prot · GP0979 · 2002-03-08 00:00:00 — Men bedömningen avarbetsmarknaden för logopeder ligger hossjukvårdshuvudmännen. Bedömningen av utbild-ningsbehovet ligger hos universitet och högskolor.Frågan om forskningsinsatserna ligger hos utbild-ningsministern.Vi kanske gemensamt ska se till att vi får alla ak-törer att intressera sig för frågeställningen. Jag tror attvi har ett gemensamt intresse av att se till att det finnstillräckligt med logopeder för att klara såväl diagno-ser som de vård- och behandlingsprogram som mångamänniskor kräver.Anf. 21 ():Herr talman! Ja, det är sjukvårdshuvudmännensuppgift att se till att man försöker utnyttja logopeder-na så långt man kan och att man skapar en bra ar-betsmiljö så att de väljer det här området. Det är ock-så sjukvårdshuvudmännens ansvar att se till att densom har drabbats av afasi får tillräcklig vård väldigtsnabbt. var det möjligt att få träning inomfolkhögskoleverksamheten, vilket är bra på.Där har man lagt upp stora program för det. Vi harhaft det tidigare i , men det tycks försvinnaalltmer och mer.I dag hänvisar man till positiva exempel som dag-vårdsträning i och i . Det är väl-digt bra att visa på goda exempel. Här har socialmi-nistern en fantastisk möjlighet att samarbeta medAfasiförbundet och stimulera den verksamhet manhar byggt upp med pröva-på-rum och hjälp till själv-träning. Det finns en del verksamhet, men det äregentligen väldigt lite.Såvitt jag förstår är en del av rege-ringen. Det kan inte i vårt moderna tekniska samhällevara brandväggar mellan departementen. En sådanhär fråga måste också kunna diskuteras mellan de-partementen. Jag går gärna vidare till ,men jag tror att det är lättare för attpåvisa att behovet inte är tillgodosett vad gäller ut-bildningen av logopeder så att vi får tillräckligtmånga som intresserar sig för Afasiproblemen. Detfinns många sökande och är alltså en attraktiv mark-nad. Jag vill ändå först ge chansen till påverka innan jag behöver kommaigen.Anf. 22 Socialminister ():Herr talman! Det var bara en upplysning, , om att riksdagsledamöter har möjlig-het att ställa interpellationer till de statsråd som be-rörs av frågeställningen. Debatten underlättas ju omman ställer forskningsfrågor till den som är ansvarigför forskningen och utbildningsfrågor till den som äransvarig för utbildningen. Sedan har regeringen ettgemensamt ansvar för helheten.Det jag menade var att diskussionen om fördel-ningen av forskningsresurser är otroligt spännande.Det är inte bara så att det handlar om ett enda område,utan det gäller att se på hur vi fördelar forskningen tillde olika områdena och vilka resonemang som finnsbakom. Det vet jag att har både endjup kunskap om och en mycket genomtänkt syn på.Det var bara en uppmaning att gärna ställa en inter-pellation till för att få en diskussionom detta. Det gäller naturligtvis också fördelningenav utbildningsplatser.Men resultatet är viktigt, nämligen att vi faktisktuppmärksammar problemet, men också att vi ser till,vilket är viktigt, att det finns tillräckligt mångalogopeder för att det här stödet ska kunna ges.Behovet av logopeder kommer att öka. Ökningensom har skett visar på att behovethar ökat och det kommer att öka framöver också. Viska se till att vi får tillräckligt många logopeder. Därhar regeringen ett gemensamt ansvar.Men för att få diskutera fördelningen av forsk-ningsmedel på ett förnuftigt och klokt sätt är det bätt-re att ställa frågan direkt till var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2001/02:279 ommissbruk och prostitutionAnf. 23 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig omjag tänker verka för en utbyggnad av antalet behand-lingsplatser i metadonprogrammen, korta väntetider-na till sådan vård, verka för att erbjuda familjebe-handling när fler än en i familjen missbrukar, verkaför att motiverade fångar erbjuds metadonbehandlingsamt slutligen verka för att metadonbehandling prio-riteras för äldre prostituerade missbrukare.Låt mig först säga att jag delar i dessa frågor. Det övergripande må-let för den svenska narkotikapolitiken är ett narkotik-afritt samhälle. Målet för samhällets vård- och be-handlingsinsatser är att alla narkotikamissbrukare skanås med erbjudande om hjälp och vid behov vård motsitt missbruk. Hjälpen ska nå människor i ett tidigtstadium av missbruket. Vårdinsatserna ska syfta tillett liv fritt från missbruk. Vården ska vara av godkvalitet. Insatserna ska vara långsiktiga och uthålliga.Det slår regeringen fast i den proposition med förslagtill handlingsplan mot narkotika som över-lämnades till . I propositionen framgår ock-så att regeringen delar Narkotikakommissionensbedömning att begränsade behandlingsprogram medmetadon eller andra underhålls- eller blockeringsme-diciner inte riskerar att skada den restriktiva narkoti-kapolitikens trovärdighet. Sådana program kan varabetydelsefulla bl.a. för smittskydd och rehabilitering,under förutsättning att de ingår i en socialpolitiskhelhet samt är väldokumenterade.Metadonbehandling har funnits . Re-sultatet från en ny långtidsuppföljning av metadonpa-tienter, utförd av , bekräftar det manfunnit i andra studier, nämligen att dödlighet, miss-bruk och kriminalitet minskar i metadon-behandling. () konstaterar också goda resultat av lång-tidsbehandling med metadon. Det innebär dock inteatt substitutionsbehandling fullt ut skulle kunna er-sätta andra rehabiliteringsinsatser som både bygger påoch syftar till drogfrihet. Substitutionsbehandling äroch ska förbli ett värdefullt komplement till drogfrinarkomanvård. Det får enligt min mening inte bli ettförstahandsval eller det enda vårdalternativ som er-bjuds en opiatmissbrukare, som är fallet i en del andraländer. Det är mot den bakgrunden taket för delta-gande i metadonbehandling samt intagningskriterier-na ska ses och bedömas.Utformningen av kriterierna samt taket för antaletdeltagande - 800 patienter - styrs av en före-skrift som utfärdas av . Taket i sig haraldrig bidragit till att skapa en kösituation. Socialsty-relsen följer noga utvecklingen och höjer taket vidbehov. Däremot kan många patienter ha svårighet attleva upp till intagningskriterierna och förbudet motsidomissbruk när de är inne i programmet. Såledesbör både missbrukande familjemedlemmar och äldreprostituerade missbrukare kunna erbjudas plats sålänge de uppfyller intagningskriterierna. Frågan omatt tillskapa nya platser för metadonbehandling av-görs av det landsting som ansvarar för narkoman-sjukvården i den aktuella regionen. Så länge taket inteöverskrids finns det inget som hindrar ett landstingfrån att inrätta metadonprogram på en ny ort.När det gäller frågan om metadonbehandling förintagna på häkten och anstalter gör kriminalvårdenbedömningen att det inte behövs något sådant pro-gram. Regeringen har i den nationella narkotikahand-lingsplanen avsatt för en särskildsatsning inom kriminalvården. Denna satsning harbl.a. som mål att göra våra anstalter och häkten drog-fria och att de intagna som har missbruksproblemidentifieras och erbjuds behandling. Det är viktigt atthålla våra häkten och anstalter drogfria. Jag menar attden kraftiga satsning som görs ger goda möjlig-heter att bekämpa narkotikan på våra fängelser ochger dessutom de intagna chansen att använda an-staltstiden till en positiv förändring av sina liv.Innehållet i och dimensioneringen av missbrukar-vården är en fråga som engagerar många människor.Det finns utan tvekan en utbredd oro för att de mestutsatta inte får den vård de behöver. Frågan om miss-brukarvården och insatser för att utveckla den hardärför en framskjuten plats i regeringens propositionmed förslag till handlingsplan mot narkotika som nubehandlas av . Att se till att de mest utsattamissbrukarnas behov tillgodoses inom ramen förlokala narkotikabekämpningsstrategier blir därför ensärskilt viktig fråga för den särskilda narkotikasam-ordnare som börjat sitt arbete.Anf. 24 ():Herr talman! Det gläder mig att ministern har enså pass positiv grundinställning till metadonbehand-ling. Det bådar gott för framtiden.Jag håller med om att det första al-ternativet givetvis bör vara drogfri behandling. Det ärdet man ska pröva först. Det är det som måste varamålet. Det ska naturligtvis vara tuffa intagningskrite-rier.Men jag upplever ändå inte att jag riktigt har fåttsvar på alla mina frågor. En av de saker som jag tyck-er är viktig är fortfarande taket. fylls inte ut-rymmet till taket upp, och jag tror att det har två hu-vudorsaker.Den ena är att det inte finns metadonbehandlingpå fler platser i landet. finns den bara i ,, och . är ju vår näststörsta stad med drogproblematik och storstadspro-blematik. Det skulle förvåna mig väldigt mycket omdet inte behövs behandling där. Jag skulle vilja frågavad det beror på att det inte redan finns behandlingdär.Jag kan även tänka mig andra delar av landet somskulle behöva täckas upp. Då skulle man genast hafler platser och närma sig det här taket.Den andra huvudanledningen till att taket inteuppfylls tror jag är att väntetiderna för att komma inär för långa. Det är inte i första hand en kösituation,precis som ministern säger, men väntetiderna är förlånga. kan väntetiderna vara upp till en månad.Med tanke på den extrema abstinens det leder till omman inte får sitt heroin när man är beroende av detkan det räcka med för att man ska fallatillbaka i missbruk om man inte får metadon somersättningsbehandling. Därför tror jag att om manbara kortade väntetiderna skulle man se att behovetvar mycket större. Det finns väldigt många motivera-de, varav en del inte ens tycker att det är lönt att sökaför de vet att de inte klarar att vänta . som söker faller tillbaka i missbruk och kommerdå inte ifråga för metadonbehandling. De här punk-terna hänger för mig ihop, väntetiden och taket förplatserna.Jag skulle också när det gäller fängelserna viljafråga om kriminalvården inte bedömer att det finnsnågra opiatmissbrukare i fängelserna, framför allt rördet sig om heroinister. Även om det bara är ett fåtaltycker jag att de borde komma i fråga för metadonbe-handling så att de i bästa fall kan leva ett normalt livnär de kommer ut ur fängelset.När det gäller mitt förslag att prioritera äldremissbrukare kan ju de här intagningskriterierna vararelevanta både för en mycket ung missbrukare somhar missbrukat och en äldre miss-brukare som har missbrukat kanske halva sitt liv. Dåanser jag att man på något sätt bör prioritera de äldremissbrukarna, inte minst med tanke på att de verkli-gen har prövat andra alternativ och inte lyckats.När det gäller familjebehandling tror jag inte attdet är så relevant i alla delar av landet. Men i t.ex.Malmö, där heroinpriserna är väldigt låga, är dettaextra viktigt, för där försörjer ofta den prostitueradekvinnan även sin pojkvän där hemma och hans hero-inmissbruk genom prostitution. Då blir det omöjligtatt lösa hennes situation, dvs. att få henne att slutaprostituera sig och sluta missbruka heroin, om maninte tar itu med pojkvännen. Det blir omöj-ligt att sluta på egen hand när någon annan i familjenhåller på.Anf. 25 Socialminister ():Herr talman! Motivet för att arbeta med ett tak är igrunden att ge en signal till alla, både i hälso- ochsjukvården och i kommunernas socialtjänst, om attmetadonbehandling ska vara en del i en väl planlagdoch väl genomtänkt behandling för missbrukare. Mankan alltså inte ha metadonbehandling utan att syftet äratt det ska leda till drogfrihet. Restriktionen har ihuvudsak handlat om och motiverats av ge den sig-nalen.Socialstyrelsen själv gör bedömningen att taketsom sådant, dvs. 800 patienter, inte har hindrat någonregion att införa metadonbehandling. Vid det ingick 714 missbrukare i behandlingen. Detfinns alltså utrymme för ännu fler. Det är också möj-ligt för att öka antalet ifall man ser attkraven ökar.Hillevi påpekar någonting som är ganskaintressant, nämligen att man i intehar startat något sådant program. Intressant är dockatt man håller på och diskuterar detta sedan något årtillbaka. Man har ännu inte ansökt om detta hos Soci-alstyrelsen, men det pågår en diskussion om att införaett metadonbehandlingsprogram. Såvitt jag har för-stått kommer också att godkänna ettsådant program, och naturligtvis är man i så fall be-redd att också höja taket för att ge enmöjlighet att genomföra programmet.Jag tror alltså att metadonbehandling liksom an-nan substitutionsbehandling är viktig som en del i enväl genomtänkt narkotikapolitik och ett väl genom-tänkt program för den enskilda missbrukaren. Då fårnaturligtvis taket inte vara någon restriktion. Taketkan dock vara just en fungerande signal till alla aktö-rer om att se metadonbehandling eller annan substi-tutionsbehandling som ett led i en behandling somsyftar till drogfrihet.När det sedan gäller kriminalvården förs det ettannat principiellt resonemang som är viktigt, nämli-gen att om man ska erbjuda metadonbehandling förintagna i kriminalvården bör samma regler gälla fördem som för andra missbrukare. Det ska inte varanågon skillnad mellan dem som har fått ett frihetsbe-rövande och andra personer när det gäller remissför-farande, utredning, antagande till metadonprogramoch uppläggning av behandlingen. Det är därför Kri-minalvårdsstyrelsen har sagt att man inte behöver hanågra särskilda regler för fångvårdsanstalterna utanatt de intagna ska kunna erbjudas samma behandlingsom andra, om det motiveras i deras behandlingspro-gram för att bli drogfria. Det handlar alltså inte om ettnej till att använda metadonbehandling för intagnautan om att de intagna i kriminalvården ska bedömaspå samma sätt som andra missbrukare. Det är det somär ställningstagandet.Jag hoppas att arbetar föratt de intagna som är tunga missbrukare - och de äralldeles för många - erbjuds möjlighet att komma ikontakt med sjukvården och därmed också erbjudsmöjligheten att få delta i ett metadonprogram, om detanses vara viktigt för att de ska nå drogfrihet.Anf. 26 ():Herr talman! Det var en del glädjande svar. Dethär med kriminalvården tycker jag är mycket gläd-jande. Varför skulle just heroinmissbrukare särbe-handlas jämfört med andra fångar? De har lika storrätt att bli av med sitt missbruk som andra fångar. Detgläder mig att de ska få den möjligheten.När det gäller tror jag också att det ärväldigt viktigt att det händer någonting där. Det glä-der mig att det finns signaler om att det kan bli nå-gonting. Jag tror att taket eventuellt kan komma attbehöva höjas ju fler behandlingsplatser det blir i lan-det, t.ex. om kommer till och kanske ytter-ligare någon stad.Sedan vill jag återkomma till det jag var inne på ibörjan, nämligen väntetiderna. Det tror jag är detabsolut mest avgörande av allting vi talar om här.Fältarbetare i som jag har träffat säger att detfinns många som i stort sett är dödsdömda av läkarna.Ta en 45-50-årig kvinna med små barn som harmissbrukat i större delen av sitt liv. Läkarna har getthenne en dödsdom: Om du inte slutar missbruka kommer du att dö. vet fältar-betarna att eftersom väntetiderna är så långa kommerden här kvinnan inte att klara av att vänta fram tillbehandlingstillfället. Om hon ansöker och fårbehandling eller en månad hinnerhon falla tillbaka i sitt missbruk under den tiden ochkommer alltså inte i fråga. Då får hon göra en nyansökan, det blir en ny process och det går ännu läng-re tid.Med tanke på att detta är sjuka människor som ärpå sitt yttersta och har små barn tycker jag att manska korta väntetiderna. Det är bl.a. därför jag säger attjag vill prioritera äldre prostituerade heroinmissbru-kare. De är i en sådan utsatt situation att det kan varaen fråga om liv eller död, och dessutom kan små barnvara inblandade.Jag tycker att ansökningskriterierna är en bragrund att stå på, men de bör kompletteras med en klarprioritering. En 20-årig heroinist som har missbrukat är inte i samma situation som en 50-årig he-roinist som har missbrukat , har små barn ochhar varit prostituerad större delen av sitt liv. När detgäller 20-åringarna bör målet vara total drogfrihet,dvs. När det gäller 50-åringarna borde man med mycket kort varsel kunnaprioritera dem i kön, dvs. ge dem metadonbehandlingmed så liten väntetid som möjligt. De har prövat allaandra vägar, och det har helt enkelt inte fungerat. Dåtror jag att metadonbehandling är ett alternativ. Dethar, precis som ministern redovisar, gett mycket po-sitiva resultat i form av att kvinnorna - som det oftahandlar om - har kunnat sluta med sitt missbruk ochdärmed sin prostitution och kan leva ett normaltliv och ta hand om sina barn. Allt det här med dålighälsa och kriminalitet som kommer i bakvattnet avheroinet blir lite mer under kontroll. Man får alltså ettnågorlunda normalt liv.Jag håller med om att målet egentligen bör varanolltolerans, dvs. inga droger, inte ens substitutions-behandling som metadon. Men i de här fallen - därman har försökt allt annat, där barn är inblandade ochdär det är fråga om liv eller död - tror jag att manabsolut måste gå på metadonlösningen, och det såsnabbt som möjligt. Gärna ska det bara ta någon en-staka dag innan man får behandling.Jag är alltså ganska nöjd med svaret, men jagskulle ändå vilja få lite kommentarer kring det jag nuhar talat om.Anf. 27 Socialminister ():Herr talman! Den grundläggande principen börvara att alla missbrukare ska erbjudas omedelbar vårdoavsett hur deras missbruk ser ut och oavsett hurderas personliga behandlingsplan ser ut. Väntetidertill metadonbehandling är egentligen bara ett av destora problemen. Väldigt många missbrukare erbjudsinte ens vård. Jag tycker att det är ett jättestort pro-blem för det svenska samhället. Ambitionen bordevara att samtliga missbrukare söks upp och erbjudsvård och behandling omedelbart.Visst är detta ett problem. Som finns det missbrukare som är mogna för ochlever upp till kriterierna för metadonbehandling,missbrukare för vilka metadonbehandling skullekunna vara viktigt först som ett steg mot en någor-lunda normal social tillvaro och i nästa steg mot drog-frihet. Men den som avgör om det finns väntetider ärlandstingen i respektive sjukvårdsområde. Så längetaket inte är uppnått är det fullt möjligt för landsting-en att öka antalet platser för metadonbehandling. Detär viktigt att de landsting som har sådana program -och det gäller i - att förstå att de fak-tiskt kan utöka resurserna så att ingen ska behövavänta. Därför är det också viktigt att notera att detförs en diskussion i om att startametadonbehandling som komplement till annanframgångsrik behandling. kommer attbehandla en sådan förfrågan så snart en ansökankommer in.Det finns inte några restriktioner från statens sida,varken när det gäller kriterierna för behandling ellernär det gäller taket för deltagande som hindrar regio-nerna och landstingen att se till att väntetiderna tasbort för de missbrukare som lever upp till kriteriernaoch som är mogna för metadonbehandling.När vi nu ska föra ut intentionerna i den narkoti-kapolitiska handlingsplanen får vi gemensamt se tillatt landstingen lever upp till kraven på att ta bortväntetiderna för dem som behöver och som skulle måväl av en sådan behandling.Anf. 28 ():Herr talman! Jag upplever att jag har fått ett posi-tivt svar på alla mina krav. Jag kan hastigt upprepa attdet handlar om att taket på 800 deltagande inte skavara absolut fast, utan det ska finnas en möjlighet atthöja taket vid behov, vilket inte har förekom-mit. Det låter positivt att fängelsekunder ska få be-handling för sitt heroinmissbruk, att äldre prostituera-de ska kunna prioriteras och att familjebehandling skaerbjudas.Jag hoppas att regeringen ska föra ut budskapet.Det är olika i olika delar av landet. Familjebehandlingär mer relevant i där heroinpriserna är låga.Äldre prostituerade finns förvisso överallt. Budskapetbör föras ut att även om de olika grupperna passar in iansökningskriterierna ska de ändå bedömas olikaframför allt i fråga om väntetiderna. En del byråkratioch ekonomiska hinder bör undanröjas så att resur-serna kan prioriteras på att ta in människor för be-handling så snabbt som möjligt. Jag tror inte att detbehövs en så lång ansökningsprocess för t.ex. en 50-årig prostituerad kvinna som har kommit och gått isocialtjänsten . Hennes situation är välkänd, och det behövs ingen längre utredning. Det börgå att snabbt ta in henne för behandling.Jag är nöjd med svaret och tackar så mycket fördet.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2001/02:260 om id-rottskontoAnf. 29 Finansminister ():Fru talman! har frågat mig vad jagavser att göra för att underlätta skattemässigt förelitidrottare att bo kvar i . Hon undrar vidareom jag är beredd att ta initiativ till att se över skatte-lagstiftningen för att skapa en möjlighet att införa ettidrottskonto för elitidrottare.Enligt min mening bör skattereglerna så långtmöjligt vara utformade på ett sådant sätt att undantagför olika grupper kan undvikas. Detta är i linje medden skattereform som genomfördes . Nya reserveringsmöjligheter är således inteförenliga med vedertagna principer för en generelloch enhetlig beskattning av arbetsinkomster. Jag ärdärför inte beredd att se över skattelagstiftningen isyfte att skapa möjligheter att införa idrottskonton förelitidrottare eller några andra särskilda skattemässigalättnader för denna grupp.Anf. 30 ():Herr talman! Det här var det kortaste och torfti-gaste svar jag har fått på en interpellation. Jag hoppasatt det inte beror på ointresse för frågan.Finansministern säger att nya reserveringsmöjlig-heter inte är förenliga med vedertagna principer fören generell och enhetlig beskattning av arbetsin-komster. Men det finns en del reserve-ringsmöjligheter, t.ex. skogskontot för skogsbrukare.De kan göra en stor avverkning och sätta in pengarnapå ett skogskonto. Pengarna beskattas när de tas utfrån kontot.Det finns också ett upphovsmannakonto för för-fattare. Det finns också reserveringsmöjligheter förutländska experter. Den senaste som det blev skrive-rier om var vd. Det finns reserve-ringsmöjligheter redan i dag.Regeringen resonerar nu om en skattereduktionför fackföreningsavgifter. Man väljer att kompenseraför olika slags kostnader i stället för att ta itu medproblemet med höga skatter för låginkomsttagare.Skogskontot - för att återgå till frågan - innebäratt skogsbrukaren får göra den stora avverkningenoch sedan får tillgång till pengarna under ett antal år.Skatten betalas efterhand, vilket gör att det blir endräglig tillvaro för skogsbrukaren som slipper denjättetuffa beskattningen det år avverkningen görs.På liknande sätt kan ett idrottskonto fungera. Istället för att det blir skatteflykt från medskattepengar kan elitidrottare fås att betala sin skatt iSverige.Jag tycker att vi ska vara stolta över de elitidrotta-re vi har. Men vad ger det för signaler utomlands närvi beskattar dem så att de känner sig tvingade att flytill skatteparadis? Det är ingen bra goodwill för lan-det.Det finns goda exempel på hur andra länder harfått det att fungera. I genomfördes enlagändring som innebär att idrottsutövare kan sätta ininkomster på ett idrottskonto. Så länge pengarna finnspå kontot är de befriade från inkomst- och förmögen-hetsskatt. av de inkomster som överstiger56 000 mark får sättas in. När idrottskarriären är överhar den aktive på sig att plocka ut pengarna,som ska beskattas i takt med att de tas ut.I hanteras liknande fonder av specialför-bunden. De är befriade från inkomstskatt. De somsätter in pengar på kontot, t.ex. sponsorer, ska betalaarbetsgivaravgift för pengarna. Idrottsutövaren beta-lar skatt när pengarna plockas ut från kontot. Det ärvärt att titta mer på hur det fungerar i andra länder.Finansministern säger att han inte vill ge någraandra skattemässiga lättnader för denna grupp. Fi-nansministern har missförstått tanken med id-rottskonto. Det innebär inte skattelättnader. Skattbetalas när pengarna tas ut. flyttar man i ställettill skatteparadis. Pengarna kan behövas för elitidrot-tarna när de ska utbilda sig. Många av elitidrottarnahar valt att försaka sin utbildning de ärelitidrottare. Om de har klarat av sin utbildning kande behöva startbidrag när de ska starta företag.