prot · GP0986 · 2002-03-21 00:00:00 — Tonen borde i myckethögre grad vara sorgsen och eftertänksam, med syftepå att fundera vad jag och andra har försummat ochkanske direkt gjort fel.Enligt har vi vid varje brott sombegås misslyckats i vår roll att vara samhällsmedbor-gare och gemensamt ansvariga för allas väl och ve.Det är oftast ingen större överraskning när en männi-ska begår ett brott . har detfunnits en lång rad med varningssignaler som kundeha lett till att brottet aldrig hade begåtts.Vi har kunskap om hur man klonar levande varel-ser. Det är många människan åkte tillmånen . Vi kan hålla människor vidliv med konstlade medel. Men vi har fortfa-rande så himla mycket att lära oss när det gällerbrottsförebyggande åtgärder. Min mening är att vi ärför otydliga, vi väntar för länge, det går för sakta,åtgärderna kommer , och när de kommer är dei en alldeles för liten grad i konsekvens med vadmänniskan har gjort. Jag har varit med om mångatillfällen där unga människor får samtal som s.k.straff. Man uteblir från samtalet, man får en ny tid,man uteblir, man får kontakt med ytterligare någonmänniska på kanske någon annan förvaltning, manuteblir, och så går tiden. Det begås ytterligare brott,man blir dömd, frivården kopplas in, det blir insatsersom att göra samhällstjänst, man kommer inte, och årläggs . Till slut utför den unga människan ettmycket allvarligt brott, och då slår rättsväsendet tillmed ett långt fängelsestraff.Med de kunskaper som finns om barns signaler,alkohol och narkotika, segregerat boende, arbetslös-het, människors upplevelser, psykiska sjukdomar,fysiska sjukdomar, felaktig kvinnosyn, ökade klas-sklyftor, växande fattigdom, hämndbeteende borde viha hunnit mycket mycket längre med brottsförebyg-gande insatser. Vi borde inte så ofta i efterhand behö-va säga: Vad var det jag sade? För samhällets invåna-re oavsett profession, kunskap och mandat att reageraoch agera borde det finnas en gemensam strategi ochtillräckligt med resurser för att hindra att så mångabrott begås. I stället tvingas vi gång på gång tala omhur vi på bästa sätt ska ta hand om människor, såvälbrottsoffer som förövare, när brott redan har begåtts.Brottsförebyggande arbete är till en mycket litendel ett polisiärt ansvar. Däremot är polisen en mycketviktig del i det totala brottsförebyggande arbetet.Många beslut inom de flesta områden i samhälletkan direkt eller indirekt påverka brottslighet på kortoch på lång sikt. Vi löser inte t.ex. hög brottslighet iett kraftigt segregerat område med fler poliser, inteheller brottslighet bland arbetslösa med fler poliser.Barn utan tydliga normer om rätt och fel är det ingengod idé att hota med strängare straff och fler poliser.För alkoholister och narkomaner är det ett hån attpåstå att deras problem skulle minska med fler poli-ser. Ingen narkoman blir heller frisk av att vara utannarkotika i häkte eller fängelse. Detunderlättar, men det är ingen lösning på beroendepro-blematik. Kanske är det en mer framkomlig väg attvid stora evenemang där våldsbrottsligheten brukaröka noga se över mängden alkohol som serveras ochhur serveringstillstånden efterlevs än att inkalla flerpoliser, som måste tas från annan ordinarie verksam-het.Det finns tydliga riskgrupper i samhället: barnsom är dubbla brottsoffer, barn som kanske har enpappa som har slagit barnets mamma, vilket barnetkanske har blivit vittne till och är lojal med både sinslagna mamma och sin pappa som har slagit, barn tilldömda, barn till alkoholister, barn till narkomaner,barn till psykiskt sjuka, barn som kränks, barn somblir slagna, barn som blir psykade, barn med mar-drömmar , barn med ätstörningar, barn utankontakt med båda sina föräldrar, framför allt pojkarutan goda relationer till sina pappor, barn utan normeroch regler, barn med krigsupplevelser, barn med läs-och skrivsvårigheter, barn med ADHD, DAMP osv.Vi i är övertygade om att om vi allatillsammans bättre skulle ta hand om dessa barnskulle det ske stora och betydelsefulla förändringarinom stora delar av rättsväsendet.För oss i är det mycket viktigt atthela tiden tänka på polisfrågor ur två perspektiv:medborgarnas och poliskårens. Vi är ansvariga för attmedborgarna också i fortsättningen ska ha ett stortförtroende för polisen, såsom det är. Se-dan kan man skriva i tidningar och politiker kan ut-tala sig om hur mycket de vill om att människor intelitar på poliser. Vid undersökningar visar det sig attde fortfarande gör det. Men säger man det tillräckligtmånga gånger blir det en sanning.Jag vill till slut nämna något om polisens arbete urkvinnoperspektiv. Det är bra att vi har kvinnofrid,och att brott mot kvinnor och barn ses somväldigt allvarliga från polisens håll. Kvinnliga polisermåste blir flera. Kvinnliga polislöner måste upp tillsamma nivå som manliga polisers löner. Jag har nyli-gen ställt en fråga till där jagfrågar om jämlikhetsarbetet i . Man hardär fått en stor summa pengar för att se till att bli bästi landet på jämställdhet. Där gav man inte de kvinnli-ga cheferna fortsatt förtroende, utan alla höga chefernärmast länspolismästaren är män. Detta kommer viatt fortsätta följa upp.Slutligen vill jag yrka bifall till vår reservation 10,som handlar om handledning för polisen. Med hand-ledning menar vi att polisen i sitt vardagsarbete ska fåmöjlighet att prata om och dryfta vad som har häntoch inte bara vid stora katastrofala händelser, som detär . Vi tror att poliser, liksom många andra yrkes-grupper, blir påverkade av att kränkas, att kanskebespottas och få stoppa undan det i sinasjälar och magar. Till slut kan det bli för mycket. Vitror att det underlättar om de får möjlighet till konti-nuerlig vardagshandledning.Anf. 144 () replik:Fru talman! Tack för de vär-mande orden inledningsvis. Jag ska hålla min tungarätt i mun och inte tala för mycket om pengar, om hurdet brister hos polisen. Det är ju väldigt frestande,som ni förstår.Jag kan hålla med om att förebyggande arbete ärmycket viktigt, därför att varje brott är ett brott förmycket.Yvonne räknade upp olika områden.Men ett område som jag saknade, som jag troddeskulle stå först på listan, var familjens betydelse.Familjen eller föräldrarna, hur man nu vill vinkla detså att inte går i taket här i talarstolen,har ju väldigt stor betydelse.När det gäller detta med större kraft på det före-byggande arbetet blev jag lite ledsen över att YvonneOscarsson sade att vi inte ska ha fler poliser. Jagtrodde nämligen att vi var väldigt överens om attnärpolisen och närpolisorganisationen just är upp-byggd och ska verka, även om det inte kan verka så , förebyggande. Därför vill jag fråga YvonneOscarsson igen: Varför säger att vi inte skaha fler poliser, att det inte hjälper? Hon talar intenågot om närpolisen.Anf. 145 () re-plik:Fru talman! Tack för frågorna. Jag börjar med denförsta, om familjens ansvar.Vad jag minns beslutade vi gemensamt, när vi be-handlade propositionen om det brottsförebyggandearbetet , att fastslå att familjens bety-delse i det brottsförebyggande arbetet är centralt. Jagtror att det står precis så. Naturligtvis håller vi iVänsterpartiet fast vid det och tycker så.Sedan vill jag inte dra i gång någon större debattom hur familjen ska se ut etc., men jag tror att Maudoch jag är överens om att familjen är viktig i detbrottsförebyggande arbetet. Men jag vill också sägaatt familjen kan vara det mest brottsbefrämjande i ettbarns liv. Förekommer det brottslighet bland föräld-rar, kanske bland mor- och farföräldrar och helasläkten, är ju just den familjen inte speciellt brotts-förebyggande. Det är jätteviktigt att komma ihåg.När det gäller fler poliser räknade jag upp någrasammanhang där jag tror att fler poliser inte är lös-ningen. Det kan jag upprepa om vill, men jagtror att är så klok att hon begriper vad jag sä-ger. Just , vilket hela äröverens om, stämmer planen med beräkningen av hurmånga poliser som kommer att utbildas på de trepolishögskolorna. Det sägs i muntligt resonemangoch finns även någon rad skriftligt om att möjligtvisfår framtiden utvisa om man eventuellt måste öppnaen fjärde polishögskola. Men just nu är utbildnings-takten bra, och det står vi fast vid.Anf. 146 () replik:Fru talman! Fler polishögskolor - vi behöver haen fjärde snabbt som ögat om vi ska få fram fler poli-ser i samhället, så att vi får 19 000-20 000 poliser år2010.Jag måste fatta mig kort. Det hjälper inte med flerpoliser när det gäller narkomaner, säger . Då skulle jag vilja gå tillbaka lite. Innan manhar kommit så långt att man har blivit klassad somnarkoman, vet vi att säger så här: Låtpoliserna få ta urinprov på unga som är ,därför att många börjar knarka redan i 12-årsåldern.Det här säger man från professionens sida, och ävenvi moderater tycker så. Från säger manatt det är polisen som gör den tidiga upptäckten närunga är misstänkta och kan alltså hjälpa dem. Varförsäger då att vi inte ska ha flerpoliser därför att det inte hjälper narkomanerna?Varför kan hon inte hålla med ochprofessionen - och jag vet att hartillhört den tidigare i alla fall - som säger att det är ettmycket bra redskap för att få bukt med eller på etttidigt stadium hjälpa dem som knarkar?Yvonne sade även att rättsväsendet slårtill och räknade sedan upp hur länge man kan ha hållitpå med olika ting innan en ung människa upptäcks.Men då kommer vi in på vårt moderata förslag somingen här i kammaren vill stödja.Vi vill alltså att det ska finnas ett polisregister därman kan föra in de olika brott som begås också avungdomar i stället för att skicka över ettenskilt papper över till . Det behövs ensamlad bild, så att inte den som är kunna gå omkring och skratta haneller hon fyller och då kanske har begått 30-40brott.Anf. 147 () re-plik:Fru talman! Professionen är de människor som ärsatta att kunna mer än vi, som ändå är lekmän påmånga områden. är det jättebra att luta sig motprofessionen. Andra gånger är det lika enkelt att gåemot den. I det här fallet går jag emot den när detgäller just urinprov på barn . Sedan kanjag tycka att det är ett bra verktyg när det gäller ung-domar som är över 15 år.Det är ett starkt bevis på fattigdom i ett samhällenär vi måste ta till så drastiska åtgärder när det gällerbarn när förskola, fritidsgårdar och framför allt skolaninte har lärt sig att reagera när barn misstänks använ-da narkotika, utan vi måste ta till polisen som ska tain de här barnen och lösa problemet. Jag tycker inteatt det känns riktigt.Vi pratar om de här barnen som om de vore stora,grova, farliga brottslingar. Det handlar om barn somär illa ute när det gäller alkohol och droger. Då tyckerjag att man måste akta sig för sådana övergrepp, ävenom och vissa inom och polisentror att det kan vara en bra metod. Jag tycker det inte.Anf. 148 ():Fru talman! Jag har inte för avsikt att vara likasnäll som vare sig eller . Jag anser att när beslutsfattaresamlas i kammaren för att debattera polis-frågor skulle det vara oansvarigt av oppositionen attinte lyfta fram de problem som finns i poliskåren med anledning av resursbrist. Skulle vi plockabort budget- och resursfrågor skulle det vara orimligtatt försöka förklara varför det finns frågeställningardär oppositionen reserverar sig.I justitieutskottets betänkande nr 13 behandlaspolisfrågor. står bakom alla sinareservationer, men yrkar för tids vinnande bifall en-bart till reservation 7, punkt 7.Polisförbundet gjorde alldeles en rik-stäckande undersökning som visade på den verklighetsom vi kristdemokrater länge har försökt att peka på,att polisens organisation har stora problem. Nedrust-ningen av rättsväsendet har lett till en utveckling somvi menar kräver kraftfulla politiska åtgärder. Både pålandsbygd och i storstäder saknas just resurser. Undersommaren 2001 var det många polisstationer somtvingades hålla sommarstängt och andra kunde baraha begränsade öppettider.Man kan konstatera att långa väntetider leder tillatt människor tar lagen i egna händer, vilket urholkarförtroendet för polisväsendet. Här säger att människor har ett väldigt stort förtroen-de för polisväsendet, och visst har man det. Mensamtidigt finns det en stor risk för att rättsväsendetsförtroende urholkas på grund av att man inte ser nå-got resultat när man söker efter polisen. Väntetider påi genomsnitt kan inte vara godtagbart enligtKristdemokraterna.Min fråga till majoriteten, till ,och Socialdemokraterna, är: Hur lång tidtycker ni att det är rimligt att människor ska behövavänta? Det kan gälla människor som har utsatts förmisshandel, skadegörelse, inbrott eller stöld. Hurmånga timmar eller minuter anser ni att en personsom har blivit misshandlad ska behöva vänta innanpolisen kommer? Och vilka åtgärder avser ni att vidtaför att förändra den situation som vi har i samhället , när det faktiskt i genomsnitt är en timmes vänte-tid över hela landet?Jag skulle också vilja fråga: Hur tror ni, MargaretaSandgren och , att samhällsmed-borgarna upplever era påståenden om att det är till-räckligt med poliser, att utbildningstakten är alldelesypperlig och att den historiska satsningen är så fan-tastisk när de sitter där med lägenheten uppochned-vänd, tömd på alla värdesaker, och ingen polis finnstillgänglig? Eller om bilen blivit sönderslagen, sonenmisshandlad eller - ännu värre - om en kvinna liggeri en blodig pöl på golvet och ingen polis finns att fåtag i? Det är min fråga till er. Vad säger ni till demsom har drabbats? Är det samma svar som ni alltidpresenterar för oss här i kammaren, att vi just nugenomför historiens största satsning. Är det svaret niger till de människor som har drabbats?Funderar ni på vilka frågeställningardet här skapar hos poliskåren? De gnetar, sparar ochförsöker räcka till. Funderar ni på polischefer sommåste säga upp folk för att de inte har pengar? Jagvill fråga majoriteten: Vilka åtgärder är ni villiga attvidta? Anser ni att det här bara är ett organisations-fel? Då blir ju frågeställningen en annan. Vem är detdå som har ansvaret? Vem är det då som ska ta itumed organisationen? Verkligheten är trots allt sådanatt 193 polisområden har stängts de senaste sex åren.I en reservation tar vi upp avskrivningarna inompolisen. Vi har drivit den frågan tidigare. MargaretaSandgren var inte sen att i debatten år2000 försöka vinkla detta som att vi skulle ha ettmisstroende mot polisen. Så är det ju inte. Vi är dockförvånade över att regeringen och regeringspartiernainte kan ta de signaler som kommer från polis ochåklagare på allvar. Man liksom rycker på axlarna åtdem.Dessutom försöker man få det att framstå som omatt vi kristdemokrater försöker måla upp en svartverklighet som absolut inte existerar. Min fråga tillMargareta är då: Är det godtagbart att poli-ser mitt under regeringens historiska största satsningsitter i samordningsgrupper och avskriver ärenden?Det blir mer och mer vanligt att man inte ens gör enförundersökning. Man tar inte in handlingar i ärendeteller hämtar in videofilmer från exempelvis kameranpå banken vid uppenbara bedrägeriärenden. Manhinner helt enkelt inte göra det. Man har också fåttorder om att skriva av så mycket som möjligt för attdet ska bli ordning på ärendebalansen. Är det denverkligheten som kännetecknar Socialdemokraternashistoriska satsning ?Den 1 februari lämnades en anmälan in till av en kriminalinspektör i Stock-holms län. Han ville att JO skulle utreda polisanmäl-ningar om klart konstaterade brott som resulterar ibeslutet "förundersökning inleds ej". Han kräver engranskning av JO. Efter att den här anmälan kom inhar jag försökt förhöra mig lite grann runtom i landetbland poliser om hur det egentligen ser ut. Det stårhelt klart att poliserna själva är förtvivlade över att deinte hinner med. Avskrivningar sker i alldeles för storutsträckning. Det säger man samfällt.En polis sade till mig: Trycket blir för stort. Detkommer in nya ärenden som kan ansesviktigare eller allvarligare. Med det antal poliser ochde resurser vi har räcker inte tiden till, och ärendenskrivs av trots att det finns misstänkta.Aftonbladet hade en artikel med anledning avdenna JO-anmälan . Där har även profes-sor uttalat sig. Han berättar hur hanföljt anmälningar av t.ex. sexuella övergrepp på barn iStockholms län . 19 av 20 undersök-ningar läggs ned! Poliser har bara resurser, säger han,till att utreda en bråkdel. Det innebär att man gärnalägger ned med åklagarens goda minne så fort manser att det är svårt att gå vidare. Det kan även gällagrova brottmål. I fråga om ekobrotten är det bara 1 av50 anmälda som åker fast. av de polis-anmälda brotten upp. Av bostadsinbrotten ärdet som upp. Då ska vi veta att när ettbrott upp innebär det inte nödvändigtvis att enskyldig person döms. Det som räknas är antalet brottdär polis och åklagare har fattat ett beslut. Situationenär alltså måhända sämre än det som BRÅ:s statistikredovisar. Det här oroar oss kristdemokrater, och detär därför vi år har motionerat om det här ochkrävt att de senaste årens avskrivningar inom polisenska analyseras och utvärderas.I stället för att regeringen och regeringspartiernahar tagit den här frågan på allvar har man försöktlåtsas som att det här inte existerade. Jag har ocksådebatterat det här med justitieministern, och han sadeså här: Det ska vara en självklarhet i en välfärdsstatatt brott ska upp. Jag menar att det inte är så . Det är mängder av målsägande som drabbas utanatt man får se att brotten reds upp.I betänkandetexten säger man att man har ställtsig bakom de prioriteringar som polisen har gjort för2002 som handlar om att kvaliteten i brottsutredning-arna ska höjas så att uppklaringen och lagföringenökar. Genomströmningstiderna ska bli kortare. Arbe-tet ska bedrivas så att hänsyn tas till både brottsofferoch vittnen. Ingenting av det här tycker vi fungerarfullt ut som det borde göra i Välfärdssverige.Jag skulle än en gång vilja ställa en fråga Marga-reta , som sitter i och somhar nära kontakt med rikspolischefen. Han skriverstolt så här i polisens tidning: Antalet ärenden i ba-lans har sjunkit från 192 000 till 136 000.Den siffran ska pressas ned ytterligare - inte för attdet är ett självändamål utan för att det höjer fartenoch kvaliteten. Tycker att dethöjer farten och kvaliteten att man kan skriva ned såhär många ärenden och avskriva så mycket som möj-ligt? Eller är det för medborgarens bästa som vi skase till att vartenda brott utreds så att inte människan isamhället tappar förtroendet för rättsväsendet?Anf. 149 () re-plik:Fru talman! kommer ständigtin på - och det är väl som det är med det - att utbild-ningstakten är för långsam. Vi behöver fler poliser. IRikspolisstyrelsen hade ingenannan uppfattning än majoriteten. Där var det ettenigt beslut att den utbildningstakt som vi har nuinom polisen är den som är rimlig.Ibland låter det som om harnågon hög med poliser som vi andra inte känner tillsom man bara liksom kan plocka fram och stoppa ininom polisväsendet, som är färdiga och utbildade ochsom går att använda i polisiär verksamhet. Enligtmina bedömningar är det så att det tar två och etthalvt år att utbilda en polis så att den polisen är färdigför att jobba med de frågor som polisen ska jobbamed. Det går inte att plocka fram , utan dethär måste man planera. Men ibland verkar det somom har poliser som vi andra intekänner till. Det skulle jag vilja veta lite om.Ragnwi har en fråga: Hur länge ska man vänta?Det anser jag inte går att säga , sekundereller vad det nu är vill höra. Detberor ju på var man bor, vad det är för brott som harbegåtts och hur situationen ser ut. Tyvärr går det inteatt svara på den frågan, för den är felställd.Däremot skulle jag vilja veta vad och tycker om vardagshand-ledning inom poliskåren för att motverka att poliserblir bittra och frustrerade och att man ger hjälp attbearbeta t.ex. upprepade kränkningar och bespott-ningar. Sådant gör ju att poliser, som är som allaandra människor, kanske låter det frustrerade kommaut vid fel tillfälle.Anf. 150 () re-plik:Fru talman! frågade mig omjag kan trolla fram några poliser ur fickan. Självklartkan jag inte det. Men hade kanskekunnat lyssna på de anföranden och yrkanden somKristdemokraterna gjort sedan jag kom in i riksdagen.Det har snart gått dess. Un-der alla dessa år har jag yrkat på mer resurser för ska kunna ta fram fler poliser.Vad jag försöker peka på är att jag tycker detskulle vara klädsamt med lite ödmjukhet från majo-ritetens sida. Man kunde kanske erkänna att mangjorde fel. Man gjorde fel som inte gick in och satsa-de tidigare. inser man att situationen är allvarligoch vill sätta fart på utbildningen, men man har intetillräckligt med möjligheter och resurser enligt denplan som man själv har lagt.Kristdemokraterna har faktiskt finansierat en egenutbildningsplan som skulle ha haft en högre utbild-ningstakt. Sedan säger man att kvaliteten på den ut-bildningen inte skulle vara bra. Jag förstår den retori-ken, men vi tror att det finns möjligheter att användaalla de poliser som inte kan vara ute i aktivtjänst till att utbilda andra. Jag har kollat detta medmånga. Det skulle finnas många nya vägar att få framfler poliser.Frågan är inte felställd, , närjag talar om hur man ska få vänta. Frågan ärväldigt rak och tydlig: Hur tycker majoritetenatt en människa behöva vänta? Är i snitt en timmesväntetid tillräckligt för att man ska inse att man måstesätta in mer resurser?I dag finns det poliser som sägs upp. Det är intebrist på poliser över allt. Det finns orter som ,som har tvingats säga upp poliser därför att man intehar pengar. får nog tänka om litenär hon ställer sådana frågor till mig.När det gäller påståendet att vi inte skulle vara in-tresserade av arbetsmiljöfrågor vill jag peka på att vifaktiskt har en reservation om just arbetsmiljön. Vi äroroade över att polisen inte har tagit fram bättre re-surser för att rehabilitera de poliser som arbetar.Anf. 151 () re-plik:Fru talman! Det här med ton och ödmjukhet trorjag inte jag behöver kommentera mer. Min mening äratt jag är en mycket ödmjuk person.Sedan jag kom in i - somRagnwi Marcelind - har vi öppnat två nya polishög-skolor, en i och en i . ,där det fortfarande finns en representant för Kristde-mokraterna, har bedömt att detta är den kloka taktsom vi just nu måste gå i för att vi ska kunna garante-ra att kvaliteten i utbildningen blir så bra som möjligt.Jag vill inte ha fler poliser om det sker på bekostnadav att kvaliteten inte blir så bra som den kan vara. Detkrävs tid att förbereda utbildningar på denna nivå,och man måste kunna garantera att alla polishögsko-lor håller samma nivå.Om det däremot framgent skulle visa sig att detbehövs en fjärde polishögskola tänker vi i Vänster-partiet vara så ödmjuka att vi noggrant funderar pådet.Även om jag vet att har en re-servation om arbetsmiljön vill jag ta om frågan engång till: Vad tycker om vår idéom vardagshandledning inom poliskåren? Vi trornämligen att man skulle kunna spara mycket tid ochframför allt och mycket energi på det sättet - det gårju åt mycket när poliser inte mår bra.Anf. 152 () re-plik:Fru talman! Självklart ska poliser inte behöva mådåligt. Ingen människa i ska behöva må då-ligt på sin arbetsplats. Det är arbetsgivarens ansvar attse till att det finns rehabiliteringsmöjligheter för allasom arbetar , för man ska kunna gå till sitt arbetemed glädje. Så är det tyvärr inte på många ställen,minst av allt inom poliskåren. Därför har vi dennareservation, där vi framhåller att det är viktigt att manser till att ta fram en arbetsmiljöhandledning för helalandet, så att man kan hjälpa de poliser som är ut-brända eller överansträngda.När det gäller ödmjukhet kan man säga vad manvill, . Man kan ju prata med en men ha en tunga som är väldigt vass när det gällervad man yrkar på. I det avseendet menar jag att detkunde ha varit lite mer ödmjukhet från majoritetenssida när det gäller resurser.I tre och ett halvt år har ni faktiskt stått här ikammaren och tyckt att vi har haft fel när vi har velatha mer resurser till polisen. Vi har sagt att det behövsmer resurser för att dels kunna behålla befintlig polis,dels utöka poliskåren.