prot · GP0981 · 2002-03-13 00:00:00 — Klottret kommer att fortsätta, sexuell utpress-ning mot elever och lärare kommer att fortsätta, anhö-riga till missbrukare kommer att fara lika illa somförut, och - det som är aktuellt i det här betänkandet -äktenskapet som samlevnadsform kommer att diskri-mineras.Per talade om problem i vissa kustnäraområden när det gällde fastighetsskatten. Men är detinte så att vi ska lösa problem, i synnerhet om det ärriksdagen som har skapat dem?Det hjälper inte att jag för mina grannar ute påÅstol kan tala om att de tillhör det fåtal som hardrabbats, men att man bortser från dem eftersom manjämför dem med stockholmare, och stockholmare ärdet inte synd om. Det är ungefär den argumentationPer använder.Det rör sig om skatt på fiktiva värden. Man kansom bekant inte äta brädor och tegelstenar. De sommed egna händer har byggt upp ett hus och råkarbefinna sig i det som har blivit ett at-traktivt område beskattas upp över öronen så att det.o.m. måste lämna sina bostäder. Jag har sett sådana,Per - jag har sett dem . De har intelängre råd att vara kvar, med sin knapra folkpensionoch sin ynkliga ATP. Deras barn har inte råd att köpahusen, därför att de vet att de inte kommer att ha rådatt i dagens pressade läge fortsätta att betala. Då ärdet de med de runda plånböckerna med gummibandomkring som har råd att köpa husen och ha dem somsommarvillor. Sedan blir det tomt och ödsligt, ochmängder av sociala och andra problem i områdetuppstår.Den andra frågan, som egentligen är den vikti-gaste i den av mina motioner som behandlas i dettabetänkande, är den som har att göra med diskrimine-ring av äktenskap som samlevnadsform. Jag skullevilja fråga: Hur kan feministen - hanär väl feminist; det ska man ju vara i hans parti -försvara en kvarleva från då kvinnor inte sågssom självständiga?Jag ställde en fråga till finansministernom hur han kunde försvara detta att man med skattstyr samlevnadsformer. Det kunde han självfallet intesvara på, utan han svarade med någonting helt annat.Per verkar ibland vara den främste före-trädaren för regeringspolitiken på det här området,och han eller någon av socialdemokraterna kanskekan svara på frågan: Hur kan ni försvara att man medskatt reglerar folks preferenser när det gäller samlev-nadsform? Är det vad skattepolitiken och skattelagar-na ska användas till?Anf. 111 PER ():Fru talman! Det är inte så att sambeskattningen avförmögenhet har någon större inverkan på vilkensamlevnadsform man väljer. Det saknas nog ganskamycket empiri när man konstaterar en sådan sak.Däremot har vi samma uppfattning i fråga om attsambeskattningen ska bort. Det är faktiskt ocksåVänsterpartiets uppfattning i den frågan. Men vi harförsökt prioritera. Vi har sagt det tidigare, och jagsäger det återigen: Om utrymmet att sänka skatten ärbegränsat väljer vi i första hand att se till att klaradem som blir väldigt hårt beskattade när man läggerihop fastighetsskatten och förmögenhetsskatten. Detär den prioritering vi kommer att göra i första hand.Sedan ska vi också vara medvetna om att mer änhälften av sambeskattningen är borttagen, i och medatt fribeloppet för sambeskattade har höjts. En hel delav de problem som har varit är faktiskt redan borta.Nu återstår en liten bit. Vi kommer nog att se till attFörmögenhetsskatteutredningen undanröjer ocksådetta sista problem.Anf. 112 ():Fru talman! Jag blir lite förvånad. Per represente-rar ett parti där man håller väldigt mycket på dogmeroch gamla principer, och i det här sammanhanget ärdet en ganska viktig symbolisk fråga. Det var därförjag ställde frågan på det sättet, vilket väl Per inser.Hur kan man alltså försvara den här lilla kvarvaranderesten - låt oss säga att det är det - som gör att kvin-nor de facto betraktas som någonting som står undermannen? Det är det som är ursprunget till det här.Jag fick inte heller svar på frågan, som kanske ärden viktigaste, hur vi ska kunna försvara att en delkläms hårt åt genom att de råkar bo i områden som påsenare tid har blivit väldigt attraktiva. Helt oförskylltblir de fiktivt förmögna. De är inte förmögna förränjust som taxeringsnämnden sättervärdena på deras hus. De kan inte, som sagt var, ätavare sig plankor eller tegelstenar.Det är säkert så, som Per säger, att det finns väl-digt mycket av detta i framför allt storstadsområdena.Men vi hörde också att områden är döende därför attfolk inte har möjlighet att bo kvar, bl.a. beroende pådetta. Kombinationen av en fiktiv förmögenhet ochbeskattning av ett fiktivt värde på en fastighet gör attdet finns ganska många fastigheter i kustnära områ-den, på öar och i andra områden som är attraktiva attköpa för storstadsbor med runda plånböcker. Denorättvisan måste vi ta bort, eftersom det är ni som harfattat besluten här i som har skapat den.Anf. 113 PER ():Fru talman! Fastighetsskatten ska ses över justmed anledning av de problem som finns. Men vi ärinte beredda att gå samma väg som sombara vill ta bort fastighetsskatten och förmögenhets-skatten, sänka inkomstskatterna och ta bort dubbelbe-skattningen. Vi är snart uppe i 140-150 miljarder somModeraterna vill sänka skatterna med. Det är väldigtlätt om man har det perspektivet.Vi anser att fastighetskatten fortfarande ska in-bringa runt 20 miljarder, men vi ska ta bort de effek-ter som innebär att människor drabbas och kan blitvingade att flytta från sitt boende. Vi har klargjortdet väldigt tydligt här i kammaren. Den här utred-ningen är faktiskt tillsatt för att vi ska lösa det härproblemet.Jag hoppas att sambeskattningen av förmögen-hetsskatten är könsneutral. Den drabbar män ochkvinnor på precis samma sätt. Jag har sagt attvi har tagit bort den stora delen av sambeskattningen.Vi ämnar gå vidare. Jag hoppas att när den förmö-genhetsskatteutredning som ska tillsättas lägger framsitt betänkande kommer det att innebära att vi ocksåtar bort den sista delen av sambeskattningen. Jag troratt kan vara ganska lugn där.Anf. 114 ():Fru talman! Det är skönt om jag kan vara lugn.Men det finns ett gammalt talesätt som säger att me-dan gräset gror dör kon. Det är alltför många kor somdör . Medan vi väntar på Per utred-ningar avfolkas kustsamhällen och folk tvingas attlämna sina egna hem. Den här typen av skatt slårväldigt hårt mot de här grupperna. De får sin förmö-genhet som pengar i handen den dag då de har såltoch flyttat därifrån, men det är det de inte vill.I avvaktan på utredningsresultaten - dessutom fårvi se om det blir något av dem - kommer folk att farailla. Det är då Per medskyldig till.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )10 § betänkande 2001/02:SoU11Socialtjänstfrågor.Anf. 115 ():Fru talman! har vi en ny soci-altjänstlag i . Det är en lag som utformades isamarbete mellan regeringen, Västerpartiet och Mil-jöpartiet. Det är en lag som i mångt och mycket byg-ger på frågor som drivit genom åren.Den kanske viktigaste förändringen är att besvärsrät-ten återinförs. Men lagen har också förstärkts på enrad andra viktiga områden.Regeringen har också i samarbete med Vänster-partiet och satt upp ett mål att halveraantalet socialbidragstagare. Den viktigaste åtgärdenför att nå det målet är att förstärka människors möj-ligheter till arbete och löneinkomster och att öppnavåra generella system så att fler omfattas.Det är för tidigt att utvärdera en lag som enbarthar varit i kraft några månader. Det är inte hellermöjligt ännu att utvärdera det satta målet. Det ärockså lätt att konstatera att de här två åtgärderna interäcker. Vi har fortfarande andra åtgärder som vi be-höver vidta för att stärka vårt sociala skyddsnät.Vänsterpartiet har lagt fram en rad motioner underden allmänna motionstiden för att just förstärka dethär nätet. Det är motioner som behandlas i det betän-kande vi debatterar . Vi har hela åtta reservatio-ner och ett särskilt yttrande i det betänkandet. Jagtänker beröra de flesta av dem väldigt kort.Flera kommuner har lagt utdelar av på entreprenad. Det handlarfrämst om utredningar. Vi menar att ären helhet och att den inte bör eller ska privatiseras.JO har uttalat sig i frågan, men för att säkerställarättssäkerheten menar vi att det behöver tillsättas enutredning för att ta fram en nationell norm för kom-munernas sociala utredningsarbete. Vi menar attutredningsarbetet är en myndighetsutövning och attenskildas integritet är en viktig del i det här arbetet.Vi menar också att barnbidragshöjningar framde-les ska få genomslag på socialbidragsnormen, dvs.när barnbidragen höjs ska även de barnfamiljer somlever med försörjningsstöd få del av höjningen. I dagräknas barnbidraget som inkomst, och en höjningleder till att socialbidraget sänks i motsvarande mån.Regeringen har visserligen gått in och höjt barndeleni riksnormen för att kompensera för de genomfördahöjningarna, och det är bra. Men detta verkar enbartretroaktivt, och det löser på intet sätt problemet medatt de barnfamiljer som bäst behöver en ekonomiskförstärkning riskerar att inte få ta del av kommandehöjningar av barnbidraget.Vi anser att det krävs en översyn av socialtjänst-lagen så att de barn som finns i familjer som uppbärförsörjningsstöd och som feriearbetar får behålla endel av sin inkomst. Så är inte alltid fallet . I dagvarierar det kraftigt mellan kommunerna hur manväljer att hantera den här frågan. Det är inte rimligtatt de barn som lyckas skaffa sig ett feriearbete inteska få behålla något av sin inkomst i de fall mammaeller pappa uppbär ett försörjningsstöd. Utskottsmajo-riteten konstaterar att det här är olyckligt, men manföreslår ingen åtgärd. Det är beklagligt.Vi har också en reservation som tar upp problemetmed att ideellt skadestånd räknas som inkomst i soci-altjänstens mening och kan reducera rätten till för-sörjningsstöd. Lagstiftningen i är inte entydigeller konsekvent när det gäller synen på ideellt skade-stånd. Utmätning av ideellt skadestånd kan t.ex. inteske. Där behandlas inte skadeståndet som inkomst.Varför är det då ett problem att ideellt skadeståndräknas som inkomst i socialtjänstlagen? En kvinnasom t.ex. har fått skadestånd för en misshandel kanbehöva använda sitt skadestånd till en kostsam be-handling eller rehabilitering. Har hon försörjningsstödgår skadeståndet i stället till att betala bostad och mat.Det här är ett problem som vi menar kräver en lös-ning.90-talet har kännetecknats av en politik som vår-dat budgeten mer än människan. Inte minst kommu-nernas ekonomi har kännetecknats av en ganskahårdhänt ekonomisk åtstramning. Det har drabbatmissbruksvården hårt. Det är nu hög tid att börjaåterskapa en kvalitet i den delen. Det gäller både denöppna och den slutna vården. Ett första steg är fak-tiskt taget. Det var när vi återinförde besvärsrätten isocialtjänstlagen, men det räcker inte med det. Detfinns en rad undersökningar som visar på miss-bruksvårdens tillkortakommanden. Vi menar att detär dags att göra en fördjupad analys just med ut-gångspunkt i de här utredningarna och rapporternaoch att presentera konkreta åtgärder för att förbättramissbruksvården.En rad undersökningar visar också att alkoholska-dor kan förebyggas genom s.k. minimiintervention,dvs. rådgivning i ett tidigt skede. Det är angelägetmed en väl utbyggd öppenvård i kommunerna. Vimenar att kommunernas ansvar för den öppna alko-holrådgivningen bör utredas.Fru talman! Några av 90-talets stora förlorare varde ensamstående föräldrarna, oftast mödrar. Det visarrapport efter rapport. De lever under stor ekonomiskpress och ibland under hot om våld. De har helt en-kelt som grupp betraktad sämre villkor än andra. Vivet allt detta, och vi har också ett ansvar för att göranågonting åt det. Vi menar att det nu behövs samver-kan mellan många olika politikområden där socialpo-litik, utbildningspolitik, bostadspolitik, arbetsmark-nadspolitik och skattepolitik är centrala delar. Denhär översynen och det här samarbetet ska leda framtill ett handlingsprogram för att förbättra situationenför den här gruppen.I ett särskilt yttrande pekar vi på vad ti-digare har beslutat för att förbättra situationen förmisshandlade kvinnor, men där det ännu inte har skettnågot. Det här beslutet fattades 1998 i samband be-slutet om kvinnofrid.Det handlar om kommunala handlingsprogram.Sådana finns ännu inte i alla kommuner. Det handlarom fortbildning av berörda personalgrupper sommöter de misshandlade kvinnorna. Det handlar om attolika högskoleexamina ska kompletteras med kun-skap om kvinnomisshandel. Det handlar om inrättan-det av en nationell kristelefon.Besluten fattades som sagt i samband med beslu-tet om kvinnofrid 1998, men de är ännu inte verk-ställda. Vi menar att det är hög tid att verkställa be-sluten.Fru talman! Ett enigt utskott ber i det här betän-kandet om ett tillkännagivande till regeringen om attåterkomma med förslag till lagförstärkningar när detgäller att ytterligare stödja anhöriga genom t.ex. av-lösning. Utskottet vill ytterligare betona vikten av attkommunerna tar ansvar för att underlätta för dem somvårdar närstående. finns det kommuner som tardet ansvaret. Det har också avsatts stimulansmedel.Men det ser väldigt olika ut över landet.Vi vet att anhöriga står för en mycket stordel av omvårdnaden av äldre, sjuka och handikappa-de. Det är alldeles nödvändigt att de får stöd ochavlastning oavsett i vilken kommun de bor. Därför ärdet bra att vi gör det här tillkännagivandet till rege-ringen . Det är också bra att vi är fullständigt enigaom det.Fru talman! Jag står givetvis bakom samtliga avVänsterpartiets reservationer. För tids vinnande yrkarjag bifall endast till reservation nr 21.Anf. 116 ():Fru talman! Betänkandet omfattar ett antal frågorinom det sociala området. Jag tror att de flesta, kan-ske t.o.m. alla, har behandlats i någon form i tidigaresammanhang. De återkommer på grund av motionerunder den allmänna motionstiden. Jag tror inte att jagöverdriver om jag säger att partiernas ståndpunkter ide olika sakfrågorna är kända . Det harheller inte framförts några speciellt nya faktorer inågon enskild fråga, såvitt jag kan bedöma. Därförinnehåller betänkandet inte heller några speciellaöverraskningar, med undantag för en punkt.På den punkt som ordföranden avslutade med attbetona har utskottet gått motionärerna till mötes. Detgäller tillkännagivandet till regeringen om att göra enanalys av de ekonomiska konsekvenserna av att enlagändring införs i socialtjänstlagen om en särskildskyldighet för socialnämnden att stödja dem somvårdar närstående.Även denna fråga är gammal. Senast var den uppenär socialtjänstlagen ändrades . Denhar diskuterats fram och tillbaka också under tidigareår. Då avvisade en majoritet av och ut-skottets ledamöter, inklusive mitt eget parti, de yr-kanden som fanns med hänvisning till det utveck-lingsarbete som pågår ute i kommunerna när det gäl-ler anhörigstöd. Regeringen framförde då synpunk-terna att man skulle utvärdera detta arbete innan mantog ställning till en eventuell förändring av lagen.Sedan dess har de flesta partier, skulle jag tro, fåtten hel del signaler om hur anhörigstödet har utveck-lats i kommunerna. Det är precis som socialutskottetsordförande sade: Det är väldigt olika ute i kommu-nerna. Jag tror att man t.o.m. kan säga att det i deallra flesta kommuner finns en tendens att prioriteraandra anhöriginsatser än just avlösning, som den härregleringen framför allt tar sikte på. Därför är det bra,tycker jag, att utskottet nu har enats om ett tillkänna-givande som innebär att regeringen ska återkommamed direkta förslag till regleringar i socialtjänstlagen.Vi förutsätter att regeringen återkommer redan underhösten med sådana förslag, så att vi kan ta upp frågantill ett slutligt avgörande.Fru talman! Från vår sida har vi reserverat oss påfem olika punkter. Vi anser framför allt att de all-männa utgångspunkterna för bör varaatt man ska vara mer offensivt inriktad på att få män-niskor ur bidragsberoende och passiviserande insat-ser. är det ca 700 000 människor i arbetsförålder som står utanför den ordinarie arbetsmarknaden.Det är framför allt den gruppen som skapar en onödigbelastning på det sociala arbetet ute i kommunerna.Det är vårt överlägset största sociala problem, och detär ett problem som inte i första hand kan lösas medsociala insatser. Det kräver andra former av insatser.Vi har i andra sammanhang pekat på behovet aven mer flexibel och öppen arbetsmarknad och avkompetenshöjande och andra insatser för att få män-niskor attraktiva på arbetsmarknaden. Men det finnsockså delar inom som bör förändras föratt underlätta för människor att gå ut på arbetsmark-naden. Försörjningsstödets inlåsningseffekter är ettsådant exempel.Utskottets ordförande pekar på konsekvenserna avatt en höjning av barnbidraget leder till att försörj-ningsstödet minskar. Jag håller med om att det är ettdilemma och ett problem, men ett ännu större pro-blem är att det får precis samma effekter när männi-skorna anstränger sig mer och gör en extra arbetsin-sats eller höjer sin inkomst genom att byta jobb. Detär från vår utgångspunkt ett betydligt större problemän just regleringen av hur olika bidragssystem slårsinsemellan.Det krävs en förändring av bidragssystemen ochskattesystemen för att vi ska kunna släppa människorur bidragsfällan och stimulera dem och skapa förut-sättningar för dem att komma ut på arbetsmarknadenefter av bidragsberoende.Vi menar också, fru talman, att de traditionellasocialpolitiska instrumenten måste utvecklas. Vi villskapa mer flexibla former för det direkt sociala arbe-tet och släppa in kompetens, kreativitet och fritt tän-kande, som finns inom organisationer eller hosprofessionellt arbetande enskilda människor utanförde sociala förvaltningarna.Det är inte alltid av resursskäl socialförvaltning-arna vänder sig till utomstående experter för att t.ex.göra barnutredningar eller anlitar kompetens som intefinns i den enskilda förvaltningen t.ex. i en litenkommun. Det beror också på att man inte kan garan-tera en kompetens inom den egna förvaltningen ochbehöver öppnare kanaler och bredare kompetens änvad man själv kan erbjuda.Vi efterlyser en lagändring som tydliggör skillna-den mellan de myndighetsuppgifter som socialtjäns-ten har och det övriga sociala arbetet. En sådan tydli-gare gräns skulle innebära att vi också skulle kunnasläppa in en större mångfald och en större kreativitet iandra delar av de sociala verksamheterna.Fru talman! Vi har också en reservation där viupprepar vår inställning till den s.k. riksnormen. Vårasynpunkter är kända, och jag ska inte ta upp tid medatt upprepa dem.I en reservation tar vi upp frågan om tvångsom-händertagande vid upprepat gravt alkoholmissbruk.Vi anser att reglerna, som ska hindra missbrukarefrån att genom våld, hot eller andra kränkningar be-handla sin omgivning illa, måste skärpas både till sittinnehåll och sin tillämpning.Avslutningsvis har vi tillsammans med de övrigaborgerliga partierna reserverat oss till förmån föryrkandet om att införa en möjlighet till kroppsvisita-tion och s.k. ytlig kroppsbesiktning av personer somvårdas enligt LVM. Också detta är ett gammalt kravsom vi har drivit i andra sammanhang.Fru talman! Av tidsskäl avstår jag från att yrka bi-fall till någon annan reservation än den första, dvs.reservation 1.Anf. 117 () replik:Fru talman! och Moderaternaskiljer sig åt när det gäller synen på socialtjänst,myndighetsutövning och frågan om helheten. Jag harnågra frågor till . villlägga ut utredningar vid t.ex. omhändertagande avbarn på andra instanser än . Man villprivatisera utredningarna. Finns det några problemför när det gäller synen på rättssäkerhe-ten, integriteten och sekretessen i dessa samman-hang?Min andra fråga är hur ser på helhe-ten i . Som jag ser det är utredningen endel av helheten i beslutsfattandet. Om jag skulle ac-ceptera modell skulle jag få dela uppdetta. Jag skulle få särskilja utredningen från besluts-fattandet och skulle få flera kontaktytor mot familjen.Jag skulle då få problem med sekretessen och integ-riteten. Hur funderar kring detta?Anf. 118 () replik:Fru talman! Den helhet som socialutskottets ord-förande efterlyser när det gäller finns iprincip inte i någon av de mindre kommunerna i dag.Så snart som man i en liten kommun t.ex. får kompli-cerade barnavårdsärenden anlitar man i nästan varjefall extern kompetens, antingen i form av psykiatrereller psykologer från eller i form av fristå-ende specialister på området. Det är mycket vanligt.Helheten ligger i att den sociala förvaltningen har detsamlade ansvaret.Vi menar att gränsdragningen just i detta hänse-ende måste utredas. Självklart tycker vi att de reglersom gäller för kommunerna också ska gälla förhelheten. De ska gälla på samma sätt t.ex. för enutredning som när en kommunalt anställd person haransvaret. Det ska dessutom även varamyndigheten som ska ha ansvaret. Däremot måste vireglera på vilka villkor man kan anlita extern kom-petens för att göra delar av utredningen eller hela denutredning som socialförvaltningen behöver för soci-alnämndens eller förvaltningens ställningstagande.Det som vi har yrkat på är en översyn som tydlig-gör bestämmelserna. Om man engagerar utomståendekrafter för sina utredningar ska självklart sammasekretessregler och övriga regler gälla.Anf. 119 () replik:Fru talman! Jag får tacka för det svaret. Jag kankonstatera att ser att det finns en radproblem med att lägga ut detta på privata aktörer. Detgläder mig eftersom det är min uppfattning att mangjorde detta i utan att ens ha reflekteratöver problemen. Själv menar jag att myndighetsutöv-ning i dess helhet ska skötas av myndigheter. Vi harliksom motionerat om att detta ska sesöver för att säkerställa att den nuvarande lagstiftning-en inte ska kunna tolkas olika i olika kommuner.Jag har också en annan fråga till ,nämligen om den s.k. bidragsfällan. När jag läserModeraternas motion får jag ett intryck av att vi föratt man inte ska hamna i det som kallarbidragsfällorna ska pressa ned nivåerna i socialbi-dragsnormen så att denna radikalt understiger denlägsta lönenivån i ett samhälle.Jag hoppas att jag har missuppfattat Moderaternaspolitik på det här området. Jag hoppas att Moderater-na liksom anser att det är viktigt att vihar en rimlig nivå även för de människor som underkortare eller är beroende av försörjnings-stöd.Anf. 120 () replik:Fru talman! Jag tar frågorna i tur och ordning. Jagbörjar med att konstatera att om vore såstrikt i tillämpningen som efterlyser,skulle det innebära att man med nuvarande lagstift-ning inte skulle kunna engagera extern expertis försina utredningar, i varje fall inte sådan som inte stårunder en offentlig huvudman. Så fungerar det inte idag.Jag har gjort ett test i kommunerna i min valkrets.I i stort sett samtliga de kommuner som jag har talatmed, ett tiotal, säger man att det är ganska van-ligt att man anlitar extern kompetens. Men man sägersamtidigt att man inte vet var gränsen går. Man vetinte var man ska dra gränsen vad gäller myndighets-utövning. Vi instämmer i uppfattningen att det ärmyndigheter som ska utöva myndighet, men var gårgränsen? De socialchefer som jag har talat med ef-terlyser var gränsen går, och det är därför som vi harbegärt att få en utredning.Jag tror att en större del av det arbete som görsskulle vinna på att man tar in extern kompetens, isynnerhet i små kommuner men också i stora kom-muner.Jag avslutar med att svara på den andra frågan.Ingrid talade inledningsvis om människorsom för blir beroende av för-sörjningsstöd för sitt uppehälle. Jag trodde att vi hadesamma grundinställning som den som anges i social-tjänstlagen, nämligen att man inte under längre tidska vara beroende av försörjningsstöd. I stället skaman då komma fram till andra metoder för att få utmänniskor i arbete. Alternativt kan det allmännaförsäkringsstödet täcka behoven. Den uppfattningendelar jag.Man ska under en kort tillfällig period kunna fåtäckning för sina kostnader, och då är det inte orim-ligt att kostnadsersättningen eller försörjningsstödetär lägre än vad man normalt har i ett vanligt jobb. Jagtror att de flesta delar den uppfattningen.Vi har ett system med ett långsiktigt beroen-de av socialbidrag.