prot · GP09114 · 2002-05-28 00:00:00 — Avsikten är att uppmuntra till aktiviteter ochprojekt som är otraditionella och nytänkande för attskapa sysselsättning, kompetensutveckling och ut-veckling av lokala företag eller kooperativ, föreningarm.m. I finns det 42projekt, varav 15 rör invandrarorganisationer. Vidareleds vart femte Växtkraft mål 3-projekt av invand-rarorganisationer. Som exempel kan jag nämna Kun-skapsforum, ENIG och ,som alla är välbekanta.När det gäller långsiktigt arbete för att öka in-vandrarnas makt och inflytande vill jag nämna pågå-ende utredning om makt och inflytande. Denna utred-ning kommer att beskriva och analysera fördelningenav makt och inflytande inom olika delar av det svens-ka samhället ur ett integrationspolitiskt perspektiv.Slutligen vill jag nämna att jag kommer att träffageneraldirektörerna för AMS och Integrationsverketsamt mot etniskdiskriminering för att bl.a. diskutera behov av ytterli-gare åtgärder för att ta till vara de yrkesutbildadeinvandrarnas kompetens på bästa sätt. I detta sam-manhang kommer jag att på nytt ta upp frågan om hurman kan förbättra samarbetet mellan myndigheter ochinvandrarorganisationer.Anf. 22 ():Fru talman! Det är inte första gången vi diskuterarde här sakerna.Jag börjar med att tacka statsrådet för det stödsom jag fått under rätt så . Men vi har olikauppfattningar om en del saker, och det är därför somvi träffas i dag.Jag inleder med några preciseringar. När jag talarom invandrarorganisationer är det för mig väldigtviktigt att understryka att det inte i första hand gälleretniska sammanslutningar. De blandade organisatio-nerna lyckas mycket oftare komma mycket längremed sitt arbete än de traditionella etniska samman-slutningarna gör.Det viktigaste i sammanhanget är att grupperna ipraktiken har bevisat entusiasm för integration. Detfinns ju invandrarorganisationer som stänger om sigoch vänder sig från samhället. Då är situationenmycket allvarlig. De ska alltså visa handling ochsedan också i handling bevisa att de är kompetenta,vilket inte är lätt. Detta är en precisering.Sedan har vi en annan precisering. Det är sant attarbetslösheten har gått ned, men statistiken över ar-betslösheten är en mycket speciell historia. För enmånad sedan på ett LO-seminarium hörde jag chefenför Arbetsförmedlingen i påstå sig ha bara36 långtidsarbetslösa invandrare som långtidsinskriv-na. Det måste vara en otrolig akrobatisk övning istatistik. Om det bara finns 36 långtidsinskrivna ar-betslösa invandrare i har vi inte längre någonarbetslöshet att tala om i landet som helhet.Men låt oss inte diskutera de sakerna, utan låt osskonkret diskutera följande. Detta med att arbeta medaktivitetsgarantin har inneburit ett löfte för invandrar-na. Det var också det som vi diskuterade när vi träf-fade generaldirektörerna. Men i praktiken har väldigtmycket stöd kommit från och väl-digt lite hänt i samarbetet med länsarbetsnämnderna.Jag har diskuterat historien - alltså möjligheterna- med länsarbetsnämnden och i ett helt årdiskuterat den praktiska kontakten för arbete. Först nukommer det att leda till ett klart och tydligt etableratsamarbete - det är lite lång tid.Jag är mycket tacksam över att statsrådet nämnerorganisationer som jag är direkt inblandad i. BådeENIG och Kunskapsforum är på sätt och vis minabarn. Men jag vet ju hur vi under dessaår funderat på att lägga ned verksamheten därför attvi stöter på alldeles för många hinder och alldeles förstora svårigheter. För dem som jobbar direkt i arbetet- inte som jag på avstånd med kontakter och principi-ella ställningstaganden - är detta otroligt påfrestande.Vi kräver från eldsjälarna hos invandrarbefolkningenatt de ska göra tre, fyra eller fem gånger mer än vaden fast anställd person med mycket god lön behöverprestera. Det är inte rättvist!Anf. 23 ():Fru talman! Jag tänkte fråga om statsrådet är beredd att överlåta verklig makt till männi-skor. Det är faktiskt lätt att prata om empowerment.Men hur är det egentligen när etablissemanget stårinför frågan om att verkligen överlåta makt och be-slutanderätt till människor? Vare sig man är invand-rad eller man är aldrig så svensk visar det sig varamycket svårt i kommuner och landsting - ja, i verk-ligheten över huvud taget.Är beredd att medverka till att viverkligen flyttar makten? Ett exempel på detta är sfi-undervisningen. Den har och jag hardebatterat tidigare. harman samma grundkurs, man undervisas i stort settlika många timmar, det är inte individanpassat. Vi hartidigare varit överens här i kammaren om att det skaindividanpassas, men ingenting har hänt. Är MonaSahlin nu beredd att satsa på att man verkligen germänniskor makt att besluta över hur de vill ha sinsvenskundervisning så att de kan få en snabbkurs omde så vill och kan komma in och läsa lite långsamma-re om de har många barn, måste vara hemma och interiktigt kan hänga med i den allmänna takten.Jag skulle vilja fråga också om ärberedd att ge verklig makt och valfrihet vid val avskola, även till barn i förorter där det bor mest in-vandrade människor. Vill också geverklig makt över boendet? Hur är det, ,med makten över svenskundervisningen, som vi nysstalade om?I en tidigare debatt talade vi om evalueringen avutländska examina. För att människor ska kunna fåmakt över sina liv måste de kunna arbeta inom detområde de är utbildade för. Här har det talats längeom evaluering, men fortfarande har inte hänt såmycket konkret. Jag skulle vilja fråga: När kommerdet ett förslag om evaluering av utländska examina?Fru talman! Verklig makt kräver också represen-tation i partierna. Det kräver också representation i depolitiskt valda församlingarna. Det är väl en fråga därMona och jag och alla övriga får verka för attvi får en större bredd i partierna. Annars är jag över-tygad om att partiväsendet, som vi känner det ,kommer att vara borta om vi inte klarar attfå in nya influenser dels från dem som har invandrat,dels från den nya generation som växer och som ärmycket otåligare än vad vi är, även om jag själv ärganska otålig ibland.T.ex. är jag otålig vad gäller sysselsättningen. Dettalades tidigare i debatten om att andelen sysselsattabland invandrare har ökat, och det är nog så. Sanno-likt har väl högkonjunkturen som bidragit allra mesttill det. Dessutom är det svårt att se i statistiken anta-let sjukskrivna eftersom långtidssjukskrivningarnahar ökat. Jag har inte klart för mig hur det ser ut blandden invandrade befolkningen specifikt, men det kan isjälva verket vara så att arbetskraften som sådan inteär ett dugg större, eller kanske t.o.m. är mindre än denvar under den värsta lågkonjunkturen, med tanke påatt sjuka räknas som sysselsatta i statistiken.Vi hade en debatt och enades då omatt våra sekreterare skulle försöka komma överens omdatum för debatt ute i verkligheten. Min"femtedelssekreterare" hade så sent som alldeles föredebatten inte fått något riktigt besked när och hur. Jaghoppas att det kommer till stånd snart.Anf. 24 Statsrådet ():Fru talman! Får jag börja med att vända mig tillAna som tog upp två viktiga precisering-ar. Det ena handlar om att också jag ibland använderlite väl slarvigt begreppet"invandrarorganisationerna". Jag vill understrykavikten av arbetet i organisationer med olika etniskbakgrund. Det är snarare där som den stora nyttan,styrkan och poängen ligger i de frågor som tar upp. Det vill jag understryka.Det andra handlar om sysselsättningen. Jag ärmedveten om att det inte handlar om att slå sig förbröstet, för det är väldigt mycket problem kvar. Menjag vill ändå påstå att det som har hänt de senasteåren är lite mer än bara att det varit högkonjunktur.Den stora fråga som vi har framför oss gemensamtalla partier, inte minst arbetsgivarna: Hur behåller videt, och förändrar det till ännu starkare siffror så attinte människor med olika etnisk bakgrund än äktagammelsvenskar blir de som åker jojo i takt medkonjunkturen? Jag är övertygad om att många av bl.a.de projekt som har engagerat sig såmycket i - en del av det som finns i det goda somstorstadsarbetet har visat - har gett oss metoder ochangreppssätt som kan vara nyckeln till att i grundenförändra arbetsmarknadspolitiken så att den kan stöttai arbetet för att sätta också gruppen invandrare i ar-bete.Jag noterar att det har blivit något slags genom-brott , ett mycket litet menefter den tröghet som har varit är det värt att notera.Jag vet hur trögt det har varit. Det gläder mig. Jagkommer för min del att fortsätta att ta upp dennafråga med AMS och länsarbetsnämnderna vid allatillfällen jag har får, bl.a. den diskussion som vi skaha relativt snart tillsammans med Integrationsverketoch . Ett litet genom-brott är det, men kanske en väldigt viktig förändringsåtillvida att just de genombrotten visar betydelsen avandra projekt och inriktningar på arbetsmarknadspo-litiken. Det hoppas jag att vi kan återkomma till.Göran begärde ordet och upprepade enmassa frågor, som vi har diskuterat i tidigare inter-pellationsdebatter, om att flytta makten utan att näm-na ett ord om diskriminering på arbetsmarknaden.Utan arbete är det väldigt svårt att utöva någon reellmakt, man har inte makten över sin egen ekonomioch sitt eget liv. Jag vill gärna återvända den diskus-sionen.Det andra handlade om sfi. Det kanske inte hellerdär bara handlar om uttrycket "makt". Är man allde-les nykommen till och får makten att väljaom det är hos TBV eller Vuxenskolan eller ABF manska lära sig svenska är det kanske en ganska chimärvalfrihet. Dessutom visar uppläggning avsfi-undervisningen att man har degraderat sfi-undervisningen och försämrat kvaliteten genom detsätt man har gjort upphandlingen på. Regeringenkommer att lägga fram att förslag till förändringar avsfi-undervisningen, som redogjordeför i går i den skrivelse om utbildningspolitiken somriksdagen fick.I fråga om validering har väldigt mycket hänt.Dels kommer en proposition , dels vill jagpåminna om två saker som har hänt . Två avde valideringsarbeten som har pågått har redovisatresultaten. Bl.a. visade en rapport i går att 500 läraremed lärarutbildning från ett utomeuropeiskt land nufinns i arbete som lärare i svenska skolor efter ettmycket framgångsrikt valideringsprojekt. avdem, om jag såg det rätt, har kunnat flytta från vikari-at till fasta anställningar.Det andra valideringsprojektet har handlat om lä-kare i som Näringsdepartemen-tet har stött med pengar, 6 miljoner. Vi har fått en stormängd läkare som jobbar inom sjukvården iStockholmsregionen. Till detta kommer den proposi-tion om valideringssystem som läggs fram till hösten.Det är inte så att inget har hänt, vilket gärna upprepasav , lite väl ofta för att vara trovär-digt.Anf. 25 ():Fru talman! En precisering: Frågan om sfi är väl-digt komplicerad. Min erfarenhet är att det finns väl-digt mycket kompetens men att man låtit det hela gå på sparlåga. Det var mycketbättre förr då jag lärde mig svenska på sex månaderoch det fanns väldigt många olika kurser. Den somville lära sig kunde välja den kurs som passade ho-nom eller henne. Det är någonting som kommer atthända i eftersom studiecheck införs. Dåkan den studerande välja sin kurs, och det är verkli-gen empowerment.Då ska jag gå över till några precisa saker som haratt göra med makt eller inte makt. Jag tycker inte omuttrycket "ge dem makten". De ska ha en möjlighetatt utöva makt över sin vardag. Jag kan inte skänkamakt till någon, utan det är människorna själva somskapar sig en möjlighet, det måste vi samarbeta om.Vi är inte gudomliga makter som ger makt åt andra.Vad är det står i vägen? Vi harså många regler som är så komplicerade att t.o.m. närman kommer överens om en form av samarbete kaninte samarbetet komma i gång. Titta på vad som hän-der med momsen i det s.k. insatsområde 4. Jo, de småorganisationerna får inte betala moms med de pengarsom de får från EU, vilket betyder att de kommer attdra sig tillbaka, för de har inte råd att själva skaffa sigde där som måste gå till moms. En helinsats riskerar alltså att fastna på grund av bestäm-melser som går emot varandra.Deltagarproblematiken när det gäller Växtkraftmål 3 är att just nu har länsarbetsnämnderna en sådanmakt att acceptera eller inte acceptera att deltagaregår till ett projekt att det faktiskt inte är organisatio-nerna och som bestämmer vem som skagöra projekt, utan det är länsarbetsnämnderna. De hartagit makten på riktigt över ett helt arbetsområde.Sedan den eviga diskussionen om förskott. Väl-digt många projekt har i EUhaft stora svårigheter, nästintill omänskligt storasvårigheter, därför att små invandrargrupper inte harmöjlighet att lägga undan pengar. De har inte haftpengar att starta verksamheten med.När sedan den nya omgången kom i gång sademan att nu skulle man acceptera förskott, och det varinnan bestämmelserna blev fastställda. Då kom detfram att det bara finns väldigt lite pengar för förstudi-er. Men för förskott finns inga pengar alls, vilketbetyder att vi fattiga svartskallar fortfarande befinneross i en fruktansvärt utsatt position på området. Var-för är det möjligt med förskott i hela EU i detta sam-manhang, och varför säger bestämt nej tilldet? Det begriper jag inte.Jag måste också säga att det finns en myndighet iSverige som har gett ordentliga ekonomiska förut-sättningar för ett ordentligt arbete, och det är Sida.Med Sida hade vi arbetat mycket bra med ett Mål 3-projekt, därför att för dem var relationer till invand-rarna inte bara vackra ord och stora gester på semina-rier, utan det gjordes en ekonomisk satsning. Detenda sättet att skapa jämställdhet mellan de här grup-perna är att köpa kunskap från dem.Anf. 26 ():Fru talman! var väl så uppfylld av attjag retoriskt skulle angripa henne hårt att hon intemärkte att jag ställde tre vänliga frågor. Jag frågardärför återigen om statsrådet är beredd att släppamakten när det gäller skolan, sfi-undervisningen ochboendet så att människor faktiskt kan ta sig maktenatt själva bestämma.När det gäller diskrimineringen hade vi en debatthär i kammaren för bara två . Dåtrodde jag att vi var alldeles överens om att vi inte villha en diskriminering på några som helst villkor, attdet ska vara absolut förbjudet att diskriminera. Där-emot var vi oense om vägen dit, men den diskussio-nen kan vi föra i särskild ordning senare.När det sedan gäller valideringen tycker jag fak-tiskt att det har hänt för lite och för sakta. Det är braatt det nu äntligen finns möjlighet för utländska läka-re att få sin utbildning validerad och utvärderad ochatt de får börja jobba här. Det är också bra att valide-ringen har kommit i gång när det gäller lärarna. Mendet är otillräckligt, och det har dröjt otillständigtlänge med den här propositionen. Jag är glad att dennu i alla fall är aviserad.Avslutningsvis hoppas jag att ochjag är överens om att vi, för att kunnareda ut våra olika synpunkter, har möjlighet att träffaspå tre olika ställen i verkligheten med det snaraste.Anf. 27 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att sattefingret precis på den frågeställning som mycket avdiskussionen om integrationspolitiken handlar om:Ska man ge makt, eller ska man ha möjlighet att tamakt? Självklart är det en riktig tolkning som AnaMaria Narti gjorde. Det kan man möjligen ocksåbeskriva i integrationspolitiken som den fina portal-paragrafen om att alla ska ha lika rättigheter, skyldig-heter och möjligheter. Har man det, har man ocksåmöjlighet att ta makten över sitt eget liv, och, somAna sade, för att komma dithän måsteman samarbeta. Jag vill då understryka hur viktigt detkoncept - om man får kalla det så - som har jobbat så länge med är för att förändra atti-tyderna, nämligen att man köper kunskap. Däri liggerockså en respekt och en acceptans för att här finnskunskap. I denna organisation, i denna grupp, blanddessa med olika etniska bakgrunder finns en kunskapsom samhället köper. Jag tycker att det är oerhörtviktigt.Jag vill understryka det som sa-de. Vad är det som står emot detta som egentligenborde vara så självklart? Jo, det är delvis reglerna,men det är också attityderna. Jag vill bara understrykahur viktiga attityderna är. Det lilla men ändå genom-brott som har skett påverkar i sigockså attityderna, och jag vill fortsätta att bidra till attpå bästa sätt påverka attityderna hos myndigheterna.Jag ska fråga min kollega om dekonkreta regelhindren som nämnde,som jag inte har kunskap om. Men jag lovar att åter-komma med besked.Sedan tyckte att jag blev så upp-rörd att jag inte hörde frågorna. Men vissa typer avfrågor är till för att vara retoriska för att framhävaolikheter. Det var snarare det jag noterade och fånga-de in.Jag noterade också att han i första inlägget sadeatt ingenting hade hänt när det gäller valideringen ochatt han i nästa inlägg sade att för lite har hänt, så detär ju en förflyttning från sida. Härkan jag hålla med honom.Jag nämnde inte debatten, för jag tycker möjligeninte att talarstol är rätt ställe att göra uppalmanacksfrågor oss emellan. Vi ska självfallet mötasi debatt i valrörelsen, som våra sekreterare pratat om,och självfallet hitta ett lämpligt datum för det. Detåterkommer vi till.Anf. 28 ():Fru talman! Jag ska säga några få ord om lärareoch läkare. Vi föreslog att manskulle arbeta på det här sättet. Det gick inte att startadet, ansåg man från invandrarbefolkningens sida.Länsarbetsnämnderna hade som planatt rekrytera 1 500 akademiker från andra länder somlärare. Bara 500 har kommit till stånd, vilket visarvilka stora svårigheter som finns på området. De härsvårigheterna känner vi till, och vi har i alla fallmycket bättre förutsättningar än invandrarbefolkning-en att hitta lösningar på svårigheterna. Men vi tillätsinte komma in på området. Alla våra förslag avslogsav myndigheterna.När det gäller läkarna har det i funnits enmycket bra inslussningskanal för personal i sjukvår-den. Den minskade och försvann nästan på 90-taletnär sjukvården drog ned så mycket som den gjorde,och då försvann enormt många utbildningsplatser.Nu har stora insatser gjorts både i i . De har gett bra resultat. Jag vet attläkarnas fackliga organisation också har varit inblan-dad i detta. Det är mycket bra. Men varför behövde viförlora ett bra system som vi hade? Det är väldigtsynd, för vi förlorade väldigt mycket kompetens. Jaghar träffat politiker som har jobbat med de här fram-gångsrika rekryteringarna, och de säger att de skämsnär de träffar läkare som under har varittvungna att jobba som taxiförare.Med detta hoppas jag att vi går vidare. Frågan omvalidering av akademikers kompetens kommer jag attfortsätta diskutera med nästa vecka.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2001/02:421 om folk-sjukdomen benskörhetAnf. 29 Socialminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta dels för att få tillstånd en effektiv osteoporosvård i syfte att begränsaden alarmerande utvecklingen av osteoporosrelatera-de frakturer, dels för att förbättra patienternas tillgångtill tidig diagnos och behandlingOsteoporos, eller benskörhet, som leder till ur-kalkning av skelettet och ökad risk för benbrott är igrunden en biologisk åldrandeprocess men kan för-värras påtagligt av olika livsstilsfaktorer som olämp-lig kost och brist på motion. Osteoporos drabbarkvinnor i högre utsträckning än män. Brott på ryggra-dens kotor och på lårbenshalsen är vanligare hos äldrekvinnor än hos män, vilket sätts i samband med densuccessiva minskningen av östrogenproduktionen hosäldre kvinnor. Det finns fortfarande stora brister i vårkunskap om vad som orsakar sjukdomar i rörelseor-ganen.Den 23 maj 2000 och har jag be-svarat interpellationer från medliknande frågeställningar om osteoporos. Jag har dåredogjort för åtgärder som regeringen har vidtagit ochplanerat att vidta för ett flertal konkreta satsningarinom området osteoporos. För varje gång har jagkunnat konstatera att frågan om en effektivare osteo-porosvård förts ytterligare framåt.I sammanhanget har jag nämnt att Statens bered-ning för utvärdering av medicinsk metodik, SBU,arbetar med att utvärdera den vetenskapliga grundenför att förebygga, diagnostisera och behandla osteo-poros. De övergripande frågeställningar som projektetska besvara är: Hur stort är problemet? Vilka speci-ella riskgrupper finns? Vilka diagnostiska metoderbör användas? Vilka profylaktiska metoder finns ochnär ska de användas? Hur ska benskörhet behandlas?Vilka är de samhällsekonomiska konsekvenserna?Resultatet av detta arbete kommer att redovisas våren2003. Denna systematiska utvärdering är nödvändigför att i samråd med olika yrkesgrup-per ska kunna utfärda kliniska riktlinjer för att ta handom patienter med osteoporos samt ge ett korrekt be-slutsunderlag för sjukvårdshuvudmännen när detgäller ekonomiska investeringar för bl.a. diagnostiskaresurser.Läkemedelsverket har gett utrekommendationer för behandling av osteoporos ochför att förebygga osteoporosrelaterade frakturer hoskvinnor efter menopausen med låg bentäthet och högrisk för frakturer. Dessa rekommendationer, somgrundar sigpå en nordisk konsensuskonferens, är de som förnärvarande tillämpas inom den svenska hälso- ochsjukvården. Eventuellt nya data från nämnda SBU-projekt kan leda till reviderade rekommendationerfrån Läkemedelsverket.Den minskande produktionen av östrogen eftermenopaus leder till en period av mer uttalad benför-lust. I tidigare studier har visats färre frakturer underpågående behandling med östrogen med en risk-minskning till cirka hälften om behandlingen påbör-jats , men med en tendens till minskan-de effekt med ökad tid efter avslutad behandling.I rapporten med östrogen, som SBUredovisat till mig , alltså alldeles ,visas på mer svårtolkade resultat. Enligt SBU:s rap-port har östrogenbehandling hos yngre kvinnor enförebyggande effekt på benbrott liksom på förlust avbenmassa. De studier som genomförts på äldre kvin-nor har emellertid inte visat samma gynnsamma ef-fekt. Frågan om vilket inflytande behandlingenslängd har på benmassa eller risk för fraktur kvarstår.Kunskapsläget är således fortfarande oklart gällandeom östrogenbehandling verkligen förebygger osteo-poros eller benbrott annat än i vissa särskilda risk-grupper.Hälsoförändringar under åldrandet kan ha sin or-sak i beteenden, vanor och ovanor som grundlagtsunder mycket . Med detta perspektiv kan maninse att förebyggande åtgärder bland yngre och me-delålders kan minska ohälsa och funktionsnedsättningunder ålderdomen och därmed också risken för oste-oporos. Sannolikt är livsstilsfaktorer som kost ochfysisk aktivitet viktiga för att förebygga frakturerspecie1lt hos den äldre åldersgruppen. I avsikt attförbättra folkhälsan och minska de sociala skillnader-na i hälsa avser regeringen att lägga framen proposition om mål för folkhälsan.I avvaktan på SBU:s kommande rapport om oste-oporos är jag nu inte beredd att föreslå några särskil-da åtgärder vad avser vård och behandling av ben-skörhet.Anf. 30 ():Fru talman! Det är riktigt, socialministern, att jaghar ställt den här interpellationen ett flertal gånger,även innan socialministern kom till den här kamma-ren. Och det beror inte på att jag är tjatig - eller detkan man kanske också säga att jag är, men jag harinte fått det svar jag anser är nödvändigt för att brom-sa den här väldigt skadliga utvecklingen. Här är jaghelt enig med , somockså beklagar att inte mer har hänt under en ganskalång tid.Det är ju faktiskt så att WHO var uteoch ville ha en global strategi för att sätta stopp förden här olyckliga utvecklingen. Av någon anledningär ju vi i , framför allt kvinnorna, särskiltutsatta. Varannan kvinna och var fjärde man kanriskera en osteoporosfraktur, eller benskörhetsfraktur.Vi har den högsta frekvensen av höftfrakturer i helavärlden och den högsta frekvensen av kotfrakturer iEuropa.Vi har bentäthetsmätt ganska många, men inte till-räckligt många som jag ser det.