prot · GP0951 · 2002-01-15 00:00:00 — Opera betyder orkester ochmycket ofta kör, och det betyder också stöd till instu-dering förutom den vanliga kostnad som en dramatiskföreställning brukar ha. Opera, framför allt de sortersopera som presenteras på , krävermycket ofta också balettinsats, så det blir två tregånger mer pengar än en vanlig dramatisk föreställ-ning. Så är det: Vill vi ha opera så måste vi betala;vill vi inte ha opera så är vi inte tvungna att göra det -men jag tror att vi alla vill ha det!När det gäller museet är det faktiskt så att det härmuseet aldrig har haft tillräckligt med pengar för attorganisera sin verksamhet. Det finns väldigt storabehov. Det finns samlingar av dokument som inte harkunnat katalogiseras och som inte har kunnat organi-seras på rätt sätt. Det finns enorma samlingar av bil-der, fotografier, som riskerar att förfalla därför inte kan ta hand om dem.Det är sant att den där flytten som kulturministerntalade om har betytt ett mycket stort steg framåt förDrottningholm, men jag sitter i styrelsen, vilket Ma-rita säkert vet, och jag tror att jag sitter därdärför att hon tycker att jag kanske kan göra någon-ting för teatern, och då måste jag säga att vid vårtsenaste sammanträde har vi helt enkelt bordlagt bud-geten därför att pengarna inte räcker till. Vi måste sevad vi ska dra ned på i fortsättningen, och detta ärmycket smärtsamt. Det var därför jag skrev den härinterpellationen, för att påminna om alla dessa storabehov och om att detta är en av de vackraste skatternaSverige äger!Anf. 17 Kulturminister ():Fru talman! Från regeringens sida har vi velat attAna ska sitta i styrelsen för denna unikateater och denna unika museisamling just därför attalla små sårbara institutioner med höga konstnärligaambitioner behöver brinnande själar som försvarsad-vokater, och vi tror att kommer attvara det i förhållande till sina uppdragsgivare och iförhållande till verksamheten.Vi är, tror jag, rätt väl informerade på departe-mentet om de problem som finns på Drottningholm.Det är tyvärr så att det ju finns andra institutioner somär små som upplever samma sårbarhet. Vi tycker attdet värkar väldigt bra med den lösning som harkommit till stånd i . Vi vet att det finns endel problem med magasinlokalen också på Drottning-holm, men där lovar nu att vidtaåtgärder. Vi kommer att på vanligt sätt gå igenomverksamheten mycket noggrant, både samlingarna imuseidelen och föreställningsverksamheten, i detbudgetarbete som ju inleds igen.Anf. 18 ():Fru talman! Än en gång tack, fru talman och kul-turministern!Jag ska passa på och försöka ta ett lite störregrepp om den här diskussionen, just därför att Drott-ningholmsteatern och , somvi hoppas snart kommer att få ett mera innehållsriktnamn, representerar så mycket. Men de är en av dehär små sårbara kulturinstitutionerna i landet sombehöver väldigt mycket.Då ska jag påminna om en lite längre historia. Vihar haft pågående under ett antal årunder 90-talet. var ett projekt somskulle hjälpa bl.a. små museer att gå vidare med sittarbete och använda sig av den nya tekniken. Proble-met är att när projektet avslutades kom man mycketklart till slutsatsen att den här engångsinsatsen intekunde avhjälpa de stora bristerna i väldigt många småmuseers verksamhet, därför att det var faktiskt enmycket långvarig eftersläpning som hade signaleratsav , och det var därför Sesampro-jektet kom i gång.Drottningholm, som jag älskar och som jag försö-ker att på alla sätt hjälpa, är bara ett bland flera ex-empel på mycket svåra situationer på museiområdet.Problemen är inte lösta. Sesam kunde lösa väldigtlite, bl.a. därför att det använde sig av arbetsmarknad-såtgärder. Vad museerna behöver är specialiseradpersonal som kan arbeta kontinuerligt, utveckla sinakunskaper och finslipa sin hantering av mycket vär-defullt historiskt material. Så vi har ett stort problemfortfarande olöst framför oss. Jag hoppas att vi kanhjälpas åt att hitta en lösning, och lösningen heterfaktiskt mera pengar till kulturen.Anf. 19 Kulturminister ():Fru talman! handlade om enklumpsumma på , om jag minnsrätt, som kunde användas till att vårda det berg avsamlingar som fanns inom kulturarvssektorn. Men dethandlade också om att se till så att nyutbildade,mycket högkvalificerade yngre personer, som siktadepå att få arbeta inom kulturarvssektorn och inommuseisektorn, skulle få in en fot i den. Vi stod införett generationsskifte, och vi står fortfarande inför ettgenerationsskifte, och då måste man ge dessa perso-ner möjligheter att komma in. Det fungerade väldigtväl, både när det gällde att kapa topparna på vårdber-get, att också få in nytt blod bland dem som arbetarinom kulturarvssektorn och nya idéer därigenom ochge dem en fast och god position på den arbetsmark-naden. Det handlar alltså om högt kvalificerat utbildatfolk. En hel del av dem har faktiskt blivit kvar, ochdet har vi god nytta av i dag.Vi har skrivit till och överlämnat frånregeringens sida en skrivelse där vi också läggergrunden till en fortsättning på , menprecis som säger: De pengarna harvi inte i dag.Jag tillhör den där gruppen kulturministrar - jagvet inte om det finns någon kulturminister som intetillhör den - som också delar helt : Jo, det behövs mer pengar till kulturen,och vi betraktar någon annan inställning som tjänste-fel.Anf. 20 ():Fru talman! Det behövs mer pengar till kulturen.Det är en lång dialog mellan kulturministern ocholika andra debattörer.Jag vill avsluta med att påminna om en början dialog som vi hade när vi dis-kuterade kulturbudgeten. Vi har inom enbestämd idé om att man bör ta pengar från AMS föratt förbättra den ekonomiska basen för kulturen.Jag kommer att skriva min doktorsavhandling iteatervetenskap när jag går i pension, därför att jagaldrig har tid att syssla med det . Men jagär alltså officiellt doktorand vid teatervetenskapligainstitutionen, och därför känner jag till den situation ivilken en färdig doktor i teatervetenskap oftast ham-nar, och det är arbetslöshet.Jag känner också många kulturvetare från andrakulturer som har tagit sin doktorstitel, i eller iandra länder, och som är arbetslösa. Vi kan inte lösade här problemen om det inte skaffas kapital till kul-turen. Vi kan absolut inte lösa dem genom arbetsför-medlingen kultur-media.Det finns pengar, men de går fel. Pengarna går ien riktning där de absolut inte bidrar till utvecklingenav kulturenAnf. 21 Kulturminister ():Fru talman! Låt mig avsluta helt kort. De små,sårbara kulturinstitutionerna behöver mer stöd suc-cessivt. Det är sådant vi tragglar varje budgetför-handling. Men de behöver också lära sig samarbetaännu bättre än . De samarbetar bra, men detbehövs ännu mer.Ja, det behövs ett visst överförande av arbets-marknadsmedel till permanent kulturpolitik. Det harvi börjat med. har vi fört överarbetsmarknadsmedel till just Kulturdepartementetsbudget. Det handlar om utökade utställningsmöjlig-heter för bildkonstnärer, en tredje anställningsformför skådespelare och andra konstnärspolitiska insatserför att öka efterfrågan på kultur.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellation 2001/02:90 om dis-kriminering av kvinnor vid barnafödandeAnf. 22 Statsrådet ():Fru talman! har frågat jord-bruksminister vilka åtgärderministern avser att vidta för att undanröja hinderkopplade till arbetsmarknaden i samband med barna-födande. Arbetet inom regeringen är så fördelat attdet är jag som ska svara på interpellationen.Jag instämmer helt i be-skrivning av de svårigheter som förekommer påarbetsmarknaden i samband med barnafödande. Bil-den får delvis stöd av den rapport som pre-senterades av en arbetsgrupp som på regeringensuppdrag har analyserat faktorer som påverkar födel-setalet. I rapporten konstateras bl.a. att jämställdhet ärviktig för barnafödandet och att det finns bristeri jämställdheten. En tydlig indikation på dessa bristerär att mammor har en sämre inkomstutveckling änbåde pappor och kvinnor som inte har barn.Det är viktigt att skapa en arbetsmarknad därmänniskor både vill och vågar skaffabarn, inte minst med hänsyn till att vi står inför enarbetskraftsbrist. Regeringen och arbetsmarknadensparter har tillsammans ett gemensamt ansvar för attde hinder för barnafödande som är kopplade till ar-betsmarknaden undanröjs.Beträffande regeringens åtgärder vill jag till attbörja med påminna om att jämställdhetslagen skärp-tes , bl.a. genom att skyddet förarbetssökande stärkts. Vidare har flera bestämmelserinförts i syfte att garantera efterlevnaden av likalöne-principen och att ge kvinnor och män samma löneut-vecklingsmöjligheter.Om män och kvinnor, fäder och mödrar, merajämställt delar på ansvaret för barnen minskar riskenför diskriminering av kvinnor på arbetsmarknaden.Papporna tar ut en väldigt liten del av föräldra-ledigheten. förlängdes emellertid för-äldraförsäkringen på så sätt att sammanlagt 60 dagarmed ersättning motsvarande förälderns sjukpenningreserveras för modern respektive fadern. Förhopp-ningsvis kan en ytterligare s.k. pappamånad bidra tillett mera jämställt ansvar för barnen och inver-ka positivt på löneutvecklingen för kvinnor.Det är också viktigt att se till att småbarnsföräld-rar kan kombinera förvärvsarbete och föräldraskap.Ändringar har därför införts i föräldraledighetslagen.De innebär en ökad flexibilitet i hur ledighet förläggsunder arbetsveckan och ett ökat inflytande för denberörde arbetstagaren över ledigheten. Även arbetstidslagenses över för att göra det lättare att kombinera arbetslivoch föräldraskap. En parlamentarisk kommitté ska ijuni lämna förslag till lagändringar som ger indi-viden ett större inflytande över arbetstidens förlägg-ning.Vi måste också se till att de arbetsrättsliga regler-na är utformade på ett sådant sätt att arbetstagare somutnyttjar eller funderar på att utnyttja sin rätt till för-äldraledighet inte på något sätt missgynnas, t.ex.genom omplacering, utebliven befordran eller kom-petensutveckling, sämre löneutveckling eller ytterstgenom uppsägning. Av den anledningen beslutaderegeringen att ge Arbetslivsinsti-tutet i uppdrag att överväga om det finns behov av attstärka skyddet för de arbetstagare som väljer att taledigt i samband med föräldraskap. I första hand skabestämmelserna i föräldraledighetslagen och anställ-ningsskyddslagen ses över. Uppdraget redovisassenast i oktober i år.Avslutningsvis vill jag erinra om att hinder på ar-betsmarknaden i samband med barnafödande intebara förkommer inom ramen för en anställning. Ävenarbetssökandes situation måste uppmärksammas.Som jag redan nämnt har jämställdhetslagens skyddför arbetssökande stärkts. Vidare har en sär-skild utredare tillsatts för att se över behovet av attstärka skyddet för den enskildes personliga integritet iarbetslivet, som också berörs av detta faktum. Utred-ningen har i den delen tillsatts bl.a. mot bakgrund avatt det förekommer att uppgifter rörande gravi-ditet inhämtas som underlag för beslut om anställ-ning. Detta är självfallet orimligt. Resultatet av utred-ningen ska redovisas i februari i år.Anf. 23 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet svaret på min interpellation om diskriminering vidbarnafödande och föräldraledighet. Det låga barnafö-dandet handlar om flera faktorer. Den viktigaste ärgivetvis hur vi prioriterar familjen. En annan är bris-ter i jämställdheten och att mammor har en sämreinkomstutveckling än pappor och kvinnor som intehar barn.Min fråga handlar just om hur vi ska kunna un-danröja hinder kopplade till arbetsmarknaden i sam-band med barnafödande. Barnafödandet har aldrigvarit så lågt i som 1999 enligt den statistik vihar tillgång till. Vi får gå tillbaka för atthitta så låga siffror.I mitten av december kom färska siffror från Sta-tistiska centralbyrån som visar på en liten ökning:Antalet födda barn under de tre första kvartalen år2001 var 71 100 jämfört med 69 2000, alltsåen ökning med 1 200 barn. Kvinnor i fertil ålder föderi dag i genomsnitt 1,55 barn. För att befolkningen inteska minska krävs att kvinnor i genomsnitt föder 2,1barn.Jag är glad över flera uppgifter i . Även om vi inte har samma uppfattning i fa-miljepolitiken, som skulle vara ett eget ämne för endebatt, har jag fått konkreta svar på min frågeställ-ning. Jämställdhetslagen är en del. Likalöneprincipenär en del. Föräldraförsäkringen är en del. att se över föräldraledighetsla-gen och anställningslagen är en mycket angelägendel. Jag ser med spänning fram emot redovisningen ioktober.Utredningen om den enskildes personliga integri-tet i arbetslivet är mycket angelägen. Vi måste varabetydligt mer åtgärdsinriktade än . Intressant äruppföljningen i tidningen av . Därsägs att ca 300 000 svenskar mellan 18 och 40 årskulle skaffa barn om de hade en egen eller en störrebostad och att 9 av 10 egentligen vill skaffa barn. Härhar vi kristdemokrater t.ex. ett bättre program förbostadsbidragen.Trots positiva svar från anser jag attregeringen måste vara mer åtgärdsinriktad. Det är enmycket allvarlig fråga för ett land när inte medbor-garna visar sig vilja bli fler och växa. Det är stora ochgrundläggande problem som måste åtgärdas. Så längeinte familjen ges det värde den ska ha - familjen,samhällets grundpelare - svalnar framtidstron. Jagtror att det är här problemen grundas.Regeringen har valt att leda tillsammansmed som öppet proklamerar "dödåt familjen". Jag tycker att ska gå utoffentligt och säga till henne på skarpen.Fru talman! Barnafödande handlar mycket omvärderingar. Det är lätt att komma med undanflyktersom argument när den framtidstro och tillit saknassom är viktig för att sätta barn till världen. Värdefrå-gorna måste diskuteras grundligt, när undersökningarvisar den enskildes krav: Jag ska ha en bra bostad,vara klar med mina studier, ha ett fast arbete, en bätt-re karriär och högre lön innan jag föder mitt förstabarn.I detta ligger den grundläggande problematiken.Det handlar om tro, hopp och kärlek. En värdekom-mission behöver tillsättas för att hjälpa till med värde-ringsfrågorna. Vad säger om det? Barnär det bästa som finns. Den bästa samhällstjänsten äratt föda och fostra barn, och det måste genomsyrasamhället.Anf. 24 Statsrådet ():Fru talman! Det är säkert så som Ulla-BrittHagström sade. Om vi skulle ha en diskussion inrik-tad på just familjepolitiken eller bostadspolitiken harvåra två partier självfallet ganska olika utgångspunk-ter. Själva grundfrågan är att samhället måste an-stränga sig och vara mycket mer åtgärdsinriktat för attundanröja hinder som finns i olika delar av samhället.Alla kvinnor och män ska känna att de vill skaffabarn och också att de vågar att skaffa barn. Arbets-marknaden ska därför inte diskriminera eller försvåradenna uppgift.Det är kanske den största uppgift vi har i livet attkunna föda, fostra och uppfostra barn i vårt samhälle . Den utgångspunkten är vi helt överens om. Jagvill nog ändå mena att svaret visar att regeringenförsöker att vara just åtgärdsinriktad. Regeringenförsöker nu systematiskt att gå igenom de olika lag-stiftningar och de olika socialförsäkringssystem somfinns för att se till att det som är ett hinder eller sommöjliggör orimlig diskriminering ska tas bort.Jag är övertygad om att vi behöver lägga till flerpunkter på den listan än de som jag har kunnat redo-visa . Ett sådant arbete pågår också på mångadepartement. Däremot är jag mer osäker på att envärdekommission skulle vara speciellt åtgärdsinriktat.Det handlar återigen om att alla delar i politiken igrunden måste vara starkare och visa att barn betydermycket och ge möjligheter att i en familj uppfostrabarn.Jag vet att vi kanske har olika åsikter om hur enfamilj ser ut och hur t.ex. politiken för olika sortersfamiljer ska se ut. Det är en debatt som alltid pågårmellan riksdagspartier om vilka värdegrunder vi harför olika förslag. Jag återkommer gärna om ett tag mer inriktad diskussion om vi kan komma längremed åtgärdspaketet. Vi ska göra föräldraskap ocharbetsliv, inte till något människor tycker är svårtutan, till något som samhället visar att det uppmuntraroch stödjer.Anf. 25 ():Fru talman! Jag tackar för det svaret. Det är väl-digt bra och det måste till att regeringen försöker medåtgärder som handlar om sociala och ekonomiskagrunder. Jag tror att vi skulle kunna komma fram gemensam värdegrund också om kvinnors situa-tion och mammors och pappors situation vad gällerbarnafödande.Vi är rörande överens om att det är ovärdigt att enkvinna i och med en anställningsintervju ska behövaskriva under en kontrakt om att inte föda barn. Det ärhelt förnedrande och som att sluta andas.Jag skulle bli väldigt glad om kundesäga till lite. Jag tror inte att MonaSahlin har samma åsikter om familjen som GudrunSchyman.Den 22 november var det ett intressant frukost-möte här i som talmannen inbjöd till då JämO var här. Han redovisade att25 % av den offentliga sektorn saknar jämställdhets-planer liksom av den privata sektorn. Här har viett område där vi har lagstiftat, men det måste följasupp.Han sade också att av papporna tarut föräldraledighet. Det är ju positivt, men föränd-ringen går långsamt. Psykologiprofessor har redovisat att personalchefer i 200 svenskastorföretag fortfarande har en mycket traditionell synpå pappaledighet.Ett sätt regeringen kunde göra något åt det är attsamla goda exempel på de företag som inser att det ärett vinst för företaget att anställa såväl en kvinna somväntar barn som en mamma med små barn och att låtaen pappa vara föräldraledig och ta till sig den erfa-renheten.Det är som vi inte har haft något fö-delseöverskott i . Enligt undersökningar blandde barnlösa tror av kvinnorna och avmännen att deras situation på arbetsmarknaden skulleförsämras om de fick barn. Det handlar mycket omframtidstro.Det som är ännu allvarligare är att av dem somhar barn säger av kvinnorna och avmännen att deras arbetsmarknadssituation har försäm-rats på grund av barnen. Det är jätteviktigt att vi till-sammans arbetar med att skapa en arbetsmarknadsom är vänlig för småbarnsföräldrar.Dessutom har visat att be-nägenheten att skaffa barn är lägre bland arbetslösaän bland fast anställda. Men den är ännu lägre blandtillfälligt anställda. Barnafödande är ovanligt blandstuderande och över huvud taget sällsynt bland ungautanför arbetskraften.Om vi tänker att vi är i en ny tid där människorstuderar längre osv. skulle vi ha kommit till en situa-tion där det är naturligt att föda barn under studier. Viär i en annan generation än när jag växte upp.Jämfört med de fast anställda sägs benägenhetenatt skaffa ett första barn vara lägre för kvinnormed tidsbegränsad anställning. Sedan kan man krasstsäga att det inte underlättar när går utfritt och säger att onödiga kejsarsnitt ska betalas avkvinnorna själva. Som väl var svarade man i VästraGötaland där jag bor att det inte finns några onödigasådana.Jag undrar om har tänkt på att samlapositiva exempel från företag. Det tror jag skulle varavärdefullt.Anf. 26 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig tillägga en information. Påtorsdag avser regeringen att fatta beslut om att lämnaen lagrådsremiss som handlar om att ta bort diskrimi-neringen av deltidsanställda och tillfälligt anställda iförhållande till heltidsanställda när det gäller lön ochanställningsvillkor. Det har gällt t.ex. pensioner, somhar varit uppe till diskussion. Dessutom har iuppdrag att göra en översyn. Den ska just titta på demsom inte har fast anställning och inte har heltid. Jaghåller med om betydelsen av det som Ulla-BrittHagström säger.Jag vill göra några små kommentarer. Jag tar tillmig det som sades om informationsbehovet och attsprida exempel på företag som i sin affärsverksamhettjänar på att gynna barnafödande, pappor som ärhemma och mammor som föder barn och behållersina arbeten. Det finns många sådana exempel. Dettar jag till mig.Apropå tycker jag just attdet är väldigt viktigt att ibland se bakom rubriker. Jagär väl medveten om avsikt med attföra en diskussion. Familjen är en oerhört central del ivårt samhälle och ska vara det. Men man måste ocksåkunna föra diskussioner om att det försiggår ganskamycket otäcka saker också i familjen. Mycket avkvinnovåldet sker inte på gator och torg utan i famil-jen bakom hemmets stängda dörr. Jag har tolkat Gud-run avsikt med denna ganska hårda ochupprörande rubrik som att hon ville föra den diskus-sionen.Också jag tycker att familjen är viktig som värde-grund. Vad jag avsåg när jag sade att jag var tveksamtill en värdekommission är att i min värdegrund be-står en familj som bekant inte alltid av en mammaoch en pappa. Den består ibland av en mamma och enmamma och ibland av en pappa och en pappa. Det ärden typen av ideologiska frågeställningar som skiljeross åt.I grunden känner jag efter den här diskussionenatt det finns en väldig stark överensstämmelse om attta bort hinder i lagstiftning, kollektivavtal och social-försäkringar. Det gäller att förstå att det bara medframtidstro som människor både vågar och vill skaffabarn.Där tror jag att vi har mycket kvar att göra för attvisa den attityden från många delar av det svenskasamhället. Jag ser alltså fram emot att få återkommaoch fortsätta diskussionen omhur vi kan vara med konkreta i åtgärdsplanen. Förbarn behövs - annars är det inte mycket till samhällevi har kvar.Anf. 27 ():Fru talman! Jag inser att statsrådet ärmycket duktig på att tolka olika uttryck. Det är be-undransvärt att kunna tolka på detsättet! När jag tänker mig vad menar såtänker jag på att jag har läst i forskningsutredningenSlagen dam att det finns en hel del våld som sätter igång vid graviditeter. Men jag tror inte riktigt att detvar det som ville åt, utan där trorjag att vår syn på familjen skiljer sig ganska mycketåt.Jag är glad över den lagrådsremiss som ska kom-ma. Jag möter många människor. Det kan vara enkvinna som i offentlig sektor har haft olika kortavikariat i kanske en, tre eller under sexår men som inte har fått fast jobb. Hon vet aldrig hurdet blir . Familjen längtar efter barnmen vågar inte satsa. Klarar familjen ekonomin närbarnet kommer? Det finns alldeles för mycket osä-kerhet som beror på systemfel i samhället. Kvinnan har jobb , men det blirså splittrat och uppdelat att den familjeplanering ochden långsiktiga planering som hon själv vill göraförstörs. Därmed tar systemet och samhället ifrånfamiljerna mycket av deras verklighet, som de skullekunna planera själva.Jag vill också be att titta lite grannpå . Där har man ett födelsetal på 2,01 och ettfödelseöverskott på 2 423, medan har ettunderskott på 1 920. har skapat en modell medett ordentligt grundavdrag som är relaterat till för-sörjningsansvaret och som mer lägger besluten aktivti föräldrarnas händer. är ju många av familjer-nas möjligheter samhällsstyrda.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på interpellation 2001/02:107 omregeringens löften om deltidsarbetslöshetenAnf. 28 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilka åtgärder regeringen avser vidta för attså snabbt som möjligt kunna uppfylla löftet om atthalvera deltidsarbetslösheten inom vård och omsorg.Eftersom frågan hänger samman med det arbetesom bedrevs i , där jag var ordfö-rande, är det jag som svarar på interpellationen.Anna Lilliehöök hänvisar till Vårdkommissionensrapport som innehöll ett antal förslag - däribland ettåtagande från , Kommunför-bundets och statens sida att verka för att kommuneroch landsting i samarbete med länsarbetsnämndernaskulle erbjuda önskad arbetstid till dem som var del-tidsarbetslösa. Målet var att minska deltidsarbetslös-heten mellan och novem-ber 2000, alltså från 30 000 personer till 15 000 per-soner.Regeringen följer kontinuerligt utvecklingen avantalet deltidsanställda inom vård och omsorg, somåtagandet avser. Erfarenheterna av det arbete sompågår visar tydligt att det fortfarande finns områdendär arbetsgivaren behöver se över sin rekryteringspo-licy och arbetstidsplanering samt, inte minst, ta endialog med de fackliga organisationerna för att måletska kunna nås. Men till skillnad från vad hävdar har deltidsarbetslösheten trots allt stadigtminskat månad för månad, och i november 2001fanns 19 012 personer registrerade som deltidsar-betslösa på arbetsförmedlingen.