prot · GP09116 · 2002-05-30 00:00:00 — Men värl-den omkring honom guppar och förändras. Det är härvi behöver ställa frågan.Det som vi ska svara på är nämligen inte hur vikan garantera att tortyr inte förekommer i Egypten.Det är en mycket komplicerad fråga. Vi ska ta ställ-ning till: Fanns det skäl för regeringen att på det un-derlag man hade godta de garantier den fick frånEgypten? Då måste man relatera detta till det materialsom regeringen själv har presenterat. Man säger attEgypten har lovat att man ska leva i enlighet med vadsom begärs och den egyptiska konstitutionen. Mannämner också att har tillträtt olika . Sedan kan vi diskutera hur mycket dehär texterna är värda, men vi ska bedöma hur rege-ringen utifrån det underlaget valde att värdera dem.Där finns denna garanti, ett besök från en svenskstatssekreterare. Jag menar att majoriteten säger nu:Håll koll i den här frågan, för vi är inte heller säkra.Men, , vi överprövar inte, som reser-vanten ville göra.Anf. 143 BO () replik:Herr talman! Bland det som utspelar sig i debattenär det rätt många frågor som intesvarade på. Själv dristar jag mig att efterlysa någrakommentarer till Amnestys skrivelse och sedan ställaett par konkreta frågor. Jag ska inte upprepa det härmed Amnesty för då får jag väl leva med den fruk-tansvärda beskyllningen att är en politiskgren av Amnesty, och en sådan beskyllning skulle jaginte kunna stå ut med.Den fråga jag ställde var om det fanns något annatexempel på att vi till länder där det tillämpas tortyr avsäkerhetstjänst och polis har lämnat ut. Det fick intenågot svar på. Men den viktigare frågan är den somMats var inne på: Finns det andra länder nusom kan använda sig av garantier för att få medborga-re utlämnade till dem, medborgare somhar begått brott av olika slag kanske förväntas göradet? Den fråga som ställdes av borde få ettsvar. Är det så att i sina resone-mang om konst och allt vad det var plöjer väg för dennya värld där de som inte så stela som vi andra skakunna röra sig och göra nya saker som de inte gjordei går?Min andra fråga, som jag gärna skulle vilja ha ettsvar på, var: Är det en rimlig princip att vi av ländersom tillämpar tortyr kan få garantier över huvud ta-get? Kan man tänka sig att det finns frizoner i egyp-tiska eller saudiarabiska fängelser där vissa fångar harrunt halsen en garanti som gör att de slipper denhemska behandling som andra får?Anf. 144 () re-plik:Herr talman! Jag läste just från en av bilagorna tillbetänkandet, och jag har respekt som inte Bo Kön-berg, som fick hoppa in lite snabbt, har hunnit läsahela det digra materialet. Men där finns redogörelsenför att detta är en del av den egyptiska konstitutionen.Sedan kan man diskutera värdet av det.Den fråga som undviker och som jagdelvis svarade på gällande garantin är att vi just nu äri ett läge präglat av panik, vi har sett hur världen harkrympt samman. Vi har svenska medborgare i det härlandet som genom FN-beslut har fått sina medelfrysta. Vi har medborgare i det här landet som sitterpå en militärbas i . Frågan är alltså ständigtaktuell: Hur värderar vi detta? Då vill vi gärna gebilden av att är den goda oasen i världen, levbara i så är du fri från alla bekymmer somterrorismen innebär. Det har aldrig varit sant, och detär än mindre sant just nu.Därför är det oerhört viktigt att det internationellasamfundet snart finner rättssäkra och stabila formerför hur de här frågorna ska hanteras, att svenska kravpå utlämning av medborgare till ska kunnagenomföras och att tar sitt ansvar. Detta är deprincipiella frågor som inte handlar om att överprövadet nu aktuella fallet. Jag skulle inte se det som ettstort problem om jag kallade för den poli-tiska grenen av Amnesty. Det måste vara alldelesutmärkt att vi på det här sättet står upp för att värderamänskliga rättigheter, men vi får inte göra det som iett lufttomt rum. Vi lever i en värld där ländernaständigt närmar sig varandra och där vi måste ta ställ-ning till: Hur agerar vi för att höja rättssäkerheten ochstärka säkerheten i världen?Anf. 145 BO () replik:Herr talman! Jag ber om ursäkt för att jag användemig av ironi i mitt föregående inlägg, jag ska integöra om det, åtminstone inte i dag.Om jag tolkar rätt är det så från utskottsmajoriteten, åtminstone från PärAxel parti och kanske även andra, ändåaccepterar garantierna från vad gäller deförbud som finns mot att lämna till länder där manriskerar osv. hänvisade t.o.m.till den egyptiska grundlagen - jag sett de där sidornaockså - som ett starkt argument för att det inte skakunna bli på det viset. I någon mening är det så att detsom är tillåtet i bör vara tillåtet i andra län-der, även om det förstås kan finnas en gråzon. Jagförsökte reda ut om det har varit så.Det som sker , och det bekymrar mig, är att detsänds en signal till regeringen och förmodligen till deländer som kommer att begära folk utlämnade frånvårt land och som inte är trevliga och där tortyr m.m.förekommer, att om man uttrycker förståelse försvenska promemorior, aide-mémoire och annat finnsdet en öppning för att man ska avvisa människor tillländer som tillämpar tortyr.Ännu mer bekymrad blir jag över resonemang om framtiden. Han gör det i an-knytning till ärenden som har att göra med att rätts-statens grunder påverkas, de mest fundamentala prin-ciperna. Han flaggar ändå för att vi är inne i en nyvärld och att vi ska mera öppna för nya tankegångar.Han har inte lugnat mig utan oroat mig.Anf. 146 () re-plik:Herr talman! Jag vet inte om jag ska beklaga ellerbara konstatera att det är bra om också Bo Könbergblir medveten om hur denna onda värld ser ut som vinu lever i. Det som skulle vara intressantare att för-djupa diskussionen kring är just förhållandet mellanden rättssäkra nationalstaten och det rättssäkra inter-nationella samfundet. Det är här vi just nu balanserarpå en ganska komplicerad spets i de olika system somvi har men där vi i grunden har gemensamma princi-piella utgångspunkter.När jag argumenterar i brytningspunkten mellanvad säger och vad regeringenhar framfört som grund för sina bedömningar handlardet om, jag säger det ytterligare en gång, att vi i kon-stitutionsutskottet varken kan eller ska överpröva dehär bedömningarna. Vi vet att de olika bilderna häng-er i luften. Regeringen har informerat oss om att dengjorde en bedömning som gjorde en avvisning möjligoch som man sedan valde att följa upp genom att viddet tillfället och kanske ytterligare habesökt dessa personer i fängelset.Då är inte frågan vilka argument jag behöver an-vända eller vilka garantier jag kan lämna, utan här harKU granskat ett ärende som regeringen har hanteratutifrån de lagar som vi har och konventioner som vihar tillträtt samt det internationella utbyte som jagkort berörde med olika länder. Det är här som denstora skiljelinjen finns, inte i oron om framtiden, intei övertygelsen som garantierna, utan i förhållandetmellan vår inre bild, som har varit en nationell snävlagstiftning som vi själva hanterat, och ett internatio-nellt perspektiv där vi måste lära oss att hantera dehär frågorna. Men där är vi inte ännu.Anf. 147 ()replik:Herr talman! Först vill jag säga att jag tycker attdet är oförskämt av att påstå attAmnesty skulle ha politiska grenar. Amnesty är eninternationellt känd opolitisk organisation med storkunskap på dessa områden. Jag vill uppmana PärAxel att då och då lyssna på vad Amnestysäger, eftersom det är viktigt. Andra internationellaorganisationer som t.ex. FN lyssnar mycket på vadAmnesty har att säga.När det gäller liknelsen med den fryste mannenhar definitivt inte intagit någonfryst ställning, utan han har verkat mycket aktivt föratt rädda regeringen. Det känns också beklämmande.Sedan har jag en konkret fråga som gäller de löf-ten som regeringen anser sig ha fått från en tjänste-man i . Enligt honom tillämpar man inte denrättspraxis som man uppenbarligen tillämpar i andrasammanhang med tortyr och annat. Då undrar jag:Vilket värde tycker att det har när!en tjänstemans uttalande innebär en förändring av denpraxis som ett land tillämpar? Skulle det vara okej omen tjänsteman på uttalade sigför en annan regering om vår rättspraxis och sade attvi i det aktuella fallet inte tänker göra som vi brukargöra?Anf. 148 ():Herr talman! Jag förstår inte riktigt att detta medden politiska grenen väcker så mycket uppmärksam-het. Det är ju inte renommésom ifrågasätts. Ni reservanter har gjort er till tolk förden bedömning som har gjort.Det innebär att ni överprövar regeringens beslut. Detär den frågan som jag diskuterar, men det är ingensom är hemma på det området och vill diskutera det.Garantin har inte lämnats av en tjänsteman i all-mänhet. Regeringen skriver att garantin har lämnatsav en hög företrädare för den egyptiska regeringenoch att personen i fråga är direkt ansvarig för dennatyp av frågor inför den egyptiska presidenten. Vi kanmycket väl känna tveksamhet inför en sådan formule-ring, men KU har granskat uppdraget utifrån det un-derlag som regeringen har lämnat för sitt beslut.Detta går alltid att diskutera det här ur olika per-spektiv, men problemet med reservanterna, MarianneSamuelsson, är att ni har gjort precis det som ni skri-ver i början av reservationen att ni inte ska göra, dvs.ni har överprövat regeringens beslut. Det är det somär det stora problemet.Anf. 149 ():Herr talman! När det gäller överprövning ellerinte överprövning är det ju fråga om en granskning.KU har granskat hanterandet av det här ärendet uti-från våra lagar och de konventioner som haranslutit sig till. Det är det som kritiken riktar sigemot, att vi har anslutit oss till tortyrkonventionen.När personer sedan ska utvisas skickas de tillbaka tillett land som tillämpar tortyr. I sina skrivningar omEgypten har regeringen påpekat detta liksom ävenAmnesty och flera andra organisationer.Hur regeringen agerar i förhållande till internatio-nella konventioner är väl inte oväsentligt? Det måstevara det som är det viktiga att titta på vid granskning-en. Men säger att regeringen harfått alla garantier som man kan få av en hög tjänste-man. Men vad är det för rättssäkerhet? Vilken kon-vention hänvisar man till när man skickar personertillbaka ett land som tillämpar tortyr, personer somdessutom dömdes i en massrättegång innan de flyd-de? Tortyrkonventionen har tydligen ingen som helstbetydelse längre.Dessutom väljer man att vänta i över en månadinnan man besöker personerna i fängelset. För enindivid måste det innebära en oerhört osäker situa-tion. Då är det väl inte så konstigt om många organi-sationer och människor i vårt land har framfört kritikmot detta hanterande. De tycker att man har försattindivider i en rättslös situation.Anf. 150 ():Herr talman! En del av problemet är att ocksåEgypten har tillträtt denna konvention.Det är en svår fråga för oss i utskottet hur vi väljeratt hantera informationen när vi ska granska regering-en. Jag respekterar att man i ett sådant läge att görbedömningen att den information som regeringen hargrundat sitt beslut på borde ha innehållit annan in-formation som därmed hade lett fram till en annanslutsats. Men en sådan bedömning har utskottet inteansett sig ha haft underlag för att göra. Därför sägerutskottet att det är viktigt att den här frågan följs upp.Vi i utskottet granskar alltså inte kvaliteten på detegyptiska rättsväsendet, utan vi granskar regeringensbeslut insatt i det dynamiska sammanhang som jagtalade om, och där finns det många frågor kvar attställa.Men utskottet delar inte reservanternas uppfatt-ning att regeringens underlag för det beslut som denhar fattat var värdelöst.Tillstånd till vapenexport (avsnitt 2.13)Anf. 151 ():Herr talman! Ärade ledamöter i kammaren! Vi har i en lag om förbud motsvenska krigsmaterielexport. Det kommer sig av attvapenexport är det mest konkreta uttrycket för utri-kespolitik. Med vapenexport legitimerar man regi-mer. Med vapenexport till konflikthärdar kan manpåverka utfallet av olika krig.Nu har vi emellertid möjlighet att bevilja undan-tag från förbudslagen. har beslutat omväldigt restriktiva riktlinjer för när sådana undantagkan beviljas. Det står tydligt att inte får säljavapen till en stat som grovt och omfattande kränkerFN:s deklaration om mänskliga rättigheter. Sverigefår inte sälja vapen till ett land som begår krigshand-lingar mot ett annat land.Det här låter väldigt bra, och det är inte sällan somvi hör svenskar ganska stolt såväl här i somi internationella sammanhang hänvisa till de restrikti-va riktlinjer som vi har. Vi är ofta ute och kritiserarandra som inte har sådana riktlinjer.Herr talman! Men verkligheten är annorlundajämfört med riksdagsbeslut och svensk lagstiftning.Svenska vapen har sålts tillsådana stater som , , , , , , , , Turkietoch . I årsrapporterfrån har man dokumenterat grova kränk-ningar i dessa länder mot den egna befolkningengenom eget eller sanktionerat våld. Det handlar bl.a.om dokumenterade utomrättsliga avrättningar, tortyr,misshandel, stympningar och mord. Mig veterligenhar ingen ifrågasatt dessa uppgifter i Amnestys rap-porter.Det handlar alltså inte om något enskilt ärendeeller något enskilt misstag från regeringens sida attexport har råkat gå till en stat som grovt och syste-matiskt kränker FN:s deklaration om mänskliga rät-tigheter, utan det tycks ha skett en förskjutning ipraxis när det gäller vilka länder som tillåterexport till.Herr talman! Det är regeringen som är ytterst an-svarig för svensk krigsmaterielexport. Regeringenkan aldrig hänvisa till eller skylla ifrån sig på en in-kompetent majoritet i ett exportkontrollråd som baraär en rådgivande instans. Regeringen kan aldrigskylla ifrån sig på en myndighet som inte klarar av attfölja riksdagsbeslut och lagstiftning, utan det är alltidtill syvende och sist regeringen som bär det ytterstaansvaret.I lagen om krigsmaterielexport anges väldigt tyd-ligt att regeringen kan meddela ytterligare föreskrif-ter, dvs. att om man ser att verkligheten kommer alltlängre bort från intentionerna i riksdagsbeslut ochlagstiftning kan man alltså ta upp ärendena från myn-digheten för beslut i regeringen.Men vad vi i finner är att regeringenhar underlåtit att använda sina konstitutionella möj-ligheter. Det gör att svensk lagstiftning om förbud avsvensk vapenexport och s.k. restriktivariktlinjer får allt mindre med verkligheten att göra.Det här är djupt beklämmande, därför att det innebäratt i land efter land bedriver en aktiv utrikes-politik genom sin vapenexport som står i bjärt kon-trast till våra utrikespolitiska målsättningar, t.ex. densvenska krigsmaterielexporten till , somalltså är en militärdiktatur. Det är ett av de länder somtidigare konsekvent stödde , trots dessövergrepp mot befolkningen i , trots desssamarbete med . Det är först efter vad somhar hänt som många lite gene-rat säger att det nog inte var så lyckat att Sverigesålde vapen till Pakistan.Mitt andra exempel är den pågående exporten avkrigsmateriel, reservdelar och ammunition till Indien.Vi vet alla här i kammaren och även protokolläsarnaatt vi befinner oss i en ytterst känslig situation. De tvåstaterna har kärnvapen. Man har mobiliserat en mil-jon man utefter gränsen. Man skjuter med tungt artil-leri med Boforskanoner in i Kashmir, och det handlarom kraftiga granater. En Boforsgranat i en villa göratt det inte finns mycket kvar av det huset. En sådangranat in i ett klassrum gör att det inte finns mångabarn kvar i klassrummet. Och det här sker hela tidenjust . En förutsättning för att ska kunnafortsätta bedriva den här krigföringen är självklart defortsatta leveranserna av ammunition och reservdelartill haubitserna. Utan dessa skulle det inte gå.Medan andra länders statsöverhuvuden reser iskytteltrafik för att försöka skapa sans och vett, hittalösningar och skapa utrymme för förhandlingar mel-lan och är bidrag en fortsattexport av krigsmateriel, reservdelar och ammunitionså att krigshandlingarna kan fortsätta. Den ytterstarisken här, som många är djupt oroade över, är attkonflikten leder till ett fullskaligt krig och därmedrisken för ett kärnvapenkrig. Det är den här rollenSverige spelar.Vi i tycker att det är ytterst olyckligtoch tror inte för en sekund att detta var intentionerna iriksdagsbeslutet om de restriktiva riktlinjerna eller attdet var intentionen med lagen om förbud av svenskkrigsmaterielexport. Och som jag sade, det handlarinte om enstaka exempel eller om misstag, utan dethandlar om land efter land som systematiskt kränkerFN:s konvention om mänskliga rättigheter på områdeefter område. Därför är det vår uppfattning att rege-ringen borde ta upp det här och se över den praxissom gäller och se över om den svenska exportpoliti-ken verkligen är förenlig med riksdagsbeslut, lagstift-ning.Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservationnr 7.Anf. 152 ():Herr talman! Jag har haft rätt stor respekt för LarsÅngströms arbete i fråga om freden i världen. Mendet här var grovt: Medan världens ledare åker tillområdet för att mäkla fred skickar haubitser.Som en pekoral var det helt okej, men som ett de-battinlägg i en så här viktig fråga var det myckettveksamt.Jag återknyter till min flotte därute. ska jagkravla mig upp på den där flotten, för jag byter nogdefinitivt perspektiv i det här läget och har stora pro-blem med det personligen, men talar jag för ut-skottet.Här finns ett regelverk. Här finns mot den idealabilden av en värld i fred, där människor lägger nedvapnen och gör svärd till plogbillar, den hårda verk-ligheten som tyvärr många människor lever i just nu.För drygt två veckor sedan var jag i flyktinglägret iJenin och såg just den där sprängkraften som LarsÅngström nu beskrev.I den här onda världen har vi valt att ha ett försvaroch en försvarsindustri. Precis som i de tidigare ären-dena handlar det nu om att tillämpa de regelverk somfinns i lagstiftningen, och den kan tillpunkt och pricka, fast han låtsades inte om det för tiominuter sedan. Vad det handlar om är att det finns ettantal regelverk som här ska uppfyllas.I KU-anmälan från säger man attsvenska vapen har sålts hit och dit, och man räknarupp ett antal länder. Sedan anklagar man ministern iden för att ha sålt vapnen. Då harvi skrivit till regeringen och undrat: Har ni sålt vapentill de här och de här länderna? Regeringen har sva-rat: Vad avser första frågan i KU-skrivelsen om vilkatillståndsärenden regeringen handlagt under perioden1998-2000 till , , , ,, , , , ochVenezuela gäller att den intehandlagt något tillståndsärende till dessa destinationerunder den angivna perioden. Eftersom följdfrågornaberör ärenden handlagda av regeringen lämnas dessaobesvarade. Så långt kom vi med det felskottet iMiljöpartiets KU-anmälan, om man kan använda denbilden här.Det innebär inte att KU nu tycker att vi ska utvid-ga vapenexporten. Men det innebär att vi tycker attdet är viktigt att det regelverk som vi tillsammans iden här kammaren har beslutat om är det som rege-ringen ska leva efter. tar nu det härtillfället till att driva sina frågor i saken i övrigt.Det är det råd och den myndighet som i enlighetmed regelverket handlägger de här frågorna. Detinnebär att när det finns en principiellt kompliceradfråga, som det också gör i många andra liknandetyper av komplicerade ärenden, finns det möjlighetför myndigheten och rådet att hissa upp den till rege-ringen. Men det finns mycket begränsade möjligheterför regeringen att gripa in i de aktuella ärendena.Däremot finns det möjligheter att utvidga regelverketpå olika sätt och självfallet att gå tillbaka till riksda-gens kammare och föreslå en ny ordning för den härprincipen.Regeringens svar är väldigt kortfattat i den härdelen, men är egentligen fullständigt exakt. Så här serregelverket ut. Vi kan ha rätt mycket synpunkter pådet. Men det här är den princip som gäller.Under den tid som KU-anmälan tar sikte på harregeringen inte handlagt någon av dessa frågor. Där-med har naturligtvis blivit ensamt i re-servationsställning i det här läget.Anf. 153 () replik:Herr talman! Det var många ord från , men jag tycker nog inte att de innehöllspeciellt mycket substans. Argumentet att vi har be-slutat att ha ett eget försvar och en försvarsindustri ärju helt irrelevant i den fråga som konstitutionsutskot-tet nu granskar. Att regeringen inte har handlagt någ-ra ärenden och utförseltillstånd är också fullständigtirrelevant. Det var inte det som KU-anmälan handla-de om, utan det handlade om att det har levereratskrigsmateriel till de här staterna. Och det har rege-ringen inte förnekat. Tvärtom står det i regeringensegen skrivelse. Det är därifrån fakta kommer. Dettahar undvikit att över huvud tagetförhålla sig till. Såvitt jag kan läsa i konstitutionsut-skottets betänkande förhåller man sig inte till detta.Det som är konstitutionellt intressant att granskaär huruvida exporten till de diktaturer som systema-tiskt kränker FN:s konvention om mänskliga rättig-heter är i överensstämmelse med riktlinjerom undantag från lagen om förbud av vapenexport.Det vore klädsamt om som ta-lesman för regeringen kunde argumentera i sak ochbemöta kritiken i stället för att tala om helt andrasaker som jag finner är irrelevanta för detta gransk-ningsärende.AjourneringKammaren beslutade på förslag av förstevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 19.00 för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.009 § (forts.) Granskningsbetänkande (forts.KU20)Regeringens hantering rörande förlis-ning (avsnitt 2.14)Anf. 154 ESCH (kd):Fru talman! Vad gäller ärendet Regeringens han-tering rörande förlisning vill jag yrkapå godkännande av anmälan i reservation 8.Skälen till det är följande - de finns mer utförligtbeskrivna i rapport.På eftermiddagen innan för sistagången lämnade hamn genomfördes en s.k. hamn-statskontroll av fartyget. Åtta estniska sjöfartsin-spektörer utbildades under ledning av två svenska. 14anmärkningar noterades, och av dem var 5 så allvar-liga att de måste vara avhjälpta innan fartyget fårlämna hamn.En kopia av det protokoll som upprättades - påsvenska formulär - har bifogats have-rirapporten. Där uppges under rubriken , kap. 5.2, att inspektö-rerna "fann inga brister som skulle ha föranlett attfartyget kvarhållits eller ha medfört någon annanallvarlig anmärkning om inspektionen varit en regul-jär hamnstatskontroll".Således: genom manipulationer av den protokoll-skopia som bifogats haverirapporten, och som rege-ringen har åberopat, har slutsatserna blivit totalt mot-satta de verkliga.Den i en rättsstat naturliga reaktionen på ett så-dant avslöjande måste vara att regeringen omedelbartföranstaltar om att omständigheterna kring manipula-tionerna blir utredda. I stället lägger man locket på.Kan detta vara förenligt med rättsstatens krav?Självklara frågor som inte får något svar blirdärför: Varför har protokollet manipulerats? Av vemhar det manipulerats? På vems uppdrag har det skett?Vem känner till uppdragsgivaren? Varför motsättersig regeringen att manipulationen utreds?Genom att dessa frågor lämnas obesvarade harEstoniaärendet utvecklats till en större rättsskandal änBoforsaffären . Den gången försäkrade rege-ringen att byken skulle tvättas. blev det visserli-gen aldrig så - men man erkände åtminstone att detfanns en byk att tvätta. Inte ens det vill man låtsas omi Estoniaaffären.Än en gång känner medborgarna hur rättsstatenupphör att fungera när brottsmisstankar befaras peka ien för myndigheterna besvärande riktning. KU:sbidrag härtill är inte oväsentligt.Att politiskt kompromissande över partigränsernaförekommer i lagstiftningsarbetet är en nödvändighet.Men när det också förekommer i granskningsarbetetär fara å färde. anses det olämpligt att poliserutreder om deras kolleger har brutit mot lagen, menav någon anledning har den uppfattningen aldrig gälltlämpligheten av att politiker utreder om deras kolle-ger brutit mot grundlag.