prot · GQ0928 · 2002-12-03 00:00:00 — Vi gickföre, och sedan följde andra efter.Det är rimligt att man nu använder sig av både detinternationella arbetet och det goda exempel som jagskulle vilja påstå att som nation harvarit. De som är ansvariga för näringen, det vill sägade svenska rederierna, skulle inte få några som helstkonkurrensnackdelar. Om man höjde ribban vadgäller kvaliteten på de transporter som utförs i skulle det tvärtom ge fördelar.Det har tagits ett initiativ som kallas "den godasjöfarten". I trafikutskottet har vi noterat detta medtillfredsställelse. Det ger all råg i ryggen närde på transportministermötet den 5 och 6 decemberkommer att kunna diskutera detta med sina europeis-ka kolleger. Jag önskar regeringen all lycka i detarbetet.Anf. 15 ():Herr talman! Det gläder mig att miljöministern idenna debatt har släppt nyheten om att den svenskaregeringen tänker arbeta med två spår för att nå vårtgemensamma mål, nämligen att klassa somett särskilt känsligt havsområde. Det skulle handla omett svenskt spår och ett Helcomspår.Miljöministern har i denna debatt också sagt attett svenskt sidospår inte sinkar processen inom deninternationella processen, Helcom. Det är en bra mensenkommen insikt. Så sent som sva-rade miljöministern under frågestund påen fråga från mig att det inte skulle vara meningsfulltoch bra för att gå före. Miljöministern mena-de då att det bara skulle innebära att IMO måste han-tera två ansökningar från samma område. Det glädermig att miljöministern har en prestigelös hållning ifrågan för att öka skyddet för Östersjön.Detta handlar dock inte bara om de stora katastro-ferna. Jag vill passa på att fråga miljöministern omhon är beredd att skärpa lagstiftningen så att miljö-brott till havs inte lönar sig, alltså få till stånd enskärpning av lagstiftningen för att verkligen kunnafälla till exempel dem som rensar tankarna till havs.Anf. 16 Miljöminister ():Herr talman! Låt mig först klargöra vad jag menarmed att gå i två spår. Jag menar inte att vi ska gå inmed två parallella ansökningar, utan att vi förberederen ansökan parallellt så att vi, om det inte är möjligtatt agera gemensamt, kan agera ensamma.Jag anser fortfarande att det är en fördel att ageragemensamt, bland annat därför att IMO uttryckligenönskar att stater agerar gemensamt när de har gemen-samma intressen runt ett gemensamt havsområde.Detta är alltså vår linje. Om det inte är möjligt attagera gemensamt överväger vi den enskilda vägen,och då kommer vi att ha förberett det hela.Jag vill också klargöra att det finns speciella pro-blem med att agera ensam i havsfrågor eftersom detär en så internationell fråga. I botten har vi havsrät-ten, vilket gör att vi på ett helt annat sätt än i de flestaandra miljöfrågor är starkt beroende av vad andraländer runtomkring oss anser och gör. Det är alltsåinte så lätt, menar jag, att jämföra med till exempelfrågan om klorblekning.Jag har fått ett antal frågor som jag ska försökasvara på, vad vi gör när det gäller flaggstaterna och såvidare. har inom IMO väckt frågan om ettglobalt system för att granska att flaggstaterna verkli-gen sköter sina åtaganden. Det arbetet går framåt, ochtransportministrarna väntas också ta upp frågan omflaggstaterna i deklarationen på transportministermö-tet. Detsamma gäller hamnstatskontrollen.När det gäller samarbetet med näringen vill jagunderstryka det som en av talarna lyfte fram, nämli-gen att det är mycket viktigt att vi också samarbetarmed näringen. Här pågår mycket bra arbete som vifrån svensk sida vill stödja. Det gäller bland annat atttillsammans med näringen själv och dem som är in-tresserade av att gå före miljöanpassa rederinäringen.Den typen av åtgärder kan vara avgörande för att viockså ska få genomslag för de övriga åtgärderna, tillexempel Östersjöstrategin om att man kan lämna oljai hamn.Beträffande initiativ kan jag säga attSverige var det första land som tog initiativ till råds-slutsatser om . Därefter har andraländer agerat - och kanske ännukraftfullare. Vi stöder alla förslag till rådsslutsatser,men i likhet med vissa andra länder har vi en reserva-tion för havsrätten, alltså ifall detta är förenligt medhavsrätten.När det gäller övriga initiativ vill jag beträffandeKustbevakningen understryka, som jag också nämndei mitt inledningsanförande, att regeringen har tagitinitiativ till en upprustning av katastrofberedskapen.Jag har själv i långa samtal med försvarsministerndiskuterat hur vår beredskap ser ut, och bedömningenär att vi tillsammans länderna emellan har en rimligkapacitet. Sedan kan det finnas olyckor som troligtvisingen räddningsassistans kan klara. Vi måste se till attde aldrig inträffar. I denna fråga tror jag att vi är helteniga. Men jag är glad över de initiativ som tas föratt upprusta Kustbevakningen.Slutligen, när det gäller övriga initiativ för miljö, vill jag än en gång understryka hur vik-tigt regeringen anser att det är att arbeta för miljö. Vi tillsatte en havsmiljökommission isomras eftersom kunde konstatera attarbetet med att förbättra miljön i går förlångsamt.Vi har problem med några av de miljömål somriksdagen har satt upp. Det gäller till exempel över-gödningen. Därför måste vi agera och intensifieraarbetet, och jag inväntar förslag från Havsmiljökom-missionen till sommaren.Jag gläder mig också över att vi inom EU kommeratt intensifiera arbetet kring den miljön, blandannat genom att EU nu kommer att börja arbeta meden marin strategi. Det handlar om en gemensam hav-smiljöpolitik för EU, där vi bland annat kommer attarbeta aktivt med just sjöfartsfrågorna. Jag hoppas attdet kommer att ge miljöministrarna en möjlighet attmera aktivt medverka i denna fråga.Anf. 17 ():Herr talman! Mycket av grunden till problemetligger i att man har sett haven mer ur ekonomisk änur ekologisk synvinkel. Det gäller inte minst de inter-nationella organisationerna. Självklart är det bäst omalla länderna kring agerar gemensamt. Dettycker vi gäller på det här området, precis som vitycker att det gäller i fråga om fisket. Problemet ärbara att när det går för långsamt, när det inte händernågonting, vad ska man göra då? Jag är tacksam föratt miljöministern nu trots allt tänker förbereda attSverige ska kunna lämna in en sådan här ansökan.Det är intressant att se den här enigheten. Varförhar vi inte den enigheten i alla miljöfrågor? Det und-rar jag. Måste det ske sådana här konkreta katastroferför att enighet ska uppnås? Den här gången är detmiljöministern som har fått ta kritiken, men det ärlångt ifrån alltid som det är hennes parti som är mestmotsträvigt.Man brukar säga att den skövling och den miljö-förstöring som sker under ytan i haven aldrig skulleaccepteras på land. Den accepteras där bara för attden inte syns. Men olja syns. Det flyter på ytan. Detkommer in till land. Det är svart, kletigt, otäckt. Fåg-larna dör snabbt och synligt och de vackra strändernaförstörs på ett obehagligt tydligt sätt. Långsammarekatastrofer, som sker under ytan, är det betydligtsvårare att nå enighet kring. Jag vet inte om det finnsnågon koppling. Det kan bara spekulera om.När det gäller övergödningen har regeringen age-rat genom att tillsätta en kommission - trots att vi ihur som helst har vetat exakt vad det är sombehöver göras. Vi behöver minska utsläppen av kvävefrån jordbruket och från biltrafiken.Fiskepolitiken behöver reformeras i grunden. Deträcker inte alls att stoppa torskfisket. Det behövsbetydligt mer. Vi behöver minska kemikalieutsläp-pen. Vi behöver inrätta fler reservat. Det gåralldeles för långsamt.Det är inte farligt att vara ett land som går före.Jag hoppas att frågan om oljeutsläppen kan lära ossdet en gång för alla.Anf. 18 Miljöminister ():Herr talman! Jag har en återstående fråga att taupp och vill sedan säga ett avslutande ord. Det hardiskuterats om möjligheten att lagföra brott på sjön.När det gäller den frågan vill jag bara återkomma tilldet åklagarsamarbete som vi har runt . Detfungerar mycket väl. har fått befo-genheter som gör att man kan inleda förundersök-ningar. Det finns jourtelefon som man kan ringa dyg-net runt. Det har gjort att vi redan nu kan se att dethär fungerar bättre än tidigare.Till sist: pekar på någotmycket viktigt, att vi länge har ansett att havet ärnågot som vi alla kan utnyttja men som ingen haransvar för. Det var där jag började. Det här är ettuttryck för globaliseringen. Vår kamp för att få kon-troll över miljön i haven, och också över de socialaförhållandena på havet, arbetsmiljön för dem somarbetar på havet, är en del av det arbete som vi bedri-ver för att få en hållbar globalisering. Vi ser att vigemensamt måste ta ansvar för de allmänna tillgångarsom vi har och som vi bara kan vårda tillsammans, isamarbete.Vi har organ för detta. IMO är ett av dem. De harlänge kanske varit för tandlösa, men de finns där. Viska utnyttja dem, och vi ska driva på. Jag ser framemot att vi ska kunna driva på detta ytterligare. Jagvill säga att jag är glad för den här debatten. Den hargivit oss möjlighet att diskutera vägar att gå framåt.Jag tror också att den har bidragit till att väcka intres-se i samhället genom den uppmärksamhet som det härhar fått. Det gör att vi fortsätter med det arbete som vihar bedrivit med en ännu större vilja att komma till-baka till och informera om vad vi gör ochkanske stämma av med er på vilket sätt vi ska gåvidare när vi möter svårigheter. Tack ska ni ha!Överläggningen var härmed avslutad.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 27 november.3 § Anmälan om fördröjt svar på interpella-tionTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 2002/03:41Till riksdagenInterpellation 2002/03:41 av ()om stålproduktionen i DegerforsInterpellationen kommer att besvaras den3 december 2002.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa utomlands.Stockholm den 29 november 2002NäringsdepartementetLeif PagrotskyEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschef4 § Svar på interpellation 2002/03:46 omsvenska medborgare med viss utländsk bak-grundAnf. 19 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig om jag, ilikhet med , avser att rekommendera svenskamedborgare med ursprung i vissa muslimska länderatt undvika att resa till , liksom om jag avser attverka för att EU utfärdar likartade varningar till EU-medborgare med sådan bakgrund.I förhållandet mellan stater är det en grundläggan-de regel att varje land självt har rätt att besluta omvem som tillåts resa in i och vistas på det egna landetsterritorium. har från och med den 11 september2002 infört skärpta bestämmelser vad gäller in- ochutresa samt transit.Sverige följer noga vad dessa skärpta bestämmel-ser får för konsekvenser för svenska medborgare somreser till . För att informera svenska medborgarehar vi också på UD:s hemsida lagt ut information omde nya reglerna under rubriken. Textens lydelse är följande:"har från och med den 11 september 2002infört skärpta bestämmelser vad gäller in- och utresasamt transit för personer från , , , och . Även personer från andra länder somav betraktas som speciellt riskabla för kan komma ifråga för skärpt kontroll. Be-stämmelserna innebär i korthet att personer som ärmedborgare i ovanstående länder vid den amerikans-ka gränskontrollen måste lämna fingeravtryck samtlåta sig fotograferas och genomgå en kortare intervju.Detta tycks även gälla personer födda i dessa ländersom har svenskt medborgarskap. "har även tagit upp frågan inom EU-kretsen, såväl i som i . Enligt vadsom framkommit vid dessa samråd har ut-över också och gått utmed särskild information till sina medborgare om denya reglerna. Ytterligare EU-länder överväger attgöra detsamma.I sammanhanget kan nämnas att de kanadensiskamyndigheterna återtog sitt re-seråd, och att någon information relaterad till denämnda problemen med inresa i inte längrefinns på det kanadensiska utrikesministeriets hemsi-da. Jag vill slutligen understryka att den svenskaregeringen även fortsättningsvis noga kommer att geakt på vad de nya reglerna får för konsekvenser försvenska medborgare.Anf. 20 ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern för sva-ret. Jag tolkar svaret som att det inte kommer attfinnas någon anledning i närtid för den svenska rege-ringen att utfärda liknande rekommendationer som desom den kanadensiska regeringen utfärdade för ett tagsedan.Bakgrunden till att de kanadensiska myndigheter-na utfärdade den här varningen är att man har erfa-renheter av att medborgare i med bakgrund ivissa arabiska länder har behandlats på ett sätt sominte är rimligt när de har rest in i . Vi har ocksåerfarit att medborgare i andra länder har utsatts förbåde incidenter och olika övergrepp när de har varit iUSA. Det har lett till att dessa medborgare, blandannat svenska medborgare, ibland har känt att de fåttsina rättigheter kränkta.Jag har själv, efter att den här frågan ställdes ochviss uppmärksamhet riktades mot den i pressen, fåtte-postbrev från svenska medborgare som säger att dei dagsläget självsvåldigt avstår från att resa till de är oroliga för att de inte skulle kunnabehandlas på ett korrekt sätt.Därför är det naturligtvis viktigt att utrikesminis-tern gör det som utrikesministern utlovar, nämligenatt noga följa vad som händer med svenska medbor-gare med en viss bakgrund när de reser utomlands,framför allt då till . Om det är så attsvenska medborgare riskerar att behandlas på etträttsvidrigt eller rättsosäkert sätt vid resa till ärdet något som den måste ta påstörsta allvar. Det här visar också att den amerikanskakampen mot terrorismen ibland bedrivs med medelsom inte alltid kan sägas vara underordnade de över-gripande målen om rättssäkerhet och mänskliga rät-tigheter. Det här är viktigt att ta på allvar.Anf. 21 Utrikesminister ():Herr talman! Ja, vi blev väl alla lite förskräcktanär vi första gången läste om det här fallet, som gäll-de första gången, i tidningarna. När vi ficklite mer information om det var det dock så enligt detkanadensiska utrikesministeriet att i det fall som gavupphov till de här tidningsrubrikerna hade de kana-densiska myndigheterna fått information innan. Dess-utom utvisades personen i fråga inte tillbaka till sitthemland för att han var medborgare där utan för atthan kom resande därifrån. När man blir vägrad inresafår man sändas tillbaka till det land som man närmastkommer ifrån. Det var alltså det som hände.Självklart kommer vi att följa detta. Det är viktigtför oss att alltid bevaka svenska medborgares intres-sen. Därför kommer vi självklart att följa utveckling-en i fortsättningen väldigt noga för att se vad somsker.Anf. 22 ():Herr talman! Jag är relativt nöjd med svaret. Jaglitar på att utrikesministern kommer att följa den härfrågan och på att man inom EU-kretsen kommer attfölja den gemensamt. Det finns många medborgare iEU-länderna med bakgrund i muslimska länder som anses vara riskabla för säkerhet när dereser in i det landet.Jag vill påpeka att detta visar på att detfinns en risk för att den så kallade kampen mot terro-rismen bedrivs på ett sätt som inte alltid respekterarmänskliga rättigheter - rätten att resa fritt, att be-handlas likvärdigt med andra medborgare och attenbart bestraffas om man begår brott eller förberederbrott. Risken är uppenbar i ett som ofta reagerarnärmast desperat på de oerhörda terrorattacker manhar blivit utsatt för. Det är något jag hoppas att utri-kesministern följer inte bara genom att, som honsäger i svaret, följa utvecklingen och se till att svens-ka medborgare får den information som är nödvändigeller i EU-kretsen ta upp diskussioner om det är nöd-vändigt, utan också genom att ta upp det direkt medamerikanska myndigheter.Denna oro måste tas på allvar. får inte be-driva en kamp mot terrorismen som ifrågasätter ellerställer sig över mänskliga rättigheter och rättssäker-heten.Anf. 23 Utrikesminister ():Herr talman! Det här är en fråga som vi har åter-kommit till här i kammaren och själv-klart också i relationerna med andra länder. För allaländer är det väldigt viktigt att vi både kan föra kam-pen mot terrorismen och se till att den inteurholkar mänskliga rättigheter och rättssäkerheten. Vihar tyvärr sett många exempel på det under det årsom har gått. Vi kommer att fortsätta att bevaka dettagentemot övriga stater.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2002/03:56 omsvensk försvars- och säkerhetspolitikAnf. 24 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat statsmi-nistern om vilka slutsatser regeringen drar av den nuinledda utvidgningen av Nato vad gäller inriktningenav svensk försvars- och säkerhetspolitik. Statsminis-tern har överlåtit åt mig att svara på interpellationen.De säkerhetspolitiska förändringar nu ge-nomgår måste ses i ett större sammanhang. Tillsam-mans utgör de viktiga steg mot den alleuropeiskafreds- och säkerhetsordning som under långtid har strävat efter.I dag är det tydligare än någonsin att säkerhet ärmer än avsaknad av militära konflikter och att strävanefter säkerhet måste fokusera både på individers ochstaters säkerhet. De hot vi möter , fattigdom,hiv/aids, förtryck av mänskliga rättigheter, miljöka-tastrofer, etniska och religiösa motsättningar ochterrorism, är alla globala och kan endast avvärjas isamverkan kring hållbar utveckling och säkerhet.En sådan stabil och gemensam säkerhetsordninginnebär fred och frihet, demokrati och respekt förvåra gemensamma värden, frånvaro av skiljelinjeroch intressesfärer, och respekt för varje lands själv-ständiga säkerhetspolitiska vägval. Inget land skakunna hota ett annat land och därigenom äventyra dengemensamma och odelbara säkerheten.EU står nu inför sin största och viktigaste utvidg-ning . Vid toppmötet i i mitten avdecember kommer vi att bjuda in tio länder att bli nyamedlemmar i , för sedan, fattade Nato beslut omatt utvidga alliansen med sju nya medlemmar. Samt-liga var för bara ett drygt decennium sedan satellit-stater i . Våra grannländer ,och utgjorde dessutom, mot sinvilja, delrepubliker i . fölloch drog med sig det kommunistiska imperiet i sittfall. har också den gråzon av länder som ännu inte hade funnit sin säkerhetspolitiskahemvist försvunnit.Det politiska och ekonomiska utbytet växersnabbt mellan och som utvecklat ettnära partnerskap. Gemensamma intressen förenar nuöst och väst. och Nato är inte längre fiender.Nato och får nya, gemensamma gränser.Utvidgningen av alliansen genomförs i samförstånd.Genom ett nytt samarbetsråd har nu säteoch stämma vid Natos bord. Ett verkligt euroatlan-tiskt partnerskap har skapats.Herr talman! Vi står nu nära förverkligandet avdenna alleuropeiska säkerhetsordning. Hur påverkasdå av alla dessa förändringar och vilken be-tydelse har de för vårt eget säkerhetspolitiska vägval?Vårt säkerhetspolitiska läge är bättre än nå-gonsin tidigare i modern tid. Alla de processer somjag just har beskrivit har starkt bidragit till detta. Vihar ett enat och fredligt . Genom vårt medlem-skap i den europeiska unionen deltar vi i en solidariskgemenskap vars främsta syfte är att förhindra krig påden europeiska kontinenten. Förhoppningsvis har visnart också en gemensam valuta och penningpolitik.Europas förändring märks tydligast i . Förtroende och samarbete skapar säkerhet ochstabilitet i vårt närområde. Vi gläds med våra grann-länder , och som uppnårsina säkerhetspolitiska målsättningar - medlemskap iEU och Nato, och goda grannrelationer. Vi glädsockså åt de ekonomiska framstegen i och åtdet allt närmare samarbetet mellan och devästliga samarbetsstrukturerna.För , med sitt geografiska läge i regionenscentrum och med den längsta kusten i , ärdessa säkerhetspolitiska förändringar och det mycketgynnsamma läge som härigenom uppstått givetvis avmycket stor betydelse. Förutsättningarna för vår sä-kerhetspolitik har förändrats till det bättre. Vi ser inget konventionellt militärt hot mot vår frihetoch vårt territorium. har inget säkerhetsun-derskott. Vi lämnar i stället bidrag till säkerheten inärområdet, i och i den vidare världen. I nä-rområdet utgör det säkerhetsfrämjande samarbetet enhörnsten i vår Östersjöpolitik. Vårt stöd har underlät-tat för , och att trygga, ochvinna respekt för, sina egna säkerhetspolitiska mål-sättningar och sina möjligheter att som EU-medlemmar bidra till vår gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik. Deras framgång är också vår. Tryg-ga och nöjda grannar är goda grannar.Sverige är militärt alliansfritt. Detta ger oss bibe-hållen handlingsfrihet i händelse av krig. Vi har enegen självständig och trovärdig försvarsförmåga. Vitar vårt ansvar för den gemensamma säkerheten ochdeltar i internationella fredsfrämjande insatser i sam-verkan med andra. Vi har ett starkt engagemang iFörenta nationerna för att skapa gemensam säkerhet.Vi samverkar med Nato genom det euroatlantiskapartnerskapsrådet och dess Partnerskap för fred, samtgenom EU:s framväxande samarbete med Nato rö-rande krishantering. En nära samverkan mellan EUoch Nato är en viktig förutsättning för att EU skakunna genomföra också mer krävande fredsfrämjandeoperationer. Samarbetet inom EAPR och PFF är ock-så grunden för att utveckla Försvarsmaktens förmågaatt samverka med andra länder i alla fredsfrämjandeinsatser som deltar i, såväl de Natoledda somde som leds av FN, EU eller OSSE.På det globala planet är vårt stöd till Förenta na-tionerna det främsta uttrycket för vårt bidrag till fredoch säkerhet. Vårt medlemskap i unionen,vår militära alliansfrihet, en stark transatlantisk länkoch ett utvecklat euroatlantiskt partnerskap kommeräven fortsättningsvis att utgöra grunden för vår egensäkerhet. Vi vill utveckla vårt samarbete inom EUoch vårt partnerskap med Nato. Vi gör detta på denmilitära alliansfrihetens grund.De säkerhetspolitiska förändringar som jag harbeskrivit ger oss inte anledning att förändra denna våregen säkerhetspolitiska linje. Den har tjänat oss väl.Den har en stark politisk förankring och åtnjuterfolkligt stöd. Den hindrar oss inte från ett aktivt ochbrett säkerhetssamarbete. För framtiden är det tydli-gare än någonsin att säkerhet är mer än avsaknad avkonventionella militära konflikter. De nya hoten ärgränsöverskridande och ofta globala. Den internatio-nella terrorismen och spridningen av massförstörelse-vapen är allvarligast av dessa. Vi har anledning attgemensamt analysera hur vi, i samverkan med andranationer, bäst kan möta andra typer av hot än de tra-ditionella och hur vi kan utveckla våra internationellainsatser. Jag noterar att nu beslutat attåter delta i Försvarsberedningens arbete. Det är bra.Jag hoppas då att det bland annat blir tillfälle att klar-göra att verkligen står bakom den bredauppgörelse om säkerhetspolitikens inriktning somträffades . Ett brett samförstånd ger ossbättre förutsättningar att möta nya hot och utmaningarmot säkerhet.Jag beklagar överskridandet av tiden, herr talman.Anf. 25 ():Herr talman! Tack för utrikesministerns svar ochtalmannens senaste gest. Jag ska be att få tacka försvaret.Det är lätt att hålla med om mycket av det som ut-rikesministern säger. Men min interpellation grundarsig på den rätt radikala förändring som präglar vår delav världen och våra säkerhetspolitiska förutsättningarnär Nato kommer att utvidgas till attomfatta även de tre baltiska nationerna. Det innebäratt Nato kommer att finnas där tidigare fanns.Nato kommer att finnas där tidigare den gråzon somAnna talade om i sitt svar har funnits under 90-talet.Det är klart att detta är en radikal förändring. Ochpå samma sätt som den förändring som inträdde iEuropa och tillslut, , har kommit att förändra densvenska säkerhetspolitiska doktrinen är det klart attdenna nya förändring också kommer att kräva enförändring därför att vi inte vinner någonting genomatt förneka den verklighet och de förändringar sompågår.Precis som utrikesministern sade tror jag att dehot som vi har framför oss framför allt är gemen-samma. Det handlar om breda hot, både militära ochcivila. Det handlar om hot som berör många ländersamtidigt. Men i detta ligger också att i och med attde är gemensamma innebär också att vi måste mötadem gemensamt.