prot · GQ0916 · 2002-11-13 00:00:00 — Nej, men då hävdar jag att närings-friheten kräver att man även i fråga om reklamen,vare sig den är indirekt eller direkt, skulle kunnatillfoga hälsoupplysning. Det görs också i en del avde här annonserna. Om man gör reklam för ett to-baksmärke har man också skyldighet att kanske iannonsen, längst ned och i finstilt text måhända, mar-kera en upplysning om att tobaken kan medföra häl-sovådliga effekter. På så vis kan man kombinerakommersiell reklam med hälso- och folkupplysning.Anf. 16 ():Herr talman! Om man ska tillåta reklam för tobakbör man naturligtvis ålägga företagen att också gesaklig information, till exempel om hälsoriskerna.Men den svenska lagstiftningen utgår från att tobaks-reklam inte ska förekomma. Då har man kringgåttden genom den indirekta reklamen, och då är det härett sätt att försöka täppa till det kryphålet.Skillnaden mellan och mig är att jaganser att näringsfriheten för dem som marknadsfördödliga och beroendeskapande produkter inte är såviktig. Där är det ett annat mål som är viktigare,nämligen folkhälsan. När folkhälsan kommer i kon-flikt med näringsfriheten är det folkhälsan som är detviktigare målet enligt mitt sätt att se.Det finns ändå mycket forskning som visar att re-striktioner på området beroendeskapande ämnen ärverkningsfulla medel. Även om man inte vetenskap-ligt kan bevisa betydelsen av just denna restriktion, såär restriktioner rent allmänt verkningsfulla medel.Näringsfriheten när det gäller beroendeskapandeämnen kan inskränkas utan att för den skull densvenska demokratin på något sätt hotas. Det har vigjort på andra områden, det bör vi göra även här.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §. )5 § inför 2000-talet (vilande grund-lagsbeslut)betänkande 2002/03:KU3Riksdagen inför 2000-talet (vilande grundlagsbeslut)(förs. 2000/01:RS1 delvis).Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades under 15 §. )6 § föreskriftsrätt (vilandegrundlagsförslag)betänkande 2002/03:KU4Riksbankens föreskriftsrätt(vilande grundlagsförslag)(förs. 2001/02:RB4).Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades under 15 §. )7 § Offentlighetsprincipen och informations-tekniken (vilande grundlagsförslag)betänkande 2002/03:KU5Offentlighetsprincipen och informationstekniken(vilande grundlagsförslag) (prop. 2001/02:70).Anf. 17 ():Herr talman! När för be-handlar ett vilande grundlagsförslag, oavsett vilket,men i just det här fallet förslaget i betänkandet Of-fentlighetsprincipen och den nya tekniken, borde judebatten handla om vad nytt som har tillkommit se-dan senast vi behandlade ärendet. I annat fall riskerarnaturligtvis den här debatten att bli en repetition avvårens debatt. Jag vill säga, herr talman, att jag harförsökt anstränga mig för att finna dessa nya fakta,och eventuellt nya argument, som har tillförts just dethär ärendet . Jag kan inte sägaatt denna ansträngning har belönats särskilt väl. Där-för får nog det här bli en kort repetition av ärendetsom sådant från den debatt som vi hade i våras.Detta är viktigt inte bara för protokollets skullutan också mycket på grund av att den nya informa-tionstekniken är stadd i en sådan utveckling att dengenomgriper även den offentliga makten och dessinstitutioner. Alltfler myndigheter inom statens för-valtning, på landstingsnivå och på nivåanvänder sig av automatiserad databehandling, somdet hette förr, eller datorer, som vi säger, eller infor-mationstekniken i sina främsta, mest avancerade,former, för att lagra information, behandla informa-tion och utge information. Denna information kallas idet offentliga samhället för offentlig handling. Mer-parten av den lagrade informationen kan i varje fallanses vara allmän handling.Den här handlingsoffentligheten daterar sig i Sve-rige ända , då det i den första tryck-frihetsförordningen infördes regler om hur handlingari de rättskipande och förvaltande verksamheternaskulle hanteras, behandlas och ges ut till allmänheten.Det är en medborgerlig, grundlagsfäst rättighet att fåut offentlig handling ur de offentliga arkiven - såvidainte sekretess råder. Så kan det också vara.Därför finns det ett utredningsförslag avlämnat ijanuari 2001, betitlat Offentlighetsprincipen och dennya tekniken, som Offentlighets- och sekretesskom-mittén lade fram till regeringen. Det är en kommittésom jag för övrigt var ledamot av. Det är jag fortfa-rande, för den fortsätter att arbeta med andra väsent-liga frågor. I detta föreslog vi att medborgarna ska haen grundlagsfäst rättighet att få ut allmän handling viaInternet eller på elektroniskt sätt.Vi såg emellertid då vissa risker med detta. Vi sågtill exempel risken för ett massivt uttag av perso-nuppgifter och kommersiellt massutnyttjande - storarisker för den personliga integriteten.Dessa fakta och argument redovisade vi för rege-ringen. När remissbehandlingen var klar fanns detövervägande starka invändningar från flertalet avremissinstanserna. Det handlade om att inte nu göraden här rättigheten grundlagsfäst utan i stället fastslåatt varje medborgare ska kunna få ut en handling vianätet, elektroniskt, om det inte finns en överhänganderisk för till exempel kommersiellt massutnyttjandeeller om den personliga integriteten kan ifrågasättas.Därför är regeringsförslaget bakom vårt betän-kande ett litet steg på vägen mot en framtid där detelektroniska utlämnandet ska kunna vara vitt ochgrundlagsfäst. Det är ett viktigt steg, för det reglerarockså myndighetens sätt att hantera sin egen infor-mation. Det är en sorts ordningsregel, som jag tror attdet är viktigt att grundlagsfästa , om än inte sålångtgående som kommittén önskade i januari 2001.Herr talman! Offentlighetsprincipen är också enmycket viktig del av den medborgerliga kontrollen avden offentliga makten. Man kan säga att offentlig-hetsprincipen är en kontrollmakt i sig. Den är kanskeden effektivaste; den är till och med effektivare änden som eller revi-sorer - - ska utöva. Ingen-ting är så effektivt som när medborgare kan granskaden offentliga makten inifrån, ta del av argumenten,sätta fingret på saker och ting som man anser vara feloch helt enkelt kunna delta på lika villkor i den all-männa debatten.Det finns inget land vid sidan av ochmöjligen som har en så stark grundlagsfästoffentlighetsprincip och en sådan genomlysning avden offentliga makten som vi har. Därför är detta ettsteg i rätt riktning mot att förstärka den medborgerli-ga rätten att få ut handlingar via nätet.Herr talman! Jag vill inte glömma att yrka bifalltill utskottets förslag.Anf. 18 ():Herr talman! tycks tro att det föratt man ska ta upp ett förslag på nytt i riskdagen skafinnas något nytt i förslaget. Men vad som är nytt idet här sammanhanget är att vi har en helt ny riksdag,med många nya ledamöter som ska ha möjlighet attlyssna på och delta i den här debatten i frågor som vihar tagit upp . Det är det som är tankenbakom att man tar upp grundlagsförslag två gånger.Detta kommer i hög grad att gälla nästa debatt, somhandlar om ändringar i hetslagstiftningen.Herr talman! Den aktuella propositionen om of-fentlighetsprincipen och informationstekniken har jagi huvudsak inga invändningar mot, utom i ett avseen-de. Det handlar om rätten för enskilda att få ut elek-troniskt lagrade upptagningar i elektronisk form. Detinnebär att det blir en skyldighet för myndigheter attlämna ut handlingarna.Det finns härvidlag en väsentlig skillnad mellanregeringens förslag, som utskottsmajoriteten delar,och förslag, som jag redovisar i en reser-vation . Det är en viktig invändning, ochdet är därför jag vill redovisa den också här i dag.Medan regeringen vill att tryckfrihetsförordningenändras så att den möjliggör att införa en skyldighetför en myndighet att lämna ut elektroniskt lagradeupptagningar i elektroniska form, och att detta skaregleras i vanlig lag, vill jag att det direkt i tryckfri-hetsförordningen införs en sådan skyldighet - natur-ligtvis under förutsättning att det inte i lag eller för-ordning finns en bestämmelse som förbjuder det. Detvar också det förslag som kom från Offentlighets- ochsekretesskommittén.Regeringens modell har negativa effekter. Det re-dovisar också Offentlighets- och sekretesskommittén.Som en negativ effekt kan upplevas att en reglering ivanlig lag av rätten att få ut allmänna handlingar ielektronisk form innebär en risk för att rätten att få enavskrift eller en kopia i praktiken kommer att in-skränkas. I och med att denna rätt överförs till vanliglag förändrar man de normativa förhållanden som hargällt och där rätt genom sin reglering igrundlag således har stått över annan lagstiftning.Att rätten att få ut allmänna handlingar i elektro-nisk form regleras särskilt i vanlig lag kan ocksåupplevas som otillfredsställande ur rättssystematisksynvinkel. Rätten att få en avskrift eller kopia avallmän handling kommer ju vid en sådan lösning attföljas av två regelsystem: dels regler i grundlag, delsregler i vanlig lag. Lagstiftningen kommer att upple-vas som svåröverskådlig, framför allt av människorsom inte är jurister - det är ju trots allt de flesta. Dettatycker jag är den tyngsta invändningen mot regering-ens och utskottsmajoritetens förslag.Till detta kommer att en effekt av en lagteknisklösning med reglering i vanlig lag innebär att reglernai tryckfrihetsförordningen om bland annat skyndsamprövning och om anonymitetsskydd inte blir automa-tiskt gällande. Vill man att sådana regler ska gällaockså vid utlämnande av allmänna handlingar i elek-tronisk form måste det alltså regleras särskilt i annanlagstiftning.De invändningar som framförs mot en grundlags-reglering av detta handlar bland annat om integritet-saspekten. Självfallet måste de begränsningar ochskyddsbestämmelser som gäller för den personligaintegriteten och som finns i sekretesslagen och perso-nuppgiftslagen beaktas. Men detta måste göras oav-sett i vilken teknisk form en handling utlämnas.Nej, herr talman, min modell med direkt grund-lagsreglering av skyldigheten att lämna ut elektro-niskt lagrade upptagningar i elektronisk form - alltsåallmänna handlingar - är bättre än den som regering-en och utskottsmajoriteten föreslår.Jag avstår från att yrka bifall till mitt förslag,men jag räknar med att få återkomma till det i ettframtida sammanhang.Anf. 19 ():Herr talman! och jag är nog heltöverens i sak: Den debatt som förs kan mycketväl innehålla argument från den förra debatten. Menvi har också sett att några av de vilande grundlagsför-slag som vi har att hantera inte har föranlettnågon debattör att anmäla sig överhuvud taget. Jagmenar därför att när man för ska taställning till ett grundlagsförslag vore det värdefulltför debatten att finna nya fakta och nya argument. Detkan kasta ljus över ärendet.Det enda jag kan finna som någorlunda liknar nyafakta är att den tendens som vi har sett under ett antalår - att våra offentliga institutioner använder sig avden informationsteknologi som beskrivs - har för-stärkts. Vi har till exempel infört 24-timmarsmyndigheten, det vill säga att den statligaförvaltningen ska så långt möjligt hålla sig ajour medregister och kontakt med allmänheten dygnet runt, såatt allmänheten kan delta i debatten med myndighetenoch få ut handlingar. Det görs en lång rad prov ilandsting och kommuner när det gäller att hanteradetta.Men vi måste också ha respekt för att det kan tatid att lära sig alla sekretessreglerna och deras av-gränsning mot offentlighetsprincipen. Och vi måsteha respekt för att de remissyttranden som under förraåret kom in med anledning av det förslag vi i kom-mittén lade fram var av den arten att man varnade förriskerna med ett för snabbt igångsättande av elektro-niskt utlämnande.Anf. 20 ():Herr talman! nämnde att vihar haft två andra grundlagsfrågor uppe till behand-ling men som det inte blev någon debatt om.Dessa ärenden handlade om mycket små tekniskaförändringar i lagstiftningen. Det finns ju så att sägaolika grader av grundlagar. Men det är bra att veta attså fort vi gör en ändring i regeringsformen måste detbli en grundlagsändring oavsett om det är en stor elleren liten förändring. Det är bra. Vi ska vara försiktigamed regeringsformen.Herr talman! vill jag hävda att detalltid är jobbigt när man har samma typ av fråga reg-lerad i olika lagar. I det här fallet handlar det omtryckfrihetsförordningen, och sedan ska regeringenlägga fram förslag om särskilda lagar för att regleradet som och jag är intresserade avatt reglera. Detta är inte bra.Jag tänkte höra med , som jag ut-går från har vissa kontakter i regeringen: När kommerdessa lagförslag, när får vi så att säga fullfölja detsom vi båda är överens om att vi vill ha?Anf. 21 ():Herr talman! Jag har inte den sortens kontaktervare sig med eller med den tänktaframtiden att jag kan ge svar på en sådan fråga. Menlåt mig säga följande.Vi är alla medvetna om att den offentliga makten iSverige - stat, landsting, kommuner och offentligainstitutioner, verk och myndigheter - gör allt som deför närvarande kan för att tillägna sig den nya infor-mationsteknologin och bygger ut dess kapacitet påalla håll och kanter, och det görs försök. Så långt är viöverens, och det kan vi se. Då är det väl ganska na-turligt att regeringen följer denna utveckling mycketnoga. Och skulle man under denna mandatperiodkomma i ett sådant läge att man ser att det är möjligtatt förstärka denna rättighet att utfå offentlig handlingelektroniskt föresvävar det mig att regeringen ocksåkommer att föreslå något liknande inför nästa val.Men det är inte säkert att det blir så. Detta steg kan-ske är tillräckligt stort . Detär ju ett steg i rätt riktning.Jag delar i sak det som påstodvara en folkpartistisk ståndpunkt, men så var det, utanOffentlighets- och sekretesskommittén var helt ensepå denna punkt. Vi ville gå ett steg längre, men vimåste acceptera och respektera att det finns männi-skor som ser stora risker i ett alltför generöst utläm-nande av allmän handling elektroniskt, inte minst avintegritetsskäl.Anf. 22 ():Herr talman! Jag är ändå lite orolig för att dennafråga blir hängande i luften, att man inte kommervidare och att det kommer att uppstå oklarheter fördem som vill ha ut dessa handlingar elektroniskt somär ett utmärkt sätt att få ut handlingar på. De kommeratt känna att den service som de vill ha inte blir till-fredsställande tillgodosedd.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §. )8 § Hets mot folkgrupp, m.m. (vilande grund-lagsförslag och följdlagstiftning)betänkande 2002/03:KU7Hets mot folkgrupp, m.m. (vilande grundlagsförslagoch följdlagstiftning) (prop. 2001/02:59).Anf. 23 PER ():Herr talman! Den debatt som ska avhållashandlar egentligen om samma grundläggande frågasom det inledande meningsutbytet om tobaksrekla-men, nämligen: Finns det tillräckligt starka skäl attförbjuda genom ändringar i tryck- och yttrandefri-hetsgrundlagen? Det är viktigt att inse att frågan skaformuleras precis så. Det är alltså inte den som önskarskydda tryck- och yttrandefriheten som har bevisbör-dan, utan det är den som önskar inskränkningen somhar att visa att skälet för inskränkningen är så starktatt det får ta över det grundläggande skäl som motive-rar hela den tryck- och yttrandefrihetslagstiftning somSverige har, nämligen att man har rätt att säga ocksåför andra människor oacceptabla saker. Detta är oer-hört centralt. Det är alltså ingen avvägning mellanintressen som har att göra, utan avvägning-en handlar om huruvida det finns ett så starkt intresseav förbud att det får bryta huvudprincipen.Jag lyssnade på en del av meningsutbytet om to-baksreklamen och hörde då påpekaatt det i fråga om reklam kändes som om huvudregelnvar förbud. Vi hade redan accepterat att det fanns ettförbud mot tobaksreklam. Så enkelt får man intespringa ifrån frågeställningen. I varje enskilt läge därriksdagen har att fatta beslut om inskränkningarmåste denna inskränkning i sig kunna motiveras medså starka skäl att den bryter huvudprincipen.En partikamrat till Gabiel , den tidigarechefredaktören för och ordföran-den i en ursprunglig yttrandefrihetsutredning förmånga år sedan, Hans Schöier, har mera vältaligt,skickligt, briljant och analytiskt analyserat just dennafrågeställning.Herr talman! Det ligger också i sakens natur attden som vill införa förbudet ofta har mycket godaskäl för sitt förbud. Det är ofta fråga om att kommaundan ett beteende eller en företeelse i vårt samhällesom spontant väcker aversioner och själva beteendetofta och med rätta väcker bred uppslutning sommindre acceptabelt eller oacceptabelt. Men, återigen,den som skyddar yttrande- och tryckfriheten måsteofta vara beredd att ta de obekväma striderna ochmöta de obekväma situationerna för att skydda detsom är ännu viktigare, nämligen grundprincipen itryck- och yttrandefriheten. I denna diskussion gällerdet i hög grad att också pröva frågan om det finnsandra sätt att komma till rätta med det beteende ellerden företeelse som diskussionen gäller än att användaden ibland lite för enkla metoden att inskränka rättenatt yttra sig enligt nuvarande grundlagar.Herr talman! Jag vill med stor kraft understrykaatt den diskussion om hets mot folkgrupp som denhär delen av dagens diskussioner om grundlagenhandlar om inte har någonting att göra med synen påhomosexualitet. Det är oerhört centralt att i diskus-sionen kunna skilja på synen på homosexualitetenoch den metod som bestämmer sig för föratt skydda människors självklara rätt att bli respekte-rade för sin livsstil.Moderaterna känner, som framgår av vår reserva-tion i utskottets betänkande, betydande tvekan införden metod för att stödja de homosexuella som den nuföreslagna inskränkningen i tryck- och yttrandefri-hetslagstiftningen är uttryck för. Vi känner ocksåtvekan mot en grundlagsreglering som tar sikte pågrupper snarare än på individer. Detta gäller destomer som det har visat sig att det faktiskt finns meto-der att komma till rätta med det som den nuvarandetilltänkta inskränkningen av yttrandefrihetsgrundla-gen handlar om, nämligen sådant som finns i dennuvarande lagstiftningen - förtal, olaga hot, misshan-del, uppvigling - det vill säga att det inte har kunnatvisas i beredningen av detta ärende att en inskränk-ning i yttrande- och tryckfrihetslagstiftningen påkollektiv väg skulle innebära en sådan förbättring avde homosexuellas situation i förhållande till den nu-varande lagstiftningen att det enligt vår mening kanmotivera den inskränkning i yttrande- och tryckfri-heten som föreslås. Det gäller också desto merasom det har visat sig i diskussionen kring denna lag-stiftning att man också i detta fall får det som så oftainträffar när man på kollektiv grund försöker inskridamot ett individuellt beteende, nämligen att man intevet var gränserna faktiskt går. Blotta det faktum attdet uppstår tvivel kring vad det är man får göra ochinte får göra borde stämma lagstiftaren till betydandetvekan innan man tar till den metod som utskottsma-joriteten nu förordar.Herr talman! Det är svårt att frigöra sig från in-trycket att vad det här handlar om är i realiteten ensymbolhandling - värdefull kan det synas för demänniskor som har begärt att ska göradenna symbolhandling, men utan egentlig effekt iverkligheten och med betydande risker inbyggda igränslandet mellan förbudet och det tillåtna samtrisker för att vi tar ytterligare ett, om än litet och tillsynes betydelselöst, steg bort från den huvudprincipom rätt att yttra sig och rätt att skriva det man tyckeroch tänker i enlighet med de principer som tryck- ochyttrandefrihetslagstiftningen är baserad på.Herr talman! På den moderata riksdagsgruppensvägnar ber jag att på principiella grunder få yrkaavslag vad gäller den förändring som föreslås i dettautskottsbetänkande.Anf. 24 ():Herr talman! Regeringen och konstitutionsut-skottet har föreslagit en utvidgning av det straffbaraområdet när det gäller hets mot folkgrupp. Lagstift-ningen återfinns i tryckfrihetsförordningen, som är engrundlag. tar vi i och med det här beslutet så små-ningom även följdlagstiftningen när det gäller brotts-balken.Kriterierna för straffbarhet är hets mot folk-grupp eller annan sådan grupp med anspelning på ras,hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbe-kännelse. Regeringens och konstitutionsutskottetsförslag innebär en utvidgning innefattande sexuellläggning - främst avsedd att skydda gruppen homo-sexuella, men rent definitionsmässigt omfattas bådeheterosexuella och bisexuella. Dock omfattas ickeandra typer av sexuell läggning, vilket ibland miss-uppfattats i debatten.Herr talman! har yrkat avslag pådetta och vill ha ett individuellt skydd. Vikristdemokrater anser dock att gruppskyddet är vik-tigt och nödvändigt - ta bara exemplen på judeför-följelse eller annan rasistisk verksamhet. Därför kanvi inte rösta för den moderata reservationen, utan vihar ett eget yrkande om förkastande.Herr talman! Vi kristdemokrater är för ett förbätt-rat skydd för de homosexuella. Men vi var, och är,missnöjda med en punkt i förslaget.Regeringen tar upp religionsfrihetsaspekten i sinargumentering och säger att det ligger utanför detstraffbara området att citera religiösa urkunder - tillexempel eller , i vilka ju finns syn-punkter på en homosexuell livsstil. Regeringen sägerockså att det finns en rätt att diskutera dessa texter. Ilikhet med Frikyrkosamråd ansåg, och anser,vi att det på denna punkt föreligger en oklarhet. Enprediko- eller förkunnelsesituation är ju i hög grad enenvägskommunikation och kan inte alltid anses upp-fylla kriteriet i ordet diskutera - även om den typenav predikosituation också förekommer.I vår motion från vårens behandling krävde vi där-för ökad tydlighet på den punkten. I övrigt var viberedda att acceptera lagförslaget. Religionsfrihetenborde kräva att man måste kunna ha en förkunnelsekring bibel- eller koranord.Men, herr talman, det blev en alldeles för svagskrivning. Man försvagade till och med den av rege-ringen föreslagna okontroversiella citaträtten genomatt lägga in "torde" och "normalt". Så här lyder mo-tivtexten i utskottsbetänkandet : "När detgäller predikosituationer torde det, enligt utskottetsmening, normalt komma att ligga utanför det straffba-ra området att citera religiösa urkunder och endastuppmana åhörarna till att följa urkundernas inrikt-ning. ""Torde", "normalt" och "endast" innebär tydligabegränsningar i uttalanderätten. Det är alltså inte frittfram för citat, och någon förkunnelse i egentlig me-ning ska inte få förekomma utan endast en uppma-ning till åhörare att följa urkundernas linje. Så mycketär alltså den yttrandefriheten värd när det kommer tillkritan!Dock framstår det som väldigt märkligt att ett ochsamma uttalande som görs i en predikosituation, somvanligen är en envägskommunikation, kan få framfö-ras utan den typen av restriktioner bara det görs tillexempel i ett diskussionsforum. På den punkten ärregeringen tydlig, och utskottet har inte invänt där.Regeringen skriver: "Meningen är alltså inte att hind-ra resonemang och diskussioner om homosexualitet,bisexualitet eller heterosexualitet vare sig inom kyr-kor eller på andra håll i samhället. "Den ekvationen har utskottsmajoriteten inte löst.Den motivtext som jag tidigare citerat skapar allt-så orimligheter i bedömningen av uttalanden. Be-dömningen av ett och samma uttalande blir situa-tionsberoende - det handlar alltså om i vilken situa-tion det framförs. Ska rättssamhället fungera på detsättet? Det finns en grundläggande rättslig princip: attlika ska behandlas lika. Men det sker inte i det härfallet, utifrån den här motivtexten.Herr talman! har det hävdats i medierna attstatsministern har svarat nej på frågan om man i enpredikosituation kan få säga att homosexuellt um-gänge är onaturligt, det vill säga att det skulle varastraffbart enligt lagförslaget.När , som strax ska deltai debatten här, får samma fråga av svararhon att hon har svårt att tänka sig att detta stämmer.Det vore intressant att veta vad som är den socialde-mokratiska ståndpunkten här. Är det alltså BarbroHietala ståndpunkt som gäller, eller är detstatsministerns ståndpunkt som gäller?