prot · GP09101 · 2002-04-24 00:00:00 — Jag är inte säker på att förstått den politik som förs fullt ut. Det somhänder vid t.ex. eller Resurscenter syn äratt man utvecklar skolan till ett resurscenter som kange fler än bara dem som fanns på plats i stödoch möjligheter både hemma i kommunerna ochunder den tid de vistas på centret. Vi vet att det kom-mer att göras en särskild översyn av visstidsplace-ringarna.Vi har ingen dogmatisk hållning till olika alterna-tiv, men vi tycker att det är viktigt att alla de barnsom vill vara hemma ska få den möjligheten och intehänvisas till att välja bort, som jag inledde mitt anfö-rande med.Företrädare för säger själva att dialo-gen och relationen med kommunerna har varit viktig.Tidigare kunde kommunerna lämna över ansvarettotalt och säga: Varsågod! Ta hand om dessa barn!Är det rimligt när det handlar om barn och ung-domars hela liv? Det gäller deras utveckling och fritidoch kanske också deras framtida deltagande på ar-betsmarknaden. Det är oerhört viktigt att man har enrelation. Det får man genom den modell för resur-scenter som vi nu utvecklar. Jag tror att det är viktigt.Jag förstår inte alls varför säger att jagär skeptisk till särskolan. Det är jag definitivt inte. Jagär djupt imponerad av svensk särskola i många delarav detta land. Jag är oerhört angelägen om att det vikan kalla kommer fram till att viska bibehålla den kompetens som finns inom särsko-lan, oavsett om det blir en egen skolform eller inte.Jag noterar också att är det enda partisom inte har ett öppet sinne när det gäller detta utansäger att särskolan ska vara kvar vad som än kommerfram i utredningen. Jag tror att det är en antiintellek-tuell inställning. Det är viktigt att vi är öppna för attmöta barn med utvecklingsstörning på olika sätt.Jag vill återkomma till det inleddemed. Människor är väldigt olika. Tycker det att det är rimligt med en statlig skolpeng somär likadan för alla barn och ungdomar?Anf. 188 () replik:Fru talman! Jag vill återknyta till det jag sade omsärskolan och be läsa protokollet . Jag sade faktiskt att jag inte har hörtnågra goda argument, men att det är möjligt att detkommer. Så sade jag att jag var skeptisk till det. Detvar en inte fullt så icke-intellektuell hållning somTomas ville antyda.Det är ändå så att Socialdemokraterna säger nejtill specialskolan som skolform, med undantag förskola för hörselskadade. När det gäller hörselskadadesäger ni nej till förslag att förstärka rättentill speciella hörselklasser för de elever som så öns-kar.Min fråga kvarstår. Säger ni nej därför att ni anseratt det skulle bli för dyrt att behålla fasta specialsko-lor inte bara som resurscenter utan också som enmöjlig skolform för flerhandikappade barn, eller görni det därför att ni tror att det är bättre att ingen fårmöjlighet att gå i den skolformen?Jag hinner inte utveckla resonemanget om dennationella skolpengen. För övrigt har Folkpartietsförslag inte kommit , så jag hade ändå inte kunnatgå in på detaljer. Jag kan ändå i sammanhanget näm-na att kommunaliseringen nog var ett av de enskiltstörsta missgrepp vi gjorde när det gäller den svenskaskolan. Det var då likvärdigheten började minska, ochdet var då vi tappade kontrollen över skolan. Vi ärövertygade om att vi behöver ett statligt samlat greppom skolan, men utgångspunkten ska vara att resurserska fördelas efter behov. De som behöver mest ska hamest. Den debatten får vi återkomma till.Frågan är alltså hur ni ser på specialskolan.Anf. 189 () replik:Fru talman! Jag ska gärna ta del av protokollet.Ulf talade om kommunaliseringen och för-statligandet. Jag vidarebefordrar med varm handprotokollet till alla de folkpartistiska kommunpoliti-ker jag känner som jag vet inte delar har läst delar av det förslag som Leijonborgoch lanserar, och det har redovisats ganskautförligt i medierna. Det gäller en skolpeng à la Mo-deraternas, som också är enhetlig. Barn med särskildabehov skulle få extrapengar. Då är vi inne på fråganom barnet ska få en, två eller tre checkar. Vilka ef-fekter kommer det att få för funktionshindrade?Någon kanske säger så här: Just detta år är jag etttrechecksbarn som behöver visa upp tre checkar föratt ha råd med denna särskilda skolform. Men om jagblir bättre blir jag av med en check, för då kommerden statliga myndigheten att tala om att jag inte be-höver den.Jag är medveten om att jag nu överdriver lite, menjag tror att det är viktigt att ta reda på vilka effekternablir av att de barn som ska få extrapengar pekas ut.Jag tror att det är en farlig väg att gå. Jag tror att manmåste tänka om från och Moderaternassida.Sedan noterar jag att menar att han idebatten sade att jag inte har haft några argu-ment. Det välkomnar jag. I det särskilda yttrande somfinns i betänkandet är det lite hårdare formulerat. Jagvälkomnar den öppningen, för jag tror att vi måstevara öppna. Jag kommer själv att vara väldigt angelä-gen om att vi tar till vara och utvecklar den kompe-tens som finns inom särskolan, oavsett om särskolanfinns kvar som särskild skolform eller inte.När det gäller den sista frågan kan jag säga att detinte alls handlar om resurser. Det är viktigt. Vi skjutertill pengar till resurscentren. Vi skjuter till pengar tillSpecialskolemyndigheten och till i större utsträckning än många andra partier.Vi gör det därför att vi tycker att det är en viktigverksamhet.Men verksamheten måste komma fler till del. Denmåste komma även dem som går på övriga skolor ilandet till del, och den måste komma övriga skolor tilldel. Det är därför hela stödorganisationen utvecklas.Det är oerhört viktigt för att vi även på det områdetska kunna behålla en nationell likvärdighet. Det kaninte bara vara bra för några få, utan det måste vara braför alla.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )18 § Trafiksäkerhet m.m.Föredrogstrafikutskottets betänkande 2001/02:TU10Trafiksäkerhet m.m.Anf. 190 ():Fru talman! ska vi behandla utskottets betän-kande nr 10. Det handlar om trafiksäkerhet och gäller106 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden2001.Utskottet har lagt ned mycket arbete på denna frå-ga. Vi har tyckt att trafiksäkerhet är viktigt inte baradärför att situationen i landet är oroande utan ocksådärför att vi ser detta som en fråga som berör allasvenskar - inte bara trafikutskottet. Nästan allasvenskar är trafikanter. Oavsett om vi är fotgängare,cyklister eller bil- eller lastbilsförare är vi alla på etteller annat sätt delaktiga i vad som händer på våravägar.Jag vill, fru talman, för tids vinnande yrka bifallenbart till reservation nr 1. Vi står naturligtvis bakomalla reservationer. kommer förövrigt att ta upp vissa viktiga frågor som jag intehinner med, t.ex. gällande alkolås.Det är förenat med risker att röra sig ute i trafiken.Det är farligt, men någon kan invända att det är farligtatt leva. Det vet jag också. Vi ska alla dö. Men varförska vi dö i en onödig trafikolycka? skulle jag viljasvara. Varför måste vi läsa om ungdo-mar som har kört ihjäl sig tidigt på lördag- eller sön-dagmorgonen? De har varit obältade, trötta och kan-ske t.o.m. påverkade. Det är tragiskt. Det är onödigt.Jag undrar varför.Om det hade funnits ett medvetande om att detfaktiskt är förenat med risker att sätta sig i en bil ellerpå en cykel skulle det inte vara så mycket som be-hövdes för att vi skulle kunna undvika dessa olyckor.Tänk bara om alla människor satte på sig säker-hetsbälten och bestämde sig för att inte dricka alkoholnär de kör. har vi skrämmande mörkertal förbåde alkohol och droger i trafiken. Vi tar fast ungefär14 000 berusade . finns det siffrorsom säger att det är 14 000 personer somkör omkring påverkade av sprit eller tabletter.För mig är frågan hur vi ska få en förändrad atti-tyd till trafik en av de viktigaste. Jag tror att vi harnegligerat den. Vi har inte fått den attitydförändring-en. Vi trodde att vi hade kommit till rättamed alkoholförtäring och bilkörning. Men det verkarinte så.Fru talman! Jag återkommer till de frågorna.När man är ute och debatterar trafiksäkerhet medt.ex. näringsministern är han väldigt stolt. Han sägeratt den här regeringen har gjort mer än någon annannär det gäller trafiksäkerheten. Då måste det vara tristför honom att titta på facit. Hur ser det egentligen ut?Ja, inte har trafikolyckorna minskat. De har snara-re ökat. Är det ett tecken på det vi har sett inommånga andra områden, dvs. att man lovar runt men attdet inte håller? Jag skulle gärna vilja få redogöra förhur det ser ut när vi tittar på trafiken.Den här statistiken kommer från . Därrapporterar man att om-kom 119 personer jämfört med 104 personer förraåret. Medeltalet för antalet dödade år1997-2001 var 118. Det är en ökning där också. 46personer har omkommit i kollisioner med tunglastbil. Det är en väldigt hög siffra. av allasom omkommer gör det i kollisioner med en tunglastbil.Jag tycker inte att näringsministern ska vara stoltöver de siffrorna. I stället tycker jag att han bordevara bekymrad över hur det kommer sig att siffrornaändå ser ut som de gör trots att man har gjort mer änvad någon annan regering har gjort.Det finns vissa frågor som vi är eniga med rege-ringen om. Det är att vi måste göra något åt vägarnasunderhåll och vägarnas kvalitet. Det är grunden för enförbättrad trafiksäkerhet. Vi ska titta på de farligastevägarna först.Detta har näringsministern sagt. När vi äntligenfick propositionen kunde vi se att det minsann intevar de satsningar som man hade utlovat. Socialdemo-kraterna vill först starta sitt investeringsprogram år2004 och då göra investeringar på 69 miljarder ochtotalt satsa 179 miljarder på vägar. Vi har i vår budgetavsatt 105 miljarder till investeringar och 225 miljar-der totalt. Det tycker jag talar sitt tydliga språk, frutalman.År 1998 lämnade ett enigt utskott med riksdagensstöd över frågan om en vägtrafikinspektion till rege-ringen. Den har utretts i olika omgångar. Ännu haringenting hänt. sägs det att en proposition är påväg. Den kommer att bli så försenad att ingentingkommer att hända åtminstone under vår period här iriksdagen.Hur kan en sådan fråga få ta ? Vi har interåd med det. En av förklaringarna till att det har dröjtså länge är att det nu inte finns någon opartisk kritikersom kan tala om för regeringen och för oss andra attvägarna är i bedrövligt skick. Väghållaren kan heltenkelt inte ställas till ansvar, utan situationen fårfortsätta. Det är oerhört viktigt att trafikinspektionenkommer till stånd.Vad vi behöver i är fler vägar, bredarevägar, gärna vägar med vajerräck men även fler mo-torvägar. Alla vet att av trafiken går påmotorvägar, men den står bara för av olyckorna.Det sägs ofta i debatten att hastigheten är så avgöran-de för hur svåra olyckorna blir. Det är viktigt att då hadessa uppgifter i åtanke. Trafikfrågor är minsann inteså enkla att det bara gäller att sänka hastigheten. Detfinns andra saker som vi också måste göra.Det är därför uppmuntrande att nu tän-ker pröva flexibla hastigheter. Jag hoppas att man gördet på ett sådant sätt att gränserna blir rimliga. Fortfa-rande har vi oerhört många överträdelser av hastig-hetsbegränsningarna. Det behöver inte bara bero påbilisterna. Det kan också bero på att nivåerna är fel-aktiga. Jag kör ofta bil i . Jag undrar oftavarför en viss väg har fått hastighetsbegränsningen 70km och en annan 110 km i timmen.Fru talman! ägnade utskottet en stor delav sitt arbete med trafiksäkerhet åt att lyfta fram bar-nens situation. Men, hör och häpna, i en debatt nyli-gen i visade det sig att ministern inteens kände till detta, trots att själva konferensen var pådet temat. Tursamt nog hade någon tjänsteman pådepartementet ändå skrivit in det i regle-ringsbrev.Nu hoppas vi verkligen att och rege-ringen tar fram insatser för att visa på hur man skaförbättra situationen för barnen i trafiken. Jag stöderhelt det interaktionistiska perspektivet, dvs. den hel-hetssyn på barnet i trafiken som man har i den nyaforskningen.Vi har också tagit upp de senaste årens olyckormed skolskjutsar, som både väckt berättigat uppseen-de och lett till en rad motioner. Här hoppas jag nu attkommunerna tar frågan på allvar så att våra barn kanåka säkert till skolan.Men alla barn åker inte buss till skolan. Ganskamånga barn cyklar. Här kan jag inte låta bli att tafram en av mina andra käpphästar, nämligen att vimåste få ordentliga cykelbanor där vi skiljer trafik-slagen från varandra och snabb trafik från långsam.Här har vi väldigt långt kvar. har valt attbygga sina cykelbanor på helt fel ställen, tycker jag.Men man visar upp att det är tvunget att det finnsordentliga cykelbanor.Jag fick en riktig tankeställare när jagfick höra att de som rider måste ha hjälm om de skafå ut ersättning från sin försäkring. Jag tänkte då: Desmå flickorna eller pojkarna som rider runt på en litensnäll bana måste ha hjälm när de rider, men vi skickarut våra barn eller oss själva utan hjälm i trafiken. Jagtror inte på en lag. Men jag fick mig verkligen entankeställare.En annan fråga som regeringen har fått av vårt ut-skott är att undersöka förutsättningarna för en trafi-kofferjour. Här har vi inga besked om vad som hän-der i regeringen. Vi vet att vi har ungefär 4 000allvarligt skadade i trafikolyckor. Vad händer meddem? Hur kan vi hjälpa dem? Vi vet att väldigtmånga lever i traumatiska och svåra situationer underhela resten av sina liv. Det kom en rapport för någraår sedan som hette Trafikoffers upplevelser och liv -ett drama om bemästring.Fru talman! Det finns mycket som regeringen haratt göra innan den har verkställt det som utskottet harönskat.Det finns en rad organisationer som fårstöd från regeringen, bl.a. NTF, men också andrafrivilliga organisationer. Här har jag hört glunkas -jag vet inte om det är rätt - att man nu ska ge ökaderesurser till dem. Det tror jag är fel. Döda organisa-tioner är döda. Det är i stället oerhört viktigt att få igång ett nytänkande. Hur ska vi påverka unga männi-skor? Hur ska vi förändra attityderna?Jag tror att vi måste ta vara på de nya mediernasom finns. Här skulle jag uppmuntra att regeringenoch satte i gång en ordentlig utredning därman tittade på hur vi ska få till stånd förändrade atti-tyder för att minska trafikolyckorna.Anf. 191 ():Fru talman! diskuterar vi trafiksäkerhet ikammaren. pågår det en febril process ute ilandet med planering av de infrastrukturmedel somriksdagen genom sitt beslut i fjolställde till förfogande. och skadet närmaste året göra en planering för vilka vägaroch järnvägar som ska bli byggda samt för vilka in-vesteringar som i övrigt behövs för att vi ska närmaoss de transportpolitiska målen.Trafiksäkerhet är ett av dessa mål som en enigriksdag har ställt upp. Målet innehåller precisaetappmål som är lätta att utvärdera. Fram till år 2007ska antalet som omkommer på vägarna ha halverats.Max 270 ska det vara då. Är det en hög eller en lågmålsättning? Den frågan står på dagordningen, ominte annat för att det finns en moderat motion somifrågasätter nollvisionen. Även på förra veckans mötei och regi väcktesfrågan om det inte var dags att revidera målet när detnu visat sig vara så svårt att leva upp till.Låt oss då stanna upp och fundera. Skulle sammadiskussion ha kunnat förekomma om det hade gälltflyget, järnvägstrafiken eller sjöfarten? Hade vi ac-cepterat en Estoniaolycka - plus 40 000 ska-dade? Skulle vi acceptera att av varje årskulldör eller invalidiseras på grund av vägtrafiken? Nej,givetvis inte.Man kan fråga sig varför inte opinionen för ökadtrafiksäkerhet är starkare. Jag ser flera orsaker tilldetta. En avgörande fråga är vem som sätter dagord-ningen i trafikpolitiken. har,vilket vi trafikutskottsledamöter ständigt blir påmindaom, mycket att säga till om. Med tanke på att det iförsta hand är en lobbyorganisation för de företagsom bygger vägar har inget intresseav att lyfta fram trafikövervakning på sin agenda.Fordonsindustrin i det här landet är det givetvismånga som lyssnar på. Sammantaget har de storaresurser att spendera på opinionsbildning.Väg- och fordonsindustrin ger ut påkostat tryck-material, ordnar konferenser, arrangerar mässor etc.Detta påverkar givetvis motorjournalister och mångaandra. Jämfört med detta har NTF och andra folkrö-relser, som inte har privata vinstintressen bakom siglite att sätta emot. Därför har vi också en trafiksäker-hetsdebatt som koncentrerar sig på krockkuddar ochmotorvägar. Det är en debatt om hur vägen och for-donet ska kunna anpassas till vilket beteende somhelst hos föraren - i stället för det som verkligen äreffektivt för att minska antalet döda i trafiken, dvs.övervakning samt sanktioner mot hastighetsöverträ-delser, bältesslarv och rattonykterhet.Fyra av tio omkomna i regioner Skå-ne, Väst och Sydöst hade inget bilbälte på sig. är minst var femte dödsolycka drog- elleralkoholrelaterad. Här är mörkertalet sannolikt storteftersom alkoholhalten hos de omkomna inte under-söks regelmässigt. Den enskilt väsentligaste orsakentill att trafikolyckor får dödlig utgång är hastigheten.Frånsett det cyniska i att inte vidta de effektivasteåtgärderna är det ett stort slöseri med skattemedel attmed trafiksäkerhetsmotiv bygga motorvägar närVägverkets egen redovisning till trafikutskottet visaratt två-plus-ett-vägar med mittvajer ger samma trafik-säkerhetseffekt men för genomsnittligt en tjugondelav kostnaden.Det är val , och väljarna ska ställa oss tillsvars. Vad ska vi göra åt människor som inte klararav det högt uppdrivna tempot på de av besparingarslimmade offentliga arbetsplatserna utan sjukskriversig i stället? Vad ska vi säga till de föräldrar som intevill lämna barnen till stora barngrupper där allt färrevuxna tar hand om dem? Vad ska vi säga till de ele-ver som lämnar utan godkända betyg föratt lärar- och specialpedagogtimmarna inte räcker till?Ska vi säga att vi bygger för 1 miljardper kilometer men att statskassan tyvärr inte har räckttill fler trafikpoliser och ökade statsbidrag till kom-muner och landsting?Om vi lämnar de ekonomiska intressen som harmakt att styra dagordningen kan vi gå över till denskeva könsfördelning som råder bland dem som be-stämmer över trafiken. konstate-rar att trafiken styrs av de av befolkningen somde medelålders bilkörande männen utgör. Eftersomen snabb och kraftfull bil tycks vara viktig för mångamäns identitet upplevs hastighetsinskränkningar somett hinder för att utnyttja fordonets prestanda. I USAhar en attitydundersökning visat att en grupp av män-nen t.o.m. skattade sitt fordon högre än sina egnabarn.Via olycksstatistiken vet vi att män mellan 18 och24 år är en stor riskgrupp i trafiken. Unga män körmer än unga kvinnor. De borde alltså bli skickligareoch därmed råka ut för färre olyckor. Statistiken visaratt så inte är fallet. En förklaring kan vara att ungamän ofta överskattar sin egen förmåga. Forskning harvisat att unga män ofta tror att de är körskickligare ängenomsnittsbilisten, medan kvinnor däremot oftabedömer sig som sämre än genomsnittet.Hög hastighet och därmed tidsvinst väger ocksåtungt i de samhällsekonomiska kalkyler som görsinför infrastrukturbyggen. Några få minuters tidsvinstkan motivera stora investeringar. Men hur ska tidenför dem som omkommer värderas? Vilket ärpriset för de 33 1/som de trafikdödade i genom-snitt förlorat av sina liv?Flera undersökningar har visat att kvinnor i ge-nomsnitt prioriterar säkerhet och trygghet i trafikenframför fart. Det säkraste är att åka kollektivt. Flertrafikpoliser och automatiska hastighetskamerorskulle för en jämfört med kostnaden för vägbyggenbillig summa höja säkerheten på vägarna högst sub-stantiellt. Varför sker då inte detta? Varför finns intetrafiksäkerhet med som en av de prioriterade uppgif-terna i det regleringsbrev som regeringen har utfärdattill ? Varför inrättas inte den väg-trafikinspektion som trafikutskott såmånga gånger har beställt av regeringen?Ska det nyinrättade jämställdhetsmålet tas på all-var måste trafikpolitiken i större utsträckning åter-spegla kvinnors behov och värderingar. Därför bordetrafiksäkerhetsarbetet få en annan inriktning: merkoncentration på att föraren följer det gällande regel-systemet och mindre tilltro på att förändringar i väg-systemets beskaffenhet kan lösa problemen.Vi vet genom Trafikkøkonomisk institutt i ,VTI och i princip alla andra trafiksäkerhetsforskarevad som behöver göras. Respekterades hastighets-gränserna, hade alla bälten och var ingen alkoholpå-verkad - då skulle det vara möjligt att nå nollvisio-nen.Fru talman! Det finns dock ljusningar i mörkret.En sådan ljuspunkt är att trafikutskottet har lyckatsena sig om att av regeringen begära en redovisning avregeringens överväganden när det gäller möjligheter-na att införa en allmän användning av alkolås. Ettkrav på att alla nya fordon ska vara utrustade medalkolås kommer förstås att möta motstånd, på sammasätt som kravet på obligatorisk bilbältesutrustninggjorde innan det blev lag. finns det mig veterligeningen som ångrar det beslutet. Lika självklart bordedet vara att ingen ska kunna köra bil i berusat till-stånd, med fara för sitt eget och andras liv.Alkolås är inte till fördel bara i personbilar. Al-kolås borde finnas även i yrkesfordon på väg ochspår. Den urspårning som ägde rum i , medevakuering som följd, hade inte skett om loket hadevarit utrustat med alkolås. Därför yrkar jag bifall tillutskottets förslag i alla delar utom när det gäller for-donsägarnas ansvar. Vad gäller detta yrkar jag bifalltill reservation 6, som kräver att fordonsägaren blirskyldig att uppge till vem denna har lånat ut sitt for-don. Då skulle trafikpolisens arbete bli mycket effek-tivare. Så är fallet i och , och så bordedet vara i också.Anf. 192 () re-plik:Fru talman! Jag håller med mycket. Jag tror att vi delar många uppfattningarom att vi ska köra bil på ett sätt som gör att männi-skor inte omkommer och inte skadas. Men jag tyckeratt det är synd att hon förenklar debatten så. Det göratt vi inte kommer framåt.Karin säger att om NTF får merpengar skulle de kunna sätta sig upp mot de storalobbyorganisationerna. I mitt anförande försökte jagsäga att det inte handlar om det. Det handlar om nå-got helt annat. Man måste sluta tro att det handlar omantingen vägar eller attityder. Det handlar om både-och. Det handlar naturligtvis också om poliser.Om tror att den situation vihar beror på att vissa lobbyorganisationer harfått för mycket utrymme i medierna är hon helt felute.Anf. 193 () re-plik:Fru talman! Det här handlar inte i första hand omhur stora anslag man lägger på trafiksäkerhet. BirgittaWistrand, det finns inte mer anslag i ert budgetför-slag. Det kan det inte finnas hos ett parti som kräverlägre skatter.Frågan är hur man använder de medel som mananslår. Det är faktiskt det som denna debatt handlarom. Ska man koncentrera sig på att bygga motorvä-gar, eller kan samma summa användas för trafikpoli-ser, automatiska hastighetskameror, osv.? Eftersomingen av oss har obegränsade medel måste vår uppgiftvara att fördela medlen på ett sådant sätt att så mångaliv som möjligt sparas i trafiken. Och forskningen ärfullständigt enig om detta. Hastigheten är den enskiltviktigaste anledningen till att en olycka får dödligutgång. Likaså handlar det om bilbälten, alkohol ochför all del att yrkestrafiken följer sina regler. Det ärdet som vi kan göra någonting åt med den summapengar som vi har.Vänsterpartiet är givetvis också för att man införalla effektiva fysiska åtgärder, dvs. att man sätter uppmittvajrar på alla de vägar i där det är moti-verat. Vi har också kommit överens med regeringenom att det finns tillräckligt med resurser i Vägverketsanslag för att man ska kunna göra det. Däremot finnsdet inte resurser till överinvesteringar i form av mo-torvägar.Anf. 194 () re-plik:Fru talman! Jag tror inte att man kan köpa hänsynför pengar. Det är det som jag talar om. Om mankände hänsyn mot sig själv och mot andra skulletrafiken se ut på ett annat sätt. Det är där som vimåste börja, och det är det problemet som jag tyckeratt man skulle ta tag i. tror jag att vi intekan diskutera detta om vi har så dåligt vägunderhålloch så dåliga vägar som vi har . Då är det ettproblem i sig.