prot · GP0990 · 2002-04-04 00:00:00 — Anser finansministern att det i varje fall fortsätt-ningsvis är angeläget att också breda grupper i detsvenska samhället får sin rättmätiga del av inkomst-skattesänkningar?Anf. 120 Finansminister ():Fru talman! Jag delar uppfattningen att det just ärde breda grupperna, låginkomsttagare och medelin-komsttagare, som ska få de största skattesänkningar-na. är säkerligen väl medveten om attnär vi hade den stora ekonomiska krisen som en följdav regeringen förehavanden i början av 90-talettvingades vi ta till den här typen av ökade skattein-täkter, vilket är vad egenavgifterna innebar. Jag troratt inte bara den dåvarande socialdemokratiska re-geringen utan även tyckte att det varangeläget att då skaffa oss mer inkomster för att lösakrisen.Sedan sade vi att när vi fick bättre ekonomi, ochdet har vi fått , skulle vi kunna betalatillbaka de höjda skatter som vi tvingades taxera utsom en del av budgetsaneringen. Då har de betalatstillbaka krona för krona, dvs. den som har betalat1 har fått tillbaka sina osv. Sedan harvi dessutom, utöver dessa sänkningar, exempelvis i årkunnat sänka för en grupp som jag tycker att det äroerhört angeläget att sänka för, som verkligen tillhördem som har de allra lägsta inkomsterna, nämligenvåra pensionärer. Jag är inte minst glad över att vi hargivit kvinnor i åldern som bara har folkpen-sion, grundpension på , en skatte-sänkning på trots att de inte betalarnågon skattesänkning. Det tycker jag kanske är denallra viktigaste fördelningspolitiska insatsen.Nationell vårdgarantiAnf. 121 ():Fru talman! Jag vill ställa en fråga till statsminis-tern, och det med anledning av hans besked om atthan nu är beredd att införa en nationell vårdgaranti.Samma löfte gav statsministern i valrörelsen ,och jag undrar: Kan vi tro mer nu på att det här för-verkligas än vad som var fallet ?Jag vill också ställa en fråga om det här med för-säkringspengarna till sjukvården. Kommer det ocksåtill stånd nu?Anf. 122 Statsminister ():Fru talman! Jag är glad att frågan. Det här är ett stort samhällsområde.Det är svårt, och det är väldigt viktigt för mångamänniskor.0-7-90 är formeln som vi egentligen redan hargjort upp med landstingen om att försöka genomföra;noll dagar för att komma i kontakt med en vårdcen-tral, för att få möta en läkare och max 90dagar för behandling eller operation. Dit ska vi kom-ma. Vi tillför nu resurser till landstingen för att nå dit,för att korta köerna. Det är ordentliga framgångar iflera landsting. Det går åt rätt håll, men det går försakta.Vi vill under kommande mandatperiod ytterligaredriva på den här processen tillsammans med lands-tingen. Det kräver naturligtvis att utjämningssystemetmellan landstingen fungerar. Det kräver att man hartillgång till alla de överskottsresurser som finns i visalandsting men inte i andra och att inte dessa användsför privata försäkringslösningar. Det kräver att de tvåstora landstingen, och , klarar utsina ekonomiska problem. En lång rad sådana sakermåste till, men jag är övertygad om att får vi drivapolitiken efter de här riktlinjerna kommer vi undernästa mandatperiod att klara målsättningen: Nolldagar för kontakt med vårdcentral, för kon-takt med läkare, behandling eller operation inom 90dagar. 0-7-90 - en vårdgaranti!Anf. 123 ():Fru talman! 0-7-90 har vi ställt upp ,och vi har väntat på att det skulle förverkligas. Mendet går väldigt sakta. Vi ser ju att människor t.o.m.flyttar från sitt eget landsting till ett annat landstingför att få vård inom rimlig tid. Jag har lite svårt attförstå varför patienterna ska behöva vänta ytterligarenågot år på att man förverkligar det här. Det går attgenomföra det redan nu.Anf. 124 Statsminister ():Fru talman! Det är två saker vi nu diskuterar.Först är det detta som vi kallar för det fria vårdvalet.Där är ännu inte alla landsting med, vilket jag faktisktbeklagar. Å andra sidan är det högre kostnader för denordligast liggande landstingen att sända bort sinapatienter i ett avlångt land, det vet vi.Det är också viktigt att vi kommer ihåg att intebara fokusera på de , de som handlar ombehandling eller operation. Det är också viktigt attprimärvården fungerar, att du kan komma i kontaktmed en hälsovårdscentral, att du kan komma i kontaktmed en läkare, att du kommer fram på telefonen fortnär du har den där första krämpan, den där förstagnagande oron, när barnen inte känner sig riktigtfriska och det har gått och du tycker attdu måste prata med någon.Vi ska också klara den saken, inte bara de 90 da-garna för operation och behandling. Man ska ocksådirekt kunna komma i kontakt med en vårdcentral ochsnabbt få prata med en läkare. Tittar man över landetär det varierande kvalitet i dessa avseenden. Vissa harvarit duktiga med de men har misslyckatsmed det andra. Andra är duktiga med primärvårdenmen har misslyckats med de . Det är ensammansatt bild.Vi samarbetar gärna om detta precis som sker ivästra , där det folkpartistiska landstingsrå-det nu kan gå ut och säga att man äntli-gen kan korta köerna eftersom det konstruktiva sam-arbetet med en ekonomiskt renoverad - med reger-ingens extra pengar - region ger de instrument manförut saknade. Det är bra.VänersjöfartenAnf. 125 ():Fru talman! Jag vill ställa en fråga till näringsmi-nistern. Den handlar om Vänersjöfarten och desstilltagande bekymmer. Det transportpolitiska beslutet1998, då järnvägens banavgifter sattes under sam-hällsekonomisk marginalkostnadsnivå, innebar enförsämrad konkurrenssituation för Vänersjöfartensom man ej kompenserades för.Regeringen uppmärksammade den olyckligt upp-komna situationen genom att tillsätta Vänerutred-ningen, som bl.a. föreslog att lotsavgifterna skullehalveras. Dessa har dock i stället höjts . Detenda förslag av betydelse från utredningen som re-geringen följde var bildandet av ett Vänerråd meduppgift att verka för Vänersjöfarten.Näringsministern har tidigare deklarerat att omkommunerna tar bort hamnavgifterna är han bereddatt sänka lotsavgifterna. avslogs dock enhemställan från om att regeringen skulletillsätta en särskild förhandlingsman med uppgift attbl.a. föra förhandlingar med berörda kommuner omjust hamnavgifter. Ännu har ingen motivering tillavslaget presenterats, varför jag nu frågar ministern:Varför avslogs hemställan om tillsättandet av enförhandlingsman med uppdrag att förhandla fram enöverenskommelse mellan inblandade parter somsäkrar Vänersjöfartens framtid?Anf. 126 Näringsminister ():Fru talman! Får jag börja med att göra det kon-staterandet att när det gäller Vänersjöfarten är det såatt industrin hellre väljer att transportera sina varor påtåg. Det ska konstateras först.Sedan vill jag säga att i det resonemang vi har haftom huruvida Vänersjöfarten, om man ska fortsättamed den, ska få subventioner eller på något sätt fåstöd, handlar det om kommunerna själva. Det gällerdå hamnavgiften. Den skrivelse som jag fick frånlandshövdingen i påtalade inte just detta,och därför ansåg jag att det inte var läge att utse enförhandlingsman. har jag pratat med landshöv-dingen, och jag överväger att ompröva detta om detklart framgår att kommunerna är villiga att ta på sigdenna kostnad.Anf. 127 ():Fru talman! Först vill jag bara kort kommenteradetta att det är billigare med tåg. Det är ganska givetatt det blev billigare med tåg efter det transportpoli-tiska beslutet. Banavgifterna sattes, som jag nämnde,under samhällsekonomisk marginalkostnadsnivå. Dåvar väl tanken att gods skulle flyttas från landsvägartill järnväg, vilket också skedde. Det är bra. Mensamtidigt fick det också den olyckliga följden att godsflyttades från sjön till järnvägen. Det var väl kanskeinte riktigt tänkt så.Sedan är jag glad över det näringsministern sägerangående att han omprövar beslutet. kanjag tycka att det är lite illavarslande med den ryckig-het som blir. Då kan man undra hur det är framövernär regeringen avslår någonting. Är det då så välgenomtänkt? Har man undersökt ordentligt hur manska ställa sig i en viss situation så att det inte varjegång blir så att man säger att nu har vi omprövat ochnu ska vi bifalla? Det vore bra med en enhetlig linjehela tiden.Anf. 128 Näringsminister ():Fru talman! Detta är mycket väl genomtänkt efter-som själva grunden för utsändande av förhandlings-man handlade om att kommunerna skulle stödja enutveckling innebärande att man sänker hamnavgiften.Eftersom det inte framgick så föll själva grunden tilldetta.Sjöfarten i har ett oerhört stort stöd. Dethandlar om ungefär mellan 150 och 160 miljonerkronor. Inte minst handlar det också om att vi skaupprätthålla kanalen, och man får också annat stöd.Detta är alltså starkt subventionerat från staten.Jag har sagt att jag är villig att föra en diskussiondär kommunerna också är med och subventionerarsjöfarten. Hamnavgiften är det som de kan subventio-nera. Där kan det bli kraft i detta.Sanktioner mot IsraelAnf. 129 ():Fru talman! Jag har en fråga till statsministern.Det som upptar mångas tankar är situationen iMellanöstern. Vi ser hur den israeliska ockupations-armén förstör städer och infrastruktur och förödmju-kar och fängslar palestinska ledare och erbjuder dematt gå i exil från det land som har ockuperat.Tidigare har det internationella samfundet ofta re-agerat snabbt när man har sett förbrytelser mot be-folkningar eller delar av befolkningar. När Milosevicbedrev sin folkfördrivningspolitik i Kosovo var detinternationella samfundet snabbt med att ta till eko-nomiska sanktioner. När fuskade sigtill valsegern i var man också mycketsnabb.Varför, statsministern, avvisar regeringen allatankar på ekonomiska sanktioner för att tvinga Israeltill fred och rättvisa?Anf. 130 Statsminister ():Fru talman! Av det enkla skälet att vi fortfarandehoppas att vi inte ska behöva tvinga någon till fredoch rättvisa, utan att det ska gå att hitta en politisklösning på denna konflikt. Att börja en slutfas i ensådan ansträngning med att införa ekonomiska sank-tioner är troligen att totalt omöjliggöra förutsättning-arna för en politisk lösning.Dessutom är vi oerhört noga med att följa den in-terna diskussionen i det demokratiska israeliska sam-hället, där det ju finns en stor fredsopinion. Därifrånfinns inte heller någon önskan om att vi ska inledaden här typen av ekonomiska sanktioner.Vi är också av uppfattningen att det är viktigt attvi håller ihop - hela den omvärld som är så beroendeav att vi får en fredlig lösning. Det är viktigt att vihåller ihop - EU, FN, , arabförbundet ochUSA. Skulle vi ensidigt införa ekonomiska sanktionerfrån den europeiska unionen så tror jag att vi spräckerden koalitionen, och då omöjliggör vi definitivt allaförutsättningar för en politisk lösning i närtid.Har man gett upp den politiska lösningen och baraser kriget framför sig så kan detta vara en logisk re-flexion. Men där är vi lyckligtvis ännu icke, och jaghoppas att vi kan undvika att komma dit.Anf. 131 ():Fru talman! Jag delar inte riktigt statsministernsbedömning av läget. Vad vi ser är den israeliska oc-kupationsmakten som utan några som helst hänsynförstör allt det som palestinska myndigheter och pa-lestinier har byggt upp för att kunna bygga ett egetland. Vi ser ett krig. Vi ser en krigföring från denisraeliska övermäktiga militärmakten mot det pales-tinska folket. Att i det läget säga att diplomatiskaansträngningar ska göras, som man har hållit på med iett antal år utan resultat, är att ge upp.Det är dags att ställa starka krav på den som är an-svarig för konfliktens grund, nämligen den israeliskaockupationsmakten. Jag tycker att det skulle varaklargörande om statsministern och regeringkunde ställa upp på det.Anf. 132 Statsminister ():Fru talman! Det finns två led i resonemanget.Det första är ett klart och tydligt ställningstagandetill vad som sker på marken i . Detsom ägnar sig åt är inte försvarligt och inte iöverensstämmelse med folkrätt. Vi är också djuptkritiska mot de terrordåd som har träffat . Det ärsjälvklart och tydligt i den delen.Nästa fråga är hur man kommer ur situationen.Jag tror inte att det finns någon militär lösning. Närjag väl har sagt detta så finns bara en politisk fredligförhandlingslösning som måste engagera båda sidoroch som måste ha ett stöd av hela världssamfundet.Spräcker vi den alliansen i något slags strävan attmed åtgärder snabbt markera ett missnöje av det enaeller andra slaget så kan det visserligen bli en kraft-full åtgärd, men den kan visa sig vara en förödandeinsats för möjligheterna att åstadkomma denfred som vi förhoppningsvis alla strävar efter.Sjukskrivningar och ohälsaAnf. 133 ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga tillstatsrådet lovar att sluta lova. IRudbecksskolan i sades det: Lovaingenting! Men lovar iGP att införa en nationell vårdgaranti under nästamandatperiod.Så här ser det ut i verkligheten: De långa sjuk-skrivningarna har ökat mellan åren 1997och 2001. har Socialdemo-kraterna konsekvent sagt nej till vårdgaranti och pas-sivt bara följt utvecklingen. Var fjärde svensk i ar-betsför ålder är långtidssjukskriven, i arbetsmark-nadsåtgärder, förtidspensionerad eller något annat.Var femte skattekrona går till sjukskrivningar, för-tidspensioner eller arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Detta motsvarar kostnaden för all barnomsorg ochskola.Min fråga till statsrådet är: Vilka konkreta åtgär-der har regeringen vidtagit föratt minska de långa sjukskrivningarna? Och varförhar Socialdemokraterna sagt nej till ennationell vårdgaranti? Vad är disciplinen i hela eko-nomin när det gäller det här?Anf. 134 Statsrådet ():Fru talman! , till un-gefär 1998-1999, ägnades naturligtvis en mycket stordel av regeringens uppmärksamhet åt att repareraskador ifrån de ekonomiska problem vi hade dess-förinnan. Därefter har regeringen ägnat mycket storuppmärksamhet åt både insatser i rehabilitering ochandra insatser.Inte minst gäller det det som vi nu senast har pre-senterat för och som också riksdagensmajoritet har ställt sig bakom, nämligen det bredahandlingsprogrammet för att gå in förebyggande bådenär det gäller arbetsmiljön och rehabilitering. Dethandlar också om insatser för att förändra situationenoch stödja människor så att de kommer tillbaka tillarbetslivet. Det gäller också att göra insatser på folk-hälsoområdet för att allmänt sett underlätta för män-niskor att komma tillbaka.Allt detta gör man i syfte att minska både lång-tidssjukskrivningar och risk för ökande förtidspensio-neringar. Det råder ingen tvekan om att detta är ettstort och utmanande problem, men regeringen har enstark koncentration kring att just arbeta med det bredaanslaget på tre viktiga områden.Anf. 135 ():Fru talman! Om ni nu ser det som ett så stort pro-blem - varför har ni då dragit tillbaka den propositionsom just handlade om sjukskrivningar och hälsa inomarbetslivet?Nu tycker jag att vi slutar skylla på borgarna förvad som hände . Ni har haft påer att göra saker, och ända har långtidssjukskrivning-arna ökat med 110 %.Anf. 136 Statsrådet ():Fru talman! Jag vet inte riktigt vilken propositionsom hänvisar till. Regeringen har i detförslag till budget som gäller för det här året presente-rat just det omfattande program som jag väldigt över-siktligt beskrev. Vi kommer naturligtvis fortlöpandeatt återkomma på olika områden, inte minst på detområde som statsministern alldeles beskrev, därregeringen har fört över omfattande resurser till häl-so- och sjukvård. Regeringen har också samarbetemellan arbetsmarknadspolitik och socialtjänst just föratt underlätta för människor att komma tillbaka.Men den riktigt stora frågan handlar om på vilketsätt vi kan förändra situationen på arbetsplatserna föratt underlätta för människor att komma tillbaka an-tingen till den arbetsplats där de tidigare var eller annan arbetsplats. Detta handlar om tiotusentalsolika individuella situationer, och det betyder att viinte heller har en enstaka lösning för att underlätta fördessa människor att komma tillbaka till sitt arbete ochtill ett någotsånär friskt liv.Det som är viktigt är att alla tre aktörerna - ar-betsmarknadens parter, regering och riksdag -gemensamt tar sig an frågan, vilket vi också gör isamverkan.Regler för grundlagsändringAnf. 137 ():Fru talman! Jag har en principiell frågeställningtill statsministern. har ju en lång tradition avatt grundlagsändringar beslutas med breda parlamen-tariska majoriteter. Jag har alltså en fråga till statsmi-nistern om detta. Var går gränsen för en sådan majo-ritet enligt statsministern? Man kan också uttryckadet så här: Hur stor bör en minoritet vara för att majo-riteten ska undvika att genomföra en grundlagsänd-ring?Jag ska ta ett exempel så att statsministern lättarekan analysera situationen. Antag att t.ex. partierna iriksdagen, exklusive en partigrupp av Socialdemo-kraternas storlek, förenar sig om en grundlags-ändring. Tycker statsministern att en sådan majoritetär rimlig för att genomföra förändringen mot bak-grund av den tradition vi har på området?Jag ska ta ett annat exempel. Det finns ju också enminoritetsregel i regeringsformen som ger en mino-ritet om minst en tredjedel av ledamöterrätt till en folkomröstning i en grundlagsfråga. Kanjust denna nivå anses utgöra något slags gräns för attgrundlagsförändringar inte bör vidtas?Anf. 138 Statsminister ():Fru talman! ska jag vara försiktig. Det här ärviktiga och svåra frågor, och de är framställda i ettallvarligt syfte. Jag anar vad som möjligen kan liggabakom.Min uppfattning är den att man ska ha breda ma-joriteter när man ändrar spelreglerna. Jag skulle upp-leva det som utomordentligt konstigt om exempelvisen stor minoritet, låt mig avstå från att precisera hurstor, blev överkörd av en majoritet och att vi sedanskulle uppleva ett riksdagsval däremellan som kastarom majoriteterna. Det skulle snabbt föröda förtroen-det för det som är grundläggande i demokratin, näm-ligen konstitutionen. Jag är anhängare av samsyn ochsamförstånd.Däremot kan vi ju ha en fräck, öppen, frän ochprövande debatt där olika förslag kastas fram och därman strävar efter att övertyga en motspänstig mot-ståndare. Det tycker jag att vi ska ägna oss åt. Menom det inte går, utan vi ser att det finns vägande skälsom andra upplever som så starka att de inte vill gåmed på en förändring, ska man vara pragmatisk ochlåta tiden verka och inte köra över. Det är den håll-ning jag har försökt att tillämpa jaghar arbetat med politik i olika sammanhang där dethar gällt utformande av stadgar och konstitutioner.Det får gälla också i fortsättningen.Anf. 139 ():Fru talman! Det var ju ett ganska oprecist svar påen frågeställning där man avkrävdes vissa precisio-ner. Jag förstår också statsministerns försiktighet iden här frågan.Menar statsministern att om sex partier i riksda-gen nu kör över Socialdemokraterna i en grundlags-fråga är det faktiskt acceptabelt? Är det innebördenav statsministerns svar?Anf. 140 Statsminister ():Fru talman! Inte för en person med ett sådantkristligt sinnelag som mitt. Det tycker jag är att varaalldeles för hårdhjärtad. Jag tror att det vore väldigtkonstigt om sex partier gjorde en sådan sak mot soci-aldemokratin här i med tanke på att vitolereras som regeringsinnehavare. Det skulle bli enkonstig politisk situation.Jag har väckt en diskussion om personvalet de se-naste dagarna. Där har jag exempelvis uttryckt sym-pati för ett brittiskt valsystem i . Jag vet att detär en kontroversiell fråga. Jag tror inte att vi kangenomföra en sådan förändring om den svenska kon-stitutionen med små majoriteter. Det är mig heltfrämmande. Men som debatt om personvalet tyckerjag att den är fullt värd att föras.Kränkning i medierAnf. 141 ():Fru talman! Jag vill vända mig till justitieministerThomas . har en väl-digt viktig debatt förekommit om offentlig kränkningi medierna. Man har kallat det för förnedrings-TV.Det som har hänt är att väldigt många dokusåpor ochnu bl.a. ett satirprogram har gått över gränsen, tyckerväldigt många. Där utsätter man människor för för-nedring och kränkning. Människor ska bli offentligtutskrattade. Det här har lett fram till en etisk debattsom jag tycker är oerhört viktig.I det sammanhanget har jag ställt en fråga till mi-nistern och fått svar av statsrådet . Minfråga handlade om hur man kan göra för att stärkaden enskildes rättssäkerhet i det här sammanhanget.Hon svarar att det är ett missbruk av yttrandefrihetenoch därmed brottsligt att förtala eller förolämpa en-skilda personer eller medier. Man får självfallet inteheller begå brottshandlingar, t.ex. ofredande, för attskapa ett programinnehåll som sedan ska sändas iTV. Det här tycker jag var ett bra svar. Det finnsfaktiskt lagstiftning.Men för att stärka den enskilda är min fråga: Hurkommer det sig att man trots den lagstiftning som vihar ändå kan kränka människor offentligt? Man lurarmänniskor till intervjuer där de utsätts för en lek ochen ploj. Sedan sänder man programmet trots att per-sonen i fråga vädjat om att det inte ska sändas. Hurkan det förekomma när vi har en lagstiftning? Kan vigöra någonting åt det?Anf. 142 Justitieminister ():Fru talman! Jag kan inte uttala mig om de aktuellaprogrammen av två skäl. Det första är att jag tror attdet kommer att bli prövat, och det är ett enskilt ären-de som man inte bör lägga sig i som minister. Detandra är att jag inte har sett programmen.Men det svar har fått är naturligt-vis riktigt. Yttrandefriheten har sina begränsningar.Den brottsliga begränsningen är just förolämpningoch förtal. Vi ska ha en vid yttrandefrihet. Vi skatolerera mycket, men vi ska inte gå så långt att detkränker människor och att man därmed gör sig skyl-dig till t.ex. förolämpning och förtal.Anf. 143 ():Fru talman! Jag delar ministerns uppfattning omdetta. Men min fråga handlar mer om hur vi ska han-tera detta. Jag menar att yttrandefriheten faktiskt blirbegränsad om människor känner sig hotade av att bliutsatta för förnedring och kränkning. Då ställer maninte upp i debattprogram eller liknande, utan manavstår. Då blir det i praktiken en inskränkning i ytt-randefriheten. För att värna yttrandefriheten tyckerjag att det är oerhört viktigt att vi ser till att vi har entrygg lagstiftning för den enskilde.Vi har ju faktiskt en lagstiftning, och ändå kanman gå så här långt. Jag pratar inte enbart om ettenskilt program. Den diskussion som har varit visaratt man i flera olika program kan gå så långt att män-niskor känner sig kränkta.Min fråga är: Borde vi inte se över den lagstift-ning som vi har och se om den är tillräcklig, om denstämmer överens med dagens krav och kanske tydlig-göra den på ett eller annat sätt?Anf. 144 Justitieminister ():Fru talman! Förolämpning och förtal är brott somprövas relativt ofta i domstol. Vi har också därigenomen ganska säker praxis.Jag tycker att det är rimligt att det finns gränserför hur långt man kan gå när personer kan bli kränkta,även om det inte är ett brottsligt förfarande. Sedantycker jag också att det är viktigt att man gör skillnadpå vilka man driver med. Jag tycker t.ex. att vi som äroffentliga personer och politiker kanske ska stå utmed mer än vad andra människor gör. Men det härkan vi inte ha en speciell lagstiftning för. Även i dethär fallet, när det gäller förtal och förolämpning,måste vår lagstiftning vara generell och förutsebar.Sedan får tillämpningen i det enskilda fallet avgörahur stor kränkningen har varit för den person somutsatts för den.VårdgarantinAnf. 145 ():Fru talman! Jag har en fråga till statsministern.Göran säger nu att han är för en nationellvårdgaranti. Då är jag genuint intresserad av svaret påföljande fråga: Vad var det för fel på den gamla vård-garantin som den borgerliga regeringen införde 1991och som Socialdemokraterna avskaffade 1995? Detvar en vårdgaranti som gjorde det möjligt för patien-ter att få vård . Den gjorde det möjligt för demsom inte kunde få vård i det egna att pålandstingets bekostnad kunna få det i ett annat lands-ting eller av en annan vårdgivare inom tre månader.Vad var det för fel på den gamla vårdgarantin somSocialdemokraterna avskaffade?Anf. 146 Statsminister ():Fru talman! Först måste jag göra en allmän re-flexion. Jag förstår inte denna dysterhet över att vitycks nå något slags enighet om begreppet nationellvårdgaranti.