prot · GP09114 · 2002-05-28 00:00:00 — Man kan inte bara kasta ur sig sådant. Jagkänner inte till att vi skulle ha utmärkt oss särskilt fördet. Tvärtom har vi lagt fram den ena propositionenefter den andra och lämnat en saklig redovisning.Populism i form av att säga någonting som intestämmer, det skapar politikerförakt.Anf. 88 ():Fru talman! Att skapa populism är någonting somjag helt tar avstånd ifrån. Det ligger inte mig nära pånågot sätt, om det är mig som näringsministern åsyf-tar.Jag har följt den här frågan väldigt noga, framförallt utvecklingen i eftersom jag repre-senterar den valkretsen. Jag vet hur mycket männi-skorna där har jobbat och hur besvikna de har varit,därför att det ena löftet efter det andra löftet har gi-vits.Det har här i kammaren i flera olika debatter mednäringsministern framkommit att man gärna villskjuta över flera olika frågor till olika utredningar.Det är ju inget nytt i det sammanhanget. Även härpekas det på beslut som ligger . Någrariktigt klara linjer kan man inte heller få av det svarsom vi har bett om. Tiden hastar, och människornastålamod börjar på att ta slut.Anf. 89 Näringsminister ():Fru talman! Det vore bra om jag kunde få beskedom vilka frågor som har skjutitpå genom att överlämna dem till olika utredningar.Jag kräver ett sådant besked.När det gäller försvarsomställningen kan jag barakonstatera att vi har uppfyllt alla våra löften.När det gäller och markområdet bere-der vi den frågan nu i , så jag fåråterkomma till den.När det gäller datumet för när utredningarna skasätta i gång med sitt arbete kommer det att ske föresommaren.När det gäller sluttiden för när vi så att säga hargjort vårt infaller också den före sommaren.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av andrevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.14 § Svar på interpellation 2001/02:497 omplaneringsdirektiv till trafikverkenAnf. 90 Näringsminister ():Fru talman! har frågat om jag av-ser att peka ut ytterligare stora projekt inom in-frastruktursektorn utan den föregående beredning ochprövning mot de transportpolitiska mål som trafik-verken normalt gör samt om jag avser att vidta någonåtgärd så att det utpekande av vägobjekt som rege-ringen nu gör inte försämrar jämställdheten i trans-portsystemet.Sven är i sin interpellation kritisk motatt regeringen pekade ut ett antal vägobjekt i i de planeringsdirektiv som beslutadesden . Enligt stämmerdetta ej med de principer som regering och riksdagvar överens om , när riksdagenbeslutade om infrastrukturpropositionen. Dessa prin-ciper innebär enligt att det är riksda-gens och regeringens uppgift att ta ställning till mål,ekonomiska ramar och inriktning för den kommandeplanperioden. Därefter upprättar och planer med konkreta projekt. Regeringen ochriksdagen godkänner sedan planerna.Sven beskrivning av planeringspro-cessen är inte korrekt. Det är som beslutarom mål, ekonomiska ramar och inriktning. Regering-en styr riket. I detta fall innebär det bl.a. att beslutaom planeringsdirektiv till myndigheterna samt attfastställa och långsiktsplaner.När det gäller vägobjekten i Stockholmsregionenbeslutade 1997 att den fysiska planeringenska fullföljas för , Norrortsleden ochSödertörnsleden. Dessa objekt är alltså redan utpeka-de och prioriterade av riksdagen.Stockholmsberedningen har till uppgift att lämnaförslag på insatser som förbättrar transportsystemet iStockholms län. I deras andra delbetänkande från ijanuari finns en lista i prioriterad ordning övervilka väg- och järnvägsåtgärder som är mest angeläg-na. Av listan framgår att de vägobjekt som regeringenpekat ut också prioriteras högt av Stockholmsbered-ningen.Vägobjekten i har alltså tidigarepekats ut av och Stockholmsberedningenoch också av regeringen. Därmed råder det storenighet om att dessa vägutbyggnader är nödvändigaför och att de därför bör genom-föras. Som svar på fråga är det förnärvarande inte aktuellt med några fler utpekanden.När det gäller delmålet om ett jämställt transport-system är det, som påpekar, ett heltnytt mål. I regleringsbrevet har delmålet förförsta gången förts in för , , och . har fått i upp-drag att utarbeta och lämna förslag till etappmål.Deras uppdrag ska redovisas senast den 1 oktober2002.Vägverket och har vidare i uppdrag attsammanställa de samlade effekterna av de nationellabanhållnings- och väghållningsplanerna samt länspla-nerna för . Sammanställningenska relateras till de transportpolitiska målen, vilketalltså inkluderar jämställdhet. De samlade effekternaav planerna är givetvis ett av regeringens viktigastebeslutsunderlag inför arbetet med att fast-ställa de nationella väg- och järnvägsplanerna.Anf. 91 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka närings-ministern för svaret.Bakgrunden till min interpellation är att jag somcenterpartistisk riksdagsledamot känner ett starktengagemang för transportfrågorna. Jag är dessutomledamot av trafikutskottet.Vi har , , haftden stora debatten i om infrastrukturpropo-sitionen. För fanns det både plus ochminus i propositionen. Det som var positivt var nu äntligen hörsammade våra tidigare krav omatt satsa rejält på att sköta det vägnät vi har ordentligt,att se till att drifts- och underhållsåtgärder fungerar,att se till att man kan komma fram året runt på detvägnät vi har. Jag tror att näringsministern delar minuppfattning att det är bra att vi nu får ett sådant av-stamp i infrastrukturpropositionen.Det som sedan dock blev förvånande för mig ochmånga med mig var när man läste regeringens plane-ringsdirektiv , där anslaget och tonlägetfrån infrastrukturpropositionen inte riktigt kändesigen. Där pekar näringsministern och regeringen ut ettantal projekt, framför allt i menäven på några orter som är drabbade av regements-nedläggningar och annat, på ett sätt som jag intetycker stämmer överens med tonen, andan och inrikt-ningen i infrastrukturpropositionen.I själva grundfrågan kan näringsministern natur-ligtvis hävda att regeringen har konstitutionell rätt attge planeringsdirektiv på det här sättet. Och i inter-pellationssvaret säger näringsministern lite grötmyn-digt att regeringen styr riket. Det låter betryggande.Men har vi också ett antal transportpolitiska målsom jag, trafikutskott och alla andra, trorjag, utgår från ska vara vägledande för det här arbetet.Då kan det diskuteras, menar jag, hur pass långtgåen-de och precisa direktiven från regeringen ska vara. Ärde väldigt projektinriktade, som jag menar att plane-ringsdirektiven var där man pekade ut medhela handen att de här projekten skulle genomföras,så undergrävs tanken med att först ha en inriktnings-planering och därefter en åtgärdsplanering inom desärskilda trafikverken, som i samråd med kommuneroch andra intressenter ska upprätta planer, göra av-vägningar, väga in de transportpolitiska målen, där vinu också fått in jämställdhet som ett nytt mål. Regio-nal balans är ett annat mål, trafiksäkerhet ytterligareett annat mål.Jag tycker att de här planeringsdirektiven är ettåterfall från näringsministern i den gamla modellen,som på engelska uttrycks predict and provide, alltsåatt förutse hur mycket trafik som kommer att alstrasoch sedan tillhandahålla den gamla modellen mednya stora vägar. Har näringsministern inget sett, ingethört, inget lärt , då vi har vägt inde transportpolitiska målen mycket tyngre? Vi harfaktiskt väldigt tydligt sagt till trafikverken: Det är nisom ska göra de samhällsekonomiska avvägningarna,miljöavvägningarna osv.Trots infrastrukturpropositionen, trots tidigareriksdagsbeslut om de 15 miljökvalitetsmålen, trotsEU-direktivet som trätt 2001 om strategiskamiljöbedömningar, säger nu näringsministern: dehär projekten i . Södertörnsleden,Norrortslänken osv. ska inrikta sig på.Jag skulle i all ödmjukhet vilja fråga näringsmi-nistern: Vore det inte klokt att stödja sig på de trans-portpolitiska målen, låta trafikverken göra sina av-vägningar och därefter komma tillbaka till regering-en, som sedan rapporterar till som i sin turgodkänner planerna i stället för att peka med helahanden på det här sättet?Anf. 92 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill i all ödmjukhet säga att närdet gäller vägobjekten i besluta-de att den fysiska planeringenska fullföljas för , Norrortsleden ochSödertörnsleden.De vägprojekt som vi har angivit till i det här fal-let är Norrortsleden, Södertörnsleden,och till . Stock-holmsregionens trafiksystem behöver som alla vetförbättras. Stora delar av biltrafiken är hänvisade tillundermåliga vägar med låg framkomlighet och trafik-säkerhet och där trafiken medför miljöstörningar.Genom dessa utbyggnader kan förbindelserna ochkontakterna mellan olika delar av Stockholmsregio-nen underlättas som trafiksäkerhet ochmiljö förbättras.När det gäller Ornäs-Tallen, riks-väg 50 Tallen-Gruvan och E 18 Lekhyttan-Adolfs-berg vill jag framhålla att dessa objekt utlovades avregeringen i en skrivelse till efter försvars-beslutet . Åtgärderna är viktiga för att ge Falunoch bättre förutsättningar att utvecklaspositivt. När det gäller E 18 mellan Hån och Töcks-fors innebär utbyggnaden att den allra sämsta delenav i kan ges en bättre standard.Det är ju så att har beslutat att vägle-dande för prioritering av åtgärder ska vara samhälls-ekonomisk lönsamhet för föreslagna åtgärder. Hänsynska också tas till hur mycket åtgärderna bidrar tilluppfyllelse av de transportpolitiska målen. Riksdagenhar också tidigare uttalat att samhällsekonomiskalönsamhetstal för ett enskilt trafikobjekt inte tordevara generellt tillämpliga i storstadsmiljön med hän-syn bl.a. till de svårigheter som finns att där värderabarriäreffekter, intrång och markutnyttjande.Regeringen har därför, när man pekar ut vägob-jekten i gjort det utifrån derasbetydelse för de transportpolitiska målen. Vägobjek-ten som inte ligger i är sam-hällsekonomiskt lönsamma.Regeringen vidtar flera andra åtgärder på in-frastrukturområdet som är positiva för glesbygdenoch landsbygden i . tilltjälsäkring, bärighet och rekonstruktion kommer attinnebära förbättringar för näringsliv och boende istora delar av landet. Vidare får både ochBanverket ökade medel för drift och underhåll av destatliga vägarna och järnvägarna. , Banver-ket och länen bedriver just nu en intensiv åtgärdspla-nering där man analyserar och förankrar olika tänkba-ra investeringar inom den planeringsram för perioden2004-2015 som beslutat för nationella ochregionala väginvesteringar samt kollektivtrafik för69 miljarder kronor.Statens kostnader för de vägobjekt som utpekas avregeringen är mindre än en femtedel av den summan.Vilka objekt som och länen föreslår att deövriga fyra femtedelarna av planeringsramen skaanvändas till får vi se när derasplanförslag kommer in till regeringen.Anf. 93 ():Fru talman! När jag fick svaret från näringsmi-nistern tog jag fram det betänkande som han hänvisartill i sitt svar, trafikutskottets betänkande TU5 från1997/98, där han påstår att de här trafiklederna iStockholm skulle vara utpekade. Det är väl en san-ning med modifikation om man läser i det här betän-kandet. Där står det nämligen att man tar bort storadelar av den gamla . Men,skriver man: "För att inte nedlagt planeringsarbeteskall vara förgäves bör dock förberedelsearbetet förvissa vägprojekt fortgå. "Förberedelsearbetet - det läser inte jag som ska fullfölja med arbetsplaner och inrikta sig påatt förverkliga det här utan att ta hänsyn till mil-jöprövning och alla andra prövningar som ska görasav projekt innan de går i gång.Näringsministern sveper också väldigt fort förbide restriktioner som sätts upp av de miljömål, strate-giska miljöbedömningar och miljökvalitetsnormersom ska vara vägledande. tog ju riksdagenställning till hur de 15 miljökvalitetsmålen ska klarastill . I det sägs bl.a. att bilanvändningen skakunna minska och förutsättningen för miljöanpassadeoch resurssnåla transporter förbättras. Förbättras deav nya, stora trafikleder på det här gammeldags sättetsom näringsministern är inne på igen?Det finns ett EU-direktiv om strategiska miljöbe-dömningar som trätt 2001. Det ska införlivasi svensk lagstiftning. Det innebär att en samlad be-dömning av miljöeffekter av en investering måsteföregå ett investeringsbeslut. Ska man inte göra det,tycker näringsministern?När det gäller regional balans och jämställdhetmenar jag att om regeringens planeringsdirektiv full-följs med de utpekade storstadsvägarna innebär detatt pengar till andra angelägna satsningar som riksda-gen beslutat om minskar dramatiskt. Hemma i mittlän, i , har vi kommunalråd i , iSöderhamn och i som är oerhört angeläg-na om att få bygga bort den gamla kostig, som desäger, som den fungerande utgör. Vi harfått vajerräcken norr om . Vi har fått det mellanSöderhamn och . Därefter är det kostig. Detär mycket angelägna projekt som kostar kanske mind-re än 1 miljard men som drabbas av undanträng-ningseffekterna om alla pengar läggs här.En annan effekt är att man i Västra Götalandsre-gionen har rest sig i uppror. Man kan läsa i DagensIndustri hur näringslivet kräver satsningar ocksåi . Jag var själv där på be-sök för en månad sedan och fick väldigt tydligt be-rättat för mig hur angeläget det är med satsningar påE 20, på , på och naturligtvis påE 6:an genom Bohuslän.Är det inte rimligt att de här angelägna projekten,, förbifart , ochpå många andra håll i , vägs samman av i en samlad bedömning i stället för att rege-ringen pekar med hela handen och talar om att nu skavi köra Stockholmsprojekten utan att tala om väldigttydligt att det också ska föregås av den normalasammanvägningen mot de transportpolitiska målen,väganden mot miljömål och andra mål som trafikver-ken har till uppgift att se på? Är det inte ett rimligtresonemang, näringsministern, att se det på detta sätt?Jag kan förstå att regeringen känner sig trängd ikampen mot om storstadsväljarna iStockholm, men det kan inte vara en rimlig väg pekar med hela handen och talar om att de härprojekten ska genomföras på ett sätt som strider motden planeringsmodell som vi har varitöverens om ska gälla.Anf. 94 Näringsminister ():Fru talman! Jag känner mig inte speciellt trängd,måste jag säga.Först vill jag ta frågan om vad som hände 1997och 1998. Om vi går vidare i den text som lästes härsägs det att "när erforderliga planer föreligger fördessa projekt avser regeringen att återkomma tillriksdagen med förslag till finansieringslösning." Där-för menar vi ändå att det har prövats.När det sedan gäller frågan om de här vägprojek-ten i är det få vägprojekt som har utretts sågrundligt som de aktuella i Stockholmsregionen.Flera utredningar har gjorts om projektens miljökon-sekvenser, deras betydelse för den regionala utveck-lingen och vad de har för effekter på andra transport-politiska mål. Det var helt enkelt dags att gå till beslutnu.Sedan tycker jag inte heller det är rimligt att ställastorstaden och storstadens problem mot glesbygdeneller mot någon väg som finns någonstans, exempel-vis . Vi måste väga ihop att alla dessa vä-gar måste bedömas och att alla dessa vägar måste gesmöjligheter. från till Göteborgär t.ex. en mycket angelägen väg, och jag kan nämnafler. Men jag ställer inte det ena mot det andra. Detmåste vägas tillsammans.Därför menar jag att vi har hanterat den här frågandels formellt riktigt, men dels också reellt riktigt. Nufår vi avvakta hur vi ska hantera vägarna i övrigt. Detviktiga är ändå, och det säger också ,att vi nu satsar största delen av resurserna på drift,underhåll, tjälsäkring, bärighet och rekonstruktion,dvs. att vi upprätthåller den standard vi har på vägar-na. Det har ju varit det största problemet. Om vi tittarpå hela propositionen vad gäller drift och underhållbåde på järnväg och på väg handlar det om 150 mil-jarder. Det är tyngdpunkten.Den kritik vi har fått, och det kan möjligen ligganågot i den, är att vi satsar för lite på vägutbyggnadoch framför allt på stora, viktiga leder, såsom någraav de vägar som har nämnts även här.Anf. 95 ():Fru talman! Jag hänger på där näringsministernslutade, med att det möjligen satsas för lite på nyavägar. I så fall är det väl en eftertankens kranka blek-het som dyker upp hos näringsministern, för nu slogvi faktiskt fast vissa ramar och vissa nivåer i in-frastrukturpropositionen och beslutet här i riksdagen.Då får väl också näringsministern stå för det beslutetoch inte komma i planeringsdirektiven och i eninterpellationsdebatt och säga att vi borde ha gjortannorlunda.Jag kan förstå att ochhandelskammaren där känner sig provocerade nu närnäringsministern pekar ut Stockholmsprojekt på lö-pande band men struntar i de angelägna projekten iVästra . Jag vill påpeka att det betänkandesom näringsministern hänvisar till i sitt svar byggdepå en proposition, 1996/97:160,Långsiktigt hållbara trafiklösningar i ochGöteborg. Där hade man med både Göteborgsregio-nen och . pratar näringsmi-nistern nästan bara om Stockholmsregionen.Det är gott och väl att vi satsar pengar i inrikt-ningspropositionen på bärighet, drift, underhåll osv.Bekymret är ju fortfarande att vi inte har pengarnaframme. Det är en inriktningsproposition, en önske-lista för åren 2004-2015.När vi talar med får vi veta att manfortfarande har jättebekymmer med att klara av drifts-och underhållsåtgärderna . Vi vet attdet är ett underhållsberg som man rullar framför sig.Det är oerhört stort. Det rör sig om omkring 15 mil-jarder, enligt vad på harsagt . Det behövs oerhörda insatser på det härområdet. Att då förespegla att man ska kunna satsa påytterligare ett stort antal projekt i Stockholmsregionenär lite grann att lura väljarna.Jag förstår väldigt väl att kommunalråden hemmahos mig i och känner sigstörda av detta. Jag förstår att handelskammaren ochföreträdare för känner sigstörda av det här och tycker att det är orimligt att manpekar ut vissa projekt i vissa regioner men struntar ide andra projekten.Anf. 96 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill än en gång betona att vi inteska ställa region mot region eller glesbygd mot stor-stad. Det gäller att hitta en infrastruktur som är rimligför hela . De satsningar vi gör i ärlika viktiga som de satsningar vi gör när det gällerglesbygd och sådant som har att göra med drift ochunderhåll. Vi kan inte ställa det ena mot det andra.Även om något kommunalråd någonstans tyckeratt det är förskräckligt att man ska bygga en viss väg iStockholm kan han inte få mer pengar till de egnavägprojekten om han kan hindra vad som sker iStockholm. Vi måste göra bedömningarna på ettannat sätt.I är den viktigaste investeringen att fåförstärkt kapacitet över . Därför har regering-en sagt att en ny förbindelse över mellan E 6och E 20 ska ingå. Det innebär att vi även där hartagit fram detta. Bland gamla beslut som riksdagentidigare har fattat finns det som rör E 6, och dethandlar om en stor investering. Vi har tagit med bådeVästra , och . Sätt inteGöteborg mot Stockholm.Jag för diskussioner med handelskammaren ochnäringslivet, och jag har inte hört att de har ställtVästra mot . Det har de aldriggjort. De inser att det är lika viktigt att trafiken flyter iStockholm som vad som händer i Göteborg.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 2001/02:452 omregler för moped och skoterAnf. 97 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att verka för en lagändring som möjliggörför det första att EU-mopeder får framföras på vissacykelbanor, för det andra att det blir möjligt att fram-föra skotrar med motor upp till 125 kubikcentimetermed B-körkort samt för det tredje att parkeringsreg-lerna för dessa fordon ändras.Till att börja med vill jag påpeka att uttrycket"skoter", som interpellanten använder, inte finns itrafiklagstiftningen. Med skoter brukar avses ett plå-töverklätt tvåhjuligt motordrivet fordon. Beroende påvilken hastighet som skotern är konstruerad för, vil-ken slagvolym den har med mera avgörs vilket for-donsslag den tillhör. Därför kan en motorcykel, enmoped klass 1, en moped klass 2 liksom en mopedenligt den äldre definitionen se lika ut och ändå till-höra olika fordonsslag. Några särskilda trafikreglerför skotrar är inte aktuella.Mopeder enligt den nya definitionen är ännuovanliga i trafiken. Vid utgången av 2001 fanns en-dast drygt 11 000 mopeder klass 1 i vägtrafikregistret.Reglerna är inte mer än . Som ett gene-rellt svar på frågorna menar jag därför att det fortfa-rande är för tidigt att säga om det finns anledning attändra lagstiftningen och också för tidigt att göra enutvärdering av de nya bestämmelserna. Först då mo-ped klass 1 har blivit ett vardagligare och vanligareinslag i trafiken kan det finnas anledning att utvärderabestämmelserna.Jag vill ändå kommentera två av frågorna. När detgäller den första frågan om moped klass 1, av fråge-ställaren nämnd som EU-moped, och möjlighet att fåframföra denna på vissa cykelbanor så är detta främsten fråga för kommunerna. De har redan med dagensregler möjlighet att utforma en särskild bana avseddför såväl moped klass 1 som 2.Frågan om att tillåta körning av motorcyklar upptill med vanligt B-körkort hardiskuterats inom EU. har i dessa samman-hang drivit synen att framförandet av dessa fordonkräver speciella manöverkunskaper. Jag uppfattar atttendensen inom EU går åt vårt håll. Av trafiksäker-hetsskäl är jag inte beredd att ompröva dennaregel.I övrigt, inkluderat parkeringsreglerna för de olikamopedklasserna, vill jag som tidigare nämnt avvaktaen utvärdering av bestämmelserna när vi har mererfarenheter.Anf. 98 ():Fru talman! Jag vill tacka näringsministern försvaret.Det är viktigt att vi gör klart för oss vad diskus-sionen handlar om. Dels handlar det om de s.k. EU-mopederna, som kallas klass 1, som får köras i 45kilometer . De får köras av femtonåringarsom har tagit särskilt förarbevis men också av demsom har B-körkort och alltså är . Delshandlar det om skotrar - jag använder den beteckningsom är den mer folkliga - och med det menas i denhär diskussionen de som har en motor som är starkareän men är svagare än lätt motor-cykel. Där krävs det särskilt motorcykelkörkortäven för dem med B-körkort, och för dem med van-ligt bilkörkort krävs att man ska lära sig köra en tungmotorcykel för att få köra en skoter som går i kanske60 kilometer . De här fordonen hamnar mitt-emellan reglerna för moped och motorcykel.Bakgrunden till min interpellation är att vi har intebara 11 000 EU-mopeder. Enligt de senaste siffrornahar det nu sålts 16 000 EU-mopeder. Det är en starkökning i storstäderna, och försäljningsökningen liggerframför allt i åldrarna . Människor använderdem för att köra till och från jobbet. Det är alltså förmånga människor ett alternativ till bilen, och så blirdet mer och mer. Fordonet är smidigt i trafiken. På envanlig parkeringsruta får fyra-fem skotrar eller EU-mopeder plats. Det är enkelt att ta sig fram i trafiken,och det är ett bränslesnålt och miljövänligt sätt att tasig fram.Tyvärr finns det många regler som försvårar an-vändningen av skotrar och EU-mopeder. Det är detjag vill peka på och ta upp i den här diksussionen.Reglerna måste ändras så att det blir attraktivt att ägaoch framföra sådana här fordon. Syftet är ju, som sagtvar, att bejaka en utveckling som är på gång ochfrämja den. Vi behöver få mer av framkomlighet ochmindre av miljöbelastande utsläpp, och då är den härtypen av EU-mopeder, skotrar - de kallas i andraländer också vespor - ett intressant alternativ.I , där jag bor, finns exempelvis mångainfartsvägar till centrum från ytterområdena medhastigheter . Tillhöger om infartsvägarna finns cykelbanor som fåanvänder. Enligt dagens regler tvingas EU-mopederna att trängas på bilvägarna med bilar, somofta kör betydligt snabbare. Det smidigaste är atttillåta att EU-mopederna får använda sig av en del avcykelbanorna på de här infartsvägarna.Ministern har svarat att detta är en fråga somkommunerna får lösa och att det inte finns någralagliga hinder för kommunerna att inrätta mopedba-nor parallellt med cykelbanorna. Det är bra, och detär klarläggande.