prot · GP09109 · 2002-05-21 00:00:00 — Hur länge ska vi vänta - vi som reagerarstarkt när någon försvinner? Hur många personer skaförsvinna innan vi agerar härifrån?Personligen känner jag till många iranier som re-dan har uppehållstillstånd och som har bott i som har konverterat. De har gjort det av egenvilja och övertygelse, och inte av någon annan anled-ning. Man påstår ju att de gör detta för att de ska fåstanna i . Vi måste utgå från individen, ochinte generalisera beslut för alla.Fru talman! I accepterar vi fullt ut attkristna människor omvänder sig till islam. Men slår fast att konvertering från islamtill kristendom är suspekt. När nämnden sedan hävdaratt det i är legitimt att ljuga, vilket innebär enhög acceptansnivå vad gäller lögnen som ursäkt förvissa betingelser, som t.ex. att man har sökt asyl iväst, så låter det hela ännu mindre trovärdigt. Hur kanman påstå att en regim uppträder tolerant inför demsom har sökt asyl och konverterat i andra länder?Jag vill avslutningsvis fråga ministern: åt-gärder avser statsrådet att vidta för att säkerställa attiranska konvertiters fall mot denna bakgrund får enrättvis behandling?Anf. 129 ():Fru talman! Jag kan upprepa den sista frågan, förden var viktig: Vilka åtgärder tänker ministern attvidta för att iranska konvertiter inte ska behöva råkaså här illa ut?Jag tycker nästan att det var ett litet försvarstal förförföljelse. Jag är rädd att man i Utlänningsnämndenlyssnar mer till regimens synpunkter än till vad män-niskor berättar.Anf. 130 Statsrådet ():Fru talman! Angående det sista vill jag säga någottill kammarens protokoll. Att anse att oförvitligasvenska medborgare som fullgör sina medborgerligaförpliktelser skulle lyssna på en förtryckarregimssynpunkter - det hoppas jag var mer sagt i diskussio-nens hetta än en allvarligt menad ståndpunkt.Det skulle aldrig falla mig in att som föredragandestatsråd i de här ärendena recensera varje enskildformulering i arbete. Det är intemin uppgift. Det är tvärtom min uppgift att inte göradet, och det tror jag att en ledamot av kän-ner till.När det gäller vilken typ av åtgärder som i framti-den ska vidtas så tror jag att det bästa som vi kan görai den här typen av ärenden, och i väldigt mångaandra, är att genomföra en öppen process som gör detmöjligt att tydligare se vilka överväganden som görsvid beslut i ärendena. Min förhoppning är att manmed en sådan öppen process med större förtroendekan följa hur ärendena ryktas av de ansvariga.Till dess vill jag säga att det är viktigt att vi, när vii diskuterar hur olika myndigheter utför sittvärv, i all rimlighets namn utgår ifrån att de fullgöroch ryktar sina uppgifter på ett demokratiskt ochrättsligt tillfredsställande sätt. Jag tycker inte att detfinns någon anledning att misstänkliggöra de männi-skor som arbetar vid de här myndigheterna.Däremot tror jag att vi är överens om en sak. Jaglåter gärna debatten avklinga i en gemensam inställ-ning om att vi genom en ökad öppenhet i handlägg-ningen av de här ärendena kan få ett ökat förtroendeför utlänningsärendenas handläggning i det svenskasamhället.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på interpellation 2001/02:482 omirakiska kurderAnf. 131 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migdels hur jag fortsättningsvis kontinuerligt kommer attskaffa en "aktuell bedömning av läget i norra ",dels vilka kontakter jag kommer att bygga mina be-dömningar på om riskfri utvisning för irakiska kurder.Inför regeringens praxisbildande beslut den 11april beträffande möjligheten att fatta avvisnings-beslut till den kurdiska autonoma zonen i norra regeringen ett omfattande underlag om situatio-nen i zonen. Det bestod av offentliga och allmännarapporter, ambassadrapporteringar, rapporter frånutländska myndigheter och reserapporter, t.ex. besök i området, med redogörelser förkontakter med kurdiska myndigheter och organisatio-ner. I regeringens beslut omnämns vidaretvå UNHCR-dokument som haft en mycket stor bety-delse för bedömningen; det senaste är från januari2002. I mitt samtal med FN:s flyktingkommissarieRuud Lubbers togs också den då förestående praxis-ändringen upp. Situationen i norra är också fö-remål för fortlöpande samråd inom Europeiska unio-nen. Regeringens beslut innebär attsvensk praxis nu ligger i samklang med de övrigastörre mottagarländerna inom EU och deras generellabedömning av situationen i norra . Frågan omavvisningar till norra har också varit uppe i andrasammanhang. Ingen av de organisationer vars åsikterregeringen har lyssnat på har haft principiella invänd-ningar mot möjligheten att, efter en individuell pröv-ning av asylsökandes samtliga skäl, fatta avvisnings-beslut med verkställighet till zonen i norra kommer även fortsättningsvis att nogafölja utvecklingen i och i den autonoma zonen.Information om situationen kommer, med nödvän-dighet, från flera olika håll; förutom de källor som jagredan nämnt rör det sig om t.ex. kurdiska organisatio-ner och oberoende frivilligorganisationer som finnspå plats i zonen.Migrationsverket och , somefter regeringens praxisbildande beslut har att taställning till asylansökningar från irakiska kurder, hartillgång till samma information.Anf. 132 ():Fru talman! Tack för svaret! Trots alla tillrättavis-ningar i den förra debatten vill jag påminna om att vihär i också är här för att ifrågasätta sakeroch ting. Här gick det alltså bra att lägga sig i praxis -men vi kanske inte ska diskutera det mer nu.Det låter ju bra att det är så säkert i . Vi fårväl snart höra vad , som har varitdär, säger. Men om det nu har blivit så mycket bättreså finns det en mycket stor osäkerhet, som heter Sad-dam . Dessutom har flera stycken av de kur-der som detta nu plötsligt i och med praxisändringengäller varit här länge.Det är något motsägelsefullt i att återvändandetska ske frivilligt och att ärendena ska prö-vas individuellt. Och barnen som har varit här länge -vad säger ministern om tillämpningen av när det gäller dem? Många barn har fak-tiskt rotat sig här.Anf. 133 ():Fru talman! Även jag tackar statsrådet för svaret.Jag tror att jag är den enda av oss tre som har besöktirakiska - jag kom hem -och därmed den enda som har haft en möjlighet dis-kutera läget i landet med dess premiärministrar. BådeKDP:s och PUK:s administrationer har framfört sinasynpunkter på regeringsbeslutet till densvenska regeringen. Låt mig säga att jag delar derasuppfattning.I stort är den autonoma zonen säker, om manbortser från att det fortfarande briserar bomber, attislamisterna mördar kurder - nu senast i Halabja - attbarn lemlästas av försåtligt placerade minoroch att det pågår en etnisk rensning i den Irakockupe-rade delen av . Kurder och kristna i Kirkukförföljs och trakasseras och tvingas att lämna sinahem. Deras barn får inte bära kurdiska namn, utan skaregistreras som araber i den arabiseringskampanj somregimen i bedriver. Det innebär att inte någonfrån den Irakockuperade delen av enligtmin uppfattning kan skickas tillbaka. Det är därförextra viktigt - och det framhåller ju också statsrådet isitt svar - att varje ansökan behandlas individuellt.Det är inte situationen i själva irakiska Kurdistansom gör att människor tar sin tillflykt till t.ex. Sveri-ge, utan den osäkra situationen runtomkring. IrakiskaKurdistan är omgärdat av fiender som inte vill någothellre än att självstyret och den demokratiska proces-sen ska misslyckas - för lyckas de kommer med allsäkerhet kurder i , och att krävadetsamma.Ovissheten om vad kommer att göra bidrarförstås. av befolkningen lever på de matpaketsom FN ger. Den enda ekonomi som landet har är de13 % man får av Oil for Food-programmet. För dessapengar ska man bygga upp ett land under demokratis-ka former. Varenda extra påfrestning i form av åta-ganden innebär att det byggs en skola mindre, att alltfärre får möjlighet till alfabetisering och att allt färrenås av den nya lagstiftning som förbjuder heders-mord. När det gäller denna sköra demokrati handlardet om att se till helheten.Jag har besökt flyktingläger i och Bar-dakaraman. Det är fruktansvärda förhållanden, och debåda administrationerna gör vad de kan för att hjälpamed de knappa ekonomiska resurser som de har. Medtanke på fattigdomen i landet är det inte omöjligt atten del av de irakiska kurder som ska avvisaskommer att hamna i ett av dessa flyktingläger.Allt vad de båda administrationerna ber om är attSverige ska behålla de irakiska kurder som tagit sintillflykt här. I stället för att skicka tillbaka dem ochlåta dem som inte återvänder frivilligt bo på förlägg-ningar utan möjlighet till arbete, familjeåterföreningeller utbildning borde vi faktiskt ta tillfället i akt ochgenomföra ett biståndsprojekt i . Låt dessamänniskor få den utbildning som de behöver innan deåtervänder för att bygga upp irakiska ! I dagutbildar t.ex. irakiska kurder i offentligförvaltning, demokrati, mänskliga rättigheter ochkvinnors rättigheter i ett samarbete med uni-versitet. Varför ska då 3 000 kurder och kristna behö-va ta vägen om Dohuk för att få den utbildningen närUmeå universitet faktiskt ligger mycket närmare?Kerstin-Maria undrar hur statsrådet kom-mer att skaffa sig en aktuell bedömning av läget inorra . Jag för min del hoppas att jag får möjlig-het att träffa statsrådet och avlämna min rapport omhur jag ser på läget i irakiska . Jag hoppasförstås att statsrådet kommer att betrakta den rappor-ten som en aktuell bedömning.Anf. 134 Statsrådet ():Fru talman! Jag är en av dem i den här diskussio-nen som personligen ännu inte besökt Kurdistan.Däremot har den diskussion som vi har haft undervåren gett mig rika möjligheter att lyssna på mångadirekta bedömningar av läget. Jag är tacksam för attockså få möjlighet att bilda mig en uppfattning omdetta när jag talar med om saken påfredag. Ytterligare en ledamot av som ock-så avlagt ett besök i området kommer att besöka mignågot . Ur den synpunkten tror jagatt vi har ganska goda möjligheter att följa utveck-lingen i området.Jag skulle vilja gå in lite vidare i detta. UNHCRhar haft uppfattningen att det inte finns nå-got skäl bakom, utöver att man inte har kunnat åter-vända tidigare, att automatiskt bevilja permanentuppehållstillstånd för dem som kommer från det härområdet, dvs. den autonoma zonen. Det finns mångaolika termer för det. Det enda återstående skälet ärjust att det inte går att återvända.Den uppgörelse som vi har med en turkisk frivil-ligorganisation förutsätter frivilligt återvändande. Imina kontakter med det här området ingår naturligtvisockså att skaffa mig en föreställning om vilka möjlig-heter som finns för att ordna möjligheteratt återvända också på andra vägar, t.ex. via Syrien.Där tror jag, utan att gå händelserna alltför mycket iförväg, att vi inom en ganska kommer att haflera olika möjligheter till återvändande. Jag tycker ioch för sig att självmant återvändande är en bra ut-gångspunkt att arbeta med för de irakiska kurderna.Jag har personlig kontakt med många företrädare fördenna folkgrupp.En sak är alldeles klar. Det finns inga som helstförutsättningar för människor som kommer från re-gimkontrollerade områden att återvända dit. I detpraxisbeslut som vi nu fattat kommer vi inte att före-skriva att de ska söka upp den autonoma zonen om deinte har mycket stark personlig anknytning till den.De kommer alltså redan av det skälet att beviljasuppehållstillstånd.Eftersom jag har följt rådet från leda-möter att besöka flyktingförläggningen i hadejag tillfälle att där bekanta mig med en familj somjust hade fått uppehållstillstånd och som kommer frånregimkontrollerat område. Jag träffade också en fa-milj från regimkontrollerat område som är här pågrund av religiös förföljelse. Jag är övertygad att deinom kort kommer att få uppehållstillstånd.Det praxisbeslut som vi har fattat gäller helt en-kelt att vi ska göra en individuell prövning. Jag måsteskingra varje missförstånd som eventuellt kan hauppstått att jag skulle ha skapat ett intryck i mitt svartill att allting är det bästa i denbästa av världar i det här området. Det har jag intealls påstått. Jag är fullt på det klara med att det är enmycket komplicerad situation som råder. Det kanmycket väl finnas människor som kommer hit därföratt de är flyktingar och därför att de är förföljda, ochdå ska de stanna. Det enda som vi har beslutat är attom man kommer från den här området, , ärdet inte automatiskt ett skäl att få stanna därför att detinte går att återvända. Just den förutsättningen, somvar den enda återstående, föreligger inte längre.Anf. 135 ():Fru talman! Det är en väldigt diger uppräkning avinstanser som ministern har lyssnat på. Jag blir väl-digt tacksam om ministern också lyssnar på UllaHoffmanns redogörelse . Jag tycker att detlåter jättebra.Jag stöder det biståndsarbete som om. Jag har pratat med en kurdisk familj i dagsom resonerade ganska mycket om uppbyggnaden avlandet.Jag har en fråga om en sak i svaret. Det står:"Ingen av de organisationer vars åsikter regeringenhar lyssnat på har haft principiella invändningar motmöjligheten att, efter en individuell prövning av asyl-sökandes samtliga skäl, fatta avvisningsbeslut medverkställighet till zonen i norra . "Jag tycker att det är väldigt svårt att prata omprincipiella invändningar när det, som vi hörde, finnsbarn som lemlästas på grund av minor t.ex. Det är såsvårt att prata om principiella saker sombarn har det så här.Det är kanske så att den här zonen är säker ochman där skulle kunna bygga upp och göra en braland. Men det är omgivningen som är problemet, somhar sagts förut här. Det måste vi ta mycket stor hän-syn till.Anf. 136 ():Fru talman! Jag skulle väldigt gärna vilja åka tillirakiska tillsammans med statsrådet. kan åta mig att bjuda på resan ned. Sedan får vise vad som händer där.Jag vill vara väldigt tydlig med att de som jag ta-lar om nu är de som inte frivilligt vill återvända. Detfinns en risk för att de kan komma hamna i ett vaku-um. Den demokratiseringsprocess som pågår nu är såskör att alla krafter måste hjälpa till. Om det finns enmöjlighet att ge dessa människor utbildning medan deär här och väntar på en förnyad prövning, menar jagatt det är ett stöd för den demokratiseringsprocesssom pågår.Jag kan tala om att jag talade mer svenska än eng-elska. Människor i irakiska har slagits fördetta. De har slagits för fred, och slåss de för endemokrati. Det är självklart att de vill tillbaka ochbygga upp landet. Men så länge vi inte kan ge dem deinternationella garantier för att säkerheten ska kunnaupprätthållas i zonen som de behöver, råder det osäkerhet om hur det kommer att bli.I mitt första inlägg försökte jag säga att det bästasättet som vi kan hjälpa till , med dendåliga ekonomi som finns, är förstås att se till att depengar som administrationerna har går till att byggaupp irakiska . De ska inte behöva försörjamänniskor som kanske skulle vara bättre hjälpta avatt få den utbildning som de behöver här i Sverige.Jag ser fram emot vårt möte . Jag skaförbereda mig noga så att inte det blir några missför-stånd.Anf. 137 Statsrådet ():Fru talman! Om vi ska klara alla interpellationerföre midnatt ska jag kanske inte vara så långrandig.Jag vill bara tillägga en sak som jag inte fick medi mitt förra inlägg. Det gäller biståndet.Regeringen gav på mitt förslag tidigt i upp-drag åt Sida att lägga fram ett förslag till vilka insat-ser vi ska göra för . Det gäller framför alltstödet till demokratiseringsprocessen, som UllaHoffmann redan har talat om och som naturligtvis äroerhört viktig. Det gäller också mänskliga rättigheter.Jag har vidare haft ett sammanträffande med fö-reträdare för en kvinnoorganisation i somarbetar till stöd för unga flickor som utsätts för riskför tvångsäktenskap o.d. Jag tror att det är väldigtviktigt att vi där gör en insats.Jag har brutit mot en princip om i den här proces-sen om hur olika länderstrategier ska utformas ochlagt in frågan om . Jag tror att vi under allaomständigheter, dvs. alldeles oavsett det här praxis-beslutet, har anledning att engagera oss i just dentypen av insatser. Vi vet att situationen när det gällerbåde demokratin och mänskliga rättigheter och inteminst med hänsyn till det som interpellanten och UllaHoffmann tar upp i förhållandena runtomkring Kurdi-stan lämnar mycket övrigt att önska.Men jag vill som sagt understryka att regeringeninte har varit overksam när det gäller att utformadetta. Vi får sedan återkomma till de konkreta slutsat-serna av det förslag som vi har begärt att Sida skautarbeta skyndsamt.Anf. 138 ():Fru talman! Jag har inte riktigt fattat i vilket sam-manhang ni ska träffas , och jag önskar attjag då kunde vara en liten mus som sitter och lyssnari ett hörn.Snälla, rara! Trots det väldigt bra resonemangetom biståndet och uppbyggande av landet vill jagsäga: Betrakta omgivning väl! Jag villockså skicka med med ett litetbrev till på fredag.Anf. 139 Statsrådet ():Fru talman! Jag ska till kammarens protokoll av-slutningsvis bara foga ett löfte att allt som sker underUlla möte hos mig kommer attstå till allmänhetens odelade förfogande, på det attingen måtte behöva uppträda som en liten mus irummet under pågående besök.Med detta tackar jag för debatten.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på interpellation 2001/02:480 omSAPRIN-rapportenAnf. 140 Statsrådet ():Fru talman! har frågat utri-kesministern om hon avser att arbeta för att den s.k.SAPRIN-rapporten om och kommer upp till diskus-sion i Världsbanken.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på interpellationen.Rapporten är ett resultat av en utvärdering sompåbörjades och genomfördes gemensamt avVärldsbanken, ett stort antal enskilda organisationerfrån olika delar av världen samt regeringarna i de tioländer vars strukturanpassningsprogram utvärderats.Sverige har varit med och finansierat den verksamhetsom lett fram till den här rapporten. Att stärka delak-tigheten i bankens och fondens arbete är viktigt. Denlärande process som den här rapporten har sitt ur-sprung i, och som har skett i samarbete med banken,är ett uttryck för en ändrad inriktning och delvis nyttarbetssätt för . Det är mycket välkom-met.SAPRIN-rapporten belyser en allvarlig brist istrukturanpassningsprogrammens utformning som desåg ut . Programmenlyckades visserligen relativt väl med de absolut nöd-vändiga reformerna för makroekonomisk stabilise-ring, inflationen sjönk och budgetunderskotten mins-kade. Däremot fokuserades inte tillräckligt på hurreformerna drabbade de fattiga.Under Wolfensohns ledning bredda-de banken sina strukturanpassningsprogram. Sats-ningar på sociala skyddsnät och andra åtgärder för attlindra effekterna på de fattigaste delarna av befolk-ningen inkluderades i programmen. är Världs-banken aktiv inom allt från infrastruktur till utbild-ning, kulturella frågor, hälsa, hiv/aids, finansiellareformer, energi och privatsektorutveckling.Kritiken i rapporten, som alltså beskriver effek-terna av reformer som genomfördes för snart tio årsedan, är således till viss del inaktuell. Banken harradikalt förändrat sitt sätt att arbeta. Fattigdomsbe-kämpning är det överordnade målet för Världs-bankens verksamhet.Det är likaledes viktigt, vilket också påpekar, att även fortsätt-ningsvis tar lärdom av misstag och lyssnar på denkunskap som finns i folkrörelserna. Folklig delaktig-het är avgörande för att lyckas i kampen mot fattig-dom. utgår insatser på landnivåfrån fattigdomsstrategier, s.k. Poverty ReductionStrategy Papers, PRSP, som författas av mottagar-ländernas egna regeringar och bygger på deras egnaprioriteringar, i konsultation med det lokala civilasamhället. Den här processen kan utvecklas och detfolkliga inflytandet öka. Men den är på rätt väg. Jagskulle vilja påstå att enskilda organisationer haren unik möjlighet att påverka bankens arbete.För att avslutningsvis ge ett konkret svar på inter-pellantens fråga vill jag börja med ett förtydligande.Utvärderingarna och lärdomarna från SAPRI-processen i samtliga berörda länder diskuterades avVärldsbankens styrelse . Envecka senare, , presenterades ochdiskuterades utvärderingarna under en konferens iWashington, , där forskare,regeringsrepresentanter och frivilliga organisationerfrån berörda länder samt personer från Världsbankensforsknings- och utvärderingsavdelningar deltog. Infördetta möte bidrog med rapporten - Lessons from SAPRI, somfinns att tillgå på bankens hemsida().Därmed inte sagt att frågan är utagerad. Jag kom-mer att fortsätta att verka för en fortsatt reformeringoch skärpt fattigdomsfokusering av Världsbankensverksamhet. En del av slutsatserkan komma väl till pass i detta arbete.Anf. 141 ():Fru talman! Först vill jag tacka för svaret. Jagskulle dock vilja säga att jag inte tycker att svaretriktigt motsvarar det som jag hade förväntat mig. Denkritik som har framförts mot och somockså återfinns i lever faktiskt iväldigt stor utsträckning kvar när man kommer ut tillu-länderna och frågar hur de ser på . Jaghar också ett flertal gånger hört uppgifter om Världs-bankens förändrade strategi. Jag kan till en del hållamed om att man har ändrat sin strategi, men attVärldsbankens sätt att arbeta har så radikalt föränd-rats som ministern vill framhålla är jag inte riktigtövertygad om. Jag tror att vi i så fall skulle ha kom-mit längre när det gäller fattigdomsbekämpningen.Det är trots allt så, som ministern säger, att det var imitten av 90-talet som den här förändringen kom till.Jag vill vidareutveckla det som är viktigt i och fråga ministern lite om den. Hurser ministern på samarbetet mellan folkrörelserna ochVärldsbanken? Det är nu som Världs-banken bett folkrörelserna vara med i ett samarbeteom en större och tyngre rapport men som Världsban-ken rapporten ska avlämnas hoppar avifrån. Förmodligen sker detta därför att man heltenkelt inte är nöjd med det resultat som folkrörelsernakommer fram till i sin rapportering, utifrån de erfa-renheter som folkrörelserna faktiskt har av hur män-niskor har det i de fattiga länderna ute i världen.Världsbanken talar ju ganska mycket med reger-ingarna och kanske mindre med folk nere på gräs-rotsnivå som har erfarenheter av hur strukturanpass-ningsprogrammen har slagit ut. Jag uppfattar att detfortfarande faktiskt händer en hel del i dessa program,att de slår fel och att människor drabbas. Det är därförintressant att få veta hur ministern ser på samarbetetmellan folkrörelserna och . Kommerministern att ta några initiativ för att folkrörelsernasroll i det internationella samarbetet ska stärkas ellerförändras, eller ska folkrörelserna kanske återigen fåuppleva att de är bra att ha om de tycker likadant sombanken men att om de inte gör det ska de kanske ändåskippas på sluttampen?Det är som jag ser det viktigt att de enskilda orga-nisationerna deltar i utvecklingsarbetet eftersom en-skilda organisationer har en bred erfarenhet. Det är dåoerhört intressant att lite grann få höra hur regeringenser på deras arbete. Är det arbete som enskilda orga-nisationer utför i världen viktigt, och om reger-ingen tycker att det är viktigt, hur ska regeringenstärka detta samarbete på det internationella planet?Det finns mycket i som äroerhört alarmerande och som naturligtvis måste tas påstörsta allvar, även om ministern säger att det hartagits tillbaka.Men det har jag hört också av , närjag var på parlamentariska nätverksmöte. Då fick man också höra att hadelyckats förändra sin politik väldigt radikalt. Sedanlyssnade vi på parlamentarikerna från de fattiga län-derna, och då sade de att när de möter Världsbankenså är den inte förändrad. Det är samma gamla Världs-bank som ställer samma krav, och inte minst socialtslår det oerhört hårt mot människor i de fattiga län-derna.Anf. 142 Statsrådet ():Fru talman! Det är en sak som jag inte riktigt för-står i vad säger, och det är dethär om att hoppa av. Banken har ju haft en avslutandediskussion om den här rapporten och också redogjortför sina slutsatser av den.