kanske att tänja på mingenerositet, men jag ska fundera på frågan. Jag haringet emot personligen, ska jag säga.Nåväl, det är klart att man kan luta sig mot urba-niseringen och säga att den kanske löser en del avproblemet. Det jag var ute efter är egentligen att startafrån insikten att bland de europeiska ländernaär ett av de länder som har relativt begränsadeegenintressen i jordbrukssektorn. Jag vet att det ärmånga här som kommer från jordbruksutskottet somkanske har en motsatt uppfattning. I jämförelse medandra länder är det trots allt så. har alltsåstörre möjligheter än andra länder att via opinions-bildning, inte nödvändigtvis bara vid möten, faktisktargumentera och initiera studier och opinionsbild-ning. ESO-verksamhet kanske inte är statsministernsbästa gren, men den typen av studier kan vara bra föratt via opinionsbildning och ökade insikter ändra detintellektuella klimatet.Anf. 192 Statsminister ():Herr talman! När det gäller att ändra det intellek-tuella klimatet tror jag inte att jag är riktigt vuxen denuppgiften, i alla fall inte på europeisk nivå. Där får viluta oss mot goda råd från . 193 ():Herr talman! Jag har en fråga till statsministernangående den överenskommelse som EU:s medlems-stater har träffat med kandidatländerna om inskränk-ningar i den fria rörligheten för de nya EU-medborgarna.Under valrörelsen var det oklart var Socialdemo-kraterna stod i frågan om fri arbetskraftsinvandring.Vid upprepade tillfällen uppfattade jag att Socialde-mokraterna tog avstånd från arbetskraftsinvandring.Helt klart var att LO tryckte på mot en fri arbets-kraftsinvandring. När kandidatländerna blir med-lemsländer är det troligt att nya EU-medborgarekommer att söka arbete i Sverige.Min fråga till statsministern är: Avser statsminis-tern att medborgare från de nuvarande kandidatlän-derna från början av sina länders EU-medlemskap skafå möjlighet att söka arbete på samma sätt som ar-betstagare från de nuvarande medlemsstaterna?Anf. 194 Statsminister ():Herr talman! Svaret på den frågan är ja. På denpunkten har det inte rått någon tvekan.Vad vi däremot sade i valrörelsen, och vad jagkan säga här i kammaren också, är att om det uppstårstörningar till följd av ett sådant arrangemang finnsdet i det framförhandlade fördraget en möjlighet attinföra skyddsklausul och övergångstid. Jag tror inteatt det blir några sådana störningar.Jag tror att vi kommer att uppleva precis detsam-ma som spanjorer och fransmän upplevde i sambandmed utvidgningen i deras del av . Människorflyttar inte från sitt eget land om de tror på framtiden.Om de ser att de får det bättre och att framför alltbarnen får det bättre blir det mycket små strömningaroch små rörelser. Jag tror alltså inte på den typen avstörningar, men skulle de inträffa har vi en säker-hetsventil.I valrörelsen förekom det idéer från borgerligariksdagsledamöter om att öppna för en fri arbets-kraftsinvandring. Man talade om att miljoner männi-skor skulle komma till . Detta kombinerades med idéer om att manskulle avveckla delar av arbetsrätten och anställnings-skyddet. I det sammanhanget sade vi att vi inte varintresserade av det.Vi har just nu en situation i med mångaarbetslösa invandrare. Låt oss klara av det först. Närutvidgningen kommer är jag säker på att det inte allskommer att innebära problem för oss.Anf. 195 BENGT-ANDERSJOHANSSON (m):Herr talman! Fört vill jag vända mig till kamma-rens ledamöter. Jag kan försäkra er om att om vi intehade haft en infasning av kandidatländerna hade detkunnat ta en ände med förskräckelse, inte minst förkandidatländerna själva. Detta säger jag efter ett be-sök i inför ett yttrande för regionkom-mittén, som behandlade just den här frågan. Därvid-lag är vi helt överens.Så till statsministerns och inte minst regeringensroll i detta. Jag tar min utgångspunkt i att ärett litet land. Vi är nettobetalare. Vi har diskuterat dengemensamma jordbrukspolitiken och bekymren somhänger samman med den.Det är inte obekant att vill använda mid-term review till en reformövergripande förändring avjordbrukspolitiken. Åtminstone min personliga upp-fattning är att minst sagt emfatiska arbeteför att förhindra detta har gjort att inte harhaft möjlighet att nå någon större framgång när detgäller att förändra jordbrukspolitiken. Det innebärvad jag förstår att några större förändringar före 2007knappast är möjliga.Min fråga till statsministern är: Är det regeringensavsikt att kraftfullt verka för att vi efter 2007 kan fasaut stödet till de konkurrenskraftiga jordbruken? Jagmenar de jämbördigt konkurrenskraftiga jordbruken iEuropa. Det är knappast rimligt att vi skabetala livsmedel via skattsedeln.Anf. 196 Statsminister ():Herr talman! Det sista håller jag med om. Det är ibutiken vi ska betala våra livsmedel. Det är min upp-fattning också. Därför bör den här typen av subsidieroch subventioner fasas ut.Jag tror att vi kommer att få en pågående jord-brukspolitisk debatt fram till 2006.Jag tror att Doharundan driver fram en reform. Jagvet att , kommissionären, vill ha en reform,och jag, precis som andra, känner till att flera länderär skeptiska av inte minst inrikespolitiska skäl.Så ser det ut. Men det är klart att beslutet att taketligger fast och urholkas under kommande period dåman under taket ska fasa in tio nya medlemsländersstöd - och det ska fasas in från en nivå som vid peri-odens utgång är på av fullt direktstöd och höjastill - kommer att driva fram en reformering avdirektstödet. Det är nödvändigt. Det kommer inte attgå att bara, så att säga, skala ned det, utan man blirtvungen att välja att skära bort sektorer och så vidare.Det blir en väldigt stark reformkraft, men jag tror inteatt vi kommer att se något av det hela på åkrar och iladugårdar förrän 2007-2008. Så tror jag att det blir.Anf. 197 BENGT-ANDERSJOHANSSON (m):Herr talman! Tack för svaret. Det är spännande atthöra att vi har samma mål på lång sikt.Jag påstår dock att det trots allt är ganska bråttom.Det är snart 2003. Detta måste i princip vara färdigt ibörjan av 2006. Tiden är knapp. Har statsministernambitionen att snabba på diskussionen här hemma såatt vi kan föra ut den svenska linjen tydligare ochhårdare?Anf. 198 Statsminister ():Herr talman! Jag tror inte att det råder någon tvek-samhet om vår linje. gäller det att hitta ett sätt attbygga allianser inom EU för att få genomslag för den.Det vore lätt att inta en extremposition. Med dessauppfattningar ligger vi väldigt nära en extrempositioni EU, och det är lätt att bli totalt isolerad och totaltutan inflytande.Det är det svåra, men det roliga med EU-arbetet ärsamtidigt att det går att påverka. Men man får intealltid allt man vill ha. Man får söka sig fram tillmaximalt bästa kompromiss. Det är det vi diskuterarhär.År 2006 är inte nära i tiden. 2006 är långt, långtbort. Det är en hel mandatperiod för denna nyvaldakammare. Det är oceaner av tid, särskilt för männi-skor som besitter så stora kunskaper och så stark viljasom frågeställaren.Anf. 199 ():Herr talman! Jag måste säga att jag gläder migmycket åt att höra statsministern säga att intei dag lever upp till de politiska krav som ställs för attvara medlem i den europeiska unionen.Men jag blir bekymrad när jag läser i den text somkommer från toppmötet. Där säger man att man väl-komnar de omfattande åtgärder som har vid-tagit. Jag anser inte att de åtgärder som vidtogi somras var vare sig omfattande eller tillräckliga utanmest kosmetiska.Därför har jag en väldigt konkret fråga: Tänkerman från EU:s sida anmoda att vidta vissaåtgärder och reformer, eller tänker man bara, som detstår i papperet, uppmuntra det? Vi vill nämligen intese en europeisk medlemsstat där människor mördasoch förföljs och där till exempel det kurdiska språketinte är tillåtet att tala i en valrörelse.Anf. 200 Statsminister ():Herr talman! Jag har ingen annan mening än LottaN . Sedan kan man diskutera vad som ärstora och små framsteg. Men jag delar den kritik somriktas.Nu är man på väg att få en ny regering i Turkiet.AKP segrade i valet. Det är ett parti i kraftig opposi-tion till den tidigare regimen. Om jag inte missminnermig har man dessutom ett andra parti i parlamentetsom är ett socialdemokratiskt parti. Det är de tvåpartier som finns i det turkiska parlamentet efter va-let. Hur de nu ska förvalta detta stora ansvar i endialog med EU återstår att se. Det vet vi ingentingom.Partiledaren för det turkiska parti som vann valetfick inte ställa upp i valet. Det säger också någontingom situationen. Han har uttalat sig och har sagtungefär följande: Skulle vi inte få ett datum för för-handlingsstart i så kan vi leva med det.Våra relationer med EU är för den skull inte slut.Det är en väldigt annorlunda signal om man jäm-för med vad den tidigare regeringen sade, nämligen:Får vi inte ett datum för förhandlingsstart i Köpen-hamn är relationerna med EU slut.Det kanske sker något i nu som är hopp-fullt och som går åt rätt håll. Låt oss i så fall ta fastapå det därför att det vore en oerhört stor framgång förEuropa om levde upp till Köpenhamnskriteri-erna och det blev en förhandlingsstart. Men vi är intedär än.Anf. 201 ():Herr talman! Jag kan vara enig med statsministernså långt att detta kan innebära en ny politisk situation,ett hopp framför allt naturligtvis för turkarna. Det ärväl just i ett sådant läge som det internationella stödetoch de internationella påtryckningarna kan vara på-kallade.Jag skulle därför vilja höra lite mer om huruvidadet sades någonting om graden av konkretion i dekrav, uppmuntringar och anmodanden som EU kom-mer att ställa på en ny turkisk regering.Anf. 202 Statsminister ():Herr talman! Jag tror inte att det över huvud tagetskulle vara lämpligt att ens försöka precisera ytterli-gare, utan här finns Köpenhamnskriterierna. De ska vi inte behöva tolka, utan de är de normalauttrycken för en demokratisk rättsstat.