prot · GP09101 · 2002-04-24 00:00:00 — Därtillkommer utskottets uttryckliga besked att det inte ärtillämpligt om villkoren är berättigade av sakliga skäl.Det ska heller inte gälla om tillämpningen av villko-ren kan motiveras av ett berättigat mål och om med-len är lämpliga och nödvändiga för att uppnå detmålet.Fru talman! Det är en körorder som knappastkunde vara mer rund och svårtolkad.De juridiska och avtalsmässiga föreskrifterna ärsjälvfallet oerhört centrala och viktiga. Fungerandeparter på arbetsmarknaden har som helhet visat sigvara en styrka i den svenska arbetsmarknadspolitiken.Vi lever dock med mycket av 1970-talets lagstiftning,som då hade sina motiv men som inte utan vidare kanvara tillämplig på en föränderlig arbetsmarknad. Därbehövs det en reformering. Det behövs en utformningsom gör att vi får en smidig arbetsmarknadspolitikdär det finns flexibilitet och hanterbarhet för arbets-givarna, framför allt för småföretagarna, men därockså trygghet i arbetslivet ges och upplevs sompositiv och reell för de anställda.Vi i delar uppfattningen att deltidsar-betandes och visstidsanställdas situation måste upp-märksammas. Vi är av den åsikten att lagstiftningenmed det framlagda förslaget skulle bli alltför komplexoch svåröverskådlig. I sådana situationer förlorarlagarna ofta sin tyngd och sin spets. Vi har förordatatt de borde samordnas i en samlad lag, så att de bliröverskådliga och framför allt lättare att tolka ochbegripa. Vi har krävt en samlad lagstiftning när detgäller diskriminering.Utskottsmajoriteten glider undan det genom atttala om att det är ett lagtekniskt begrepp, och mankan undra vad utskottet egentligen tror sig kunnavinna då man till försvar för regeringens förslag sägeratt begreppet diskriminering bör användas. Samtidigtpåstår man att det har mindre att göra med den bety-delse som ordet "diskriminering" kan ha i ett merallmänt språkbruk.Ja, fru talman, tydligheten ökar knappast med detutskottsbeskedet. För övrigt håller majoriteten medoss motionärer om att det borde vara en bättre sam-ordning, men sakmotiven får sällan sin chans i ettutskottsbetänkande under ett valår. Att hänvisa till attdiskrimineringslagarna inte behandlas i uppdrag är faktiskt poänglöst. Jagtror dock, fru talman, att det vore viktigare att se tillsakläget än till hur ett visst utredningsdirektiv ser ut.Detsamma gäller frågan om var diskrimineringsom-budsmännen ska finnas och vem som ska råda överdem - riksdag eller regering.Sammantaget är propositionen otydlig och oklaröver vad konsekvenserna bli. Ett är säkert: Den ska-par inte en större användbarhet, och enkelheten lysermed sin frånvaro.Så vill jag göra några reflexioner av mer allmänart, fru talman. En positiv och fungerande och funge-rande arbetsrätt måste också leva i ett landskap därparterna fungerar väl, men framför allt där det finnsen stabil arbetsmarknad med ett stort utbud. Vi har juvarit med i en mycket god konjunktur samti-digt som regeringen har misslyckats med att rå på denöppna arbetslösheten. finne ett par hund-ra tusen personer i öppen arbetslöshet, och ett stortantal är i åtgärder. Målet att skulle vara syssel-satta relativt snart ses av flertalet bedömare som enomöjlighet, trots att rent statistiskt den alltför högaförtidspensioneringen av uppemot 40 000-45 000personer inte har kunnat klara hem någotslags statistisk balans.Jag tror att det är viktigt - och det har sagts av ta-lare här förut - att det i detta arbetsmarknadens land-skap kommer till nya företag. De kan vara små i bör-jan, men det måste framför allt finnas en vilja attväxa. Dessa kommer som ett viktigt tillskott somsäkrar arbetsplatser och sin del i ett framtida välfärds-samhälle.I grunden är det också fel väg att alltför lättvindigtpensionera ut folk. Detta blev vi påminda om i går, dåförra statsrådet kom med sinäldreutredning. Han slog fast att väldigt många be-hövs längre i arbetslivet och att detta är ett villkor föratt säkra välfärden. Han talade också om att få sänktaarbetsgivaravgifter - något som med flerapartier har föreslagit - om att också äldre behöverutbildning och fortbildning och om hur fel det är attpensionera bort tusentals personer som skulle kunnavara väldigt användbara och är behövliga. Han efter-lyste en ny attityd då äldre, med stor arbetslivserfa-renhet, skulle kunna betyda väldigt mycket för ettförbättrat arbetsmarknadsläge och en bredare väl-färdsgaranti.Jag delar hans uppfattning om att alltför mångaföretag, ofta stora, och alltför många fackliga organdrar den kortsiktiga och felaktiga slutsatsen att pen-sionera bort i stället för att låta också människor irelativt mogen ålder bli en ny och positiv resurs i ettförändrat arbetsliv.Det sades också i debatten tidigare att vi nu är ikunskapssamhället och att resurserna finns i huvudet.Till en del är detta rätt, möjligen i en högre grad äntidigare. Men vi behöver också händernas och denpraktiska kunskapens kapacitet. Industriproduktion,hantverk och tjänstesektor har verkligen inte spelat utsin roll. Även de s.k. enkla jobben behövs på denframtida, moderna arbetsmarknaden.Ett område som regeringen har misskött är regel-systemet för nya företagare. Ofta har småföretagare,särskilt kvinnliga nyföretagare, inte kunnat tillgodo-göra sig ett regelsystem som underlättar företagseta-blering och därmed nya arbetsplatser. Jag tror att detär viktigt att också den dimensionen finns med då vitalar om arbetsrätt i både svenskt och europeiskt per-spektiv.Snårigheten får inte bli så dominerande som ärfallet. Vi skulle också kunna se lite mer avspänt pådet turordningsundantag som gäller . Detär trots allt en viktig signal för landets småföretagareatt ha ett visst, om än begränsat, utrymme i bedöm-ningen när man lever med sitt företagsöverlevnadsfråga. Att återgå till den modell somtidigare fanns och där arbetstagarna i regel inte hadenågon positiv garanti är inte lösningen på den frågan.Camilla sade att vi reservanter välbara var ute efter att slå in en kil i den svenska ar-betsmarknaden. Jag tycker att det påståendet är liteoblygt för att komma från en företrädare för att partisom har kluvits i två delar i sin syn på näringslivetoch vem som ska ha makten över produktionsmedlen.Jag tror i stället, fru talman, att det är viktigt attinte cementera arbetslösheten på den höga nivå vi nuhar. Den behöver pressas ned. Därför blir slutsatsenatt skapa en balans mellan arbetsgivare och arbetsta-gare på arbetsmarknaden.Vi förordar i första hand att klara den mesta avtal-svägen, men i grunden måste den finnas ett regelsys-tem som underlättar för parterna att hitta goda fram-komstvägar. Därför är vi angelägna om att förorda enparlamentarisk utredning som skyndsamt lägger framförslag om en arbetsrätt som är anpassad arbetsmarknad.Jag ber att få yrka bifall till reservationerna 2, 11och 15.Anf. 10 ()replik:Fru talman! Det stämmer att oftatalar om klyftor och att vi har en politik som tar fastapå klyftor som gäller kön, klass och region. Det finnsdäremot ingen klyfta i partiet. Det är en massmedialgrunka. Jag kan lugna med att Väns-terpartiet är stabilt.När man läser reservation får manförhoppningar om att man på något sätt är ute efter attstärka löntagarna. Ni konstaterar att den anställde haren svag position i förhållande till arbetsgivaren. Dåfår man intrycket att har insett det ochkommer att lägga förslag som kommer till rätta meddet. Men förslagen går åt precis motsatt håll.Återigen lägger förslag om att försäm-ra anställningstryggheten, förlänga provanställnings-tiden, förkorta återanställningsrätten, öka möjlighe-terna till visstidsanställning osv. Man ser inget pro-blem i de försämrade turordningsreglerna, som inne-bär att ingen på små företag har an-ställningstrygghet.Folkpartiet tycker inte heller att det är bra medsympatiåtgärder, och man vill ta bort vetorätten närdet gäller entreprenader - alltså åtgärder som defackliga organisationerna kan ta till för att motverkasocial dumpning.Om anser att de anställda har en svagposition i förhållande till arbetsgivaren, ska man dåtolka politik så att ni konstaterar att detär på det viset, men att ni inte alls är intresserade avgöra någonting åt det?Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag noterar med tillfredsställelse attCamilla ändå uppfattade att vi varberedda att stärka löntagarnas position. Det är helträtt. Det är bara det att vi föredrar andra vägar än demsom förordar. I många frågor finns detju ingen artskillnad, utan det rör sig mer om engradskillnad t.ex. när det gäller provanställningsti-dens längd, återanställningsrätten osv.Vi är väldigt angelägna om att man får en flexibelarbetsmarknad som är till fördel för både löntagareoch företag, framför allt för småföretagen. Generelltförordar vi det som vi var med och drev igenom1991-1994. Väldigt mycket av detta var positivt. Detinrättades bl.a. en allmän, öppen arbetslöshetskassasom nu har försvunnit. Den var till stort gagn förmånga.Återigen - för vilken gång i ordningen vet jag in-te: Den största tryggheten som en löntagare kan få ärtrygga jobb som finns i olika företag och där det finnsen vilja hos företagarna att företagen ska växa ochutvecklas.Anf. 12 ()replik:Fru talman! Det sägs ofta från borgerligt håll attarbetsrätten skulle vara ett hinder för sysselsättningenoch för tillväxten. Det finns inte en enda forsknings-rapport som visar att trygghet i anställningen skullemotverka god företagsamhet.Det är bara att konstatera att det bara är vackraord om att de anställda har en svag position, men närdet kommer till konkret politik finns det inte ett endaförslag från i det här betänkandet, och dethar nu inte heller kommit något förslag från ElverJonsson i talarstolen.Anf. 13 () replik:Fru talman! behandlar vi inte hela arbetsmark-nadsområdet, men jag sade som ett komplement attutöver regelsystemet är det viktigt med det före-tagsklimat som vi har i . Där har vi riktigtmånga förslag. senast har vi tillsammans medövriga oppositionspartier presenterat ett 50-tal förslagsom skulle kunna stärka framför allt småföretagsam-heten som är - om uttrycket - kungsvägen - också för löntagarna.Anf. 14 ():Fru talman! står bakom propositionenom förbud mot att diskriminera deltidsarbetande ocharbetstagare med tidsbegränsad anställning. Det ärbra att det görs något för alla dem som inte har entillsvidareanställning.I övrigt tas en mängd olika frågor upp i betänkan-det. Bl.a. behandlas yttrande- och meddelarfrihet förprivatanställda. Vi har tidigare väckt den här frågan iinterpellationer till och i motioner. Jagvill yrka bifall till reservation 18 om yttrandefrihet förprivatanställda.I övrigt kommer jag att koncentrera mig på tvåfrågor, arbetstidsförkortning och turordningsundan-tag.Fru talman! Det är hög tid att normalarbetstidenförkortas. Det var sist. Andra länder har fortsattatt minska arbetstiden, men vi har bitit oss fast vid40-timmarsveckan som om det vore en naturlag.En arbetstidförkortning är en central välfärdsre-form som motiveras både av jämställdhetsskäl och föratt värna människors hälsa och livskvalitet. En sänk-ning av den dagliga arbetstiden skulle ge oss mer fritid och mer ork att utnyttja den fria tid som vi har.Det skulle göra att fler människor orkade arbeta framtill sin pensionering i stället för att förtidspensionerassom i dag.En sänkning av den dagliga arbetstiden skulle geoss mer tid för socialt liv, både i och utanför familjen.Det skulle också minska antalet arbetsskador ochsjukskrivningar.En sänkning av den dagliga arbetstiden skullegagna jämställdheten genom att männen skulle gesstörre möjligheter att ta ett ökat ansvar för hem ochbarn.Vi gröna föreslår ingen tvingande lagstiftning. Vivill ha kvar den dispositivitet som finns i dagenslagstiftningen, men till 2006 vill vi sänka förnormalarbetstiden från 40 och på sikttill 30 timmar.En generell lagstiftad arbetstidsförkortning ärrättvis. Den sänker heltidsnormen för hela arbets-marknaden och inte bara för viss privilegierade grup-per.Arbetstidsförkortningen bör genomföras i samspelmellan staten och arbetsmarknadens parter. Lösning-en ligger inte i att välja mellan lag och avtal, utanlösningen ligger i en kombination mellan lag ochavtal.Den kortare normalarbetstiden ska fastställas i la-gen, men lagen ska som vara dispositiv, dvs.inte tvingande. Men det är lagen som ska gälla omparterna inte träffat avtal om något annat.Vi ställer oss mycket positiva till ökat löntagarin-flytande över arbetstidens förläggning och möjlighe-ten att ta ut en del av sin ledighet på ett mer flexibeltsätt. Men det är falsk marknadsföring att - som en delgör - kalla denna ökad flexibilitet för sänkt arbetstid.Jag yrkar bifall till reservation 34.Fru talman! Jag delar om att det finns en konflikt mellan densom är arbetstagare och den som är arbetsgivare. Jagdelar också uppfattningen att det är viktigt att värnaarbetstagaren, att värna en stark arbetsrätt och attvärna rätten till strejk och andra stridsåtgärder. Därföravvisar vi från den borgerliga fyrklö-verns förslag om att urholka strejkrätten.Vi delar också syn att återanställ-ningsrätten ska förstärkas, inte försvagas, som Mode-raterna, och vill göra.Men vi har en annan syn än ochSocialdemokraterna på den undantagsregel från prin-cipen om sist in, först ut i företag upp till tio anställdasom infördes den 1 januari förra året.Vi tycker att det är väsentligt att arbetsgivare ismåföretag har en möjlighet att undanta två personersom anses vara av särskilt betydelse för den fortsattaverksamheten i situationer där man måste avskeda.I betänkandet behandlas två enskilda motioner omatt man ska upplösa beslutet om undantaget i turord-ningsreglerna, men jag tycker att argumentationen fördetta vilar på en mycket bräcklig grund.De undantag som har gjorts i småföretag haralla haft en ekonomisk grund. har kon-taktat samtliga fackförbund i och fått statistiköver vilka som har undantagits. - såvitt vi harkunnat få fram - ingen gravid kvinna sagts upp somen konsekvens av förändringen i turordningsreglerna,trots och fackliga företrädares påståen-den i pressen, trots påståen-den här.En egendomlighet i Socialdemokraternas ochVänsterpartiets reservation är att man skriver att detnu finns tecken som tyder på att reglerna särskiltdrabbar kvinnor och föräldralediga. Jag lägger märketill att man är lite mer försiktig i skrivningen i reser-vationen än vad man är i sin retorik medierna. I re-servationen skriver man att det finns tecken som tyderpå att reglerna särskilt drabbar kvinnor och föräldra-lediga.Men dessa tecken har sin bakgrund i att utskottetförra våren förelog ett tillkännagivande om behovetav att förstärka skyddet för föräldralediga. Det äregendomligt att tecken som man säger finns nu kanutgöra bakgrunden till att man lämnade ett förslagunder förra våren.Bakgrunden till förslaget om att förstärka föräld-raledigheten var en motion från . Mentrots att motionen vann majoritet i utskottet och iriksdagen och trots att den socialdemokratiska rege-ringen har haft på sig att komma med ettförslag om en skärpning av föräldraledighetslagensom skulle innebära att gravida och föräldraledigaskyddas från uppsägning vid arbetsbrist har manalltså ännu inte presterat någonting.Det behövs. Föräldraledighetslagen behöver stär-kas. Vi ser detta i många fall, men inte i fall som harmed förändringen av turordningsreglerna att göra. Istället gäller det fall som rör betydligt större företag.Ericsson i t.ex., där det återigen är aktuelltmed varsel, avskedades 33 personer, avvilka 30 var unga kvinnor. Där kan det knappast beropå förändringar i turordningsreglerna, för kan manavskeda 33 personer lär man ha fler än 10 anställda.Sanningen är att kvinnor, ofta föräldraledigakvinnor, diskrimineras på arbetsmarknaden. Men detär inte sant att detta beror på ändringen i turordnings-reglerna för småföretagen.Anf. 15 ()replik:Fru talman! Turordningsreglerna har vi, som sagtshär, i flera omgångar diskuterat i denna kammare. Detverkar vara svårt att få att inse vilketallvarligt ingrepp det här är - att det inte alls handlarom endast två personer. I och med att den här möjlig-heten till undantag görs till regel har inte en endaperson på de här små företagen anställningstrygghet.Man vet ju inte vem det är som får gå i nästa fall avarbetsbrist. Det här är alltså ett mycket allvarligtingrepp.Detta har man provat tidigare, och det var det somdet hänvisades till i diskussionen när beslutet fattades.TCO gjorde uppföljningar som mycket tydligt visarvilka grupper det är som drabbas av turordningsreg-lerna.Jag måste medge att jag inte riktigt vet hur det ärnär det gäller det som säger omatt det är svårt att hitta statistik. Men jag vet efterdiskussioner med olika fackliga organisationer, inteminst med Handels, att de menar att deras kvinnorförlorar på turordningsreglerna. Den saken får viåterkomma till. Jag är övertygad om att vi som ettbrev på posten statistiskt kommer att kunna bevisadetta - allt tyder ju på detta. Dessutom finns det, somsagt, en samstämmighet i de rapporter som vi får in.Jag vill skicka med en påminnelse om den debattsom vi hade när det här beslutet fattades. Då sademan i , via , att man isamma stund som det bevisas att turordningsreglernainnebär att kvinnor diskrimineras är beredd omprövasitt ställningstagande och återställa reglerna. Det ärför övrigt en beredskap som, menar jag, Miljöpartietska ha.Anf. 16 () re-plik:Fru talman! svar visar justatt man faktiskt inte har någon tillförlitlig statistiksom stöd för sitt påstående om att förändringen avturordningsreglerna har lett till diskriminerande upp-sägningar av kvinnor, också gravida.Det är väl bättre att vänta tills man har sådan sta-tistik och att först därefter kräva en förändring vadgäller denna regeländring i lagen om anställnings-skydd.Att en del fackförbund säger att de är övertygadeom att detta drabbar eller kommer att drabba kvinnorär något som sades redan då det stod klart att detskulle kunna bli en majoritet för den här förändringeni riksdag. Det är klart att man fortsätter atthävda det. Men återigen: , varfinns statistiken? Är det inte egentligen så att det endani har att komma med är det som ni skriver i reserva-tionen - att det finns tecken som tyder på att osv.? Jagtycker att ni borde vänta med er massiva, i vissastycken hemska kritik, tills ni har mer på fötterna.Anf. 17 ()replik:Fru talman! Jag menar att de tecken och de sig-naler som kommer redan nu är tillräckligt för atthävda att ni borde göra den här omprövningen.Återigen: Turordningsreglerna i sig innebär en såförsvagad anställningstrygghet att redan detta faktumborde - i andra frågor, t.ex. när det gäller företrädes-rätten, intar ju en ståndpunkt - ha bety-delse. När det gäller turordningsreglerna gör ni ett såtotalt avbrott i er linje att ni faktiskt placerar er i hö-gerburen när det handlar om arbetsrätten. Så centralär frågan om turordningsreglerna.Anf. 18 () re-plik:Fru talman! Jag tycker inte att i ar-betsrättsfrågor kan placeras i högerburen. Som jagtidigare har tydliggjort tar vi avstånd från den borger-liga fyrklöverns försök att urholka strejkrätten t.ex.Dessutom stöder vi synpunkt om enförstärkning av återanställningsrätten. Det är i enfråga som vi har olika uppfattning. Att vi har denuppfattning vi har beror på att vi tycker att det finnsskäl att i vissa fall ha olika lagstiftning för små re-spektive stora företag.Det stora problemet när det gäller att komma tillrätta med diskriminering av kvinnor på arbetsmark-naden är inte att ändra tillbaka turordningsreglerna tillhur det var före . I stället är detstora problemet att förstärka föräldraledighetslagenoch att genom ett bättre jämställdhetsarbete komma åtden generella diskrimineringen av kvinnor i samhäl-let.Ericsson i är ett intressant fall. 33 per-soner avskedades alltså. 30 av dessa var unga kvin-nor. I förhandlingarna om vilka som skulle sägas uppdeltog tre personer från SIF och tre personer frånCivilingenjörsförbundet. Med fackets goda minne -det hade inte någonting med ändringar i turordnings-reglerna att göra - var alltså av dem som sadesupp unga kvinnor. Vi har således ett stort jobb atttillsammans minska diskrimineringen av kvinnor påarbetsmarknaden. Men låt oss fokusera det på annatän på detta med att ändra en konstruktiv förändringav turordningsreglerna, något som säkert har bidragittill en del av de 80 000 nya jobb som småföretagarnaskapade !Anf. 19 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets förslag i betänkandet, utom i den del somhandlar om turordningsundantaget. Där yrkar jagbifall till reservation 24.I betänkandet behandlas regeringens förslag omförbud mot diskriminering av deltidsarbetande ochvisstidsanställda arbetstagare. Här behandlas också,som framgått av debatten , en rad övriga motio-ner. Den fråga som dagens arbetsmarknadsdebattmöjligen kan komma att mest handla om är just denom turordningsundantaget.Jag kommer att koncentrera mig på frågan omförbud mot diskriminering och på de motioner somväckts med anledning av den propositionen. , Socialdemokraterna, kommer senare i de-batten att beröra övriga av arbetsmarknadsutskottetbehandlade motioner.Syftet med den lag som regeringen föreslår är atttillhandahålla ett skydd mot diskriminering och attuppfylla EG-rättens krav på skydd mot diskrimine-ring. Lagen innebär att det blir förbjudet att diskrimi-nera deltidsanställda arbetstagare och arbetstagaremed tidsbegränsade anställningar. Detta gäller lön,förmåner och andra anställningsförhållanden. Dis-krimineringsförbudet gäller såväl direkt som indirektdiskriminering. När det gäller indirekt diskrimineringhandlar det om ett förhållande där löne- och anställ-ningsvillkor på papperet kan se helt okej ut. Men ipraktiken blir man faktiskt diskriminerad.Om beslutar enligt utskottets förslag in-nebär det att vi i svensk lagstiftning inför EU:s del-tidsdirektiv och visstidsdirektivet från år1999. Den nya lagen ska börja gälla i år.Från utskottets sida gör vi några mindre justeringar avlagförslaget och föreslår en justering i lagen om ut-stationering av arbetstagare.Utskottet föreslår också att ska anta för-slag från regeringen om att ansluts till nr 175.Vi har hört här att vill att rege-ringens förslag avslås. Anledningen är att man, ilikhet med Lagrådet, inte anser att begreppet diskri-minering ska användas i det här sammanhanget. Där-till anser man att frågan om diskriminering av deltids-och visstidsanställda ska lämnas till och att detta bör sammanföras i en ge-mensam lagstiftning. Ett tredje argument som försfram är att det i regeringens förslag inte finns någraberäkningar av vilka ökade kostnader som den nyalagen för med sig för kommuner och landsting.Folkpartiet vill att man avslår propositionen där-för att förslaget innebär en ny princip som är av ettannat slag än tidigare diskrimineringslagstiftning. Detär alltså inte fråga om person eller personliga egen-skaper utan mer om rättigheter för gruppen deltids-och visstidsanställda. All diskriminering, menarFolkpartiet, kan inte lösas genom enbart lagstiftning-en. Regeringen borde satsa på informationskampan-jer.Moderaterna å sin sida har insett, i likhet med öv-riga i utskottet, att är skyldigt att genomförade båda direktiven, liksom de försök som har gjortsmellan arbetsmarknadens parter. Man har också settatt detta inte har lett till avtal på området. Därföråterstår så att säga bara lagstiftning. Så anser de ilikhet med kd och att lagförslaget försvå-rar för arbetsgivare, i synnerhet småföretagare, ochatt all diskrimineringslagstiftning borde sammanförasi en gemensam lagstiftning.Fru talman! Ord och ordens innebörd är naturligt-vis viktiga, även om man kan förstå att en och annanmedborgare undrar över varför vi i träterom vi ska använda det ena eller det andra ordet - i dethär fallet diskriminering eller särbehandling. sida anser vi att ordet diskriminering i dethär fallet är det mest riktiga att använda. Både ar-betsmarknadens parter på Europanivå och EG harsyftat till förbud mot diskriminering. Ordet särbe-handling, som föreslås som alternativ, är inte heltäck-ande.