prot · GP0968 · 2002-02-13 00:00:00 — Sharonär väldigt farlig när han nu erkänner det han egentli-gen vill: förgöra den palestinska myndigheten ochArafat. Frågan är vad som är alternativet. Alternativetär extremister, och det är verkligen ingen önskvärdförhandlingspartner.Jag tycker att och den svenska rege-ringen har agerat mycket bra i den härfrågan när man tagit avstånd från inställningtill den palestinska myndigheten och . krävsdet att det börjar hända någonting. Det krävs en inter-nationell närvaro i området, precis som tidigare talarehar sagt. I förlängningen, om man inte lyckas få USAatt agera bättre eller om inte ens det hjälper, tror jagatt sanktioner är en utväg som måste övervägas. Detvar ju det man tillgrep i när man inte komnågonstans med att förmå att sluta medförtrycket mot de svarta. Situationen är på många sättliknande i , där palestini-erna är utsatta för apartheid.Sammanfattningsvis tror jag att det i kampen motterrorismen är ohållbart om vi låter konflikter rasa iandra delar av världen utan att vi agerar och förmårbåde FN och att agera. Det är också ohållbart attUSA ensidigt i sin kamp mot terrorismen ställer kravpå och sätter rättssäkerheten på spel i andra länder.Man kräver att andra länder ska lämna ut sina med-borgare om de är misstänkta för terrorism. Andraländer ska gå med på frysningar av enskilda medbor-gares tillgångar utan någon form av rättssäkerhet,utan bevis, utan att de ens får veta vad de är anklaga-de för. Det finns dock exempel på att inte ärberett att lämna ut sina egna medborgare eller attfrysa egna medborgares tillgångar om man inte självvill det. Om något annat land skulle kräva det gårman självfallet inte med på det. Man har också vägratatt lämna ut krigsförbrytare från USA.Jag tror att det är mycket allvarligt för kampenmot terrorismen att agerar ensidigt för sina egnaintressen. Det tror jag blir ohållbart i längden.Jag skulle vilja avsluta med ett ordspråk som jagtycker borde bli ett rättesnöre i kampen mot terroris-men i fortsättningen: När det brinner hos grannenangår det även dig. Så länge elden rasar i Palestinaoch andra konflikthärdar, så länge otaliga människorutsätts för förtryck och lever i fullständig misär ochfattigdom, går ingen säker i världen. Inte minst är vihär i västvärlden hotade, och inte minst är hotat.Det tror jag måste blir grunden för kampen mot terro-rismen i fortsättningen.Anf. 59 ():Fru talman! Regeringens utrikespolitiska deklara-tion omfattar mycket och beskriver situationen imånga länder där förtryck, krigsförbrytelser, folk-mord och brott mot mänskliga rättigheter sker. Meningenting står om situationen i . Det är mycketförvånande, och man kan fråga sig varför.Situationen i blir allt värre för tibetanerna.Kinas förtryck blir allt hårdare. unika kulturoch tibetanernas nationella identitet förstörs medvet-et. Mer än 6 000 kloster, tempel och religiösa platserhar förstörts. Tibetanerna förvägras yttrandefrihet,mötesfrihet och religionsfrihet. Tvångsaborter ochtvångssteriliseringar förekommer. Hundratusentalstibetaner har dött som en följd av FolkrepublikenKinas ockupation, och många har placerats i fängelseroch fångläger. Situationen för de tibetaner som bor iTibet är alltså mycket svår.Det primära undervisningsspråket i skolorna ärnumera kinesiska. Unga tibetaner omskolas och berö-vas sin historia.Varje år flyr ca 3 000 över gränsen till ochandra platser. De flyr trots att en flykt kan ta fleramånader under svåra förhållanden och umbäran-den. Flykten sker oftast , då denkinesiska gränspolisen har svårare att täcka och beva-ka gränserna. Detta innebär att många får köldskadoroch andra sjukdomar under sin flykt. Många, framförallt barn och kvinnor, dör under flykten.Vid ett besök i Dharmshala, där den tibetans-ka exilregeringen håller till och flera tusen exiltibeta-ner bor, kunde jag och sex andra svenska parlamenta-riker konstatera vilka umbäranden många tibetanerhar när de flyr från . Vi mötte vid ett mottag-ningsläger för nyanlända familjer flera som berättadeom sina umbäranden. En familj hade gått med sinabarn i snö och is. I denna familj hade ett avbarnen dött. Andra hade liknande öden att berätta.Varför ger man sig då in i sådana umbäranden föratt fly från ? De svar vi fick var att man är ellerriskerar att bli politisk fånge, att man inte kan utövasin religiösa tro, att man vill försäkra sig om barnensutbildning, att barnen ska få lära sig tibetanska tradi-tioner och språk, att möjligheten att försörja sig iTibet är helt obefintlig samt att man utsätts för för-följelse från den kinesiska regeringen.Men för att inte helt ska utplåna den tibe-tanska kulturen i återvänder de vuxna till Tibet.Ca 70 % återvänder och lämnar sina barn till utbild-ning i Dharmshala och andra exiltibetanska samhäl-len. Dessa som lämnar sina barn, vilket inte kan varalätt, återvänder trots att de riskerar att hamna i fängel-se i . Anledningen till att man gör det är att mandå kan sprida kunskaper hos sina landsmän om denexiltibetanska regeringens aktiviteter i Dharmshalaoch om världen i stort. Studenternas kunskaper be-hövs så väl i . Dessutom är det viktigt att intehjälpa kineserna att uppnå sitt mål - att tömma Tibetpå tibetaner och befolka landet med endast kineser.Både vuxna och en del studenter återvänder alltsåefter sin utbildning.Situationen i har förvärrats och liknar nuden som rådde i under kulturrevolutionen. Nupågår en utveckling i som kan komma att utplå-na hela kulturen och religionen. Situationen är akut.Vi måste reagera nu.I fortsätter också kineserna att strömma in. ITibet finns 6 miljoner tibetaner och, officiellt,7,5 miljoner kineser. Troligen är det dock flera miljo-ner fler kineser. Krav för att få arbete är kunskaper ikinesiska. Miljöförstöringen i har också gåttmycket långt, och skogsavverkningen är hänsynslös.Det finns dock hopp. antog en resolution där man slår fast att EUkommer att ändra sin hållning gentemot om inteKinas regering startat samtal med Dalailama. Ännu har ingenting hänt. Hela det internatio-nella samfundet måste diskutera situationen. Kontak-terna mellan parlamenten måste bli tätare. Sverigemåste här trycka på EU än hårdare.I en sexpartimotion - alla partier utom Socialde-mokraterna - med mig som förstanamn vill vi attregeringen verkar för att Tibetfrågan lösesgenom fredliga medel och dialog, som lamaförespråkar. , som motsattsig dessa förhandlingar, måste genom påtryckningarfrån och EU fås att komma till förhandlingarmed den tibetanska exilregeringen.Vi anser också att och EU bör verka föratt FN:s kommission för mänskliga rättigheter gör ennoggrann granskning av situationen för de mänskligarättigheterna i . Vi vill också man verkar för attGedhun Choekyi tillsammans med sin familjsamt de övriga som greps vid erkännandet av dennesom den elfte Panchen lama släpps. Detär närmast unikt att en så ung pojke hålls som politiskflykting.Men, som sagt, det är viktigt att regeringen görnågot och att regeringen gör det snabbt. Det tibetans-ka folket och dess kultur får inte förstöras.Anf. 60 ():Fru talman! Jag ska i mitt anförande ta upp fråganom mänskliga demokratiska fri- och rättigheter iTurkiet. Det är viktigt att utifrån Turkietskandidatstatus till EU har en tydlig strategi för enfortlöpande inhämtning av kunskap från framför alltolika NGO:er om hur situationen i utvecklas.Jag är medlem i en parlamentarisk organisationdär samtliga partier är representerade. Den heterSvenska stödkommittén för mänskliga rättigheter iTurkiet och har , bl.a. genom konferenseroch s.k. fact finding-resor, på nära håll följt utveck-lingen i . Vi har också i nära samarbete medolika MR-organisationer i kunnat bedöma ochpå olika sätt bevaka och studera utvecklingen. Denkunskap och erfarenhet som vi har byggt upp under-lättar utan tvekan bedömningen av situationen ochutvecklingen i Turkiet.Fru talman! När antogs som kandidatlandtill EU ställdes en rad krav, bl.a. avseende mänskligademokratiska fri- och rättigheter. Köpenhamnskriteri-erna utgjorde basen för det avtal som slöts mellan EUoch . Innan processen går vidare ska Turkiettydligt visa på förändringar. Tiden för förändringarbörjar nu gå ut och det är dags att göra ett bokslutöver hur lever upp till avtalet. Jag ska härpeka på några av de punkter som visar att Turkietsvilja till förändring snarare är läpparnas bekännelseän en sann vilja till förändring.Yttrandefriheten är kraftigt begränsad. I sydöstraTurkiet är flera tidningar förbjudna trots att de kom-mer ut i andra delar av . Pressens möjligheterbegränsas av ägarnas styrning och av journalisternasrädsla att förlora jobben. Militären har fortfarande ettmycket stort inflytande över pressen. Trots detta kanman konstatera att en viss ökad kritik mot maktha-varna tillåts. När kritiken tillåts eller inte tillåts ärotydligt, men man kan konstatera att under denmycket långa fängelserevolt som har pågått i Turkiethar pressen mycket ensidigt rapporterat till regering-ens fördel. Kontrollen av distributionen av pressen ärmycket stark och omöjliggör i det närmaste en obero-ende press.Tortyr och misshandel under förhör av anhållnaförekommer fortfarande i stor utsträckning. Även omden turkiska staten skärpt straffen för tortyr har manbehållit två olika lagar som reglerar tortyrstraffet.Efter skärpningen av tortyrlagstiftningen har denmildare § 245 avseende "dålig behandling" kommitatt tillämpas allt oftare. Den lägsta straffsatsen i § 245innebär fängelse, men den omvandlas nästanalltid till villkorlig dom eller böter. De poliser somåtalats eller dömts arbetar alltid kvar inom polisen.Situationen förvärras ytterligare av att guvernörer harmöjlighet att utöva veto mot åtal som väckts motstatliga tjänstemän.Organisationsfriheten är begränsad. Ideella orga-nisationer, både politiska och andra, förbjuds ochupplöses med hänvisning till statens säkerhet. Fortfa-rande ställs företrädare för partier och män-niskorättsorganisationer inför rätta enbart för att manuttrycker en åsikt. För inte särskilt länge sedan döm-des en av advokater till 45 månaders fängelseenbart för att han hade använt fel ord när han taladeom sin klient.Trots att PKK lade ned sinväpnade kamp finns fortfarande undantagstillståndet isydöstra kvar. Förutsättningen för en demo-kratisk utveckling är att undantagstillståndet upphävsoch att människor får förutsättningar att återvända tillde tusentals byar man har fördrivits ifrån.Kravet på att till varje pris slå vakt om landets en-het har medfört att grundläggande mänskliga rättig-heter sätts ur spel; rätten till den egna kulturen ochdet egna språket är mycket begränsad. Kurder, arme-nier, assyrier, syrianer och andra etniska grupperhindras från att verka. Den turkiska staten förvägrarbl.a. den kurdiska minoriteten att offentligt uttryckasig på sitt eget språk. Inte sällan förnekar företrädarnaför den turkiska staten kurdernas existens över huvudtaget. Den turkiska statens politik gentemot bl.a.kurderna och dess strävan att undertrycka deras na-tionella och kulturella rättigheter tar sig både brutalaoch bisarra uttryck.Så har t.ex. ett stort antal kurder - ca 20 000 -krävt att få läsa sitt eget språk som B-språk, efterturkiska, vid landets universitet. Av dessa har univer-siteten mottagit ungefär 12 000 ansökningar. Därefterhar 2 770 av dem som ansökt om att få studera sittmodersmål som B-språk arresterats. De turkiskamyndigheterna har beslutat att åtala 93 av demför separatism. Att studera modersmålet likställsalltså med bildandet av en egen stat. Genom att blan-da samman begreppen stat och nation och genom attvägra att inse att en statsbildning kan inrymma fleraetniska grupper rättfärdigas förtryck av och allvarligabrott mot mänskliga rättigheter för landets minorite-ter.Fru talman! Avslutningsvis vill jag peka på attkvinnors rättigheter åsidosätts på ett sätt som inte ståri samklang med de mänskliga rättigheterna, precissom på många andra ställen i världen. Många kurdis-ka kvinnor är analfabeter och talar inte turkiska. Iframför allt sydöstra finns utstationeradeläkare som inte behärskar det kurdiska språket. Dåtvingas de här kvinnorna att använda tolkar. Det kanvara maken eller någon släkting. Har kvinnan dåutsatts för sexuell eller fysisk misshandel förhindrasockså hennes möjligheter att vittna om det våld honhar varit utsatt för. Den turkiska officiella inställning-en är att alla talar turkiska och därför behövs inteheller läkare eller opartiska tolkar som behärskarkurdiska.Hedersbegreppet innebär att mord på kvinnligafamiljemedlemmar leder till betydligt kortare straff änandra mord. i förhållande till livstid. Det ärorimligt att ett land som är kandidat till EU inte haren tydlig lagstiftning som klargör att ett mord är ettmord. kommer senare att ta upp yt-terligare delar av hedersbegreppet i Turkiet.Fru talman! Eftersom på ett flagrant sättåsidosätter mänskliga rättigheter och inte följer deprogram och avtal för förändringar som är tecknadebör regeringen kraftigt överväga att verka för att hävaTurkiets status som kandidatland till EU.Anf. 61 ():Fru talman! Jag tänkte, precis som flera av minakamrater här i kammaren tidigare, tala om . Jagtänkte låta premiärminister i exil verka genommin röst här i kammaren. Jag tänkte låta hans ordspridas här hos oss i den svenska riksdagen.Han vet väldigt bra att vi i har en långhistoria när det gäller att hjälpa . är det äldsta i Europa.Men de olika vänskapsförbunden har inte resulterat inågonting alls. är icke fritt.Vi kan säga att ekosystem och miljöförstö-relse pågår och accelererar, liksom förstörelsen inomkultur och skola. under ockupation är en långtid i en människas liv, men det är inte i ettlands historia. Han ser trots allt hoppfullt på framti-den.Sanning, icke våld, och verklig demokrati är nå-gonting som de kommer att fortsätta att arbeta med.De är mycket oroliga för exploateringen av natur ochnaturtillgångar, den förstörelse av ekosystemen somhar betydelse för hela världen.Det är tre punkter som de har satt upp som deverkligen försöker att få hjälp att arbeta med av oss iolika parlament i världen.En sådan punkt är att få en resolution i FN om dedemokratiska rättigheterna kopplad till Tibetfrågan påett sätt som inte har skett hitintills.Som ni vet har EU antagit två resolutioner om attse över situationen i . Än så länge har dessaresolutioner inte resulterat i någonting konkret. Manjobbar nu på att också ska anta en liknanderesolution.Det finns 23 nationella parlament som i daghar lyft fram Tibetfrågan. Exiltibetanerna önskar attvi via våra olika studieförbund ska hitta vägar attutbilda och fostra i icke-våld och demokratins fort-levnad - fostra oss själva till icke-våld.Fru talman! Som han ser det, och som han ger ordför att exiltibetanerna ser det, vill han att demokratin iKina ska få verka mer fritt i de olika regionerna ochatt även de regioner som inte direkt anses tillhöraTibet, men där det finns tibetansk befolkning i ,också ska få rätt att kalla sig tibetaner. Det här ärnågot som vi hoppas att ska hjälpa demmed i sina utrikes kontakter.Sedan är det den ekologiska förstörelsen. Jagtrodde att jag kände till storheten i förstörelsen när vii den parlamentariska gruppen besökte Dharmshala.Förstörelsen accelererar på ett sätt som är ofattbart.Exploateringen har skett på ett irreparabelt sätt. nämnde skogsarealerna som har kraftigt de-molerats. Det finns stora industrier utan rening ochutan planering för de människor som bor runtom-kring. Man har funnit att det är mycket hög kvalitet idet uran som finns där. Jag hoppas innerligt att Sveri-ge inte kommer att bidra till att köpa uran därifrån.Det finns guld, silver, koppar, stål, olja och gas. Alltdetta transporteras bort, och inga positiva förbättring-ar sker för folket som bor där.Han nämnde en siffra. Skog för motsvarande 36miljarder dollar har förts tillJapan. Det han tyckte var mest alarmerande var kärn-kraftsutvecklingen. Man har lagt fram ett kärn-kraftsprogram för . Man har avsattflera ställen för slutförvaring av kärnavfall. Man villta emot utbränt kärnbränsle från andra länder i värl-den - naturligtvis mot betalning. Det är en liknandeutveckling som vi kan se i Ryssland.Det är en mycket alarmerande situation. Så längeDalai lamas heliga munkar och nunnor och derasicke-våld lever över landet tror och hoppas jag att detfortfarande går att föra demokratiska samtal frånländer i världen för att försöka förmå att ta sittansvar och sluta förtrycka denna folkliga minoritet,dvs. ta orden mänskliga rättigheter på allvar.Men, mina vänner, flera av er vet redan att densom planerar att bli nästa premiärminister ärden man som har stått för utrensningarna och detpågående och accelererande förtrycket i . På såsätt ser inte situationen speciellt ljus ut. Dessutompåtalade man för oss att i och med att ska fåarrangera tar man det till intäkt för att världenaccepterar det man håller på med och tycker att det ärokej. Här har vi alla möjligheter från svensk sida att ialla sammanhang inför OS-samarbetet tala om hur viser på mänskliga rättigheter.I dag går det inte att ta examen på tibetanska i Ti-bet. Lärarna i skolorna där de tibetanska barnen gårvet ingenting om . Det är dyrt att gå i skolan.Det är av de tibetanska familjerna som harmöjlighet att sätta sina barn i skolan. Det är därförsom andra i kammaren har talat om att man tar riskenatt göra den vanskliga färden - med livet som insats -över till norra och Dharmshala föratt barnen ska få gå i tibetansk skola.Tibetanerna vill införa en medelvägsskola i ,en skola för icke-våld. De vill låta gammalt och nyttmöta varandra. Vi i som har ordet lagom i vårordlista har en del att lära av exiltibetanerna och deraspedagogiska planer på en medelvägens skola.Anf. 62 ():Fru talman och ärade ledamöter! Jag välkomnaräven ni som sitter på åhörarläktaren, och jag hoppasatt även ni får ut någonting av denna debatt.Jag misstänker att det inte är särskilt många avkammarens ledamöter som spontant känner igen denhär flaggan. Det är nämligen den tjetjenska flagganjag visar upp. Denna flagga får inte vaja frittnågonstans i världen, inte ens i den tjetjenska huvud-staden . Det är just om jag har valtatt ta till orda . Det är ett litet och för de flestatämligen okänt land som ligger ute i den allra ytterstautkanten av Europa.Just med tanke på landets litenhet och avståndfrån oss är det naturligtvis berättigat att fråga varförjag har valt just detta land. Svaret är egentligen gans-ka enkelt. För utkämpartjetjenerna ett krig mot en brutal och hänsynslös ock-upationsmakt. Denna ockupationsmakt, den angri-pande parten, är till yttermera visso en granne till oss.Jag syftar naturligtvis på den . Jagfinner det beklämmande att utrikesministern i sittanförande berörde denna fråga endast i enbisats, ett diskret "ajabaja" i förbigående - närmastsom en eftertanke.Det första avslutades på somma-ren 1996 med att de ryska invasionsstyrkorna tving-ades till en villkorslös kapitulation och lämnade lan-det med svansen mellan benen. I samband med detavtal som slöts i Khasavyurt förbandsig både den och bl.a.att arbeta i enlighet med FN:s allmänna förklaring omde mänskliga rättigheterna och att förhål-landena mellan parterna skulle regleras "i enlighetmed de internationella lagarnas allmänna accepteradeprinciper och normer". Detta, fru talman, är värt attkomma ihåg i den fortsatta diskussionen.Drygt , , var detemellertid dags på nytt, och än en gång rullade deryska invasionsstyrkorna in över gränser.Sedan dess har den tjetjenska befolkningen fått utstålidanden och umbäranden som vi, i vår trygga värld,har svårt att ta till oss. Det handlar om godtyckligaarresteringar och avrättningar, försvinnanden, rutin-mässig tortyr och misshandel av fångar, gruppvåld-täkter av både män och kvinnor och andra dagligakränkningar och övergrepp. Döda kroppar lämnasinte ut till de anhöriga med mindre än att de betalaren lösensumma - den aktuella taxan ligger på 1 000rubel - och att de anhöriga skriver under ett erkän-nande att den döde var en s.k. terrorist.Det här låter kanske överdrivet overkligt. Så härkan inte människor uppföra sig mot varandra tänkerde flesta av oss. Men tyvärr är verkligheten i Tjetjeni-en precis så otäck som jag beskriver den. Ett otalrapporter från i första hand frivilligorganisationer ärsamstämmiga - ,, Physicians for HumanRights, Human Rights Watch. Detta, fru talman,utgör bara ett litet urval av den senaste tidens rap-porter från . Sammantaget målar dessarapporter upp en entydig och otäck bild av den ryskakrigsmaktens härjande. Det har gått så långt att det ärdags att fråga sig om det numera inte handlar omstatsterrorism. Övergreppen har för länge sedan pas-serat det stadium där man kan tala om enstaka över-tramp och har övergått till ett systematiskt agerande.Frågan är när denna systematiska terror förtjänar attfå epitetet statsterrorism? Det är dags att ta upp ocksåden frågan.Och hur har omvärlden reagerat inför denna terro-rism? Under hela denna sorgliga tid har omvärldentyvärr i alltför stor utsträckning tigit och hållit innemed kritiken. Det har pratats om s.k. konstruktivdialog och om s.k. tyst diplomati, uttryck som i dettafall mest är ett hån mot det tjetjenska folket. Rädslanför att stöta sig med den har fåttbestämma prioriteringarna snarare än omsorgen omdet tjetjenska folket. Resultatet ser vi i dessa rappor-ter - fortsatta övergrepp och kränkningar.Fru talman! Jag vill hävda att den konstruktiva di-alogen och den tysta diplomatin har nått vägs ände.Jag menar att det nu är dags att gå från ord till hand-ling. Det är dags att överge plattityderna och stå fastvid principerna, principer som exempelvis finns fast-slagna i FN:s allmänna förklaring om de mänskligarättigheterna eller i europeiska konventionen till för-hindrande av tortyr och omänsklig eller förnedrandebehandling eller bestraffning, principer som ävenfinns fastslagna i . Det är prin-ciper som vi tar för givna och oförytterliga men somtjetjenerna bara kan drömma om.I åtalas nu för bl.a.folkmord och brott mot mänskligheten. Jag tycker attdet är dags att fundera på om inte Internationellabrottmålsdomstolen borde ta sig en titt på hur ryssar-na agerar i Tjetjenien.Enligt den tjetjenska utrikesministern har 200 000 tjetjener dödats i de två kri-gen mot . Detta är en tiondel av den ur-sprungliga befolkningen, och en berättigad fråga ärom det inte är dags att börja tala om folkmord. Närövergår mord i massmord? Och när övergår mass-mord i folkmord? Frågan är om inte någon eller någraryska potentater borde göra sällskap iHaag.Jag vill avsluta med att påminna om att Tjetjeni-enfrågan har diskuterats i det danska . Detskrevs där ett brev till den förre utrikesministern, dären majoritet av uppmanade regeringen attföra talan mot i för demänskliga rättigheterna. Frågan kommer att debatte-ras i än en gång , och det vore ettlyft för rättvisan och moralen om och Dan-mark kunde gå samman i denna fråga.Fru talman! Min tjänstgöring i är snartslut, i varje fall för den här gången, men även i fort-sättningen kommer jag, i min egenskap av ordförandei , envist och oförtrutetatt driva bl.a. kraven på självbestämmande och på ettomedelbart, totalt och villkorslöst tillbakadragande avde ryska trupperna.Låt oss minnas att det är med solidaritet som medrättvisa. Med rättvisa är det nämligen så att det interäcker med att rättvisa skipas - det måste även synasatt rättvisa skipas. Så ock med solidaritet. Det räckerinte med att vara solidarisk. Det måste även synas är solidarisk.Anf. 63 ():Fru talman! Varje minut smittas 11 personer avhiv/aids och blir 380 kvinnor gravida, varav 190 medoönskade graviditeter. Varje minut utförs 40 osäkraaborter, och varje minut dör en kvinna av komplika-tioner vid graviditet och förlossning. Det är på ett dygn.När jag gick i flickskola inled-de vi med s.k. morgonbön. närjag kom till skolan hängde flaggan på halv stång. Enskolkamrat hade tagit livet av sig. Hon var med barnoch ogift, och för att inte dra skam över familjenhängde hon sig.