prot · GP09123 · 2002-06-12 00:00:00 — Ja, det kan man säga. Men detskulle inte skada med viss upprördhet från en ut-skottsordförande i när regeringen,som är arbetsutskott, två gånger i radstruntar i beställningen. I stället vänder det hela och säger att förslaget är ju redan beställt,underförstått att vi visserligen inte har fått det men vibehöver inte säga till igen.Glädjande nog har alla partier i konstitutionsut-skottet, utom Socialdemokraterna, delat vår bedöm-ning att det är fel av regeringen att strunta i två till-kännagivanden från . Därför har vid KU:sbehandling av skrivelserna endast Socialdemokrater-na tyckt att de behövde göra ett särskilt uttalande.Jag har en fråga som jag hade tänkt ställa till stats-rådet, men kan jag inte göra det. Jag får väl ställaden till utskottsordföranden i stället som är den somföreträder regeringen på den här punkten. Bör uppgö-relser hållas eller inte?I själva sakfrågan om finansiell samordning harunder resans gång egentligen alla inblandade tycktsom vi som är för finansiell samordning. Det har gälltde som fick pröva den och som är oerhört ledsna ochockså protesterade för att Socialdemo-kraterna lade projektet i byrålådan. Det har gälltLandstingsförbundets alla partier, även Socialdemo-kraterna. Det har gällt Försäkringskasseförbundetsalla partier, inklusive Socialdemokraterna. Jag kangöra uppräkningen hur lång som helst.Den enda grupp i som inte har varit förfinansiell samordning är den socialdemokratiskaregeringen och dess lojala försvarsadvokater i kam-maren.Det handlar om många förlorade år, om väldigtmycket mänskligt lidande som inte har åtgärdats, ommiljardbelopp som skulle ha kunnat användas på ettmycket bättre sätt eller sparas. Detta gäller ända framtill där i en rubrik tolkat någotsom uttalat som att s kopierar borger-ligt lagförslag. Om det vore så väl, herr talman, skullejag nu vara mycket nöjd, men jag betvivlar att det ärpå detta sätt.Det finns många skäl att byta regering . Dethandlar om situationen inom skolan, det handlar ompassiviteten inom sjukvården och inte minst handlardet om passiviteten kring sjukskrivningarna.Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 232 () replik:Herr talman! En av de saker som slog mig i sam-band med de hearingar vi genomförde i socialförsäk-ringsutskottet tillsammans med arbetsmarknadsut-skottet och socialutskottet under beredningen av mo-tionerna var den totala enigheten hos alla om att ohäl-san som vi nu ser den, den ökande sjukfrånvaron ochlångtidssjukskrivningarna är ett komplext problem.Alla var eniga om att det krävs åtgärder på kort ochlång sikt, på olika nivåer inom olika sektorer, och attdet krävs ett långsiktigt och uthålligt arbete.De flesta var också överens om att orsakerna stodatt finna i hur situationen är på våra arbetsplatser, att90-talet har medfört allvarliga konsekvenser. Arbets-organisationerna har slimmats, och det är tufft påjobben där färre ska göra samma jobb som tidigaregjordes av flera osv.Jag återkommer till att de enkla lösningarna intefinns - tyvärr. Jag tror att de flesta av oss skulle tyckaatt detta var mycket enklare om det fanns en enkellösning på problemet. Det gör det inte, utan det krävsen rad olika insatser. För detta har vi ett program.När jag lyssnar på får jag känslan avatt han tror att Finsam är den enkla lösningen. Denbeskrivning som görs av hela historien kan jag tillvissa delar hålla med om, dock inte om allt.Vi har gjort en beställning från socialförsäkrings-utskottet till regeringen. I vår reservation säger vi attvi beklagar att regeringen inte återkommit undervåren med en proposition. Jag har förståelse för deteftersom beställningen breddades . Den bred-dades till att omfatta även arbetsmarknadsmyndighe-terna.Anf. 233 BO () replik:Herr talman! På det här området visar ett oändligt tålamod. Jag vill inte påstå att det ärden mest dominerande egenskapen i hennes person-lighet i vanliga fall, men i den här frågan visar hon ettoändligt tålamod, nämligen tålamod med regeringen.Den kan få hålla på hur länge som helst. I en situ-ation där sjukskrivningar och långtidssjukskrivningari vårt land har fördubblats på fyra, och där devarje månad ökar med full kraft har ettmycket stort tålamod. Vi har redan hört att hon också har en stor vilja att tala om attdet är en komplex fråga. Den är komplicerad, och detfinns väldigt många olika lösningar. Självklart är detså! Det kan självklart inte i ett land under brinnandefred utan att någon pest har utbrutit bli en fördubblingav sjukskrivningarna utan att det är en komplex fråga!En gång för länge sedan var det en fransk mar-skalk, tror jag, som fanns i , där han tyckteatt det var ovanligt ökenaktigt. Han sade till mannar-na som var med honom: Här behövs lite träd. Börjaatt plantera träd ! Då suckade hans man-nar och sade: Vi kan väl ta det , men detär inte så bråttom. Det tar nämligen för ettträd att växa upp. Ni börjar !Det är precis på det viset. Det är så oerhört allvar-ligt att det inte finns några skäl att vänta, utan manska göra det så fort som möjligt. Det faktum, herrtalman, att det kanske behövs femtio olika åtgärder,är det något skäl att vänta när man haralla femtio på plats? Eller ska man börja göra vadman kan göra?Vi har från vår sida räknat upp jag vet inte hurmånga punkter i vårt förslag, flera andra partier harockså gjort det, och vi har gjort det i den gemensam-ma reservationen. Ta tag i några av de punkterna ochbli lite otålig.Anf. 234 () replik:Fru talman! Jag återkommer till det som jag sagtflera gånger under debatten. Det finnsett beslut i denna riksdag om ett elvapunktsprogram.Det har hänt mycket utifrån det elvapunktsprogramsom antogs. Det har tagits en rad olika initiativ ochgenomförts en rad olika åtgärder på olika nivåer inomolika sektorer.Vi kommer att återkomma med ett mycket bredareoch djupare program i samband med bud-getpropositionen. Detta är ett dokument som utveck-las och som kommer att förnyas allteftersom. Grun-den för att vi verkligen ska kunna göra någonting åtorsakerna till ohälsan i arbetslivet är att vi gör det isamverkan med arbetsmarknadens parter. Jag tror faktiskt att delar denuppfattningen.Så till Finsam. Det har ändå skett en utvecklinginom detta område från det att propositionen ladesfram 1992, som går tillbaka till, och därvi är . Det är viktigt att vi har fyra parter sommedverkar i samverkan. Det är viktigt att vi får detmed nationell lagstiftning.Det är komplicerat att gå från en försöksverksam-het med någon form av undantagslagstiftning till enpermanent lagstiftning. Det är särskilt svårt i det lägetdär vi ska utöka det till att även omfatta arbetsmark-nadsmyndigheterna.Det är viktigt att det vi gör är genomtänkt och attkonsekvenserna av de beslut vi ska fatta är noga ge-nomtänkta. Vi ska inte genomföra hastverk som kan-ske i förlängningen skulle innebära att vi gör någon-ting som vi måste ångra.Jag är helt övertygad om att det kommer ett för-slag om finansiell samordning. Men jag är samtidigtväldigt intresserad av att det förslaget omfattar fyramyndigheter, att alla myndigheter ska bidra i arbetetoch att det blir permanent och rikstäckande.Anf. 235 BO () replik:Herr talman! säger sig vara heltövertygad om att det kommer ett förslag. Det krävs dåi varje fall en väldigt stark tro. Man har att göra meden regering som har motarbetat detta , somsedan 1997 har haft den positiva utvärderingen lig-gande i byrålådan, som frenetiskt har försvarat nå-gonting som ingen i kammaren försvarar, näm-ligen den s.k. Frisammodellen som ett alternativ tillekonomisk samordning, och som har struntat i tvåtillkännagivanden. I det läget säger utskottsordföran-den att hon är helt övertygad om att det kommer ettförslag. Då krävs det nog relativt mycket tro.Herr talman! tror jag inte att harrepliktid kvar, men det kommer kamrater här efteråtfrån samma rörelse, exempelvis . Omman ser på majoritetsförslaget, som ni har reserverater mot, finns det sju konkreta punkter inplockade aven närmast desperat opposition som har att göra meden regering som inte verkställer det man begär. Depunkterna finns uppräknade på s. 26.Nu vänder jag mig närmast till . För-sta meningen i punkten 2 lyder så här: "Finansiellsamordning skall omfatta försäkringskassa, landsting,socialtjänst och arbetsmarknadsmyndigheter". Minfråga till , eller vem det nu blir somkommer efteråt och som har talartid kvar, och BeritAndnor kan också anmäla sig på talarlistan, är: Vilkaav de sju punkterna är ni så mycket emot att ni intekunde rösta för förslaget utan var tvungna att reserve-ra er?Anf. 236 ():Herr talman! Jag vill först börja med att instämmai både och anföranden,argumentation och analyser av sjukfrånvaron ochdess orsaker och verkan. Jag ska vidare tala om vadsom behöver göras framöver för att komma till rättamed det stora ohälsotalet.Socialförsäkringsutskottet skriver i detta betän-kande bl.a. om regeringens elvapunktsprogram: Ut-skottet konstaterar dock att de aktiviteter och åtgärdersom bedrivs inom ramen för regeringens s.k. elva-punktsprogram utgör ett gott underlag för att kommatill rätta med den ökande sjukfrånvaron.Under flera år i utskottet har vi diskuterat rehabi-literingsfrågorna intensivt. Jag har också noterat attdet över partigränserna och mellan blocken funnits ettengagemang som det funnits anledning att ta till vara,vilket också har gjorts.Vi har dock inte från oss socialdemokrater funnitborgarnas ofta hårda attityd med sänkta ersättningar,fler karensdagar och mer kontroll på kontroll varasärskilt konstruktiv. Vi föredrar en mera humanistiskväg att se på människor och deras problem och attsamtidigt upprätthålla respekten och trovärdighetenför vårt socialförsäkringssystem.Några snabba hugg i form av hårda tag är inte vårmetod att lösa komplicerade problem. Vi har varitmed om att aktivt via Dagmarmedel, Finsam, Socsamoch inte minst Frisam och senast Socsam plus, omjag får kalla det så, att med arbetsförmedlingens sam-verkan just göra det som så många pratat om, nämli-gen att sätta människan i centrum och låta myndig-heterna och de andra aktörerna arbeta utifrån detta.Vi har lärt oss mycket av de olika försöksverk-samheterna som har givit oss beslutsfattare ett rejältunderlag för att kunna gå vidare. Det reformarbetet ären levande process, ett modernt arbetssätt och fram-tidsinriktat. har också givitregeringen till känna en sådan rehabiliteringsmodell,typ i . Men att gå från försöks- ochprojektarbete till en permanent och över hela landetgällande lagstiftning tar naturligtvis en viss tid.Det måste få ta tid, inte minst med tanke på att vi iSveriges avlånga land har så skilda regionala ochlokala förutsättningar. Det är viktigt för legitimitetenoch likställigheten i våra socialförsäkringssystem attvi ger människor samma förutsättningar i hela landet,och att vi med ett framåtsyftande engagemang skaparförutsättningar för en rehabilitering som möjliggöråtergång till arbetsplatsen eller, i en del fall, möjlighetatt gå vidare till andra arbetsuppgifter.Herr talman! Med stor tillfredsställelse har jagnoterat att vi i beredningen av detta ärende återigenhar diskuterat det systematiska arbetsmiljöarbetet.Många har tidigare talat om press och stress i magraorganisationer, eller om ska vi kalla det för slimmadeorganisationer. Det har alltför ofta haft ett myckethögt pris för många människors hälsa på både denoffentliga och den privata arbetsmarknaden.Det är viktigt att ännu mer se helheten för männi-skan, både för arbetsgivarna och för löntagarna. Ar-betsmarknadens parter har ett stort gemensamt an-svar, och arbetsgivarna har ett särskilt ansvar förlöntagarnas hälsa. Det återfinns också i arbetsmiljöla-gen. Utifrån den enskilda människans psykiska ochfysiska förutsättningar har arbetsgivaren att se tilllöntagarnas hälsa.Det är mera av trygghet, solidaritet och rättvisasom behövs i det moderna arbetslivet. Just styrkanoch modet att se helheten är en huvudfråga för osssocialdemokrater för att möta framtiden på ett ge-nomtänkt sätt. Arbetsrätten behöver stärkas och ut-vecklas, inte avvecklas. Det förebyggande arbetsmil-jöarbetet är centralt och viktigt för att inte människanska komma till skada i arbetet.Här är den utav s, v och mp reformerade arbets-skadeförsäkringen oerhört viktig för att vi ska lära ossatt inte göra om samma misstag, när någon anställdkommit till skada i en olycka eller fått någon sjukdomtill följd av arbetet. Den reformerade arbetsskadeför-säkringen har mottagits mycket väl av de anställda,många arbetsgivare och arbetsmarknadens parter. Detär med beklagande jag konstaterar att det bland mer-parten av de borgerliga partierna inte har funnitssamma förståelse och engagemang, utan även renaavslagsyrkanden.I det förebyggande arbetsmiljöarbetet spelar före-tagshälsovården en viktig och central roll. , utredning, har en mycketingående och intressant analys kring denna fråga.Inflytande och egenmakt är andra viktiga faktorerför den enskilde i arbetslivet. Regeringen är mycketaktiv i hälsoarbetet och studerar och analyserar ingå-ende de olika förslagen för att komma med förslag tillåtgärder. Ohälsan i arbetslivet har under en lång tidvarit centralt placerad på den politiska dagordningenoch på arbetsmarknadens parters dagordning ochkommer att så vara framöver. Och detär bra, för det behövs ett ännu starkare engagemangfrån olika aktörers sida, inte minst lokalt.På det enskilda arbetsstället finns bekymret, menockså lösningarna. Alla resultat från utredningar ochforskning säger just detta. Detta har stärkt alla osssocialdemokrater som träffat mängder av aktörerunder åren: , arbetsförmedlingen,, yrkesinspektionen, ,fackföreningar, arbetsgivarorganisationer, företags-hälsovården, , forskningen, olikamyndigheter och institutioner och inte minst indivi-den själv. Alla har, var och en och gemensamt, ettstort ansvar vad gäller begreppet ohälsa. Det gäller attse helheten både i privatlivet och i arbetslivet.Politiken har sin uppgift, men det lokala engage-manget är också oerhört viktigt. Det behövs flerskyddsombud som vågar säga ifrån, och detta uppnårman bl.a. med en starkare arbetsrätt - inte med ensvagare. Trygga människor vågar mer.Moderaterna presenterade för sedan en rap-port som tyvärr inte har så mycket positivt att kommamed för att minska sjukskrivningarna. Det är mestden gamla vanliga moderata visan med förslag omsänkta skatter, karensdagar och försämring av an-ställningstryggheten, vilket varken gör de sjukskrivnagladare eller friskare.Herr talman! Bland alla ohälsosiffror tycker jagdet är viktigt att även kunna och våga framhålla detpositiva; det är ju även ett faktum att fyra miljonerlöntagare varken har varit sjuka ellerarbetslösa. Även här tycker jag att vi har stor anled-ning att verkligen fördjupa våra kunskaper och draerfarenheter när det gäller varför människor är friskaoch går till jobbet.Man skulle kunna säga att arbetslivets fem-i-topp-lista för ökad hälsa ser ut på följande sätt. KarolinskaInstitutet har ett par projekt på den privata respektiveden offentliga sidan. Även andra utredningar sägerungefär så här:1. känsla av delaktighet i arbetet och möjlighet attgöra ett bra jobb2. rimlig fysisk belastning3. möjlighet till ett bra ledarskap4. att få lära nytt under hela arbetslivet5. krav i arbetet anpassade till kompetens och infly-tande.Kan vi gemensamt leva upp till de här kraven ärjag övertygad om att vi kommer att lyckas nå måletom ett mycket hälsosammare arbetsliv.Herr talman! Det är min bestämda åsikt att arbets-givare, fack, politiker och enskilda individer måste taett större gemensamt ansvar för hälsofrågorna. Vimåste tillsammans driva kampen för en ökad hälsa!Här är regeringens elvapunktsprogram, en väl funge-rande företagshälsovård och rehabilitering samt deresurser som regeringen skjutit till ett bra avstamp förarbetet.Jag vill bara göra en annan reflexion, med tankepå den sena timme när vi nu diskuterar och debatterarde här viktiga frågorna. Det som jag har undrat överär hur borgarna utan reservation kan stå här i talar-stolen, en efter en, och säga så här när vi har sett hela1990-talet och det arv och testamente som ni lämnadeöver till oss 1994. Det har sagts , ochdet ska återupprepas. Det var en fördubblad stats-skuld, tre fyra gånger så stort budgetunderskott, tre-eller fyrdubblad arbetslöshet, långtidsarbetslöshetosv. Det var ränta under vissa tider. Tror niverkligen att man i ett snabbt ögonblick rättar till ensådan situation för landet som den som ni lämnadeöver? Självfallet har detta haft betydelse när 60 000-70 000 personer har tvingats lämna landstingssidandärför att ekonomin inte har tillåtit detta.Likadant är det när ni står här och drömmer omsnabba sedeltryckspressar osv. Många av er föresprå-kar ju medlemskap i , där redan ärmedlem i de två första faserna av de tre, där den ty-pen av utflykter över huvud taget inte tillåts. Då fårman inte stå här och mer eller mindre raljera om nå-got sorts sedeltrycksarrangemang!Jag tycker att den här frågan förtjänar ett betydligtseriösare angreppssätt. Jag bad någon att titta på vilkamotioner ni egentligen har väckt under den senastemandatperioden i den här frågan - förutom Finsam.Det var mycket magert. Men i en hast, för se-dan, drog ni upp en mängd förslag som väl tål attdiskuteras och som ska diskuteras på ett öppet, rakt,positivt och seriöst sätt.Man kan inte låta bli att misstänka en sak efter-som det är, om jag har räknat rätt, tillden . Jag hoppas verkligen inte att minmisstanke är riktig om att er seriositet inte är vad denborde vara.Anf. 237 () replik:Herr talman! Jag måste först göra ett förtydligan-de. När det gäller reservation 1 yrkar jag för tidsvinnande bifall till den under punkt 1 och 3.Det finns mycket av det som sägersom naturligtvis är bra åtgärder, där vi är överens omatt vi vill göra förändringar. Ändå skulle jag viljabetona att det inte finns några tecken på någon åter-hämtning eller förändring i sjukskrivningsstatistikentrots elvapunktsprogram m.m.Jag har en fråga. Den gäller s- och v-reservationenom finansiell samordning. Ni har sagt att ni vill se enlagstiftning från . Men i reser-vationen står det: Vi har erfarit att i avvaktan på ge-nomförande av den nationella lagstiftningen kan nyasamverkansprojekt efter särskild prövning och beslutav regeringen komma att starta.Vad är det för något som man kan tänka sig attstarta? Är det några nya projekt? Har man verkligentänkt sig en ny lagstiftning? Jag blir lite osäker närjag läser reservationen, och det skulle vara bra medett litet förtydligande från vill också göra ett förtydligande om att vi varmed och reformerade arbetsskadeförsäkringen, vilketRonny utelämnade oss från.Slutligen gäller det testamentet 1994. Tittar manpå kurvor så ser man att när vi tog över 1991 så vardet på väg in i ett fritt fall. Det kan man se ganskatydligt i alla ekonomiska kurvor. 1994, när vi lämna-de regeringsmakten, ser vi att det är på väg uppåt.Sedan har ni era återställare 1995 och sedan börjardet vända nedåt igen. Den där taktiken tycker jag niska sluta med, för den håller inte om man börjargranska den och analysera siffrorna.Anf. 238 () replik:Herr talman! Vad gäller olika projekt och möjlig-heter som finns i vår reservation så har regeringenmöjligheten och befogenheten inom givna regler attgöra detta. Det känner vi till.Man pratar om 1991 vad gäller ekonomin. Jag sä-ger inte annat än att även en socialdemokratisk re-gering hade haft funderingar på hur man skulle hante-ra situationen efter 80-talets ekonomiska utveckling.Men med det sättet ni hanterade det hela under de häråren kunde ni väl ändå vara så pass öppna och ärligaatt ni erkände att det har betydelse om man lämnarefter sig . Ränte-situationen var ju sådan att man hade 100 miljarderkronor . Visst återverkar det på hela samhällsli-vet, och inte minst på de här olika faktorerna.En annan sak borde också komma fram betydligtmer i diskussionen, vilket den inte har gjort. I allt det som ni kristdemokratersäger är arbetsgivaren fullständigt oförhindrad att tainitiativ i rehabiliteringsfunderingar och omorganisa-tioner. Men det finns många företagare och arbetsgi-vare som gör det - både på privatsidan och på offent-ligsidan! De tar verkligen till sig medarbetaren somden viktiga resurs han eller hon är, och det blir intebara en läpparnas bekännelse. Det finns ett sådantengagemang ute. Jag skulle bara önska att ännu flerville känna det. Men låt politiken underlätta det härarbetet. När man träffar folk ute framhåller de just delokala förutsättningarna och att man har kunskapendär ute. Det gäller bara att man ska få i gång arbetet.Anf. 239 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja ställa frågan om denhär reservationen ytterligare en gång. Varför behövsdet nya samverkansprojekt? Vad är tanken när manska ta fram en lagstiftning? Varför behövs det nyaprojekt? Jag tycker inte att jag får något riktigt svardär från nämner att arbetsgivarenredan i dag tar initiativ på rehabiliteringsområdet. Detär helt riktigt. Mycket görs ute på arbets-platserna. Det arbetet ska vi naturligtvis stödja. Pro-blemen uppstår bara när arbetsgivaren har uttömt sinaresurser och skickar in en rehabiliteringsutredning tillkassan. Då skickar man in den i ett svart hål. Ni harsett till att organisation totalt harkollapsat på rehabiliteringsområdet. När de behöverhjälp och stöd till de personer som kanske behövernågon annan insats, ett annat jobb eller någon annantyp av åtgärd som arbetsgivaren inte klara av att ge,fungerar inte den organisationen. Det har ni ansvarför genom de statliga medlen, genom statens resurser.Men ni tror inte att det är lönsamt att satsa på rehabi-litering genom att stärka försäkringskassorna. Deförslagen har ni ständigt avvisat här tyvärr. Det ärbara att beklaga det.Anf. 240 () replik:Herr talman! Det är inte så som säger. Vi har varit med och skapat merresurser till vid olika tillfällen. Detbehövs mer resurser där. Vi är väl medvetna om denmånga gånger bekymmersamma situationen somvissa försäkringskassor befinner sig i. Jag skulle öns-ka att ni inte gör så stora svepande rörelser. Det ärhelt onödigt. Det är inte så att livet i försäkringskas-san är svart eller vitt. Det handlar nog om den var-dagliga, lite mer gråa nyansen som på många andraställen. Det finns försäkringskassor som har resurseröver och gör det här arbetet på ett utomordentligt sätt.Det är inte att tala väl om värvnär man med svepande rörelser säger att de inte kansitt jobb och att de inte sköter sitt jobb. Det är faktisktdet ni säger. Det kan hända att ni inte menar det, menni säger faktiskt att alla är lika dåliga. Det är inte så,men det finns bekymmer på vissa försäkringskassor.Riksförsäkringsverket jobbar mycket aktivt med dettagenom sin kontrollverksamhet och sin roll, vill jagpåstå.Vi har pratat mycket om rehabilitering. Den äroerhört viktig. Vi har egentligen pratat alldeles förlite om det systematiska arbetsmiljöarbetet. Det gälleratt verkligen gå in och se till att människor inte blirsjuka. Vilken arbetsgivare som helst är oförhindradatt se till människans fysiska och psykiska förutsätt-ningar att utföra sitt jobb. Man kan inte göra ett jobbtill eller vid livets alla tidpunkter. Vidnågon tidpunkt, på grund av olika skäl som ålder ellerandra saker, hamnar man på en annan nivå.När det gäller de olika modellerna, Frisam t.ex.,finns dessa möjligheter. just att det inte är mer resurser som behövs påmånga ställen utan mer samarbete.Anf. 241 BO () replik:Herr talman! Vi vet ju närden socialdemokratiska sidan känner sig riktigt de-sperat och inte har några sakargument längre attkomma med, och det är när de börjar tala om 90-talet,statsskulder och sådana saker. Några av oss var medden gången - jag tror att det finns några i kammaren- däribland jag. Jag minns mycket väl Socialdemo-kraternas besked om hur det såg ut iden svenska ekonomin. Det finns tal av jag åhörde.