prot · GQ0925 · 2002-11-28 00:00:00 — Först vill jag säga att mycket av detsom har kommit fram, både i den här debatten ochmånga gånger tidigare och jag hoppas ifortsättningen också, bottnar i vad jag upplever somen mycket ärligt menad upprördhet från de flesta här ikammaren över de orättvisor som man ser och överden diskriminering som många upplever. Det finns enväldig beslutsamhet hos många och som har vuxit.Det uppskattar jag, och jag tror också att den är ärligbåde från min och från allas sida här i debatten här idag.Det är en beslutsamhet om att segregationenmåste bort och också en förtvivlan över att så mångagånger - och jag delar gärna den kritiken - hardebatten om integration utgått från ett ta-hand-om-perspektiv eller, som en del har nämnt här, ett tycka-synd-om-perspektiv. Man har klumpat ihop insatser istället för att se varje individ som kommer, vars ochens bakgrund och förutsättningar. Det är oerhört vik-tigt att vi har kommit så långt att också dessa föränd-ringar nu tränger sig in både tack vare, påstår jag,regeringens arbete, arbete och det somsker på många håll i landet.Jag vill också betona att det är en väldigt storskillnad på hur debatten och förutsättningarna var förnågra år sedan och de vi har . Det var inte såmånga som kommenterade det så jag vill upprepa det.Det är en oerhörd skillnad mellan att arbeta medintegrationsfrågorna i massarbetslöshetens spår och iarbetskraftsbristens början. Det är en oerhörd skillnadpå hur arbetsmarknadspolitiken riktas in om vi talarom en situation där arbetslösheten i var istigande och låg på och när den fortfa-rande är fallande. Alltfler inser den brist på arbets-kraft som syns men som framför allt kommer attsynas om bara några år.Och visst är det så att det krävs samling, BoLundgren, i hela nationen, som du uttryckte det, förintegrationspolitiken handlar ju inte bara om politi-kernas ansvar, även om det förstås är störst och tungt.Det handlar också om oss som medborgare, om osssom grannar, om oss som arbetsgivare, om oss somaktiva i folkrörelser, om idrottens möjlighet att med-verka till integration. Det är oerhört många delar, såsjälvfallet måste vi i stor utsträckning ochännu mer samlat se detta som en nationell uppgift.Däremot tror jag att det är fel att, som Moderater-na föreslår i en rapport som man kallar Avskaffaintegrationspolitiken, i stället tala om ett nationelltråd. Det är vardagsarbete, strategiska övervägandenoch förändringar i grunden i alla delar av politikensområden som krävs. Jag tror inte att det hjälps av avskaffar det man kallar integrationspolitiken.Jag fortsätter också att anse att det är stor skillnadpå att säga att vi måste göra mer för att nå målen, attvi måste fortsätta att förändra stora delar av innehålleti integrationspolitiken beroende bland annat på attförutsättningarna på arbetsmarknaden spelar en väl-dig roll, om vi jobbar i ett eko av en massarbetslösheteller om vi jobbar i en påbörjande brist på arbetskraft.Jag vet inte om någon blir lyckligare om jag sägeratt jag inte tycker att jag har lyckats. Men det jagstörs av är när man dömer ut allt och säger att den ärmisslyckad. Vi måste våga se med båda ögonen, sedet som faktiskt har lyckats för att förstärka det ochse de insatser som helt har gått åt skogen och förändradem. Jag tänker i alla fall fortsätta att försöka ha bådaögonen med i politiken.Vi har förändrat i grunden mycket av det somsyns på arbetsmarknaden, också nu det senaste halv-året, . Det är inte någon gammalsiffra från någon gammal valrapport, som du påstod,utan det är de allra senaste siffrorna från . Devisar att arbetslösheten fortsätter att falla för utomeu-ropeiska medborgare. är den för hög,fortfarande måste sysselsättningsgraden öka mer.Men vi kommer ingen vart i debatten om vi inte åt-minstone kan se och erkänna att vi har haft ett trend-brott som inte bara, påstår jag, beror på konjunkturenutan också på det idoga arbete och förändringsarbetesom har skett bland myndigheter, riksdag och reger-ing och framför allt ute i våra kommuner. Där harman arbetat med en helt annan arbetsinriktad intro-duktion , och det ger också resultat.Mycket av det som krävs här i debatten villjag också säga sker nu: Förändrad introduktion, prak-tikplatser , validering av yrkeserfa-renhet och utbildning, individualisering både i synenpå flyktingarna som kommer och också till exempelpå svenska för invandrare. Det är bra att det finns ensådan, som jag ändå tolkar det, samsyn om vilkagrundläggande värderingar som måste gälla. Men omman inte inser att vi måste rikta in ännu mer sökljuspå diskrimineringen kommer vi aldrig att kunna ståhär och säga att vi har lyckats med integrationen.Bo Lundgren nämnde inte ordet diskriminering enenda gång. Det är inte bara fråga om att använda ord.Eftersom jag är "pratminister" vet jag det. Det räckerinte med att prata. Man måste förstå strukturen bak-om diskrimineringen, menar jag, för att kunna föränd-ra det vi diskuterar . Detta med skatter ochcheckar är dålig politik på alla områden - alltså dettaatt ständigt kräva sänkta skatter, får jag väl betona.Det vore en katastrof också om det vore det synsättetsom skulle vara grunden för en annan integrationspo-litik.Insikten om de olika strukturella hindren är viktig,och också att tolka det som sker på olika sätt. Mångahar till exempel nämnt här att andra generationensinvandrare har det svårt i skolan. Det har kommitsådana rapporter. Men dessa rapporter säger också enannan sak: Bäst går det för flickor. Infödda svenskaflickor har de bästa betygen. Därefter går det bäst förflickor med utländsk bakgrund. Först därefter kom-mer infödda svenska pojkar.Man måste också se att det ligger en fara i att baraupprepa att det handlar om att den som harutländsk bakgrund alltid har de sämsta förutsättning-arna. Flickor med utländsk bakgrund har visat att deär bra mycket bättre i skolan än pojkar som är föddaoch uppväxta i . Vad säger det oss? Vi måstekvalificera debatten för att förstå det här med struktu-rell diskriminering och utanförskap och var generellainsatser har störst framgång.Regeringen arbetar konkret med diskriminerings-lagarna, att förändra arbetsmarknadspolitiken ochutbildningspolitiken och att förändra introduktionenoch mottagandet av flyktingar i precis den riktningsom många här efterfrågar. Det är rimligt, vill jagsäga, det som efterfrågar, att också semer konkreta mål och konkret visa var utvärderingar-na leder oss. Vad fungerar, vad fungerar inte? Tillstor del görs detta redan på , menjag är beredd att återkomma till den diskussionen, förjag tycker att den är rimlig.Allra sist, : Stå inte här och säg attMalmö och skulle säga att staden är full!Man måste väl ta den debatten på lite större allvar.Det är en diskussion om hela landets ansvar, om svå-righeterna som uppstår om man inte kan planera sko-lan för ungarna på bästa sätt, om att inte kunna klaraintroduktionen på bästa sätt, om att några områden fårleva med trångboddhet och segregation medan andrakommuner helt säger nej. Det är en rimlig debatt. Dethandlar om att inte hindra rörligheten, för den är igrunden bra för integrationen, utan om att öka detgemensamma ansvaret.Anf. 9 BO ():Herr talman! Låt mig först säga att jag tycker attdet är bra att numera stöder det moderatakravet på kunskaper i svenska för medborgarskap. Såsent som var vi ju alldeles ensamma här iriksdagen om att ställa det kravet.Däremot förvånar det mig lite grann att väljer att lyfta fram detta som det kanskecentrala i diskussionen med . Visst är detnaturligt med kunskaper i svenska för medborgarskapefter i . Men det väsentliga är ju , när man kommer till , snabbt får kun-skaper i svenska, att man får ett jobb eller en praktik-plats direkt och att man lär sig språket . Det ärdet vi i första hand ska fokusera arbetet på.Sedan får jag säga att jag tror inte att att det ska vara som det är. Jag tror inte det. Jagkänner som en i grunden positiv ochsäkert målinriktad och ambitiös människa. Det är inteheller jag som i första hand säger att det finns pro-blem. säger: Flyktingintegrationen är ettveritabelt misslyckande. Läget är krisartat. Ochlåt oss alla börja med att erkänna detta.Sedan är då frågan: Vad är det som gör att reger-ingen inte har lyckats, och möjligen inte heller kom-mer att kunna lyckas? Jo, det är mer en fråga om binds av värderingar och idéer som handlar justom synen på människan och förhållandet mellanmänniska och politik. För det blir ju trots allt mycketpolitik och mycket styrning och regleringar när MonaSahlin talar.Men det fanns ett litet ljustecken, tycker jag, närMona säger att vi kanske ska gå ifrån ta-hand-om-perspektivet. Kunde vi bli överens om stå-på-egna-ben-perspektivet som ett sätt att kunna hanteraintegrationsfrågor, att hantera delaktigheten i sam-hället, vore det ganska bra. Men det som ska backaupp det här med att stå på egna ben finns inte. Det ärdär vi kommer till problemet. Vi måste ha en politiksom ger oss fler företag, fler växande företag, och flerjobb som alla, också de som står utanför, kan ta.Vi måste ha en förändring av reglerna som gör känner att det är stimulerande och lönsamt att taett jobb. Det ska löna sig att arbeta. Vi ska ha arbete istället för bidrag. Jag skulle vilja fråga hon är beredd att ändra reglerna så att man, närman kommer i en sådan här situation, får ersättningför att arbeta eller studera, eller en kombination avbåda, och att det vore en förutsättning för ersättning-en, i stället för socialbidrag. Det tycker jag i grundenär en central frågeställning och något som snabbt kanleda till både språkkunskaper som man kan användasig av och jobb som gör att man står på egna ben.Det handlar om kunskapsklimatet, det handlar omatt skolorna ska bli bättre och det handlar om en nyskolpolitik. Det är det jag menar med att avskaffaintegrationspolitiken som ett slags sektorspolitik. Vimåste ha en politik som leder till integration för attpolitiken i sig är bra. Sedan finns det ett stort antalmänniskor som har fastnat djupt.Det är där jag skulle vilja ha den stora satsningen, ensatsning där vi alla kan vara överens om att gå in ochha en ambitiös målsättning. Men det handlar inte baraom mål. Vi ska också involvera, med vårt bistånd,människor lokalt och på det centrala planet så att manjobbar med dem som har fastnat i utanförskapetmed målet att de ska ha samma förvärvsfrekvens somdem som i övrigt finns på arbetsmarknaden. Dettaskulle vara det stora målet.Där skulle jag vilja ha svar från . Detgäller till exempel detta: Är ni beredda att ändra poli-tiken så att det blir en bättre politik för företagande,en politik där jobb lönar sig bättre jämfört med att habidrag, än ? Är ni beredda att byta bidragen motersättning för arbete eller studier? Och är ni bereddaatt göra den här snabba, stora, gemensamma insatsenför att under de fyra som ligger framför ossverkligen kunna hindra det som annars är risken:kriminalitet, smygrasism och öppen rasism? Det ärdet jag inte vill ha.Allra sist, , vill jag säga att jag troratt detta är det bästa sättet att lösa den diskriminering,den mobbning av människor, som måste motarbetasvar den än förekommer.Anf. 10 ():Herr talman! har ju en revolutionärton när han talar. Då tyckte jag att det var ganska rartpå något sätt att det mest konkreta han landade i varatt regleringsbrevet måste få en ny formulering. Se-dan sade han att har begärt den här de-batten för att vi på något sätt skulle vilja förändranågot av det som sades före valet. Som jag inleddemed att säga är det ju precis tvärtom. Vi vill ha denhär debatten för att vi inte tyckte att vi fick den or-dentligt före valet. Allt det som vi sade före valet harjag upprepat här . Jag tycker att alla de invänd-ningar som hade här var lika felaktiganu som när anförde dem före valet.För att ta det viktigaste, och det här är i hög gradockså en replik till , så är att politik innebär att allahar rätt till välavlönade jobb. Och att det är så mycket välvilja i debatten. Ja, det ärklart: Det vore naturligtvis strålande om alla kunde fåvälbetalda jobb, om alla kunde få en riksdagsmanna-lön eller något sådant. Men det är ju så att man stän-digt dömer ut alla förslag där människor i början,på arbetsmarknaden, till exem-pel på en praktikplats kan arbeta mot en lägre ersätt-ning om det verkligen leder till att man kommer ur ettbidragsberoende. Om man dömer ut allt sådant somatt det rör sig om ett B-lag, det är ju då man cemente-rar den här strukturen med ett C-lag. har stort ansvar för att man genomatt avvisa den här typen av förslag - till exempelvisdet som SNS-forskarna framför och det som vi stodför före valet - cementerar utanförskapet och segre-gationen.Självironi är alltid charmerande, men när MonaSahlin kallar sig pratminister tycker jag ändå att detär något tragiskt i det hela - att ha gått från supermi-nister till pratminister. Alla vet att det finns ett reelltinnehåll i de begreppen. När de stora förhoppningarsom knöts till person och de löften somden socialdemokratiska regeringen gav har grusatsoch verkligheten är att mycket lite har hänt är detfaktiskt tragiskt.Jag önskar att statsrådet kunde använda sina sistaminuter i debatten till att kommentera de konkretaförslag som vi har fört fram. De ligger ju ganska näradet som SNS-forskarna föreslår i sin rapport . Dekonstaterar att man som flyktinginvandrare måstekomma in mycket snabbt på arbetsmarknaden. Deföreslår ett system där man tidigt kombinerar arbetemed språkträning. Det är precis vad vi också har velatuppnå med vårt förslag. Det vore intressant att höraom regeringen har några radikala grepp för att dettaverkligen ska få ett brett genomslag.Jag var på en skola i i förrgår. Där ärdet av elevernas föräldrar som försörjer sig ge-nom eget arbete. gör det inte. Det är dagensverklighet. Har regeringen någon kommentar till denverkligheten?Anf. 11 ():Herr talman! Det talas mycket om huruvida detfinns diskriminering i vårt samhälle. Självklart finnsdet det. Vi ser det i många olika sammanhang, inteminst inom arbetslivet.Vi behöver ha starka lagar på det här området. Vibehöver se över lagstiftningen och se om den behöverförstärkas. Men vi måste också inse att det inte räckermed lagstiftning. Det handlar också om - som jag varinne på i mitt anförande - värderingarna och attity-derna. De problemen kommer vi inte att kunna lösautan ett rejält samtal om vilka värderingar vi ska ha ivårt samhälle, och jag tror att en värdekommissionkan stimulera en sådan sak.Vi kan titta på det exempel från som nämn-des. Enligt från förra åretär av flyktingarna i självförsörjandeförst . I är motsvarande siffra95 % efter . Självklart finns detstora olikheter - reservation för det - men jag trorinte att har mindre problem med diskrimineringän . Det indikera att det finns systemfel i densvenska politiken. Dem borde vi samtala mycket omockså i dag.Mona säger att vi alla är engagerade i dehär frågorna. Det är vi från alla partieroch alla som deltar i den här samhällsdebatten. MonaSahlin säger att hon vill ha båda ögonen med sig i dehär frågorna. Det är självklart bra, men ännu viktigareär att ha båda händerna med sig, för det måste händasaker och ting.I inlägg skiner det igenom att honär ganska nöjd med det batteri av åtgärder som man använder sig av - eller kanske brist på åtgärderibland också. Det är den stora skiljelinjen, tror jag. Viandra frustar lite grann över bristen på nytänkandeoch bristen på handling.Vi har talat om praktik och lärlingssystem som ettsätt att hyvla ned trösklarna, för att få människor medinvandrarbakgrund in på arbetsplatserna, in på ar-betsmarknaden. Det är bra inte bara för deras möjlig-het att få fotfäste på arbetsmarknaden. Det är ocksåviktigt för språkträningen och för de sociala kontak-terna med övriga medborgare som bor i vårt land.Frågan är då: Varför kan inte sägaatt vi borde pröva den här typen av metoder? I ställetär det som jag berättade. I morse satt vi i arbetsmark-nadsutskottet här i , och majoriteten - soci-aldemokrater, vänsterpartister och miljöpartister -avslog motionskrav. Det var konkreta sådana förslag,exempelvis från oss kristdemokrater. Detta kommeratt klubbas här i kammaren . MonaSahlin får gärna delta i den debatten och vara medoch diskutera de här sakerna då också.Det är rörande att höra den klädsamma ödmjukhetsom finns hos när det gäller misslyck-andena och bristen på uppnådda resultat på området.Kalle är inte lika ödmjuk. Men både social-demokrater och vänsterpartister måste ta ansvar förden politik man har fört. Socialdemokraterna har haftmakten och är inne på nionde året. KalleLarssons vänsterparti har deltagit ochhoppas väl få delta till med att stödja reger-ingen. Utvecklingen är som den är, och situationen ärsom den är. Vilket ansvar tar ni för att det recept nihar haft inte har fungerat? Det måste vi få diskuterahär i kammaren. Ni måste sluta vara i opposition moter själva utan ta ansvar för de beslut ni har fattat.Slutligen vill jag återkomma till mitt exempel frånÖstberga i , där stora invandrargrupper villförsöka bilda egna bostadsrättsföreningar för att själ-va praktiskt få utöva demokratiskt beslutsfattande omsitt boende. Detta har stoppats från socialdemokratisksida. Jag tycker det är tragiskt att det blir stopp närman gör verkliga demokratiprojekt i områdena, me-dan det är acceptabelt att man håller på med torrsim -olika projekt som stimuleras av med . Från maktens sida blir det stopp för verkligademokratiprojekt som rör det egna boendet. 12 ():Herr talman! och oss för att inte ta ansvar. Men vi kommer attvara i ständig opposition till det ekonomiska systemsom uppenbarligen systematiskt diskriminerar männi-skor. Det betyder inte att vi inte gör vad vi kan för attförbättra hur samhället ser ut.I samarbete med Socialdemokraterna och Miljö-partiet kommer vi att göra vad vikan för att få några konkreta framsteg. Vi har börjat,och vi kommer att fortsätta. Men vi kommer inte attavhålla oss från att säga vad vi tycker. Vi kommerinte att sluta med den kritik vi har av hur detta systemser ut bara därför att vi också försöker förbättra det.Det är ingen logik som för mig går ihop.I stället - och uppenbarligen missade den liberaltselektiva hörseln detta - lägger vi fram konkretaförslag, . Vi föreslår:- att integrationen börjar dag 1- att man samordnar undervisningen i svenska un-der asyltiden med svenska för invandrare- att man ser till att fler får arbete och praktik redanunder asyltiden- att man bryter diskrimineringen på arbetsmarkna-den genom obligatoriska mångfaldsplaner och ge-nom att man gör flerspråkighet till merit vid an-ställningar.Vi har föreslagit och föreslår igen att det segrege-rade boendet bryts upp genom boendeplaneringspro-gram och avgiftsfria kommunala bostadsförmedling-ar.Lars , detta är ju den politik som nigång på gång har avslagit! Det handlar inte om att visaknar konkreta förslag. Det handlar om att vi harolika konkreta förslag.Låt oss ta upp det som ni tydligast av allt har förtfram som lösningen på integrationsfrågorna: språktestsom krav för medborgarskap. En ledande högerex-tremist uttryckte det så här: för-slag gynnar oss, såväl kortsiktigt som långsiktigt.Folkpartiet är, skulle jag vilja säga - med dettakrav nu understött eller föregripet av -det parti som har gjort enskilt mest för att introducerarasistiska och främlingsfientliga frågor i debatten.Var finns de tiotusentals människor som glider om-kring i kravlöshet utan att vilja lära sigsvenska? Peka på var de människor finns någonstanssom inte har någon lust att lära sig svenska! Det är jukärnan i ert förslag.Vi säger att språket är avgörande. Möjligheternaatt lära sig det svenska språket hänger dels ihop medatt man får en vettig undervisning i modersmålet, delsmed att man har goda förutsättningar att få lära sigsvenska. Vore det inte mer klädsamt, , att faktiskt ta ansvar för den politik som nisjälva har drivit i ? Privatiseringen avsvenska för invandrare i underer ledning gav större klasser, lägre löner till lärarnaoch en allmänt sämre undervisning.Lars förslag för att bryta segre-gationen är att säga: Välkomna till . Ska ni bohär då måste ni verkligen lära er svenska för att bli endel av demokratin. Och vi ska göra det riktigt svårtför er att lära er svenska.Med en sådan politik stänger man människor ute.Man bjuder inte in dem. Det är, menar vi, en politikför utanförskap och inte alls för innanförskap.Sedan har vi hört det som säger för-ut - arbete i stället för bidrag. Men vi vet att det skaförverkligas genom löner som understiger det somfastställs genom kollektivavtal. Det är ett klassisktgrepp. Vi känner igen det sedan arbetarrörelsensbegynnelse - att undergräva själva tanken på att allamänniskor ska ha rätt till arbete till rimlig lön. Och vivet att det skulle skapa ett skrämt och hunsat låglöne-proletariat. Och det skulle vara ett mycket effektivtsätt att cementera segregationen och klassklyftorna idet svenska samhället. Vi vet på vilken sida du står,. Men vi befinner oss på olika sidor iden striden. Så kommer det nog att förbli. Däremothoppas vi att det aldrig blir svensk politik att ställaarbetare mot arbetare beroende på att de har olikahudfärg.Anf. 13 ():Herr talman! säger: Vi vet på vil-ken sida ni står.Sanningen är att vi också vet på vilken sidaVänsterpartiet står. Vi kommer att vara i opposition,säger . Det kommer ni väl inte alls attvara? Ni kommer att stödja den regering som sitteroch genomför denna politik. Ni stöder den sittanderegeringen vid misstroendeförklaring, och ni stöderden i budgeten.Min fråga till er i är: Vad är ni hit-tills mest nöjda med i integrationspolitiken? Vad ärdet som ni har påverkat och som har gjort att integra-tionsfrågorna har lyfts fram på ett bättre sätt med erhjälp? Sanningen är ju att misslyckandet är likamycket ert som regeringens.Jag skulle vilja tacka statsrådet för att vi kan fålite tydligare mål. Jag hoppas att man återkommer tillriksdagen med dessa tydliga mål, så att vi får enchans att diskutera dem och faktiskt också kommamed en ordentlig utvärdering. Då tror jag att vi kankomma någon vart i denna debatt.Sedan säger att vi ska se det som harmisslyckats. Jag tycker att det stora misslyckandetfaktiskt är synen på individperspektivet, det vill sägaatt alla system är uppbyggda med regler uppifrån somska tryckas ned i systemet. Det kan aldrig anpassastill den enskilde individen. Gå in på vilken arbetsför-medling som helst och tala med dem som handläggerärendena där. Då ser man att just detta att man inte fårha det lokala beslutsfattandet gör det nästan omöjligtatt också anpassa åtgärder för enskilda individer.Det finns några kommuner, bland annat ,som har jobbat förtjänstfullt med att försöka samord-na systemen. Men de statliga myndigheterna sägersamfällt att det är så svårt att göra det med det regel-verk som vi redan har. Det är där som jag tror attregeringen har det största bekymret.Är statsrådet beredd att ge lokalt beslutsansvar tillde lokala arbetsförmedlingarna?Den andra frågan handlar om diskriminering.Mona anklagar för att inte talaom diskriminering. Nej, men tar inteupp den egna diskrimineringen heller, den diskrimi-nering som pågår i den statliga sektorn. Vad gör ni åtdetta, där ni själva är ansvariga, där ni är arbetsgivare,och där vi vet att många diskrimineras ? Jag harinte hört talas om några konkreta åtgärder. Men jagkanske får svar på det i nästa inlägg.Ett tredje område som jag gärna skulle vilja ta uppgäller företagarområdet. Där tycker jag att det ärviktigt att se att det finns väldigt mycket också i detregelverket som diskriminerar invandrare. Undervalrörelsen besökte jag alla småföretagare som finns iRinkeby och som inte får låna pengar. Vi har intenågot bra system för att ge möjligheter för kvinnor,invandrare och ungdomar som inte får låna pengar.Många skulle kunna utveckla sina företag om det barafanns möjlighet att få tillgång till kapital så att mankunde bygga upp en egen verksamhet. Här finns detoerhört mycket mer att göra.Det regelverk som vi har i är på sittsätt också diskriminerande.