prot · GP09120 · 2002-06-05 00:00:00 — har även i motionertagit upp hur viktigt det är att ytterligare åtgärdervidtas för att ge stöd till barn till psykiskt sjuka,missbrukare och intagna inom kriminalvården.Vi återkommer även med förslaget om en secondopinion vid vårdnadsutredningar, dvs. möjlighet tillytterligare en social prövning om endera part ansersig missbedömd.I ett särskilt yttrande har jag markerat Centerparti-ets synpunkter när det gäller barn i asylprocesser.Anledningen till att jag nöjt mig med ett särskilt ytt-rande är att förslag är på gång. I går presenteradest.ex. en del konkreta förslag av ochMigrationsverket, som avser just de ensamkommandebarnen. Jag hade tänkt kommentera de förslagen, menför att dra ned avstår jag från det.Fru talman! Det återstår mycket att göra för attalla barn ska få en trygg och god uppväxt. Det arbetetmåste oförtrutet gå vidare. Våra barn och ungdomarär ju det viktigaste och finaste vi har - de är vårframtid.Allra sist vill även jag tacka utskottsordförande,utskottsledamöter och utskottskansli för ett mycketgott kamratskap och ett gott samarbete under dessafyra år.Anf. 152 ():Fru talman! Detta betänkande innehåller dels re-geringens skrivelse kring barnpolitiken, dels motionerfrån allmänna motionstiden.Barnpolitiken berör i stort sett alla politikområ-den, och därför behandlas de motioner om barn sominlämnats av olika utskott. Det är bara delar av Folk-partiets syn på barnpolitiken som återspeglas i dettabetänkande. Jag kommer i huvudsak att ta upp defrågor som behandlas i detta betänkande.Internationellt sett har barn i det väldigtbra, men det finns tydliga djupa revor i välfärden inteminst när det gäller många barnfamiljers ekonomiskasituation. Det finns också folkhälsoproblem somdrabbar barn under uppväxtåren, t.ex. fysisk ohälsa,psykisk ohälsa och utveckling av beteenden somutgör hälsorisker i vuxen ålder. har lagtfram en rad förslag för att förbättra barnens villkor.FN:s konvention om barnets rättigheter måste ge-nomsyra allt arbete som direkt eller indirekt rör barnpå såväl det nationella som det internationella planet.Av det följer att alla barn ska ha rätt till en god tillsynoch omsorg samt utbildning anpassad till det enskildabarnets behov, förmåga och förutsättningar.Barnens situation påverkas av flera sinsemellanolika och av varandra oberoende beslut i riksdag,kommuner och landsting. tycker därför attdet vore önskvärt med en översyn av hur barnensammantaget påverkas av alla transaktioner, parallellasystem m.m. som berör barnfamiljerna. Syftet medöversynen bör vara att finna en helhetssyn, minskamarginaleffekterna och eliminera underliga kilar isystemet.Fru talman! Jag vill i anslutning till detta yrka bi-fall till reservation nr 6.I dag finns en jättestor brist inom barn- och ung-domspsykiatrin. Väntetiderna är orimligt långa, vilketleder till att barnets psykiska hälsa försämras ännumer. Skolhälsovården, som skulle kunna ta tag i tidi-ga problem, har skurits ned, vilket också gör att detförebyggande arbetet får stå tillbaka. Det förebyg-gande arbetet måste för barnens skull förstärkas.Invandrarbarnens situation är också allvarlig, ef-tersom den gruppen av lättförståeliga orsaker har ennågon högre förekomst av psykiska och sociala pro-blem. De har ofta utsatts för sådant som barn överhuvud taget inte skulle behöva uppleva. Krafttagmåste alltså till för att förebygga problemen och föratt förbättra för de barn som redan har psykiska pro-blem.Folkpartiet anser att regeringen bör före-lägga en samlad proposition kring barnspsykiska problem. Underlag finns ju i Barnpsykiat-riska kommitténs betänkande Det gäller livet. Jag ärtacksam för att har stött vårt yrkandenär det gäller detta.Fru talman! Läs- och skrivsvårigheter är ettstort problem som många människor lider av. Detfinns mellan 300 000 och 500 000 människor i vårtland som har svårigheter. Många barn med läs- ochskrivsvårigheter har andra psykiska eller emotionellastörningar, som grundläggs i frustrationen över attinte kunna läsa och skriva. Insikten om att läs- ochskrivsvårigheter i en del fall beror på språkfunktio-nella svagheter, som t.ex. dyslexi, får inte tas somintäkt för att ifrågasätta möjligheterna till framgångs-rik rehabilitering. Tvärtom finns det en mycket godteoretisk och klinisk grund för påståendet att habilite-ring fungerar.Det är viktigt att hjälpen sätts in tidigt, så att detgår snabbare och lättare att justera svagheterna. Helstskulle hjälpen sättas in redan på förskolenivå. Sådanatidiga insatser förutsätter att förskole- och specialpe-dagoger har fått en gedigen utbildning om dyslexi,om habiliteringsmetoder och om åtgärdsprogram.I finns flera dyslexicentra. Dessa centraska ge specialhjälp åt personer med dyslexi, menderas resurser är otillräckliga för alla dem som behö-ver hjälp. Det behövs flera centra, så att alla barn medläs- och skrivsvårigheter kan få hjälp med sina pro-blem.Fru talman! Stamning är ett långt vanligare pro-blem än många tror. Det finns ingen säker hy-potes eller teori om vad som orsakar stamning. Detfinns inte heller någon medicinsk eller annan be-handling som botar stamning. Det finns dock en storsamlad kunskap hos logopederna om hur stamningkan förebyggas och om miljöns påverkan på barnetsinre och yttre utveckling. Att förbättra barnets kom-munikativa miljö är en viktig del av målsättningen iden logopediska behandlingen.Det är viktigt att diagnosen ställs och att behand-lingen sätts in . Personal på barnavårdscentraler,skolhälsovårdspersonal och lärare måste därför med-vetandegöras om detta och få utbildning om stamningoch om hur man kan hjälpa barn med detta problem.Resurserna för behandling av stamning måste förde-las jämnare över landet. Det är också brist på logope-der vid barnavårdscentralerna.I dag har vi en organiserad hörselvård, men vi haringen organiserad talvård. Barn får vänta påatt komma till en specialist.Vi tycker från att ochSkolverket bör få i uppdrag att utarbeta ett rikstäck-ande program för hur barn och ungdomar och natur-ligtvis även vuxna som stammar ska kunna få hjälpmed sina problem.På många håll i landet finns fortfarande ingentingatt erbjuda barn till missbrukare. Inom de flesta verk-samheter intar barn till missbrukare en undanskymdplats. Verksamheten bedrivs ofta i projektform medosäkerhet om finansieringen. Området bollas mellanolika tjänstemän.Det här är totalt otillfredsställande och inte i linjemed FN:s barnkonventions intentioner. Vi anser attSocialstyrelsen bör få i uppdrag att tillsammans medFolkhälsoinstitutet utveckla metoder för hur arbetetmed barn till missbrukare kan implementeras i olikaordinarie verksamheter inom , skolanoch hälso- och sjukvården. Även utbildning av olikapersonalgrupper om dessa barns behov måste kommatill stånd.Fru talman! Vi stöder också reser-vation när det gäller mobbning. Våra förslag när detgäller mobbning har behandlats i ett annat betänkan-de, men vi står alltså bakom den här. Jag står bakomsamtliga mina reservationer men yrkar, som jag tidi-gare har sagt, bifall endast till reservation nr 6.Anf. 153 ():Fru talman! Ledamöter i socialutskottet, där jaghar fått äran att hoppa in, och åhörare!Det har varit en mycket märklig "barnensdag". Det har varit kanske inte tidernaslängsta men en av de längsta debatterna här i kamma-ren, och debatten handlade om huruvida homosexu-ella par ska få adoptera barn eller inte. Från alla parti-er och från båda lägren uttalades gång på gång: Vibrinner för barn, och vi har alla barnens bästa förögonen.Glöm inte det, alla barn, vill jag nu hälsa, för nuär vi uppe i en debatt som handlar om barnpolitiken -arbetet med strategin för att förverkliga FN:s kon-vention om barnets rättigheter. är det inte en sålång talarlista. Jag vet dessutom att alla vill att vi skafatta oss kort, så att flertalet får åka hem.Vad beror den här skillnaden på? Jo, i den förradebatten handlade det egentligen om vuxna och inteom vilka vuxna som helst. Då blev det intressant. Detblev hetsiga känslor, och det var då lämpligt attsvämma över med uttryck om hänsyn till barn. Jagtycker att det borde ha handlat mest om vuxna männi-skors skyldighet och förmåga att ta hand om, skyddaoch handleda barn och ge dem ett bra liv. Jag tyckeratt det borde ha handlat om vuxenhet, om mogenhethos vuxna människor. Om man behöver hjälp i denrollen ska det finnas sådan. För att ingen ska miss-förstå mig vill jag säga att jag kommer att rösta ja tillutskottets förslag i LU27.Nu handlar det om barnets bästa på riktigt i FN:sbarnkonvention. Om jag hade tyckt att den skrivelsesom vi behandlade hade visat tecken på att man ar-betar för barnets bästa hade jag inte behövt skrivanågon motion, men det gör den inte, så jag har skriviten motion.Nu är det här endast en skrivelse, och i skrivelserredogörs det ju för vad som har gjorts och för vadsom görs, men inte heller det känns särskilt tillfreds-ställande. I stort sett får vi veta att det pågår ett arbeteför att förverkliga , men vi får inteveta hur man gör konkret. står det: I denekonomiska obalans som rådde vardet nödvändigt att begränsa de offentliga utgifterna.Detta drabbade bl.a. ett antal verksamheter helt ellerdelvis riktade till barn.Det var ärligt skrivet, tycker jag. Men hade manhaft en barnbilaga till budgeten, som pratadeom förut, hade man antagligen inte skurit ned såmycket.Det finns mycket kvar att göra. Hur kommer detsig t.ex. att det bildas nätverk av föräldrar och för-skollärare över hela som är förtvivlade överbarnens situation på dagis? Jag var inbjuden till enmanifestation som förskollärare hade ordnat medBarnverket. Regeringen var också inbjuden men komtyvärr inte.Här är ett litet axplock från en alldeles fantastiskbra panel med många barnexperter, inklusive Stefande Vylder som har skrivit en bok om barn och eko-nomi:Besparingar i förskola och skola har varit hutlösa.Barnen saknar skyddsombud. 1-2-åringar är oftast eneftersatt grupp som behandlas alldeles för generellt.Knappt några barn får möjligheter att bearbeta nega-tiva upplevelser under förskoletid och skoltid, upple-velser som också är orsakade av förhållanden i skolaoch förskola. Barn är en investering, inte en kostnad.Det är absurt att nya maskiner i en fabrik är en solklarinvestering medan satsning på barn är en kostnad.Staten har abdikerat från sitt ansvar för barn. Detbehövs en barnrörelse.Enligt en norsk filosof är människan det enda djursom kan prioritera svaghet. Var tionde flicka i Stock-holm har försökt begå självmord. I en undersökning iBohuslän svarar av flickorna i nian att detskulle vara bättre i världen om de inte fanns. Kunska-per om barn och barns behov har minskat . Kurser har t.ex. dragits in för personal på BVC,och barnläkare, barnpsykologer m.fl. har plockatsbort.Medicinska rön brukar väcka lite intresse. Stresshos barn kan, precis som hos vuxna, utvecklas bådetill fysiska sjukdomar och till psykiska besvär. 50 %av flickorna har regelbundna psykosomatiska besvär.Stressymtom, magont, huvudvärk och depressionsbe-svär är ungefär dubbelt så vanligt hos flickor som hospojkar. Barn som tidigt utsätts för kraftig stress riske-rar också att utveckla tidig åderförkalkning redanunder tonåren. Dessutom riskerar de att drabbas av ensorts åldersdiabetes, typ 2-diabetes, samt bukfetma.Det här är inga roliga saker att läsa.Kommer någon ihåg och hur det varställt med barnen på flyktingmottagningen för en-samkommande barn? Då går det väl inte att säga håller på att jobba så där värst mycket med attförverkliga barnkonventionen.Förra fredagen hade en debatt ifolkets hus i om barnfattigdom. Rubrikernai tidningarna var inte så där väldigt översvallandedagen därpå, och det stod ingenting om alla förslagtill kommuner om att de inte skulle dra in på mu-sikskolor, bibliotek, simhallar osv. Just när det hand-lar om barnfattigdom är ju sådant så viktigt. Här fickbarnen återigen stryka på foten för andra medialahändelser.Av fick jag en tröja. Jag har deninte på mig, för då skulle jag inte kunna läsa vad somstår på baksidan. Räkna med mig, står det på framsi-dan, och på baksidan är det 21 punkter. Rädda Barnenär det bästa parti för barnen som jag vet, och jag yrkarbifall till alla de här 21 punkterna, men för tids vin-nande läser jag bara upp tre: Stärk barns och ungdo-mars skydd mot diskriminering! Stoppa mobbningoch annan kränkande behandling i skolan! Ta bortköerna till barn- och ungdomspsykiatrin! Och i be-tänkande SoU23 yrkar jag bifall till reservationerna 7och 28.Anf. 154 ():Fru talman! är det inte som sådär direkt tränger sig på, men jag hittade en historiaom som kom hem från skolan och sade tillpappa något som jag tyckte passade så här i fotbolls-VM-tider: Pappa! har jag fått så mycket läxor,så det blir nog ingen TV för dig i kväll.Det var någon som pratade om pappas betydelse,och då tänkte jag att jag skulle ta med den där lillahistorien.Jag kan säga precis som , att har barnen på ett sätt stått på agendan. I och medden här debatten kan man väl säga att det i slutet aven valperiod är bra att både summera barnfrågornaoch blicka framåt. Jag kan inte heller låta bli att antaatt ett av skälen till att vi har så många reservationer idet här betänkandet är att vi just är i slutet av en val-period.Det är ju inte riktigt så att vi egentligen är alldelesoense. Men det är nog ganska naturligt att vi vill visavåra skillnader i synen på barnpolitiken.Låt mig börja med barnfamiljerna och deras eko-nomi. Utgångspunkten för den socialdemokratiskafamiljepolitiken är barnets bästa och jämställdhetenmellan kvinnor och män. Men det är också att utjäm-na ekonomiska villkor mellan dem som har och demsom inte har barn.Det krävs många samverkande åtgärder för attminska pressen på landets barnfamiljer. Den ekono-miska tryggheten måste vara god. Men det måsteframför allt finnas utrymme för både mammor ochpappor att variera sin arbetstid så att barnen kan fåkomma i första hand. Vi vill att familjepolitiken skastödja föräldrarnas möjligheter att kombinera arbetemed föräldraskap.Välfärdssystemet bygger på att de flesta arbetar.På så sätt betalar vi för välfärden tillsammans, vilketgör föräldraledighet, barnbidrag, fri mödra- och barn-hälsovård möjlig. Alla är med och bidrar med arbete,skatter och avgifter och alla får del av välfärden efterbehov oavsett ekonomiska möjligheter.Barnen och deras familjer måste stå främst när viformar politiken. Vi vill att arbetstidsförkortningenska fortsätta. Föräldraförsäkringen har gjorts merflexibel och förlängts . Taket i föräldra-försäkringen ska höjas så att fler får ut av in-komsten vid föräldraledighet. Dessutom höjs garanti-nivån från till . Barnbidraget har höjts till den högstanivån . Det finns möjlighet till deltid ochtjänstledighet. Bostadsbidraget bidrar då till möjlig-heten att vara hemma längre.Vänsterpartiet efterfrågar en utredning av barnslivssituation i enlighet med en socialdemokratiskmotion. Jag har stor sympati för det förslaget. Samti-digt är ju det här ett arbete som pågår fortlöpande.Det centrala i sammanhanget, tror jag, är att hittalämpliga former för samordningen av detta.Vi har tidigare beslutat här i kammaren om resur-ser för för framtagande av sta-tistiska uppgifter om barn. Men regeringen under-stryker också i den skrivelse vi nu diskuterar att bar-nen själva bör finnas med som viktiga informatöreroch kunskapsgivare om barns och ungas situation.Kanske är det detta, eller rättare sagt dem som vibehöver prioritera just nu framför ytterligare vuxnarunt ett sammanträdesbord. För flera av oss i kamma-ren står det säkert klart efter barntoppmötet i , då vi klart och tydligt av värl-dens barn och ungdomar fick veta att de inte längrenöjer sig med att stå vid sidan om. De vill vara med idiskussionerna på samma villkor.Fru talman! "Förverkligandet av barnkonventio-nen i är en ständigt pågående process sommåste hållas levande. Arbetet med att förankra detsynsätt som genomsyrar konventionen är långsiktigt. "Så står det i regeringens skrivelse.Så måste det vara tycker jag, nästan som ett själv-ändamål. Efter hand som världen och vårt samhälleutvecklas, efter hand som vi höjer ribban för barnetsrätt och vad som egentligen är bäst för barnen bör viarbeta med att utveckla de lagstiftningar som harberöring med barnfrågorna.Jag tycker ändå det finns skäl att notera denmängd frågor på området som varit föremål för ut-redning eller lett till förändring eller är på förslag attses över. Sticker man ned handen i burken och baraplockar upp några finner man där vårdnadsreformen,förmyndarskapet, den allmänna förskolan, familjeut-redning, underhållsstöd, adoption, olovligt bortfördabarn m.m. Allt finns att läsa i den faktaspäckadeskrift som regeringens skrivelse utgör. Vi ser medspänning fram emot den uppdatering av strategin sommed femårig regelbundenhet läggs på bordunder våren.Kristdemokraterna har i två reservationer lyftfram behovet av stöd till föräldrar och familjer. I detförstnämnda fallet har regeringen gett Folkhälsoin-stitutet i uppdrag att samla fakta, beskriva och analy-sera vad som sker . Jag tror inte att det finnsanledning att slå in öppna dörrar i denna fråga. I stäl-let skulle vi kunna ta ett gemensamt initiativ ochbjuda in att inför utskottet, när viträffas igen , berätta om arbetet och hur detfortskrider. Det bör ligga bra till då. Då kan vi ocksåförvänta oss en proposition på förslagen från bl.a.Kommittén mot barnmisshandel. Vi föreslog ju skulle utreda möjligheten att öppna s.k. föräld-rastödsmottagningar.Fru talman! Så här i periodens sista barndebatt,som jag inte tänkte säga något ytterligare i, vill jagockså rikta ett tack till utskottets engagerade leda-möter och kansli för ett gott samarbete.Jag tycker också att det är på sin plats att en dagsom denna med en barndebatt också rikta ett tack tillriksdagens talman. Jag vet nämligen av egen erfaren-het att om det inte hade varit för så hadeinte varit en barnvänlig arbetsplats. Härhade då sannerligen inte funnits någon barnverksam-het. Jag tycker att det finns skäl för oss som försökerförena yrkesliv med föräldraliv att rikta ett alldelesspeciellt tack till som denna.Jag tror att jag frångår ordningen och också hälsarfrån dottern i denna fråga.Anf. 155 Statsrådet ():Fru talman! Jag som inte har suttit i kammarenhela dagen men ändå har lyssnat på debatten viaetermedia kan instämma i de synpunkter som harförts fram om att det under alla omständigheter harvarit en stor koncentration på barnen även om in-gångarna i debatten har varit lite olika.När vi frågar barn och unga i om hur dehar det blir faktiskt svaret väldigt ofta att de har detganska bra. Svenska barn och ungdomar är ocksåkompetenta och kunniga. Om jag jämför min egengenerations barndom med dagens barn och unga ärdet nog ingen tvekan om att deras kunskaper ochinsikter om vad som händer och sker, både här hem-ma och ute i världen, är väldigt goda och väldigtstora.Genom att de är unga nu är de en alldeles särskiltviktig resurs som vi vill ta vara på så bra som möjligt,inte minst när vi ska forma deras miljö, tillvaro ochvardag. Jag blir ofta påmind om unga människorsklokskap, även om jag inte alltid delar deras åsikter.Jag tror att det vore bra om vi vore lite fler vuxna somsystematiskt lyssnade på vad barn och ungdomar haratt säga. Det vore också bra om vi inte bara hör demutan också lyssnar på dem och tar till oss deras syn-punkter. Jag tackar för detöverlämnande ifrån de döva barnen som jag fickalldeles nyss.Den materiella standarden för våra unga är i regelsådan att de grundläggande behoven tillgodoses omman ser det ur ett svenskt perspektiv och framför alltom man ser det i ett vidare perspektiv. Föräldrar ärockså väldigt intresserade av sina barn. Förskola,skola, hälso- och sjukvård och barnsjukvård fungerarnormalt tillfredsställande. Det är en väldigt bra grund.Vi ska inte glömma bort att vi har ett bra utgångsläge.Men det finns varningssignaler. Ni som har varitinne i debatten före mig har lyft fram dem. Vi skavara vaksamma inför dessa varningssignaler. Vi skalyssna på de varningssignaler som kommer från bar-nen själva i olika former, i Barnombudsmannensårliga rapporter och i andra rapporter.Vi har fått en del rapporter som också harvarit föremål för debatt i kammaren. Jag tänker när-mast på det välfärdsbokslut som regeringen beställdeför att svart på vitt få veta hur de påfrestningar vi gickigenom har påverkat alla grupper isamhället och framför allt barn och gamla. Av dettaska vi dra lärdom. Vi ska utnyttja den kunskap somde här rapporterna och slutsatserna ger oss. Det komockså alldeles en rapport från ,Barnfattigdom i Sverige.Om vi använder de här varningssignalerna ochrapporterna på ett bra sätt har vi också en god ut-gångspunkt för att forma det samhälle som vi vill haoch som gör det möjligt för alla barn att växa uppunder goda förhållanden. Och när jag säger alla barnmenar jag naturligtvis alla barn.Cristina Husmark, och tog upp frågan om barn till missbrukandeföräldrar och barn som lever i en riskzon. Jag villpeka på det som står under punkt 4.2.3 i regeringensskrivelse, där vi lyfter fram de ihandlingsplanen som är avsedda att fördelas viakommunerna till förebyggande arbete och till stöd förbarn i dessa familjer. Att detta arbete kommer attföljas upp på ett systematiskt sätt vet jag. På nationellnivå ska det följas upp av och . Man ska också utvärdera hur de härpengarna har använts. Syftet är naturligtvis att stöttajust de barn som lever i en speciell riskzon.Frågan om ensamkommande barn var också uppei de tidigare inläggen. Jag vill peka på den rapportsom har kommit - några av er har nämnt den - frånSocialstyrelsen och . De förslag somfinns där har lite olika sikte. Några kan man genom-föra med mycket kort varsel, andra kanske kräver litemer förarbete. Det som definitivt kan påbörjas snabbtär det som det också kom synpunkter på i inläggennu, nämligen att barn ska kunna bo i mindre gruppbo-enden och i sådana boendeformer som gör att de kanfå ett tryggt boende och en trygg omvårdnad, att manbygger upp specialkompetens kring detta boende ochtecknar särskilda avtal med särskilda resurser till dekommuner som är beredda att ta på sig en sådan upp-gift. Jag tror att det är en av de centrala frågorna justnu.Sedan handlar det naturligtvis också om att ge dehär barnen en bra god man och att det institutet kanutvecklas. Här har frivilligorganisationerna uttalat sigmycket positivt och sagt att de i det korta perspektivetkan medverka till att förstärka det system vi har i dagför att på kanske utforma ett starkare sys-tem än de gode män vi har i dag.Fru talman! Eftersom inte allt fungerar bra i bar-nens och ungdomarnas värld är det viktigt att gå in påselektiva insatser men också att peka på de behovsom finns av generella insatser. Det finns generellaproblem. Ett av dem är t.ex. att föräldrar är arbetslösaeller har sjukdomar vars effekter också drabbar barnoch unga.Nu är fattigdom ett relativt begrepp. Det är viktigtför mig att säga att jag talar om detta gör jag det uti-från det svenska perspektivet. Det hindrar inte att jagmenar att vår utgångspunkt i är mycket bättreän i de flesta andra länder. Det är de redovisningaroch rapporter vi har fått som är vår utgångspunkt närvi diskuterar inkomstknapphet och resursknapphetoch då kanske också använder begreppet fattigdom,även om jag vet att man i andra länder reagerar när vitalar om fattigdom i . Man upplever det inteså. Jag tror dock att det är enklare att använda dettauttryck också i vår debatt.Ett av de problem som har påpekats är att in-komstfördelningen har blivit ojämn och att fler barndärför lever i familjer med knappa resurser. Som jagsade, och som några av er också varit inne på, ärnaturligtvis tillgång till arbete och en fast förankringpå arbetsmarknaden det centrala. Men hur vi utformarskatte- och bidragssystemen är naturligtvis också encentral fråga.Jag hävdar också mycket bestämt att maxtaxan ärviktig för att barn inte ska stängas ute från förskolanav ekonomiska skäl.