prot · GQ0941 · 2002-12-20 00:00:00 — Är det något slagsEU-filosofi om konvergensprogram och annat sompräglar detta och ska styra de här funktionerna?Vad ska man med en lagstiftning till som man integör någonting med, som inte har vare sig sanktionereller morötter? Varför ska man belasta vårt rättssy-stem med sådana frågor? Det finns ju också bevis föratt det faktiskt förhindrar möjligheten att arbeta bådekommunalt och landstingsmässigt med det som na-turligtvis är det viktigaste, nämligen att få balans iekonomin för både kommuner och landsting.Anf. 44 () replik:Herr talman! Dessvärre kan man väl ändå se attdet finns behov av att ha krav på ordning och reda ikommunernas och landstingens ekonomi. Jag kanhålla med om att det inte finns någrasanktioner i det här systemet. I annat fall hade det nogfallit en sanktion på , somhar ett underskott på över 4 miljarder.Man håller på och tittar över det här på departe-mentet. Jag förutsätter att det blir en lösning som ärflexiblare men som ändå tar sikte på det tror jag vialla är överens om vikten av, nämligen att ha en braekonomi i kommuner och landsting.Anf. 45 () replik:Herr talman! Vi är väldigt överens om att det äroerhört viktigt att kommuner och landsting har ord-ning och reda i sin ekonomi. Men om det är sank-tionssystem där man på något sätt ska bestraffas frånstatens sida som funderar på säger jagoch förhoppningsvis hela nej, nej, nej.Vi har ju diskuterat de här frågorna tidigare, och vigillar inte heller det system som fungerar inom EU.Det är ingen lösning. I stället måste vi se till att desystem vi har för utjämning och statens stöd tillkommuner och landsting fungerar på ett bättre sätt.Det är ett annat sätt att lösa problemen. Det är intebestraffning utan morot och solidaritet som ska avgö-ra de här frågorna.Anf. 46 ():Herr talman! Låt oss konstatera att det krävs sam-spel mellan riksdag, kommuner och landsting. Vifolkvalda har ett gemensamt uppdrag att verka föroch förverkliga hållbar utveckling - socialt, ekono-miskt och ekologiskt. Vi vill verka för lika villkor ochgrundläggande trygghet och service för människor ihela landet. Vi här i kammaren måste naturligtvis dåsäkra att det finns en gemensam ordning som gerlikvärdiga förutsättningar för detta i hela landet.Men vi måste också se att det inte ser likadant utöverallt. , , - för männi-skor i dessa tre kommuner ser verkligheten olika ut.Det krävs olikheter för att vi ska uppnå rättvisa ellerlikvärdiga förutsättningar för alla människor, och detmåste vi erkänna.Kommunala självstyret är en viktig del för att för-verkliga detta. I det kommunala självstyret ges män-niskor möjlighet att delta, påverka samt ta och utkrä-va ansvar för hur vi gemensamt formerar oss på dehär områdena. upplever uppenbart till och medfolkvalda att de saknar utrymme för lokala priorite-ringar. Regler som skapats här eller annorstädes,indirekt styrning, myndigheter och EU-beslut har ätitupp detta utrymme. Finansieringsprincipen har blivitotillräcklig såsom den tillämpas. Beslut i den härkammaren skapar också en kostnadsdrivande utveck-ling ute i kommunerna. Kostnaderna växer mer änalla Persson-, Wärnersson- eller försvarspengar somden här kammaren beslutar om.När kammaren vill skapa likvärdiga förutsättning-ar ökar kostnaden för våra beslut som ska finansieraslokalt. Då minskas utrymmet att påverka utformning-en av våra beslut. Då minskas utrymmet att finansieravåra beslut lokalt genom maxtaxor etcetera. Då får vien utveckling som leder till kraftfulla skattehöjningaroch ett minskat självstyre.Skattehöjningarna kan i sig sägas vara en del avkvittot på vad våra underfinansierade reformer kostari verkligheten.Riksdagen har ett ansvar för att hålla samman na-tionen. Men vi kommer inte heller undan de sam-hällsekonomiska konsekvenserna av vårabeslut. Därför är det rimligt att vi kräver av oss självaatt finansiera våra beslut när vi säger att det ska selikadant ut i hela landet. När vi säger att det inte skafinnas något utrymme kvar för självstyret ska vi ta detfulla ansvaret. Beslut och ansvar måste hänga sam-man.Där vi ger utrymme för självstyre, där vi låterkommunerna vara med och forma, ha makt och möj-ligheter, är det också rimligt att vi tar ett delat ansvar.Vi ska från sida säkra att vår del av finan-sieringen fungerar. Det kräver naturligtvis både di-rekta resurser och en utjämning. Här har vi en in-komst- och skatteutjämning, och en sådan ska vi haäven fortsättningsvis. En sådan måste främja tillväxt ihela landet, även i storstadsregionerna. Den måstefrämja likvärdiga förutsättningar i hela landet förmänniskor. Men den måste också främja och fördjupadet kommunala självstyret.Här har jag väckt en motion där jag pekar på up-penbara brister i dagens system. Det finns mångabevis för sådana. Vi har haft uttalanden från riksda-gen när det gäller pomperipossaproblemet, som intehar kunnat finna sin lösning. Vi har uttalanden frånett samlat Stockholmslandsting och från Stockholmsstadshus. Någon Norrbottenskommun, trorjag det var, har också uttalat brister. Vi måste se överdessa brister för att vi ska få ett hållbart system påsikt.Den parlamentariska utredning som sitter äralltför begränsad i sina direktiv. Därför är det bra attdet förts fram, också från många håll här i kammaren,krav på att förutsättningslöst granska, pröva och for-ma ett system som ger människor likvärdiga förut-sättningar men som ser annorlunda ut än vad dagensmodell gör.Jag beklagar att det inte verkar som om kamma-rens majoritet vill stötta det förslag som bland andrajag har framfört i min motion. Jag kommer dock i dethär läget inte att yrka bifall till min motion, utan jagyrkar bifall till reservation där mitt förslagåterfinns.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §. )11 § Statsskuldsräntor m.m.Föredrogsfinansutskottets betänkande 2002/03:FiU4Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. (prop.2002/03:1 delvis).Anf. 47 ():Herr talman! Det här betänkandet handlar omräntorna på statsskulden. beräknasde uppgå till . Räntorna beräknasöka för att 2004 uppgå till . Bak-grunden till detta är som vi alla känner till att stats-budgeten kommer att gå med underskott under kom-mande år och statens lånebehov öka redan med deoptimistiska antaganden som regeringen och stödpar-tierna har gjort i budgetpropositionen.Mot bakgrund av att tillväxtprognoserna nu skrivsned kan vi väl förvänta oss ett drastiskt ökande låne-behov och därmed än högre räntor under kommandeår.Eftersom vårt budgetförslag harfallit i kammaren har vi ingen reservation i dettabetänkande. Vi anser att vårt budgetförslag ska sessom en helhet. Men om vi hade fått gehör för vårtbudgetförslag skulle staten under det kommande åretprivatisera statliga företag för i storleksordningen 30miljarder kronor. Vi hade på det sättet kunnat minskastatsskulden och därmed statens räntekostnader. Dåhade vi kunnat frigöra i storleksordningen 750 miljo-ner kronor som hade kunnat användas till behövligaresursförstärkningar inom andra områden i statsbud-geten, inte minst för de minst lika viktiga skattesänk-ningar som måste till för att vi ska få fart på densvenska tillväxten.Det är bara att beklaga att Socialdemokraterna ochdess stödpartier väljer att driva företag, oftast medmindre framgång, hellre än att betala av på statsskul-den och därmed minska statens räntekostnader.Anf. 48 ():Herr talman! Vi har alla glatt oss åt att statsskul-den har minskat och att ränteutgifterna därför ocksåtar en allt mindre del av vår statsbudget. Men jag villändå lite grann passa på tillfället att säga några san-ningar om saneringen, för jag tror att väldigt mångamänniskor i det här landet, kanske också i den härkammaren, inte har riktigt klart för sig vad somegentligen har hänt under de år som har gått ochframför allt vad som ligger framför oss.Sanningen om saneringen är att 316 av de 320miljarder som statsskulden har amorterats med kom-mer från olika typer av engångsöverföringar. En delav dem har varit mycket bra. Staten har sålt vissadelar av företag. Man har gjort en stor överföring frånAP-fonderna som beror på att arbetsfördelningenmellan den vanliga statskassan och pensionssystemethar förändrats. Det är helt riktiga och bra överföring-ar. Andra kanske något sämre är att man har snattat20 miljarder i Riksbanken.Kontentan av detta är att vi inte har haft någotöverskott i den löpande budgeten som har använts föratt betala av på statsskulden. Av budgetpropositionen,som vi om slutgiltigt ska fastställa, framgåratt staten kommer att gå med underskott varje årframöver, 2003 och 2004. Det är det som regeringenredovisat här.I tisdags fick vi en budgetprognos från . Där har man gjort kalkylerända . Även där kommer man fram tillatt staten kommer att gå med underskott varje årframöver. Alla sådana prognoser talar för det.Enligt beräkningarkommer statsskulden därför att öka med 180 miljar-der . Och den ökade räntekostnadenunder den här perioden belöper sig då till 8 miljarder.Kommer det att bli så här? Det vet vi ingentingom. Vi kommer att veta det delvis när vi får nästavårproposition. Regeringen kanske tar till någramycket radikala förändringar. Det vet vi ingentingom. Men om det fortsätter som kommer vi alltsåatt lägga ut 8 miljarder extra på ränteutgifter under denärmaste fyra åren på grund av att statsskulden ökar.Vi i tycker att det är väldigt viktigt attvi gör tvärtom, att vi rustar för att stå starkarei de olika konjunkturer som kommer och går i framti-den, bland annat genom att minska statsskulden så attbelastningen för räntekostnader kan sjunka.Det är ett skäl, men det är egentligen inte det vik-tigaste skälet till att vi vill sälja de statliga bolagen.Det vill vi göra inte för att konsumera upp pengarnautan för att vi tycker att det är en grundläggande prin-cip att staten inte ska driva affärsverksamhet. Statenska inte vara spelare på den marknad där staten har enså viktig uppgift att fylla som att vara den som sätterupp regelverken och även övervakar att de följs. Attdå också vara med och vara spelare på konkurrensut-satta marknader är inte särskilt lyckat.Det finns så många exempel på att det inte funge-rar vidare värst bra. Senast är det SJ som kommer attbehöva miljardtillskott i en eller annan form. Vi hardet statliga som verkar på en konkurrensut-satt marknad. Denna kammare har, i och för sig motmin vilja, valt att stänga svenska kärnkraftverk. Istället gör statens eget bolag så att man köper ut-ländska kärnkraftverk. Vad är det för rim och reson iden linjen?Vi har ett statligt bolag som vi i verk-ligen vill ha kvar. Det är Systembolaget, därför att detfyller en viktig funktion i den svenska alkoholpoliti-ken. Men det finns också ett annat statligt helägtbolag, Vin & Sprit, som jobbar precis tvärtom. Demåste hålla en rätt låg profil i det här landet, eftersomvi har annan lagstiftning som till och med det statligabolaget måste följa. I stället åker man världen runtoch försöker kränga så mycket Absolut som det baragår.Det här är några exempel på varför det också ipraktiken är så att staten inte är något vidare på attdriva företag, i varje fall inte att göra det i enlighetmed de riktlinjer och principer som man i övrigt dri-ver i sin politik.Herr talman! budgetalternativ är ettväl genomtänkt och väl genomarbetat förslag somockså hänger ihop i sina olika beståndsdelar. Andraviktiga punkter har tyvärr blivit avslagna av dennakammare. Vi hade ett förslag under det här utgiftsom-rådet, men det kan inte ryckas loss i sin del. Därförhar vi bara skrivit ett särskilt yttrande, och vi kommeratt avstå i den mån det av någon anledning skulle blivotering.Anf. 49 ():Herr talman! Vi kan som sadeglädja oss åt att statsskulden har minskat och att rän-tan på statsskulden har minskat. I ett framtidsper-spektiv ser det dock ganska dystert ut med tanke påatt vi har ett överskottsmål på av den offentligasektorns finanser, men vi vet att mer än hela över-skottet ligger i pensionssystemet. Trendmässigtkommer staten att fortsätta att behöva nettoupplånaunder decennierna framöver. Det här är en fråga somvi måste diskutera djupare, inte minst i samband medexempelvis ett svenskt inträde i EMU:s tredje fas.Till de misslyckade statliga företagssatsningarnakan nu läggas aktiebolaget , som detlandade en proposition om på vårt bord här i veckan.Där har staten misslyckats med att till och med i ensådan tillväxtbransch som att få plantor att växa för-brukat kapital så att man nu behöver 130 miljonerkronor i nytt kapital för att kunna få den verksamhe-ten att gå runt.Det är naturligtvis en svår marknad, men jag tyck-er att det finns alltför många exempel på att stateninte bör sätta spelreglerna, övervaka spelet och samti-digt vara den störste spelaren på planen. Det är fak-tiskt så att staten är den störste ägaren på Stock-holmsbörsen via bland annat fonderna.Jag vill återkomma till ytterligare en dimension avdet som nämnde, nämligen att amorte-ringen på statsskulden inte har skett genom att reger-ingen har varit särskilt skicklig på att få överskott.Framför allt har det kunnat ske genom en femparti-uppgörelse som handlar om att pensionssystemet harreformerats. I den reformen ingick att staten övertogansvaret för förtidspensionerna och efterlevandepen-sionerna från AP-fondssystemet. För att man skulleklara detta skickade man med i storleksordningen 250miljarder kronor. Av dem har 205 miljarder använtstill amortering. Nästan 50 miljarder har använts tilllöpande verksamhet.Tanken med pengarna var att få en finansiering avförtidspensionerna. Jag frågar mig vem det är somsitter med svartepetter. Inte är det AP-fondssystemet,som har blivit av med kostnaden för förtidspensio-nerna. Den ligger numera på staten. De pengar somstaten fick och som har använts för att amortera stats-skulden, som skryter om från dennatalarstol, är en av de största förlustaffärerna somstaten någonsin har tagit på sig - nämligen att ta an-svaret för förtidspensionerna, en av de stora gökung-arna i de statliga finanserna.Herr talman! Det finns principiella problem. Jagvill i sammanhanget först nämna att vi långsiktigt harett problem. Även med ett 2-procentigt överskott i deoffentliga finanserna kommer den nominella stats-skulden av allt att döma att fortsätta att öka. Detandra är att staten är en så stor spelare påden privata konkurrensutsatta marknaden.Därför har vi i de borgerliga partierna gemen-samma reservationer. Vi anser att det är möjligt attsälja ut statliga företag. Det finns företag. nämnde Vin & Sprit. Det finns ett par andra, tillexempel , som inte är beroende av lägetpå börsen. Det finns prisnivåer som är etableradeoberoende av börsläget. Det är alltså möjligt att fort-sätta utvecklingen, amortera på statsskulden ochdärmed minska räntekostnaden.Vi kristdemokrater har i vårt budgetalternativ be-räknat att kostnaderna för räntorna skulle minska med811 under det kommande året.Majoriteten har röstat ned förslagen. Vi har ingenreservation att yrka bifall till, utan vi kommer attavstå i den kommande voteringen.Anf. 50 ():Herr talman! Räntor och amorteringar för stats-skulden gräver ett djupt hål i budgeten. Sett utifrånbegreppet god ekonomisk hushållning kan man frågasig om prioriteringen mellan statligt ägande och stat-liga skulder är rätt. föreslår en ytterliga-re försäljning av statlig egendom om 30 miljarderkronor än vad regeringen föreslår. Förslaget beräknasge en förstärkning av statskassan meddrygt 1 miljard. Vi nämner i vår motion att principenbör vara att staten inte bör äga aktier i börsnoteradeföretag. Som en följd av det synsättet bör exempelvisåterstående delen av aktierna i försäljas.Andra verksamheter som bör avyttras är det statli-ga skogsinnehavet, fastigheter och företag som inte ärsärskilt konjunkturkänsliga, till exempel aktiebolagetVin & Sprit.Centerpartiets förslag understiger nivån för ut-giftsområdet och kan därför formellt tas upp till be-handling. Men det har skett en hel del under budget-processen, och vårt förslag kräver en helhetssyn. Densynen saknas enligt vår mening. Därför kommer vi attavstå vid kommande votering i ärendet.Anf. 51 ():Herr talman! Det nästan samtliga talare har sagthär, och som jag kan instämma i, är glädjen över attstatsskulden har reducerats så pass mycket under degångna åren. Det är inte så länge sedan när vi gjordestatsbudget som räntekostnaden som mest uppgick tillungefär , som skulle tas ur bud-geten innan andra utgifter kunde fördelas. Vi är än-dock nere i ett belopp som är ca 50 miljarder lägre,vilket måste betraktas som bra i det utgångsläge somhar varit. Det har gjort att vår skuldkvot har minskatsganska drastiskt.Mycket i den tidigare debatten har handlat omstatlig utförsäljning. Det går alltid att föra en diskus-sion om bolag och så vidare. Den stora bristen i detoppositionen har pekat på när det gäller utförsäljning-en - vilket vi också sade i budgetdebatten, jag kangärna upprepa mig - i en lågkonjunktur, är att det ärett läge som ser mer bekymmersam ut än för någonmånad sedan. Jag vill avråda från att i det läget ökaantalet utförsäljningar när vi vet hur köpintresset äroch vilka penningvolymer som går att få in. Det bety-der att vi får avyttra ganska mycket fast värde och fåin ganska lite kapital.Vi diskuterar en praktisk budget. Riksgäldskonto-ret har påpekat hur det har fungerat. Det är ganskakomplicerat. Jag ska inte göra någon stor apparat avdet. Men vid tillfälliga försäljningar för att sänkastatsskulden gör det ekonomiska systemet att ränte-kostnaderna till och med ökar. Jag förstår hur opposi-tionen menar, och jag har respekt för det, men i detkorta perspektivet blir det inget utrymme för nyautgifter. Det är en brist i det sätt oppositionen harpåpekat att det skulle kunna fungera - om vi diskute-rar en praktisk politik, vilket jag tycker att vi gör.Det tål att peka på dessa delar.Jag har en kommentar till både ochMats . Det är fem partier som står bakom pen-sionsreformen. Vi var överens om hur det här skullehanteras. Det är inte så konstigt att man tar en del avAP-fondspengarna som har lyfts av för de nya statligaåtagandena och faktiskt reducerar skulden för att fåned räntekostnaden. Det är det som har gjorts, och detskapar utrymme för att klara de nya utgifter somkommer sig av statens nya åtaganden i form av för-tidspensioner och så vidare. Det är inte så konstigt.Karin sade något om snatterier. Snatterierär för mig lika med något brottsligt. harväl inte gjort något brottsligt med att ta ut pengar frånRiksbanken. är kanske mer välmående ännågonsin, trots uttaget. Det har varit en överreaktion,bland annat från själv. Det finns mycketsom är bra i , och har gjort ettmycket bra jobb, men på det området har bankenöverreagerat. Det är väl ingen som påstår att vår riks-bank är svag i nuvarande situation. Den är fortfarandestark, trots detta. Det har varit klokt att ta de resurser-na för att få ned statsskulden och minska ränteutgif-terna. Det är en rakt igenom klok politik.Det tredje benet är utförsäljning av sådan verk-samhet som vi inte har tyckt att staten bör vara ägareav. De pengarna har använts på precis samma sättsom , och , det vill säga se till att sänka räntan ochskapa utrymme för andra mer angelägna verksamhe-ter.Med de orden, herr talman, vill jag yrka bifall tillförslaget i betänkandet.Anf. 52 () replik:Herr talman! Jag kanske sade det för tidigt i mittanförande, men jag påtalade att många av överföring-arna har varit bra, rätt och riktiga, exempelvis denmycket stora överföringen från AP-fonderna till attsänka statsskulden. Vi har varit överens om det. Detjag tycker är viktigt att påtala är att verkligheten ärinte den så som den så ofta saluförs, nämligen attregeringen genom handfast ekonomisk politik harhaft överskott i själva budgeten. Det är det som är vårpoäng. Vi tycker att det är viktigt att vi alla är med-vetna om att 316 av de 320 miljarderna kommer frånden typen av förflyttningar, det vill säga man flyttartillgångar härifrån till dit. Det kan vara rätt och rik-tigt, men det betyder inte att den löpande verksam-heten går med överskott. Det skulle vara bra om So-cialdemokraterna kunde prata klarspråk om detta.Sedan var det frågan om snatterier och Riksban-ken. Om vi ska se det som en brottsrubricering är detknappast snatteri det är fråga om eftersom det handlarom 20 miljarder. Däremot brukar man använda ut-trycket att snatta i kakburkar, och är det mycketpengar. Vi tycker att detta har varit ett felaktigt age-rande. Det största problemet är inte beloppet i sig,utan det är att beslutet har tagits utan att man har följtriktlinjerna för hur ska göra inleveranser.Det skapar ett godtycke och en osäkerhet om framti-den och framtida ageranden.Låt mig , herr talman, bara återupprepa detsom vi så förut har påpekat och somgör att det ibland känns som att sådana här debatterkanske inte kommer framåt utan står och stampar.Det finns ett antal företag som vi pekar ut vilkas vär-de är mycket gott för att sälja, som , Vin & Sprit och ett par till. Det är dem vi vill sälja påmera kort sikt.Jag tycker att vi ska ha den tilltron till varandrasambitioner, att vi tror på det som de olika partiernasäger, att vi också tror att de menar det som de säger.Jag förutsätter att tror mig närjag säger och när vi skriver att försäljningstakten ochvalen av bolag givetvis måste vara utifrån marknads-situationen. Jag respekterar fullt ut att regeringensäger samma sak om sina 15 miljarder som den skasälja företag för. Jag respekterar det och tror att re-geringen menar allvar, och jag förutsätter att tror att vi också menar det vi säger.Anf. 53 ()replik:Herr talman! För att bemöta det sista kan jag sägaatt jag var inne på hur en tillfällig försäljning minskarstatsskuldsräntor och på så sätt frigör kapital. Detfungerar ju inte i praktiken, men det är ett sätt somjag pekar på. Jag förstår hur ni menar, och jag sägeratt jag också har respekt för det. Jag vet att om niskulle vara i regeringsställning skulle man inte kunnagöra det, för det fungerar inte i praktiken. Det harockså pekat på, med den handlingsom vi har behandlat i finansutskottet. Det är grundentill det hela.Jag förstår ert resonemang. På ett sätt säger visamma sak. Vi vill minska statsskulden och därmedpå sikt frigöra resurser som vi kan använda till annatän att betala räntor på statsskulden.Det är väl bra att vi diskuterar statsskulden i sig,men det bakomliggande problemet, som har varit denväldiga förändringen, är den otroliga statsskuldsupp-byggnad som skedde under en period tidigt , som bland annat var ansvarig försom satt i regeringen . Det är ju de pro-blemen som vi fortfarande dras med. Det var en gi-gantisk statsskuldsuppbyggnad under en kort period.Då var det inte diskussion om att det skulle vara ba-lans i statsbudgeten, inte ens balans i de offentligafinanserna. Det är det som ligger till grund för dethela.Jag såg ett diagram i går över EU-länderna därman pekar på den ekonomiska ställningen. Det pekarganska tydligt på att , rakt över, jämfört medEU-snittet totalt har en ekonomisk ställning som är isärklass mycket bättre än andra länders. Rapporternaduggar tätt om att , , , Tysk-land med flera har stora bekymmer med sina balans-mål, och de klarar inte heller underskottsmålet på3 %. Här har faktiskt en ganska bra och unikställning just nu.Bekymren finns, och vi måste ta det på allvar in-för framtiden. Jag har sagt det tidigare, och jag sägerdet igen.Anf. 54 () replik:Herr talman! Jag undrade just när det där skullekomma. Det brukar tas fram som en snuttefilt när detblir lite jobbigt i de här debatterna.Visst byggdes statsskulden upp under de förstaåren . Då kan jag bara säga att det var enevig tur att det inte var Socialdemokraternas budget-motioner som gick igenom i stället för den sittanderegeringens förslag. Då hade nämligen statsskuldenökat ännu mer, eftersom Socialdemokraterna här iriksdagen lade alternativa budgetförslag som hadestörre underskott.Låt mig bara säga att det var en evig tur att detinte var Socialdemokraterna utan de borgerliga somsatt i regeringsställning under de år när vi hade atthantera både en lågkonjunktur och väldigt storastrukturella problem.Anf. 55 ()replik:Herr talman!