prot · GQ0932 · 2002-12-09 00:00:00 — De saknarpolitik på det kanske viktigaste området när det gällersåväl EU:s krishanteringspolitik och utformningen avden, som hur vi ska tillgodose svensk försvarspolitikså att den ska svara upp behov snara-re än att stå fast traditionella militäratänkande.Anf. 14 ()replik:Herr talman! säger att det inte fö-religger något hot mot , och då avser han, vadjag förstår, ett militärt hot.Jag kan hålla med om att det inte föreligger någotomedelbart invasionshot mot . Men vi skaheller inte glömma bort, , att det istörre eller mindre omfattning pågår uppemot trettiokrig i världen.Det stora hotet, som vi Kristdemokrater ser det, ärterrorhotet. Terrorister slår till utan någon förvarning.De kan slå till var som helst, när som helst och hursom helst i världen. Jag vill fråga: Med vilka medelvill och möta dessa hot?Vilka förebyggande krafter vill ochMiljöpartiet använda för att vi inte ska drabbas avterrorattacker ute i världen? Bara under drygt ett århar vi haft åtminstone fyra stora, allvarliga attackermot helt oskyldiga människor.Anf. 15 () replik:Herr talman! ställer en viktigfråga. Hur utvecklar vi ett skydd, ett försvar och enpolitik för att möta en ökad internationell terrorism?En sak kan vi vara ganska klara på och det är att detinte är ett hot som vi möter med militära medel. Detkrävs någonting helt annat.Vi såg visserligen hur militära medel användes iMombasa när små luftvärnsmissiler sköts mot ettisraeliskt passagerarflygplan. Men det finns ingenmöjlighet att möta den typen av terrorism med militä-ra hot, lika lite som militära medel skulle ha kunnatmöta flygkaparna i för ett drygt år sedan.I stället handlar det om att se terrorismen ur tvåolika perspektiv. Dels handlar det om det långsiktigaförebyggandet arbetet som innebär att man minskarrekryteringen till dessa organisationer. Rekryteringensker ur folklager som har det oerhört svårt, som harförtryckts och saknar möjligheter, saknar mat fördagen, lever i misär. De utgör en stor del. Dels hand-lar det om att förebygga uppkomsten av diktaturer,främja demokratiska strukturer och demokratiskaorganisationer. Vi ska inte som vi gjorde i under80-talet stötta en diktator med vapen, fabriker och alltmöjligt annat, alltså är en motsatt politik för attomöjliggöra rekrytering.I det ännu kortare perspektivet handlar det om ettökat underrättelseutbyte mellan nationer. Den storarisken med det är dock hot mot såväl personlig integ-ritet som minskade juridiska rättigheter i våra demo-kratier. Vi ser hur demokratin hotas just genomde åtgärder som vi försöker vidta för att hantera terro-rismen.Detta är en svår balansgång, men de vägarnamåste vi gå.Anf. 16 ()replik:Herr talman! För mig tycks det som om argumentation haltar ganska mycket. I enastunden säger han att världssamfundet självklartmåste ha militär kraft, och i nästa skede säger han attvi måste få bort all militär kraft, minska, skär ned.Jag vill fråga : Ska överhuvud taget delta i gemensamma militära operatio-ner? Vilka medel ska vi enligt försvars-politik använda för att kunna delta i de gemensamma,av världssamfundet förordade, militära operationer-na? Om vi följer politik lär vi inte hamycket till försvar kvar.Anf. 17 () replik:Herr talman! Jag tror inte att harlyssnat tillräckligt uppmärksamt, för jag har då intesagt att vi ska ta bort all militär kraft. Det ärförvisso en gemensam vision, som såväl Kristdemo-kraterna som och Socialdemokraternastår bakom, nämligen FN:s mål om allmän och totalmilitär avrustning, men vi är medvetna om att detmålet ligger långt borta.I dagsläget finns det konflikter som pågår, detfinns diktaturer, som vi i vissa fall själva har varitmed och stöttat, och konflikter som är farliga. ha militära resurser.Men det är inte det som saknas. Världssamfundet hardessa militära resurser. Det är inte det som behöverutvecklas. Det behöver inte byggas mer. Det är dekonfliktförebyggande mekanismerna som vi måsteutveckla, så att vi inte behöver använda de militäraresurserna.När det gäller militära försvar lägger vi,som jag sade, ned varjedygn. Men detta utvecklar inte vår internationellakapacitet - att vi har drygt tusen man i Kosovo, Bos-nien och - utan det är fortfarande bundeti den traditionella militära invasionsstrukturen. Detkan inte kosta att hatusen man ute i fält. Mycket av det militära kan mins-kas.Däremot är det viktigt att bibehålla möjligheter attdelta i internationella fredsfrämjande operationer.Sverige har en hög och av FN efterfrågad kompetenspå bland annat minröjningsområdet, utvecklade Ci-micenheter, ingenjörsförband och så vidare. Där görvi ett bra arbete. Vi har ett gott internationellt re-nommé, och vi ska självklart delta. Det är ju det somefterfrågas av . Vi ska bibehålla den kompe-tensen. Men detta kostar långt ifrån några100 , kan minska de utgifterna och ändå utveckla deninternationellt efterfrågade kapaciteten.Anf. 18 () replik:Herr talman! Den största behållningen av LarsÅngströms anförande fick jag för min del i och medhans påstående - som jag delvis instämmer i - att närdet gäller konflikthantering och förebyggande arbetehar nog den militära betoningen traditionellt varit förstark. Han delar in konflikthanteringen i förebyggan-de och reaktiva resurser. Som jag förstår det definie-rar han det militära försvaret som ett reaktivt medelsom ingriper när konflikten har uppstått.Jag tror att det var som en gångsade: Varje land har en armé - sin egen eller någonannans. I den meningen har åtminstone jag och mittparti ofta uppfattat även förefintligheten av militäraresurser som ett förebyggande redskap. Jag vill frågaLars om han till någon del delar dennavärdering. Om man gör det leder det naturligtvis i sinförlängning till att exempelvis krigsmaterielexportockså kan vara ett led i en konfliktförebyggande poli-tik.Anf. 19 () replik:Herr talman! Nej, jag tror inte att jag riktigt delarFolkpartiets syn på att varje land har en armé, anting-en sin egen eller någon annans. Det kunde ha en rele-vans tidigare, , då kontroll över ter-ritorium och kontroll över industriproduktion ochjordbruk utgjorde grunden för makt, inflytande ochrikedom. Men är det inte längre dessafaktorer som avgör huruvida ett land eller en regimhar kontroll, utövar inflytande eller skapar sig rike-dom. Snarare är det sådana faktorer som tillgång tillkommunikation, tillgång till fungerande marknaderoch tillgång till kunskap som är avgörande.Vi ser hur det internationella näringslivet i principär flyttbart. Man kan flytta ett kontor i en portföljeller i ett hårdminne vart som helst i världen. Ävenproduktionen kan flyttas. Därmed upphör en nationsterritorium att utgöra grunden för inflytande, rikedomoch makt. Därför faller tesen om att det skulle vara såviktigt att kontrollera ett territorium, och därmedfaller mycket av det som motiverar de militära struk-turerna och rustningarna. Jag håller inte med Folk-partiet där. Det är helt andra faktorer som är avgöran-de.Anf. 20 () replik:Herr talman! Jag konstaterar att ,om jag förstår honom rätt, menar att om ibörjan av hade haft en god militär mot-ståndskraft hade detta inte spelat någon som helst rollför vilja att anfalla detta land. Han menar också,förstår jag, att om antingen eller hadevarit i avsaknad av militärt försvar hade det likvälinte lett till att freden, trots en långvarig konfliktmellan dessa länder, fortfarande hade bestått.Anf. 21 () replik:Herr talman! Jag vet inte om jag uppfattade AllanWidmans inlägg riktigt, men det är självklart att omIndien och hade saknat militära styrkor hadedet inte funnits grund för någon konflikt mellan dessatvå stater.Det finns ytterligare några faktorer som är heltavgörande i beskrivningen av det säkerhetspolitiskaläget. Det handlar om demokrati kontra diktatur, omvikten och behovet av att stödja och främja utveck-ling av demokrati på de ställen där den inte finns ochom vikten av att definitivt inte stötta diktaturer, vilketvi från västvärldens sida gjorde gjorde. Dessa faktorer är naturligtvis också oer-hört viktiga för att minska risken för militära kon-flikter och militära invasioner. Det är helt självklart.Anf. 22 ():Herr talman! Chansen att det just den här höstenskulle vara en före detta försvarsminister som sittersom talman under försvarsdebatten är rätt stor. Jaghoppas att det inte känns alltför plågsamt att varatvungen att avhålla sig från kommentarer och syn-punkter.Låt mig börja med att yrka bifall till förslaget iförsvarsutskottets betänkande och avslag på samtligareservationer. Det är för min del femte gången i radsom jag deltar i budgetdebatten på försvarsområdet,och utan överdrift kan jag säga att debatten harkänts betydligt lugnare än åtminstone första gången.Jag tror inte att det beror bara på min egen tillvänj-ning.Betänkandet innebär en stor uppslutning kring re-geringens förslag till budget och inriktning. Men detär inte total uppslutning - det vore väl konstigt ochkanske icke önskvärt med tanke på omfattningen. Jagska återkomma till några av reservationerna senare.Genom försvarsbeslutet gavs på sitt sätten startpunkt för den mest genomgripande försvarsre-formen i modern tid i vårt land - eller ominriktning-en, som det heter på försvarssvenska. Den bygger pådelvis andra grunder, eller åtminstone på en annanviktning av grunder, än under övriga efterkrigstideneller dagar. På ett tydligare sätt än tidiga-re slogs fast att vi försvarar vårt land utanför våragränser genom att vara aktiva internationellt - före-byggande och i fredsbevarande operationer. Menredan då stod det också klart att vi måste kunna skyd-da oss mot de nya hoten. Även om visade att militära medel inte alltid är adekvatavid terroristattacker måste också våra förband vara påett nytt sätt inriktade på och rustade mot okonventio-nella vapen, nya hot och nya aktörer. Vid ett antalnaturkatastrofer och svåra olyckor i vårt land harFörsvarsmakten gjort värdefulla insatser och utgjortett oumbärligt stöd till det civila samhället.Ambitionen att hävda territoriella integ-ritet är fortsatt hög. De fyra huvuduppgifter somFörsvarsmakten har visar upp en enorm spännvidd,som sammantaget väl motiverar de 43 499 000 000kronor som anslås. Hela utgiftsområdet uppgår tillnärmare 45 miljarder.Omställningen innebär vidare färre anställda, färrevärnpliktiga och färre miljarder. finns detkrav på att även Försvarsmakten ska uppvisa till ex-empel en bättre representation av det omgivandesamhället genom att ge plats åt såväl etnisk mångfaldsom fler kvinnor. Engagemanget i uppbyggandet avEU:s krishanteringsförmåga tar sin arbetsinsats. Denmilitära skolutbildningen utvärderas, och personalre-kryteringen ställer nya krav.Det europeiska försvarsindustrisamarbetet betyderockså något radikalt annorlunda nu än under den tiddå svensk försvarsindustri var svensk kort sagt.Det händer mycket nu i det svenska försvaret. Ochpå det hela taget tycker jag att man kan påstå att För-svarsmakten i dess helhet motsvarar de krav ochförväntningar som regering och riksdag kan ställa,givet detta att vi befinner oss i en omställningsperiod.När Officersförbundet i en undersökningredovisade att många av dess medlemmar känner oroinför framtiden, funderar på att byta yrke och hyserstor misstro till både politiker och ledning är detsjälvfallet någonting att ta på allvar och inse att detkan gälla även andra anställda. Det är väl högst rim-ligt att tro att detta har ett visst samband med det somjag inledningsvis har pekat på. Det händer mycket,det händer fort, och det händer på en gång.Även om vi som politiker anser att vi har varittydliga i våra beslut hjälper det dåligt när mottagarenav budskapet inte uppfattar det så. En så stor organi-sation som Försvarsmakten ställer särskilda krav påtydlighet och styrförmåga, annars känns förändringhotfull och skapar motstånd. Men det går inte att heltfrigöra sig från känslan att det också finns ett annatmotstånd i denna organisation mot just denna föränd-ring eller mot vissa delar av den.Vare sig det handlar om otydlighet eller motståndär det helt avgörande för omställningens resultat attmöta och bemöta detta på ett bra sätt och undanröjabådadera.Drygt efter försvarsbeslutet ochknappt före försvarsbeslutet gäller detdärför att hålla fast vid den beslutade ominriktningenoch gå vidare.Därför är det viktigt att visa på den uppslutningkring riktning och mål som finns bland partierna iriksdagen. Följaktligen tycker jag att det är lämpligtatt här och hälsa välkomna tillbakatill Försvarsberedningen. Jag hoppas på ett givandesamarbete i det som är förberedelsen årsförsvarsbeslut.Visst är det mycket kvar att göra. Och det är enspännande period som vi befinner oss i . Utred-ningar kommer att slutföras, och denom FRA. Den nya krisberedskapsmyndigheten harjust startat sitt arbete, och frivilligorganisationernahar fått delvis nya villkor. EU:s framtidskonvent har,om man ska tro pressen, mycket tankar om försvaret iEU, till dels för mig lite aparta. Någonting måstehända med relationerna mellan Fortifikationsverketoch Försvarsmakten. Däremot vet jag inte riktigt vadjag ska säga om sotningen.Vi måste komma längre när det gäller civilt-mili-tärt. Då handlar det om samordningen mellan militäraoch civila insatser internationellt och framför alltinom krishanteringen. Det handlar om att värdera våregen militära utbildning på den civila marknaden närdet gäller meriterna och att samverka utbildningsmäs-sigt. Det handlar om lagstiftningen, om vem som fåranvända vilka resurser vid vilka tillfällen. Goda idéeroch förutsättningslös ansats är nödvändiga ingredien-ser för att komma fram. Även här finns det en storsamstämmighet mellan partierna.När detta är sagt vill jag ändå göra några kom-mentarer till reservationerna.Jag kan instämma i att det ska framgå av budgetenhur stort belopp som avsätts för internationella insat-ser, men en majoritet i utskottet menar ju att det kanske under ett anslag. Jag vill påminna om att denfrämsta anledningen till sammanslagningen av detidigare anslagen 6:1, det vill säga förbandsverksam-heten, och 6:2, det vill säga internationella insatser,till ett är att man på det sättet kan öka anslagskredi-ten. Det var en väg att hitta en beredskap att snabbtfinansiera. Den är kortsiktig men var ändå en bralösning.De moderata reservationerna bygger mycket på attModeraterna vill ha en större budgetram för försvaret.Det är de ensamma om. Dessutom är Moderaternaensamma om att fortsätta tala om anpassning som omdet handlar endast om utökning och tillväxt. Eftermånga års arbete, bland annat i Försvarsberedningen,är övriga partier ense om att anpassning gäller uppåtoch nedåt, det vill säga precis vad ordet betyder.Dessutom kräver i en reservation attregeringen ska komma till en gång om åretmed en beskrivning riskerna för samhället och vaddet kräver av ändrad planering. Det tål att sägas engång till: Välkomna tillbaka till Försvarsberedningen,. Där sysslar vi just med anpassning iden gängse betydelsen av ordet och med bedömningav säkerhetsläget. Och det sker i rapporter som av-lämnas nästan varje år.I ett par reservationer från går manned på en detaljeringsnivå när det gäller lokalisering,investeringar och finansiering som jag menar attriksdagen kanske ska avhålla sig ifrån. Skulle deniakttas konsekvent skulle resultatet bli en ohållbarordning.Herr talman! Reservationerna till trots talar myck-et för att det kan bli ett fruktbart samarbete framövertill nytta för såväl Försvarsmakten som för Sverige.Anf. 23 ()replik:Herr talman! avslutar med attsäga att det kan bli ett fruktbart samarbete mellanpartierna. Jag är väldigt glad om det kan bli så att viverkligen får ett fruktbart och bra samarbete. För-svarsfrågorna ska nämligen vara långsiktiga, och deär oerhört viktiga.Samtidigt gläder det mig att talarom att vi måste komma längre när det gäller civilt-militärt samarbete. Det stämmer inte riktigt överensmed vad säger. MenSocialdemokraternas överenskommelse medMiljöpartiet om att skära ytterligare 6 miljarder frånförsvarsbudgeten är väldigt oroande, inte bara för migsom försvarspolitiker utan för folket ute på fältet. Detblir en osäkerhet hos dem. Det vore väldigtvälgörande om Socialdemokraterna skulle kunnasäga: Detta steg är vi beredda att ta, men under enlängre period. vet man ju inte om det handlar om6 miljarder eller . Detvore klargörande om här och ikammaren kunde säga hur det blir i framtiden.Anf. 24 () replik:Herr talman! Det är alltid roligt att glädja någon.Och jag är glad om är glad. Jagtycker inte att det är så väldigt svårt när det gällerKristdemokraterna. En del av de reservationer som dehar fogat till betänkandet är ju nästintill avskrifter avpropositionens texter.När det gäller de 6 miljarderna ingår förvisso somen punkt i uppgörelsen mellan regeringen, Vänster-partiet och ett uppdrag till just Försvars-beredningen att studera vad ett sådant nedskärnings-alternativ skulle kunna innebära. Jag förutsätter att vigör som vi brukar göra i , att vi först tarställning till det säkerhetspolitiska läget och sedanbedömer insatserna och resurserna efter det.Anf. 25 ()replik:Herr talman! Jag ska göra en kort kommentar tillTone Tingsgårds uttalande om att en del av våra re-servationer är avskrifter av regeringens budgetpropo-sition. Om läser Kristdemokraternasmotioner ser hon att vi har hävdatbland annat att man klart ska redovisa kostnaderna förinternationella operationer. Jag är glad över att detfinns med i regeringens proposition, även om vi inteär nöjda när regeringen själv säger att det är godtag-bart när det gäller försvaret men säger att vimåste öka detta. Detta har hamnat efter marinstrids-krafter, flygstridskrafter och helikopterförbanden.Man ger alltså sig själv först beröm. Men sedan german sig själv ris. Man kan väl knappt säga att man ärstolt eller nöjd.Anf. 26 () replik:Herr talman! Jag tror att jag avstår från vidarekommentarer eftersom jag inte tycker att det för sär-skilt långt att diskutera detta. I sak står och jag oerhört nära varandra när det gällersynen på vad vi ska använda försvaret till. Hur manän vänder på det hela kan de 20 miljonerna till Kust-bevakningen inte riktigt klara ut allt det som ErlingWälivaara säger att han vill.Anf. 27 () replik:Herr talman! Vi har disku-terat bland annat utrymmet, förmågan och kraften närdet gäller att ta itu med de olika gemensamma insat-ser som ett bevarande och tryggande av freden i Eu-ropa och olika delar av världen kräver.Jag skulle vilja ställa en fråga till något som hon berörde i sitt anförande: Är detTone Tingsgårds och Socialdemokraternas uppfatt-ning att den militära kraften och förmågan i ärtillräcklig för att möta de utmaningar som en bevaradfred och en tryggad säkerhet ställer?Jag ställer frågan mot bakgrund av sönderfallet avdet gamla . Vi såg ju att de militära resur-serna var otillräckliga och att ingenting kunde görasförrän gick in. Vi ser det också inte minst, somtill exempel tidigare här pekatpå, när det gäller behovet av mer trupp och mer avmilitära förband i . Han hade sammasynpunkter på det som borde kunna göras på Balkan.Om fortsätter en utveckling där vi gradvisdrar ned våra militära resurser - det är det som skermed nu gällande anslagsnivå - kommer vår förmågaatt bidra att bli mindre och mindre. Det innebär intebara att vår insats blir mindre, utan det blir också ensignal till andra länder som påverkar vårt utrikespoli-tiska inflytande och kanske också andra länders bete-ende. Ännu mer blir det helt klart så om man fråndagens nivåer ytterligare drar ned med de 6 miljardersom finns. Självfallet blir då vår förmåga att bidraväsentligt mycket mindre. Men det påverkar ocksåden samlade europeiska förmågan att möta de småkriserna medan de är små och att delta i hanteringenav de stora kriserna när de är akuta. Är det alltsåtillräckligt, eller behövs det mer?Anf. 28 () replik:Herr talman! Det är inte en helt lätt fråga somGunnar ställer. Jag tror att det alltid är svårtatt utifrån de erfarenheter som man har gjort tänka sigvad som ska krävas . Men man kan välkonstatera att till exempel det som man nu enats omska ingå i EU:s krishanteringsförmåga är vad de ingå-ende länderna tycker att man kan sträcka sig till.Tillräckligt eller inte tillräckligt - ja, vi har ju nubestämt oss för att en stående styrka på ungefär60 000 man är vad vi kan klara. Jag är oerhört med-veten om att varje lands försvarsförmåga betydermycket för den samlade effekten så att säga. Det ärlite grann detta som är problemet. Inget land har nå-gon extraarmé att ta till, utan man tar av det man haratt bidra med. Jag tror att det ändå är ett ganska högtställt mål som man har. Men självklart beror det på ivilken situation man ska använda sin förmåga.Anf. 29 () replik:Herr talman! Det som sade äregentligen att enligt hennes uppfattning intehar tillräckliga militära resurser och tillräcklig kraft.Hon uttryckte det så att det som är anmält till detmilitära styrkeregistret är det som länderna kan an-mäla; någonting mer finns inte.Jag tycker att detta är ett viktigt besked från Soci-aldemokraternas talesman i den här debatten därföratt det är ett klarläggande om att i ett av deområden där vi står inför den stora utmaningen integör tillräckligt. Från till är det, det vill jag gärna säga, ett stort avstånd iförsvarspolitiken men det finns ändå en enighet omatt vi behöver kunna göra mer på den internationellascenen där det konfliktförebyggande inte har lyckats.Vi har sett hur begränsade våra resurser har varitnär det gällt att snabbt kunna göra något i Afghani-stan. Vi ser hur svårt det är att vid sidan om det vi gör på kunna göra något annat i störreomfattning för freden i någon annan del av världen.Vi ser att det fortsatt finns en europeisk oförmåga.Jag tycker att det är bra om en gemensam norm kanetableras för hur vi bör sträva efter att dimensioneradet svenska försvaret . Detta understrykeratt de synpunkter som vi har fört fram när det gälleranslagen äger en betydande giltighet.Jag vill ställa samma fråga till jag har ställt till några andra : Är det ToneTingsgårds och Socialdemokraternas uppfattning attsäkerheten och stabiliteten i vår del av världen harstärkts genom att de tre baltiska länderna nu är på vägin i Nato?Anf. 30 () replik:Herr talman! Jag vill något nyansera mitt förrasvar. Jag anförde då EU:s krishanteringsstyrka somett exempel och vill därmed egentligen peka på attvarje internationell organisation blir så stark somdelarna gör den. Detta gäller oavsett om vi talar omEU eller om vi talar om FN, eller vad det nu kangälla.Vi vet att vi har ett samordningsproblem medandra. Såväl som andra europeiska länder äroerhört angelägna om att bevara ett samarbete medNato på ett sådant sätt att det inte uppfattas som kon-kurrens utan som ett komplement. Det är en del i denhär problematiken.Vad gäller den sista frågan, om de baltiska repu-blikernas Natoanslutning, vill jag bara helt kort sägaatt jag har oerhört svårt att se något annat än att detinte på något vis försämrar säkerhetsläge.Anf. 31 ():Herr talman! Jag skulle vilja börja med att for-mellt yrka bifall till utskottets förslag i dess helhet ibetänkandet och avslag på samtliga reservationer.Så här i min första debatt i egenskap av ordföran-de i försvarsutskottet tänkte jag säga några ord omhur jag ser på några försvars- och säkerhetspolitiskaspörsmål framöver och om vad jag tror är viktigafaktorer då vi ska gå vidare i reformerandet av vårtsamhällsförsvar. Jag säger avsiktligt samhällsförsvar,till skillnad från militärt försvar, civilt försvar ellertotalt försvar.Jag är, som nämnts här i debatten,övertygad om att vi lever i en ny säkerhetspolitiskverklighet. Jag anser att samhällets sårbarhet ärdet allra största hotet mot medborgarnas säkerhet ochtrygghet. är det minst sannolika hotet att Sveri-ge blir föremål för ett väpnat angrepp från någonannan stat. Av detta kan vi emellertid inte dra slutsat-sen att vi inte längre behöver det militära försvaretmen det återkommer jag till.Den beslutade utvidgningen av Nato, herrtalman, innebär ett klart positivt element när vi skabedöma vår säkerhetspolitiska situation.