prot · GP0957 · 2002-01-24 00:00:00 — ochSIKA analyserar denna fråga vidare.Mot denna bakgrund är det för tidigt att säga attVänersjöfarten tappat i konkurrensförmåga i förhål-lande till andra trafikslag på grund av skillnader iavgiftssystem. Den pågående utredningen får visa hurdet förhåller sig med den saken.När det gäller de statliga farledsavgifterna är detviktigt att komma ihåg att inrikestrafiken mellanVänerhamnarna och är befriadfrån sådana avgifter. Avgiftsbefrielsen tillkom pågrund av transporternas regionalpolitiska betydelse.Även när det gäller en utrikestransport kostar det likamycket i farledsavgift oavsett om den börjar i Karl-stad eller i Göteborg.När det gäller lotsavgifterna har under en långföljd av år kostnadstäckningsgraden för lotsnings-verksamheten varit . ansågdet därför nödvändigt att fr.o.m. höjalotsavgifterna och införa en tidsbaserad lotstaxa.Detta gjordes för att förbättra överensstämmelsenmellan tillhandahållen service och debiterad lots-ningsavgift. Det nya systemet innebar markant höjdaavgifter för viss trafik som t.ex. Vänertrafiken. För attlindra konsekvenserna av det nya systemet utgick engenerell rabatt på på lotsavgiften för all Väner-trafik genom trafikområde.Den 1 juli 2001 höjde lotsavgifter-na i hela landet med . Vänertrafiken var denenda som inte fick höjda lotsavgifter, eftersom man istället ökade Vänersjöfartens rabatt. Under 2002kommer att ytterligare höja lotsavgif-terna i hela landet. Enligt vad jag erfaritfrån kommer Vänertrafiken inte hellerdenna gång att drabbas av höjningen.Avslutningsvis vill jag stryka under det jag sagt itidigare frågesvar i samma ämne, nämligen att rege-ringen följer Vänertrafikens utveckling för att försäk-ra sig om att det även kommer att finnasinfrastrukturella förutsättningar att bedriva handels-sjöfart på . Den redovisning jag har lämnatvisar att regeringen vidtagit åtgärder för att göra Vä-nersjöfarten mer konkurrenskraftig. Regeringen är förnärvarande inte beredd att vidta ytterligare åtgärder.Många av de ytterligare åtgärder som kan vidtasför att bidra till en positiv framtid för Vänersjöfartenär annat än statliga åtgärder. uppgift äratt ta initiativ till åtgärder som stärker Vänerregionenoch verksamheter med anknytning till Vänern.Jag vill därför än en gång hänvisa till det arbeteVänerrådet bedriver.Anf. 125 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka närings-ministern för svaret på interpellationen, även om detvar magrare än vad jag hade förväntat mig.I interpellationen efterfrågades vilka åtgärder påsåväl kort som näringsministern ämnarvidta för att säkra Vänersjöfartens framtid. Anled-ningen är att Vänersjöfartens totala godsvolym sedanmitten av stadigt har sjunkit. Här måste jagupplysa ministern om att han hade fel när han i sittsvar påstod att godsvolymen ejsjunkit. Enligt fortsätter minskningen.Förra året nåddes ett nytt bottenvärde på 2,6 miljonerton.Av näringsministerns tidigare frågesvar samt da-gens interpellationssvar kan jag konstatera att minis-tern uppvisar en något motsägelsefull hållning införVänertrafikens problem. Å ena sidan försäkrar mi-nistern gång på gång - så även - att regeringenär intresserad av att Vänersjöfarten ska ha en framtid.Han säger sig arbeta för likvärdiga konkurrensförut-sättningar mellan olika transportslag och hyllar prin-cipen om samhällsekonomisk marginalkostnad närdet gäller rättvis konkurrens. Å andra sidan är han välmedveten om Vänertrafikens akuta problem. Men hanlåter dem bero, trots att satsningar på denna sjöfart ihögsta grad ligger i linje med ett samhällsekonomisktmarginalkostnadstänkande.I likhet med näringsministern konstaterar att om samtliga avgifter förinfrastrukturen anpassas till samhällsekonomisk mar-ginalkostnad bör effektiva godstransportsystem kunnautvecklas på marknadens villkor. Men, så är det defi-nitivt inte . Det är, dessvärre, med regeringensgoda minne.De transportpolitiska beslut som fattades 1998syftade bl.a. till att ge järnvägen goda utvecklings-möjligheter. Ett nytt banavgiftssystem resulterade då iatt banavgifterna sattes under marginalkostnadsnivån,vilket innebar en stor konkurrensfördel för järnvägen.Detta kompenserades Vänersjöfarten ej för, vilketomgående fick negativa effekter för densamma.Näringsministern säger att regeringen arbetar föratt det ska råda likvärdiga konkurrensförutsättningarmellan olika trafikslag, vilket ska vara en idet transportpolitiska beslutet. Hur får ministern dettaatt gå ihop med det faktum att det transportpolitiskabeslutet fick till följd att järnvägens banavgifter -som jag sade tidigare - sattes under marginalkost-nadsnivån, vilket snedvred konkurrensen?Jag håller med ministern om att det är positivt urgodstransportörens synvinkel om det finns flera kon-kurrenskraftiga transportalternativ att välja mellan iVänerregionen. Vänertrafiken har dock storasvårigheter att klara konkurrensen från den subven-tionerade järnvägen, vilket är en dold fara när detgäller transportkostnader.Har ministern funderat över att uteblivna åtgärderför att vända Vänersjöfartens negativa trend kan fåsjöfarten att gå i kvav? Då skulle transportkostnaden iVänerområdet omgående stiga, eftersom det då förjärnvägen finns utrymme att höja priserna och ändåkunna konkurrera med lastbilstrafiken, vilken då blirenda konkurrent. Ett sådant scenario gynnar knappastnäringslivet.Näringsministern betonar ofta betydelsen av densamhällsekonomiska marginalkostnaden när det gäl-ler godstransporter, och där håller jag med. Har mi-nistern tagit del av SSPA:s - f.d. - rapport om samhällsekonomisk margi-nalkostnad för Vänersjöfartens externa kostnader,som utsläpp till luft, olyckor, slitage, buller, trängseloch intrång? SSPA har jämfört transport av 3 000 tongods mellan och för tre olikatransportslag: vägtrafik med lastbil, järnvägstrafikmed dels oljekondenselektricitet, dels genomsnittse-lektricitet samt sjöfart. Rapporten visar att sjöfartenhar den minsta samhällsekonomiska marginalkostna-den.Mot bakgrund av vad jag anfört är det för-vånande att ministern inte är beredd att göra något föratt räta upp Vänertrafiken. Åtgärderna är up-penbarligen ej tillräckliga. Är näringsministern överhuvud taget bekymrad över Vänersjöfartens negativautveckling?Anf. 126 ():Herr talman! Jag vill först säga till näringsminis-tern att jag är oroad för Vänersjöfartens framtid. Vä-nersjöfarten har en mycket stor betydelse för helaregionen runt , inte minst för det län jag kom-mer från, . Det gäller transporter frånskogsindustri och verkstadsindustri. För några före-tag, t.ex. Metso Valmet, är det helt avgörande för ska kunna leverera sina stora cylindrar till pap-persmaskiner. De är så stora att de inte går att trans-portera på annat sätt än sjövägen.Det är risk att företag som Metso Valmet i Karl-stad, Casco i och i Billerudflyttar delar av sin verksamhet, eller i värsta fall helasin produktion, om Vänersjöfarten inte kan överleva.Dessa företag har ofta sitt ägande, och tyvärr ävensina styrelser, i andra länder. När de gör sina fram-tidsbedömningar vad gäller investeringar får det intevara någon osäkerhet i de här frågorna - då kanskeinvesteringen hamnar någon annanstans.För att rädda Vänersjöfarten har kommunerna runtVänern ett stort ansvar inom , bl.a. förkostnaderna vid hamnarna. Det gäller också andraavgifter eller kostnader i samband med trafik på Vä-nern.Jag tror att det krävs mer för att långsiktigt ge Vä-nersjöfarten framtidsmöjligheter. Jag tror att det ärmycket viktigt att ministern ger de här positiva sig-nalerna för framtiden. Jag vill fråga om näringsmi-nistern delar min oro och vilken framtid näringsmi-nistern vill se för Vänersjöfarten.Anf. 127 Näringsminister ():Herr talman! Låt mig först konstatera att hamnar-nas roll i transportkedjan har blivit allt viktigare i taktmed att systemtrafik och dörr-till-dörr-koncept ut-vecklas. Hamnen blir alltmer en del i ett större systemsom omfattar hela kedjan från produktion till slutför-säljning till kund, och flera transportslag är inblanda-de i denna kedja. Genom företagens strävanden attminska ledtider och begränsa eller ta bort lagerhåll-ning ökar kraven på effektivitet i varje del av system-et. Hamnar och terminaler har här nyckelroller.Vänerlöv nämner att investeringar i hamnverk-samheten i bör koncentreras till några moder-na godsterminaler med bra infrastruktur för såväl båtsom lastbil och järnväg. Staten är inte, som alla vet,hamnägare i området, och uppmaningen bör därförriktas till hamnägarna i stället.Hamnavgifterna är det enda som rör Vänersjöfar-ten som Vänerlöv inte nämner i sin interpellation.Hamnarnas avgifter har en mycket stor betydelse försjöfartens konkurrenssituation i förhållande till land-baserad trafik. Hamnkostnaderna är betydande förVänersjöfarten. Dessutom är sjöfartens terminalkost-nader här väsentligt större än järnvägens.Beträffande kommunernas avgiftssättning gäller iprincip följande. Kommunerna får enligt kommunal-lagen ta ut avgifter för sina tjänster. Kommunerna fårdock inte ta ut högre avgifter än vad som svarar motkostnaden som svarar mot tjänsten, dvs. Däremot är det inget som hindrar en kommunfrån att ta ut avgifter som är lägre än självkostnaden.Vad är då min poäng i detta? Jo, tala med kom-munerna! Tala med dem om frågan om hamnavgif-terna.Vänerlöv anser att akuta åtgärder krävs för atträdda Vänersjöfarten och anför att harföreslagit ett statligt stöd på per ton för sjögodspå till dess att mer långsiktiga åtgärder harvridit konkurrenssituationen rätt. Det kan noteras attdet anslag som staten bidrar med via , ca som avser kostnadenför drift och underhåll av kanalen samt ersättning tillVänerns seglationsstyrelse, motsvarar - utslaget påantalet transporterade ton - ett statligt bidrag på ca20 kr per ton för Vänergods.Ett statligt stöd är dessutom inte helt invändnings-fritt med tanke på de olika statsrättsregler vi har osv.Jag kan dock konstatera att vi , via budgeten, ge-nom , lägger för attdenna sjöfart ska vara möjlig.Anf. 128 ():Herr talman! Jag håller med näringsministern omatt kommunerna har en viktig roll när det gäller ham-navgifterna. Men mot bakgrund av att näringsminis-tern gång på gång har förkunnat att regeringen ärintresserad av att Vänertrafiken ska ha en framtid kanman vänta sig mer av näringsministern än beskedetatt han inte är beredd att vidta några åtgärder. Detkänns på något vis som att en näringsminister ändåhar det yttersta ansvaret för att den här sjöfarten skakunna fungera.Herr talman! Ett medelstort fartyg i Vänertrafik på2 betalar , enligt en undersökning somVänerrådet låtit göra, i infrastrukturavgifterför ett anlöp till hamn, medan sammafartyg betalar endast för sträckan gjorde studiebesök iTyskland, och kunde rådetkonstatera att ökningen för inlandssjöfartenär mellan15 och , beroende på en mycket medvetensatsning från respektive lands regering. För Vänersjö-farten råder motsatta förhållanden, tyvärr.Vänern är ingen havsvik! Inlandssjöfarten i Sveri-ge, dit trafiken på och räknas, kon-kurrerar inte med annan sjöfart utan med landtrans-portsystemet. och är de enda länder iEU som har som princip att inlandssjöfarten ska be-tala sina egna infrastrukturkostnader. Det leder till ettbesvärligt läge för Vänersjöfarten, eftersom mankonkurrerar med väg och järnväg, som inte har dessakostnader.Det förhållandet rimmar illa med intentionerna iEU:s vitbok om transportpolitiken , ivilken slås fast att full kostnadsneutralitet skaråda mellan de olika transportslagen. Hur ser nä-ringsministern på det?Vänersjöfarten är en överlevnadsfråga för nä-ringslivet i . måste därför åtgär-der vidtas så att konkurrensneutralitet med landburnatransporter blir verklighet, något som sker nere iEuropa. Är ministern för en sådan utveckling?Slutligen: Eftersom Vänersjöfartens läge är akutnu måste det också till ett temporärt ekonomiskt stödför allt sjögods som är utsatt för konkurrens av land-burna transportmedel, så att Vänersjöfarten ska kunnaöverleva till dess att vi får ett system liknande det påkontinenten, där de inre vattenvägarna finansieras påsamma sätt som vägar och järnvägar.Vänerrådet, vars arbete ministern ofta hänvisar tilli sina svar till mig, har beräknat att ett sådant tillfäl-ligt stöd bör vara per ton och sträcka sig över ettpar år. Är ministern beredd att allvarligt pröva det härförslaget från ?Jag läste någonstans att bidraget till transporter påVänern är per ton, under det att det är tre gångerhögre på och fyra gånger högre för trans-porter till Norrlandshamnar.Anf. 129 ():Herr talman! Näringsministern tog upp kommu-nerna och ansvar. Det är bara att hållamed. Det är oerhört viktigt att man arbetar mer medde möjligheterna. Det kan vi inte påverka här, men viförsöker påverka också vad gäller den delen på olikasätt.Jag är övertygad om att näringsministern kan görasaker. Jag undrar om näringsministern inte kan ellerinte vill göra något mer från sin horisont.Det är som nämnde. Värnersjö-farten har tappat av volymen . IEU är förhållandet det motsatta; den inre sjöfarten harökat . Det exempel som tog upp tror jag är värt att ta upp igen. Hangjorde en jämförelse. Ett fartyg som går från Göte-borg och upp i , till t.ex. , har in-frastrukturkostnader på ca 60 000. För motsvaranderesa nere i är kostnaderna ca 10 000. Manmåste väl ändå titta mer på vad som går att göra här?Argumenten för sjöfart är många. Det är lågaenergiinsatser per tonkilometer. Vad gäller säkerhets-frågorna är det väldigt få som skadas eller dödasinom sjöfarten. Man kan på ett fartyg av den storleksom finns i köra samma last som 100-130lastbilar. Det är också värt att notera.Lika viktigt är det jag tog upp i mitt första anfö-rande: sjöfartens betydelse för regionen vad det gällerarbetsplatser och tillväxt. Det är jag oroad för.Titta mer på de olika avgifterna. Vad gäller ham-navgifterna är det kommunerna runt som fårjobba mycket hårdare.Jag vill ta upp en sak till: det fackliga monopolet.Det är fördyrande för redare, varvsägare och hamn-verksamhet att man inte på ett rationellt sätt kan an-vända den utrustning som finns för lossning och last-ning vid fartygen. Monopolet måste upphöra ochkonkurrens skapas inom stuveriverksamheten.Jag vill avslutningsvis fråga näringsministern omhan tänker arbeta för Vänersjöfarten utifrån de frågorjag har tagit upp. Det gäller avgifter, satsningar påinfrastruktur och stuverimonopolet.Anf. 130 ():Herr talman! Också jag vill vända mig till nä-ringsministern. Jag vet inte riktigt vad som har sagts,för jag har suttit i ett möte. Men så mycket förstår jagatt ni har diskuterat att Vänersjöfarten är i kris, ochdet vill jag verkligen instämma i.Jag, som kommer från och från Karl-stad, lever också väldigt nära detta. Vi känner enväldigt stor besvikelse. Förhoppningarna grusadesordentligt när regeringen gick i rakt motsatt riktning iförhållande till förslag om attbl.a. I stället blev de dubblera-de.Även regeringens andra förslag om att gynnajärnvägstransporterna med flera miljoner harbidragit till att framtidsutsikterna för Vänersjöfartenär väldigt dåliga.Ett av problemen är att sjöfarten inte be-traktas som en naturlig del i transportsystemet och atthandelssjöfarten är avgiftsfinansierad. Det beklagar viverkligen.Trots alla framstötar om en konkurrensneutralitetmellan transportslagen, där hänsyn tas till alla fakto-rer, har det inte skett några förbättringar. Det vi harsett är utredningar och rådsgrupper,som man tillsatt för att stärka Vänerregionen.Jag vill fråga hur det blir . Inser näringsminis-tern att det brinner i knutarna? Kan näringsministerntänka sig att göra en brandkårsutryckning och anam-ma förslag om att initialt ge ett statligtstöd på per ton för sjögods, för att Vänersjöfar-ten inte ska gå under?Anf. 131 Näringsminister ():Herr talman! Jag vill göra konstaterandet att statenhar lagt 5 miljoner på Vänersjöfarten. Vi hargivit stora rabatter på lotsavgifterna. Vi lägger ned 63miljoner kronor i anslag på kanalen och på segla-tionsstyrelsen. lägger vi ytterligare 30 miljoner påupprustning. Det innebär att vi faktiskt lägger nedmycket pengar.Det som är avgörande för om det ska lyckas ellerinte är hamnavgifterna. Det spelar ingen roll om jagger mer rabatt på lotsavgifterna. Det kommer i allafall att vara för dyrt. Ni måste i alla fall göra någotmed hamnavgifterna.Låt mig säga det här och : Om ni tar bort ham-navgifterna i Vänersjöfarten är jag beredd att föra endiskussion om ytterligare rabatter på lotsavgifterna.Men gå först hem och gör er hemläxa och ta borthamnavgifterna. Det är rimligt.Ni talar om att denna sjöfart är så viktig för kom-munerna. Man kan inte säga, menar jag, att vi skahöja banavgifterna bara därför att denna sjöfart skabli mer lönsam. Jag vill verkligen vädja till er mode-rater när det gäller detta. Jag brukar förvänta mig attni förstår det. Det är trots allt aktörerna - marknaden- som avgör när det gäller transportslagen. Det varsjälva poängen med transportbeslutet. De väljer nutågtrafiken därför att den är effektiv och billigare.Det är klart att båttrafiken har en väldigt stor be-tydelse, men om vi ska lyckas med detta måste manta bort hamnavgifterna. Då är jag självklart beredd attföra en diskussion om att öka rabatterna på lotsavgif-terna ytterligare.Även om jag skulle ta bort lotsavgifterna skulledet inte räcka. Det finns ingen möjlighet för oss attstödja denna sjöfart ytterligare. Jag tror inte heller attjag skulle klara det med tanke på de regler vi har.Gör hemläxan och ta bort hamnavgifterna, ochåterkom sedan till mig.Anf. 132 ():Herr talman! Näringsministern återkommer oftatill att tåg är billigare. Det är inte så konstigt, efter-som banavgifterna sattes under marginalkostnadsni-vån i det transportpolitiska beslutet. Jag antar att detvar en god tanke att genom ett sådant beslut görajärnvägen konkurrenskraftig och föra över gods frånlandsväg till järnväg. Men i och med att man hamna-de under marginalkostnadsnivån tog järnvägen godsfrån sjön också, vilket inte var så lyckat.Som jag sade förut visar utredningar att sjötrafi-ken är det transportslag som är bäst samhällsekono-miskt. Det är någonting som näringsministern ocksåär inne på.Ministern sade tidigare att regeringen arbetar föratt det ska råda likvärdiga konkurrenförutsättningarmellan olika trafikslag. Jag har svårt att se hur det gårihop med det faktum att banavgifterna för järnvägenligger under marginalkostnadsnivån.Finns det, om näringsministern kommer fram tilloch blir övertygad om att sjötrafik samhällsekono-miskt är det bästa transportsättet, anledning att litesnabbare se till att Vänersjöfarten blir livskraftigare?Jag fick inget svar när det gäller vad som sker iEU. Man för över gods från land till sjön. Den fråganskulle jag också vilja ha ett svar på. I EU har manfaktiskt som intention att det ska råda full kostnads-neutralitet, som jag tidigare sade, mellan olika trans-portslag . Det gör det inte i för närva-rande.Anf. 133 ():Herr talman! Vi värmlänningar känner att Väner-sjöfarten har blivit styvmoderligt behandlad. Detgäller inte bara Vänersjöfarten, utan även möjlighe-terna att förbättra vägstandarden i länet. Numeraupplever vi att vägstandarden i är somVänerns vatten när det blåser 15 sekundmeter.Näringsministern säger att marknaden styr och attjärnvägen är både effektivare och billigare. Visst ärden billigare, men det är även lägre standard vadgäller järnvägstransporterna mellan ochGöteborg. Det är kanske okej vad gäller godstrafiken,men det är inte okej då det gäller persontransporterna.Sedan säger näringsministern att vi ska gå hemoch göra vår hemläxa. Vi ska ta bort hamnavgifterna.Då kanske vi kan komma överens om det. Jag arbetartillsammans med övriga och ser till att vi får borthamnavgifterna. Är det då, näringsministern, ett löfteeller en målsättning att vi också ska få hjälp med attgöra sjötransporten konkurrensneutral i förhållandetill järnvägen? Ska jag ta detta som ett löfte?Anf. 134 Näringsminister ():Herr talman! Vänerlöv påpekar att man nere i Eu-ropa satsar på att flytta gods från vägarna till kanaleroch floder - men med regeringens politik är utveck-lingen den motsatta i . Vänerlöv ger en felak-tig bild, vill jag påstå, av den europeiska politiken.Den europeiska politiken går ut på att föra övertransporter från väg till de mer miljövänliga trans-portslagen sjöfart och järnväg. Som jag sade tidigarekan det då knappast bli aktuellt att höja banavgiftenöver marginalkostnaden för att rädda Vänersjöfarten.Det skulle troligen innebära mer gods på vägen.I anslutningsfördrag med EU anges bl.a.Trollhätte kanal, och som mindrevattenvägar. Dessa farleder är inre vattenvägar i denmeningen att de går inne i landet. De går dock inte attjämställa med de kontinentala inre vattenvägarna,eftersom de inte har förbindelse med andra ländersinre vattenvägar. De svenska inre vattenvägarna trafi-keras med undantag för viss lokal passagerartrafik avhavsgående fartyg. Vi kan alltså inte an-vända samma argument och bedöma på samma sätt.Herr talman! kan jag säga att om ni tarbort hamnavgiften är jag beredd - och det är ett löfte- att föra en diskussion om att ge mer rabatt pålotsavgifterna. Det är jag beredd att göra.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellationerna 2001/02:163och 164 om arbetslöshetAnf. 135 Näringsminister ():Herr talman! har frågat vilka ytterligareåtgärder finansministern avser vidta för att uppnå deuppsatta målen i statsbudgeten inom de befintligaramarna.Margareta har frågat mig:1. På vilket sätt avser ministern att förändra ar-betsmarknadsprogrammen för att klara de kraf-tigt minskade ekonomiska ramarna?2. Avser ministern att vidta några åtgärder för attmöjliggöra en mer decentraliserad styrning avArbetsmarknadsverket?3. Hur avser ministern att finansiera fortsättningenav perioden om ingen förbättring av konjunk-turläget inträffar?Interpellationerna har arbetsmarknadsläget somutgångspunkt och berör AMS planering av program-men samt de ekonomiska ramarna för arbetsmark-nadspolitiken. Interpellationerna hör ihop, och jag villdärför ge ett gemensamt svar. Ansvarsfördelningen iregeringen gör att det därför är jag som även skabesvara interpellationen från är den klassiska grunden för social-demokratisk arbetsmarknadspolitik. Den är också ettuttryck för grundläggande politiska värderingar.Regeringen har i en rad sammanhang uttalat attden mycket noggrant följer utvecklingen på arbets-marknaden och vid behov inte tvekar att sätta in yt-terligare åtgärder för att öka sysselsättningen ochhävda arbetslinjen.Tack vare den mödosamma men också lycko-samma ekonomiska politiken som bedrivits under densocialdemokratiska mandatperioden så är de offentli-ga finanserna starka. står väl rustat för attmöta konjunkturavmattningen. Åtgärderna för atthantera effekterna av det försämrade arbetsmark-nadsläget kan präglas av aktiva insatser i stället förbesparingar och budgetnedskärningar.Jag vill här nämna några viktiga åtgärder som fårgenomslag . Maxtaxan inom barnomsorgen ochskattesänkningar, satsningen på skolan liksom om-fattande åtgärder inom regional- och transportpoliti-ken.Vid den socialdemokratiska partikongressen i no-vember aviserades också åtgärder för att underlättaför kommunerna att bl.a. tidigarelägga rekrytering avpersonal genom ökade statsbidrag på drygt 2 miljar-der kronor.Regeringen har utökat anslagskreditenmed för de arbetsmarknadspoli-tiska programmen, vilket skapar ett resursutrymmesom vid behov kan tas i anspråk för att uppfylla rege-ringens mål för arbetsmarknadspolitiken. Resursut-rymmet för arbetsmarknadspolitiska program 2002 ärdärmed i nivå med resursåtgången 2001.Jag vill inte kommentera frågan kring AMS plane-ring av de arbetsmarknadspolitiska programmen.AMS ansvarar för genomförandet av arbetsmark-nadspolitiken. Jag förutsätter att planeringen utgårfrån en konjunkturbedömning och med en inriktningså att insatserna på bästa sätt kan bidra till att uppnåmålen för arbetsmarknadspolitiken.Som jag tidigare nämnt här i kammaren har AMSfått ett uppdrag att etablera en operativ grupp för attmöta större varsel.