prot · GQ0921 · 2002-11-21 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:21Torsdagen den 21 novemberKl. 12.00 - 12.2814.00 - 15.00Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 15 november.2 § Svar på interpellation 2002/03:27 om lång-tidsarbetslösa invandrare och arbetsförmedling-ens tjänsterAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! har ställt tre frågortill mig rörande arbetsförmedlingens arbete i relationtill invandrare. Sammanfattningsvis gäller frågorna:- om nyrekryteringar av oerfarna arbetsförmedlarekan rätta till misslyckanden i arbetsförmedlingensrelation till arbetslösa invandrare,- om inte resursanvändningen inom arbetsmark-nadspolitiken skulle vara effektivare om"initiativrika och starkt motiverade grupper ur in-vandrarbefolkningen" fick chansen att utifrånegna behov söka nya vägar in i arbetslivet samt- om jag kan tänka mig utbildningssatsningar rikta-de mot arbetsförmedlingens personal med med-verkan från akademiker med invandrarbakgrund.Låt mig inledningsvis säga att situationen på ar-betsmarknaden för invandrare har förbättrats påtagligtunder den senaste femårsperioden, även om en vissavmattning skett . Sysselsättningsgra-den har stigit och arbetslösheten har sjunkit snabbareför utrikes födda än för infödda. I vissa avseenden gårdet till och med att tala om ett trendbrott. I och medvändningen har en tjugoårigperiod av sjunkande sysselsättningsgrad för utländskamedborgare brutits. Detta är mycket glädjande ochjag har mot den bakgrunden svårt att helt förstå denmörka bild av arbetsförmedlingens arbete i relationtill invandrare som ger.Samtidigt är jag den förste att erkänna att mycketåterstår att göra. Arbetslösheten är fortfarande betyd-ligt högre och sysselsättningsgraden väsentligt lägreför många grupper av invandrare. Integrationen påarbetsmarknaden är därför en av de två alla andraöverskuggande uppgifterna för regeringen underdenna mandatperiod.Så över till konkreta frågor.Svaret på den första är nej. Jag tror inte att nyrekryte-ringar av oerfarna arbetsförmedlare är någon lösning isig. Jag har heller inte fattat något beslut med deninnebörd påstår i sin interpellation.Betydelsen av att arbetsförmedlingen ges resurser föratt kunna erbjuda, bland andra invandrare utan ellermed mycket begränsad erfarenhet av svenskt arbets-liv, intensifierad individuell service kan emellertidinte nog understrykas. Den samlade forskningenpekar på att intensifierad förmedling och vägledningär en typ av insats som så gott som alltid har positivaeffekter på individens möjligheter att få arbete. Sam-tidigt är det förstås viktigt att arbetsförmedlare somarbetar med individer med särskilda svårigheter påarbetsmarknaden, har erfarenhet och kompetens föruppgiften. ska AMS använda 165 miljo-ner kronor av sitt förvaltningsanslag för att särskiltstärka ställningen på arbetsmarknaden för personermed utländsk bakgrund. Regeringen avser att utökadenna ram för 2003.Vad gäller andra fråga har desenaste årens arbetsmarknadspolitik präglats av ensträvan mot tydligare styrning och uppföljning och ettökat fokus mot kärnuppgifterna. Detta har varit ennödvändighet mot bakgrund av mindre lyckade för-sök med en mer decentraliserad politik . Ordning och reda måste gälla även framöver.Det är inte fler projekt som behövs. Den generellapolitiken - och inte säråtgärder - är trots allt vikti-gast.En tydligare nationell arbetsmarknadspolitik stårdock inte i motsats till fortsatta ansträngningar attanpassa insatserna till regionala och lokala förutsätt-ningar eller, ännu mindre, till individens förutsätt-ningar och behov. Stor kraft har lagts ned på att i dengenerella politiken än tydligare ta fasta på individensförutsättningar och behov. Detta arbete går vidare.Samverkan är en av hörnstenarna inom aktivitetsga-rantin. Sådan kan ske med en rad olika aktörer:Kommun, stat, parterna på arbetsmarknaden, företagoch andra organisationer är alla tänkbara samver-kanspartner om samarbetet bedöms kunna bidra tillatt de arbetssökande får arbete. Det finns dessutominom arbetsmarknadspolitiken fortfarande utrymmeför verksamhet som syftar till att på lokal eller regio-nal nivå utveckla nya metoder och förhållningssätt.Ana nämner i sin interpellation nya mål 3och gemenskapsinitiativet Equal. Till det kan läggasde lokala utvecklingsavtalen inom ramen för dennationella storstadspolitiken, vilka ska präglas av attde boende i berörda områden ska vara delaktiga iframtagandet av insatser.Med detta sagt vill jag gärna hålla med om attsamverkan är ett område som behöver utvecklas vida-re inom . Som har integrationsminister tidigare medAMS tagit upp bland annat samarbetet med invand-rarorganisationer. AMS har fastställt enpolicy och handlingsplan för Arbetsmarknadsverketsmångfaldsarbete. I den anges bland annat just attsamarbetet med invandrarorganisationer och invand-rarföreningar ska förbättras. Som ett led i arbetet meddetta ska respektive myndighet inom verket under2003 kartlägga det samarbete som bedrivs med olikainvandrarorganisationer.Vad slutligen gäller frågan om utbildningsinsatserinom har AMS sedan 2001haft en nära samverkan med Ombudsmannen motetnisk diskriminering (DO). Denna har resulterat i enrad åtgärder, bland annat har AMS verksledning be-slutat om en kvalitetssäkrad handlingsplan för myn-dighetens arbete med "mångfaldsfrågor". Vid samtli-ga länsarbetsnämnder finns också särskilda"mångfaldsspecialister". AMS har vidare medverkat iDO:s och arbete för att mäta kun-skaperna om diskrimineringslagstiftningen i olikayrkesgrupper. Det kan noteras att kunskaperna blandArbetsmarknadsverkets personal ökat mer än i andraundersökta yrkesgrupper.Och slutligen: Som ett komplement till AMSsamverkan med DO uppdrog regeringen i januari i åråt AMS att vidta åtgärder för att motverka diskrimi-nering i arbetsförmedlingarnas verksamhet. AMS skabland annat analysera och bedöma riskerna fördiskriminering inom olika delar av arbetsförmedling-ens verksamhet samt försäkra sig om att arbetsför-medlare och annan personal inom AMV har tillfreds-ställande kunskaper om mekanismerna bakomdiskriminering samt om gällande regler på området,liksom om frågor om mångfald i arbetslivet.AMS har avrapporterat uppdraget.Självfallet kan jag tänka mig att personer med in-vandrarbakgrund, med egna erfarenheter av arbete iflerkulturella miljöer eller av diskriminering i arbets-livet, kan ha mycket att tillföra i utbildning på områ-det. Det är emellertid inte regeringens uppgift att påen sådan detaljnivå föreskriva hur en myndighet skafullgöra sitt uppdrag.Anf. 2 ():Fru talman! Låt mig börja med att välkomna detnya statsrådet till en dialog som jag vet kommer attfortsätta framöver.Jag har personligen bakom mig avpraktiskt arbete med långtidsarbetslösa invandrare.Detta arbete har inte tillkommit på uppdrag från någotdepartement, landsting, kommun, arbetsförmedlingeller dylikt, utan det är något som jag själv har tagitpå mig därför att jag har en mycket lång erfarenhet avatt skaffa mig egna uppdrag som frilans och svart-skalle.Under sammanlagt har jag skaffat mig jobbsjälv, inte därför att jag har velat det utan därför att deförsta tio åren, 1970 - 1980, av sökande av en fastanställning har varit några av de bittraste erfarenhe-terna i mitt liv. Jag är fortfarande både arg och ledsennär jag tänker på hur svenska arbetsgivare har be-handlat mig och mina likar. Därför kommer den härdiskussionen att fortsätta, och den kommer att fort-sätta i en mycket skarp ton.Statsrådet är förvånad över den mörka bilden avsituationen för arbetssökande invandrare som jag ger.Vad gör i den stora debattartikelnfrån i går? Och hur ställer sig statsrådet till den oer-hört kritiska rapport som har kommit från Riksdagensrevisorer, och som i sin helhet visar att inriktningenpå arbetsmarknadspolitiken, målen och delmålenmycket ofta motverkar sina syften?Mörk bild? Har det skett en förbättring för in-vandrarna? Utveck-lingen har bromsats. Skillnaden i sysselsättningsgradmellan utrikes födda och födda i har inteminskat . Sysselsättningsgraden förutrikes födda ligger på , att jämföra medSverigeföddas sysselsättningsgrad på närmare 77 %.Åtgärder och projekt - nej, det är inte det som jagvill ha, absolut inte. Jag hoppas att vårt samarbete,om det blir ett samarbete, leder till en total förändringav modellen för arbetsmarknadspolitiken.Det finns ingenting tydligare i svensk politikän att uppifrån kommande integration och delaktighetpå kommando inte fungerar. Myndigheterna och destarka svenska organisationerna kan samverka såmycket som de vill, men om invandrarbefolkningenär utesluten ur denna samverkan kommer denna sam-verkan bara att fördjupa klyftorna.Anf. 3 Statsrådet ():Fru talman! Jag välkomnar att få möta en mycketkompetent meddebattör. Jag ser fram emot det. Detska bli spännande. Det är viktigt att vi kan diskuteraoch ta intryck av varandras uppfattningar och eventu-ella förslag till förbättringar.Jag vill medge att den korta tid som jag haft för attöverblicka frågorna gör att jag inte känner mig redoför denna skarpa debatt som förutskickarnu. Jag återkommer gärna till den, och jag ser framemot den. Jag tror också att har överseen-de med det.Jag vidhåller att det var en i överkant mörk bild.Jag inser att den positiva utveckling som vi har haftför utlandsfödda när det gäller att komma in på ar-betsmarknaden har varit understödd av en gynnsam-mare arbetsmarknad . Därför började jag min i Näringsde-partementet fundera på vilka initiativ som jag vill taför att försöka förbättra möjligheterna och förutsätt-ningarna för utlandsfödda att komma in i arbete. Jagär beredd att diskutera medlen och metoderna för det.Jag ville med det initiativet visa att jag har ett oerhörtstarkt engagemang för och en mycket stark vilja attförbättra möjligheterna för utlandsfödda att få ettarbete, därför att det är förutsättningen för ett bra livframöver.Jag har inte några stora svårigheter att ta till migkritiken från revisorer. Jag har haft tvådiskussioner med AMS ledning för att försöka förståhur de ser på kritiken och i vad mån de bedömer attden är befogad. De säger till mig att det finns fog förkritik i den riktning som revisorer harframfört. Jag har frågat vilka åtgärder de har vidtagitoch avser att vidta med anledning av den kritiken ochhar fått rätt bra svar.Jag känner mig rätt trygg med att AMS dels harfångat kritiken, dels har förslag till åtgärder på gångsom jag tror också kommer att tillfredsställa Riksda-gens revisorer framöver. Men jag ber att få återkom-ma mer precist till de förslag till förändringar somman behöver göra med anledning av Riksdagensrevisorers kritik.Anf. 4 ():Fru talman! Jag får be om förlåtelse för lite förmycket passion i mitt sätt att föra diskussionen, mendet är resultatet av otroligt många svårigheter ochoändligt många hinder.Alltid när man kommer nedifrån med något initi-ativ från någon grupp invandrare och försöker sam-verka så får man ett slag på fingrarna. Det senasteexemplet som jag kan plocka fram är projektet . Det är ett projekt skapat av afrikanskakvinnor för sina medsystrar med låg utbildning. Dehar ett litet centrum på . De har lyckatsöppna arbetslivet för kvinnor som aldrig varit i när-heten av det som kallas en normal arbetsdag i Sveri-ge.Nu vill man stänga Simba. Därför att managerar på vanligt svenskt myndighetsvis. Stadsdelarnatycker att invånarna i olika stadsdelar ska sitta påplats inom gränsen för stadsdelen. Det är det vikti-gaste, inte resultatet av ett fantastiskt och ansvarsfulltarbete som kommer nedifrån.Länsarbetsnämnden kräver att Simba ska ha bättreresultat än Arbetsförmedlingen. Är detta ett normaltsätt att samverka? Eller är detta ett uttryck för full-ständigt omyndigförklarande av initiativ och ansvarsom kommer nedifrån?Under den första perioden med mål 3-arbete hade1 % av alla beviljade projekt initierats och blivit led-da av invandrare - av 1 800 projekt! Den andraperioden verkar bli ännu fattigare på sådana initiativ,därför att den offentliga sektorns samverkan har letttill att den offentliga sektorn äter upp EU:s bidragsom egentligen är avsedda att gå till de maktlösa.Den offentliga sektorn är inte maktlös. Den of-fentliga sektorn i är en av de mäktigaste avsådana sektorer i hela västvärlden. De maktlösa är dearbetslösa.Någonstans måste det finnas arenor för egna initi-ativ och eget ansvarstagande. är de arenornakrympande på grund av den här ordningen, samord-ningen, samverkan, som egentligen stryper männi-skornas arbetslust och människornas vilja att verkli-gen stå för sina egna tankar, sina egna önskningar ochsitt eget ansvarstagande.Anf. 5 Statsrådet ():Fru talman! Jag är inte alldeles säker på att jagriktigt ser och förstår var vi skiljer oss åt mer precist.Jag vill gärna återkomma till det. Låt mig få formule-ra något slags grundhållning som jag har så får vi seom det underlättar för mig att upptäcka var vi skiljeross åt. Jag har inget emot projekt som har till syfte attstötta individen som något slags princip. Det är säkertalldeles nödvändigt och utmärkt som komplement tillarbetsmarknadspolitiken av mer övergripande natur.När jag har sagt det vill jag också ha sagt att sam-tidigt måste jag ta ansvar för att medel för projekt-verksamhet kan hanteras inom de ramar som jagansvarar för. Jag vill kort sagt ha kontroll på medlen,naturligtvis. Det är säkert en yta för spänning ochkonflikt. Hur mycket frihet för projekt och hur myck-et ovanifrånstyrning måste man ha för att ha kontroll?Jag inser att det finns en konfliktyta där, eller ettdilemma. Det får man antagligen diskutera och bråkaom och se om man kan hitta gemensamma slutsatser.Sedan har jag en annan grundläggande hållningsom jag också vill redovisa. Jag delar uppfattningenatt det är viktigt med egna, individuella initiativ. Ja,det är det. har jag den grundläggande poli-tiska uppfattningen, den samhällssynen och männi-skosynen, att det inte räcker att bara ge människorrättigheter och möjligheter. Det är viktigt. Det måstevi göra. Men jag vill också, som en ytterligare dimen-sion, försöka skapa förutsättningar för människor attanvända sina individuella möjligheter.Sådana förutsättningar kan vara det som jag toginitiativ till som en viljeinriktning för en mer konkretpolitik när det gäller stöd till utlandsfödda. Det gälldeatt ha en personlig handläggare på arbetsförmedling-en som kan avsätta mer tid för att stödja den enskildeindividen så att dennes egenskaper kan komma till sinrätt och bli synliggjorda hos arbetsgivare som kantänkas vara intresserade av att anställa. Det var denenkla kopplingen.Min - kalla det gärna ideologiska även om det lå-ter storvulet - grundläggande politiska syn säger migatt vi också ska skapa förutsättningar, reella förutsätt-ningar, med medel som vi gemensamt finansierar somen extraresurs för människor som behöver en sådanresurs för att kunna utnyttja sina möjligheter.Sedan, , kan jag dessvärre inte taen precis diskussion om det här projektet, Simba. Jaghoppas att kan ha överseende med det. Jagber att få återkomma i de lite mer precisa delarna.Anf. 6 ():Fru talman! Tack, statsrådet! Egentligen är denhär dialogen mycket välkommen. Man träffar mycketsällan i den här salen statsråd som är så öppna för enförutsättningslös dialog. Jag skulle nu på en gångkunna föreslå till exempel ett seminarium där väldigtmånga invandrargrupper - det gäller inte så mycketindivider som små grupper som försöker förbättrasituationen för sig själva och för sina medsystrar ochmedbröder - skulle kunna presentera sina erfarenhe-ter nedifrån och upp.Det är det som saknas i integrationspolitikeni , alltså möjlighet att lägga fram egna förslagsom grundar sig på de egna erfarenheterna. Det skullevara mycket lätt för oss att göra det tillsammans.Varför inte? Vi skulle ha ett mycket konkret mål: atthitta lösningar och undanröja hinder. Hindren liggerinte i illvilja. Hindren ligger inte i en ond inställning.Hindren ligger i en stelbent struktur som har sklerose-rats och som står i vägen för skapandekraften.Det här skulle vi kunna göra tillsammans. Egent-ligen tror jag inte att integrationens problem kanlösas utan samverkan över blockgränserna.Anf. 7 Statsrådet ():Fru talman! Jag blir glad av att mig som öppen. Jag vill nämligen försökavara det. Det kanske är lättare när man är i början avett sådant här uppdrag än . Jag vill, och det ärsant, uppriktigt förstå vilka mekanismer som stängerute människor. Jag förstår att många vet, och attmånga har erfarenhet och kunskap om, vad det är.Ska jag ha ansvar för de här frågorna gör jag anspråkpå att också själv förstå mer.Därför välkomnar jag en öppen dialog. Låt mig fåfundera på om den ska ske i form av seminarium ellerpå annat sätt. Jag noterar den idén.Jag tycker inte, och jag uppfattar inte riktigt så heller, att det handlar om antingen ettunderifrånperspektiv, som hon beskriver det, eller ettovanifrånperspektiv. Det är naturligtvis så att detmåste vara både och. Sedan har vi säkert olika upp-fattningar i den politiska debatten om hur mycketeller lite det är av det ena eller andra. Men låt migändå få bejaka att jag ser nödvändigheten av både-och. Låt oss utveckla en dialog där vi förmår att ta in-tryck i debatten och också förstå mer av de samman-hang som stänger människor ute från arbetsmarkna-den och försöka göra något konstruktivt av det iså mycket samförstånd som över huvud taget är möj-ligt.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tredjevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 14.00 då frågestunden skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.3 § FrågestundAnf. 8 hälsar välkommen till frågestunden. Följandestatsråd kommer att delta: näringsminister , justitieminister , jord-bruksminister , statsrådet och statsrådet . Välkom-na!Näringsministern besvarar såväl allmänpolitiskafrågor som frågor inom sitt eget ansvarsområde. Frå-gor till övriga statsråd förutsätts beröra deras an-svarsområden inom regeringen.Jag vill också påminna om att talartiden både fördem som frågar och för dem som svarar är en minut.Det är bra om vi håller det, för då är det fler som kanfå möjlighet att ställa frågor.StraffskalorAnf. 9 ():Fru talman! I stiftar vi lagar, och vi för-väntar oss att människor rättar sig efter dem - ävenmyndigheter. Min fråga är till justitieminister och gäller hur vi ska upprätthålla förtroen-det för rättsväsendet hos medborgarna.Det gäller användningen av de straffskalor som vifastställt här i . För grov misshandel ärstraffskalan ett till . Problemet är att domstolar-na inte använder den straffskalan. Mellan fem och tioår används i princip inte. Är detta en tillfredsställandesituation, tycker justitieministern? Vad tänker hanannars göra åt detta?Anf. 10 Justitieminister ():Fru talman! Det är alldeles riktigt, och vi är heltöverens om den saken, att det är som stiftarlagar. Jag tror också att vi är överens om att det ärdomstolar som sätter praxis och prejudikat. Om detblir prejudikat som inte är lämpliga kan naturligtvisriksdagen gripa in och lagstifta.När det gäller intervaller, till exempel ett till tio årvid grov misshandel, kan man naturligtvis sänka eller höja från . Men det finns också enannan metod, och det är att införa särskilda straff-skärpningsgrunder. Det har man gjort bland annat nären misshandel är att bedöma som särskilt hänsynslöseller när det gäller några som är särskilt utsatta. Dåhar man närmast tänkt på barn.Nu är detta en aktuell fråga, och vi ska inte gå inpå den diskussionen. Men det kan ändå vara värt attveta att en fråga som har utretts i en parlamentariskutredning och som just nu behandlas är om man skainföra ytterligare en specifik straffskärpningsgrundjust när det är fråga om misshandel av barn.Anf. 11 ():Fru talman! Det är en synnerligen aktuell fråga;det håller jag med om. Men det vi diskuterar nu är juinte en engångsföreteelse, utan detta är någontingsom pågår ständigt. fälldes 636 personer förgrov misshandel, men inte en enda gång användesden övre delen av straffskalan i domarna. Frågan sominställer sig är: Vad tänker justitieministern göra åtdetta? Det är en fråga om rättssäkerhet och om förtro-endet för vårt rättsväsende. Vi som lagstiftar harskyldighet att påpeka detta och att be regeringen omförslag så att vi faktiskt kan minska denna skillnadmellan lagstiftning och det man utdömer.Jag skulle gärna vilja att justitieministern kundege mig och landets medborgare ett besked på den härpunkten.Anf. 12 Justitieminister ():Fru talman! Detta utvecklas alltså genom praxisoch prejudikat, vilket skett bland annat när det gällergrov misshandel av barn. Det skärptes 2000. ärdetta synnerligen aktuellt, och det är ett pågåendeärende. Vi får väl avvakta och se om det kommer attleda till en strängare bestraffning. Men somdetta pågår har vi tillbaka, grundat påden utredning jag talade om, arbetat med att se överom man ska skärpa detta bland annat just när detgäller övergrepp mot barn. Det finns naturligtvis enrad andra omständigheter som man kan införa för atthöja praxis på det område där vill att manska höja praxisen.Sedan kan man naturligtvis sänka gränsen ellerhöja från ett till tio. Jag tycker inte att det är så lämp-ligt att sänka något straff , och egentligen inte hel-ler att höja. Jag anser att det är viktigt att vi ger dom-stolen stor frihet att utöva praxis. Det är också detsom är grundvalen för vårt rättssamhälle.Men vi måste arbeta med att se överolika delar av lagstiftningen så att man kan ha enskärpning på de områden där man så vill, och det ärjust det som vi arbetar med nu.SprutbytesprogrammetAnf. 13 ():Fru talman! Jag tänkte ställa en fråga till statsrådetMorgan Johansson.I och förekommer det en försöks-verksamhet med utbyte av sprutor. Narkomaner fårlämna in använda sprutor och växla till sig nya understrikta former. Huvudsyftet med verksamheten harvarit att minska smittspridningen av aids och gulsot,och det har varit väldigt framgångsrikt. Verksamhe-ten har dock också haft många sociala förtjänster.Bland annat har många lockats till frivillig avgiftning.Detta projekt har varit nedläggningshotat i mångaår. Det lever under mycket stor osäkerhet. är ansvarig för hälsa och narkotika skullejag helt enkelt vilja höra hur han ser på projektet ochpå möjligheten att utvidga det också till andra platseri landet.Anf. 14 Statsrådet ():Fru talman! Det är riktigt att jag har ansvar förnarkotikapolitiken i regeringen från och med reger-ingsombildningen.Stödet för den restriktiva narkotikapolitiken i Sve-rige är mycket sort. Det finns egentligen ingen legali-seringsdiskussion i , i motsats till en rad andraländer i . En av våra stora utmaningar fram-över är också att vinna stöd för vår restriktiva narko-tikapolitik i det europeiska och nordiska perspektivet.Man ska emellertid vara klar över att när vi sägeratt vi tar avstånd från narkotika så tar vi inte avståndfrån narkomanerna. Det innebär bland annat att vårnarkotikapolitik måste stå på tre ben: förebyggandearbete, bekämpning av brotten och missbrukarvård.Därför kommer regeringen att lyfta fram missbrukar-vården generellt sett under den här mandatperioden.När det gäller sprutbytesprogrammet i ochLund görs nu en utvärdering av narkotikasamordna-ren . Han lämnar rapport till mig , och då tar jag ställning till framtiden fördetta projekt.Anf. 15 ():Fru talman! Jag noterar med glädje att MorganJohansson har samma inställning som jag har, nämli-gen att allt tal om att legalisera narkotika är ossfrämmande. Jag noterar också med glädje att MorganJohansson har talat om att börja diskutera Christianiaoch den öppna försäljning som sker där. Den sprut-bytesverksamhet som sker i har dock ingentingmed detta att göra, utan där är det väldigt strikta be-stämmelser. Det är tunga narkomaner som redan ärfast i ett missbruk, och detta hindrar att olyckan blirvärre på grund av man sprider smutsiga sprutor.Jag tror att det är dags för regeringen att sätta nedfoten . Det här har diskuterats så sent som ,och då visste vi inte om verksamheten skulle läggasned eller inte.