prot · GP09111 · 2002-05-23 00:00:00 — En sådan svenskinsats skulle vara helt i enlighet med filosofiom en allmän uppslutning bakom de världsarv vi har.Regeringen borde kunna ge t.ex. iuppdrag att inleda ett samarbete med berörd myndig-het i , Museums and Monuments Board.Jag yrkar, av respekt för gruppledarnas överens-kommelse om att begränsa antalet voteringar, bifallendast till denna reservation, alltså nr 1.Fru talman! I reservation 3 varnar vi för vad somkan hända om man ger sig på gamla bevarandevärdabyggnader med felaktiga metoder, vilket skett ivärldsarvet . Vi är medvetna om att Länsstyrel-sen i håller på med en utredning om deskador som åstadkommits och har föreslagit att man iett seminarium skulle låta alla goda krafter samverkaför att komma fram till lämpliga lösningar.I reservation 10 aktualiserar vi än en gång be-greppet signifikans - förra gången var det i sambandmed att vi diskuterade museernas gallringsarbete -som en möjlighet att i situationer när konkurrerandeintressen försvårar beslutsprocessen, t.ex. kring ettbyggnadsföretag, kunna väga in kulturminnesaspek-ten på ett sakligt och för allmänheten lättbegripligtsätt.Utskottets studieresa till har pådenna punkt varit en inspirationskälla, men vi harockså fått signaler vid våra kontakter med olika länatt de länsantikvariska myndigheterna borde varatydligare i sin argumentering för långtgående arkeo-logiska undersökningar. Då skulle ett införande avbegreppet signifikans kunna vara till stor nytta.Fru talman! I reservation 16 aktualiserar vi av-vägningen mellan skogliga intressen och kulturmiljö-aspekten. Vi föreslår att regeringen gör en översyn avgällande regler. Självfallet är det vår förhoppning attdet pågående projektet och historia ska bidra tillatt öka förståelsen hos markägare, brukare och entre-prenörer för behovet av skydd för skogens kulturarv-svärden.Skulle det under projektets gång visa sig att olikarestriktioner medför att skogsägaren inte kan leva upptill skogsvårdslagens produktionsmål menar vi attregeringen bör överväga att dra paralleller med mil-jöbalkens regler för ersättning vid intrång och avse-värt försvårad pågående markanvändning och införaliknande regler i kulturminneslagen. Det skulle för-modligen påtagligt öka möjligheten att involveraskogsägarna i kulturmiljövården till glädje för allaparter.Reservation 18 innehåller ett krav på ett tillkänna-givande om att förordningen om bidrag till kultur-miljövård bör ändras så att det blir möjligt att tillföraobjektsanknutna stiftelser engångsbidrag. Dessaskulle kunna föras till en fond vars avkastning kundebidra till att stiftelsen fick kostnadstäckning för driftoch långsiktigt underhåll.Det skulle vara ett användbart alternativ till ettdyrbart offentligt övertagande av ansvaret för ettmindre antal, från kulturhistorisk synpunkt nationelltprioriterade, anläggningar och möjliggöra fortsattengagemang från frivilliga krafter som kan fylla des-sa viktiga kulturmiljöer med liv och innehåll.Förslaget stämmer väl överens med den modellsom beskrevs i betänkande1995.Fru talman! I ett särskilt yttrande pekar vi på be-hovet av statligt stöd till småhamnar och andraskyddsvärda kustmiljöer. Vi hoppas att de av rege-ringen aviserade direktiven till den särskilde utreda-ren om ett förbättrat skydd för kulturhistoriskt värde-full bebyggelse kommer att innehålla starka skriv-ningar om just kustmiljön.Slutligen påminner vi i vårt sista särskilda yttran-de om att vårt förslag till ökat anslag för bidrag tillkulturmiljövård hade kunnat öka möjligheterna attstödja de folkhögskolor som bedriver sin verksamheti kulturhistoriskt värdefulla byggnader.Anf. 121 (v):Fru talman! Kulturmiljövård engagerar verkligen.Hela 21 reservationer och 9 särskilda yttranden ärfogade till betänkandet. har dock baraen reservation.Vänsterpartiet delar utskottets ställningstagandenär det gäller världsarvet. Vi anser att svensk lagstift-ning och organisation står i överensstämmelse medkraven i världsarvskonventionen, och att vi ska vararestriktiva med att ansöka om fler världsarv. Av de721 världsarv som förts upp på listan är tvåtredjedelar belägna i . Därför bör vi från euro-peisk sida vara återhållsamma med att begära nyavärldsarv.Reservation 6 är reservation, ochden vill jag yrka bifall till. Jag tänkte redogöra litegrann för vår motion och vår reservation, eftersomdet i betänkandet - i alla fall i det som jag fick på mittbord - fanns mycket tryckfel. Alla reservationer fannsinte heller med i mitt betänkande, och det är möjligtatt andra har råkat ut för samma sak.Vår reservation handlar om den ojämlikhet somfinns i hanteringen av frågor som rör byggnadsmin-nen. När det gäller byggnader i ägo, istiftelsers ägo eller i privat ägo kan vem som helstväcka fråga om byggnadsminne. Sedan bereder läns-styrelsen ärendet, dokumenterar det hela och utarbe-tar förslag till skyddsföreskrifter. Detta gör man idialog med fastighetsägare, länsmuseer, , kommunen och den som har väckt frågan.Sedan beslutar i frågan.Men statliga byggnadsminnen hanteras enbart avRiksantikvarieämbetet. Andra kan inte, som i falletmed privata eller kommunala byggnader, väcka frågaom att en statligt ägd byggnad ska anmälas sombyggnadsminne. anser att den rådandeordningen ska förändras, så att fler kan anmäla öns-kan om byggnadsminne även för statligt ägda bygg-nader.Vi tycker att det är viktigt med delaktighet även iden här frågan. Vi anser att de som har den störstakunskapen och helhetssynen på en ort är de som ock-så ska ha hand om frågan. Det är då främst länsstyrel-sen eller det regionala självstyrelseorganet. I vårreservation ber vi regeringen återkomma med förslagi frågan för att på så vis kunna bredda demokratin. Vivill också motverka det faktum att statliga, kommu-nala och privat ägda byggnader med samma kultur-historiska värde ibland ligger bredvid varandra ochatt det bredvid den ena, som håller på att repareras,står en annan byggnad och helt enkelt förfaller.Vi tycker att det behövs samordning och helhets-syn i frågan. Hela kulturmiljövården behöver ses i etthelhetsperspektiv. Därför tycker vi att länsstyrelseeller regionalt självstyrelseorgan bör få ett ökat an-svar för de här frågorna.Anf. 122 ():Fru talman! Precis som varinne på tidigare handlar betänkandet om kulturmiljö-vård. utgör här en centralmyndighet, som har att arbeta för att de övergripandemålen för verksamheten på kulturmiljöområdet upp-nås. Detta arbete sker i samarbete med andra ansvari-ga myndigheter, t.ex. , länsstyrelser-na, , osv. Syftet med verksamhet är bl.a. att stärka kul-turarvets och kulturmiljöns ställning i den regionalautvecklingen. Det är någonting som vi kristdemokra-ter tycker är ett bra och viktigt syfte, och jag villdärför framhålla detta. Men det handlar också omkulturarvens och miljöns kulturvärden inom olikasamhällssektorer. Man kan bl.a. nämna jord- ochskogsbruk men också infrastruktursatsningar. Dettavar någonting som vi i utskottet kunde ta del av vidden studieresa till bl.a. som vi hadeförmånen att göra.I dag är det så att när en fastighetsägare önskaruppföra en byggnad eller annan anläggning undervilken det anses finnas antikvariska fornlämningar såtvingas utföraren av anläggningsarbe-tet att betala kostnaderna för detta. De här kostnader-na kan ofta bli mycket höga. Vi kristdemokrater anser- och det visar vi också i reservation 12 tillsammansmed , och - attnågon form av gemensam eller offentlig finansieringav arkeologiska undersökningar bör utredas. Manmåste trygga att ovärderliga historiska fynd inte förall framtid går om intet just på grund av de negativakonsekvenser som alltför stora kostnader för utföra-ren kan få.Fru talman! Kulturminneslagen ger ett mycketstarkt skydd för fornlämningar. Till en fornlämninghör ett så stort område som krävs för att bevara justfornlämningen. Nya värdefulla inventeringar har letttill en kraftig ökning av antalet dokumenterade forn-lämningar i skogslandskapet. Detta är också värde-fulla inventeringar, vilket jag inledningsvis vill hasagt här. Som exempel, fru talman, kan nämnasVärmlands län där antalet kända fornlämningar för-dubblats efter en inventering som gav 23 000 nyakulturhistoriska lämningar, varav klassades somfornlämningar.I reservation 16 vill vi kristdemokrater se en över-syn av nuvarande lagstiftning. Detta gör vi i likhetmed flera motionärer och motioner i betänkandet. Detär synnerligen angeläget att dagens skogsägare ochbrukare liksom har möjlighet och rätt attbruka sin skogsmark effektivt. Någon rätt till ersätt-ning till markägaren för försvårat brukande finns inte kopplat till kulturminneslagen. Vi menar atttill lagen bör fogas en ersättningsregel för de fall därpågående markanvändning avsevärt försvåras. Det äråtminstone någonting som vi vill att man ska titta på iöversynen. Det gör vi inte, fru talman, för att ställaolika brukarintressen mot varandra utan precis tvärt-om - för att skydda olika intressen där varje del ärviktig.I reservation 14, fru talman, tar vi upp att engrundförutsättning för att fornlämningarna inte skaskadas är att de är kända. Informationen till ägarnamåste förbättras. Jag är väl medveten om att dettaarbete pågår på sina håll ute i landet, dock icke över-allt, och därför vill vi understryka betydelsen av att såsker. Vi vill se att detta arbete både utvecklas ochintensifieras. Den ansvariga myndigheten måste gesförutsättningar för både registrering av objekten ochinformation till markägare. Här har vi också mycketgod hjälp av den moderna tekniken. På så sätt kanobjekten föras in i skogsbruksplanerna och på detviset finnas med när skogsbruksåtgärder planeras ochgenomförs.Vi kristdemokrater anser också att de utbildningarangående olika typer av forn- och kulturminnen frånolika tider som anordnas av Riksantikvarieäm-betet är bra och att de planer och idéer som finns pådetta område är värdefulla. Vi vill se att detta arbetebåde fortsätter och utvecklas inom såväl Skogsvårds-styrelsen som länsstyrelserna, som är de myndighetersom är delaktiga i det praktiska arbetet med att bevarade kulturhistoriska lämningarna. Vi anser också att ensådan utbildning även bör erbjudas skogsägare ochföretag som erbjuder skogsbruksstjänster, och alltsåinte enbart myndigheterna.Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga att jagsjälvfallet står bakom de reservationer där Kristde-mokraterna finns med, men jag vill av respekt förgruppledarnas önskemål och överenskommelser ochför tids vinnande här i kammaren yrka bifall till re-servation 12 under punkt 14.Anf. 123 ():Fru talman! Intresset för kulturmiljön har ökatmarkant. Det går hand i hand med intresset för byg-derörelsernas arbete med att ta reda på sin bygdshistoria. Hur man ska vårda den gamla kulturmiljönhar därmed blivit en oerhört viktig fråga. En stor delav yta består ju av skog. Därför är det bra attett stort arbete nu har påbörjats med att inventerafornlämningarna i skogsmark. arbetarnu intensivt runtom i landet med att inventera vadsom finns i våra skogar.Personligen känner jag att det här arbetet kanskehar påbörjats lite väl sent. De gamla människor somvandrat mycket i skogen och som kände varenda stenoch grop finns . Tyvärr har nog mångastora skogsmaskiner kört sönder gamla fornlämning-ar. Men bättre sent är aldrig. gäller det att invente-ra kulturminnena i skogen. I samband därmed bör det,anser vi i , göras en översyn av kultur-minneslagen och dess effekter för skogsnäringen -detta för att skogsägare inte ska drabbas av lagen påett negativt sätt.I en del områden kan nyttjanderätten inskränkasför skogsägaren. I andra fall av nyttjanderätt finns detmöjlighet till ersättning, men så är det inte när detgäller kulturminneslagen. Detta är en stor brist, anservi i Centerpartiet.En mer funktionell tillämpning av regelverket ochen bättre dialog med myndigheter och skogsägare ärönskvärt. Det är viktigt att dagens skogsägare ochskogsbrukare kan bruka sin skogsmark effektivt.Därför behövs det en översyn av kulturminneslagen.För att de fornlämningar som finns kvar inte skaskadas måste de bli kända. Informationen till mark-ägare måste därför bli bättre. Av den anledningenbehöver utbildningen kring fornlämningar förbättras.Det behövs utbildning och information till alla somarbetar i skogen, dvs. skogsägare, skogsvårdsstyrelseroch länsstyrelser.Jag yrkar därför bifall till reservation 16.Många områden i vårt land är mycket fornmin-nestäta. Ansvaret för en arkeologisk undersökningåvilar markägaren. Det är kanske inte något störreproblem för stora bolag som ska exploatera ett visstmarkområde, men för en liten företagare kan detinnebära nästintill oöverstigliga hinder.Det tar tid att göra arkeologiska utgrävningar, ochdet kostar pengar. Resultatet blir ofta att en kanskeviktig fornfyndsplats inte grävs ut därför att markäga-ren undviker att utveckla sin rörelse eller undviker attbygga för att slippa ta de kostnader som är förknippa-de med de arkeologiska utgrävningarna. I vissa fallhar det efteråt upptäckts att fornfynd förstörts genomslarv eller genom att byggarbeten igångsatts utan attmarkägaren har anmält fynd. Vad jag har beskrivitskulle kunna undvikas om det fanns en offentlig fi-nansiering av arkeologiska utgrävningar och under-sökningar.Jag yrkar därför bifall till reservation 12.Vad händer när man har hittat fornfynd av stortvärde? Jo, de plockas in till och placeraspå . Det problemet debatterade vihär i kammaren för ganska precis sedan.Utskottet envisas med att svara på samma sätt varjegång frågan kommer upp, nämligen att föremålen kanlånas ut och att man utgår från att en generös policytillämpas vid utlåning av museiföremålen. Men vi vetatt så enkelt är det tyvärr inte.Historiska museet har lätt att hitta anledningar attinte låna ut. Men det är inte mer än rätt, anser jag, attfornfynden visas i närheten av fyndplatsen. De ärviktiga dragplåster inte minst för kulturverksamhetenoch kulturturismen i hela landet.Tidigare har jag reserverat mig till förmån fördetta, men nöjer jag mig med ett särskilt yttran-de. Om jag efter valet återigen kommer in i riksdagenåterkommer jag säkerligen i frågan.Fru talman! Även den industrihistoriska miljönvill jag säga några ord om. En betydande del av detindustrihistoriska arvet förvaltas av småföretagaresom fortsätter att förvalta tidigare generationers verk-samhet utan den lönsamhet som de skulle behöva,vilket också innebär att de har väldigt små möjlighe-ter att underhålla och bevara sitt arv till kommandegenerationer. Det är viktigt att vi i kan bevaraindustrihistoriskt intressanta miljöer. Då tänker jagt.ex. på smedjor, affärer och kvarnar.Apropå kvarnar är det inte många som drivergamla vattenkvarnar. I närheten av där jag bor fannsdet en kvarn fram . Dådrabbades orten av ett enormt vattenflöde. Den å vidvilken kvarnen låg och från vilken kvarnen fick sittvatten valde att bryta sig igenom en annan ås och togdärmed en ny riktning. Det gjorde att den här gamlakvarnen inte längre hade något vatten. Naturligtvisfick den då stängas. Men om det hade funnits pengartill att återställa den ursprungliga åfåran skulle denhär ca kvarnen, som alltså fortfarandevar i bruk när detta hände, ha kunnat vara i bruk äveni dag.Jag har talat med i frågan,och man håller med om att sådana här gamla miljöermåste bevaras. Men pengarna saknas. De tappramänniskor som trots dålig lönsamhet förvaltar detgamla arvet behöver få stöd till sin verksamhet, anservi. Där har vi ett särskilt yttrande. Jag har alltså valtatt inte reservera mig till förmån för vår motion.Det finns många andra historiska byggnader somjag skulle kunna tala om, men andra centerpartisterkommer senare i debatten att tala om dem.Anf. 124 ():Fru talman! I detta ärende om kulturmiljövård harvi i sju egna reservationer och dessutomen gemensam reservation och ett särskilt yttrande.Med kulturmiljö menas en miljö som är intakt ochsom berättar något om en mänsklig verksamhet.Kulturarv är viktigt för vår förståelse för vår historiaoch därmed också för oss själva.Miljöpartiet har lyckats få igenom kraftfulla för-stärkningar till kulturmiljövårdsarbetet. Där är vistolta men inte nöjda. Nästan 50 miljoner kronorlyckades vi med i den här omgången.Kultursektorn har flera vitt skilda uppgifter: attklargöra historiska betydelser i landskap, miljöer,byggnader och föremål, att göra andra samhällssekto-rer och medborgarna medvetna om den tillgång somkulturarvet utgör och att säkerställa kulturarvets beva-rande genom att identifiera hotbilder och med vårdmotverka hoten. Genom har även kul-turmiljöns ställning stärkts, och går det attinrätta kulturreservat.För att lagstiftningens möjligheter ska kunna ut-nyttjas på bästa sätt vill vi i att samarbe-tet mellan och Riksantikvarieäm-betet intensifieras. De här olika verken ser på kultur-miljön från helt olika kompetenser. Därför behöverdet ges utrymme inom respektive verk för ett ökatsamarbete.Fru talman! Vi i menar att behöver förstärka sin informationsverk-samhet. Kulturmiljöns plats i samhällsplaneringen börlyftas fram. I de övergripande mål för kulturmiljöar-betet som godkände är det bl.a.fråga om att försvara och bevara kulturarvet.Av regeringens regleringsbrev framgår attRiksantikvarieämbetets verksamhet bl.a. syftar till attstärka kulturarvets och kulturmiljöns ställning i denregionala utvecklingen. Verksamheten syftar ocksåtill att kulturarvet och miljöns kulturvärden tas tillvara inom de olika samhällsssektorerna, bl.a. jord-och skogsbruk, och vid infrastruktursatsningar.Där sägs också att det är angeläget att kultur-arvsaspekten integreras på olika nivåer inom allasamhällssektorer. För att de av fastställdamålen inom kulturmiljöområdet ska kunna uppnåsvill man ge information på olika plan, alltså att ger information till andra myndig-heter, kommuner och enskilda och att det har en cen-tral betydelse. Det här vill vi gärna se fungera ute iverkligheten.Ett exempel på att det inte fungerar är . Därfinns det tre spannmålmagasin kvar, s.k. lagerhus,och de är av nationellt intresse. Där har Länsstyrelseni fastslagit ett rivningsförbudgentemot det av kommunen givna rivningslovet. Manhar sagt att man vill byggnadsminnesförklara det. Ikommunen, som äger spannmålsmagasinen, har enmajoritet bestående av socialdemokrater och mode-rater sagt att de är mot en byggnadsminnesförklaring.Striden står hett i . Här har Riksantikvarieäm-betet självt varit nere på plats för inte så länge sedan.Ni som vill följa stridens hetta kan gå in påwww.lagerhuset.nu och bl.a. skriva på i namnlistanoch läsa hur ställningen är.Vi vill att det här ska fungera. Därför yrkar jag bi-fall till reservation 5 punkt 6, där vi säger att det ärangeläget att stärka kulturmiljöns plats i samhällspla-neringen, inte minst när ny infrastruktur planeras, ochatt informationsverksamhetbör förstärkas.Ett annat exempel där det inte fungerar är t.ex.Kvissle, Nolby. Vet ni att förhistorien till Uppsalahögar och finns i ? Där är länsstyrel-sen splittrad. har sagt nej. Här finns enhelt intakt kulturmiljö. Man har sagt nej till att dra enny sträckning av där. Det är fullständigt sans-löst att över huvud taget komma på en sådan idé.Vem skulle komma på en idé att dra en ny väg överBirka eller över högar? Här åvilar informa-tionsansvaret tungt. Här är det också kommunpoliti-ker från s och m som tillsammans tydligen behöverha mera kunskap och information.Nu är det regeringen som tack vare miljöbalkenhar att överpröva. Men när ger bara ettförslag blir det svårt att ta ställning. Jag är mycketförvånad över att landshövdingen har bett regeringenatt skynda på sitt beslut i frågan. Landshövdingenborde vara skolad i kunskapsom säger att om man genomför den här sträckningenbetraktar att unika kvalitetergår om intet och att det är omöjligt att dra vägen pådet sätt som föreslås utan att påtaglig skada sker avriksintressen. Starkare än så kan inte ett ämbete skri-va.Fru talman! Jag tänkte också säga någonting omdet viktiga skyddet för fornlämningar i skogsmiljö.Här finns otaliga exempel på hur även kända forn-lämningar omgärdas av slutavverkning. På så sätt kanman säga att fornlämningen visst är kvar, men hur kulär det att promenera på ett kalhygge helt enkelt? Sär-skilt i är situationen mycket allvarlig.Jag hoppas att vi med de gemensamma skrivning-arna tillräckligt har påtalat vikten av att se över frå-gan än mer och göra sig informerad om att det pågåren skövling av gammal kulturmiljö där.Anf. 125 ():Fru talman! Det är många frågor som är väckta idet här ärendet, men jag tänkte lyfta upp några somjag tycker är de mest intressanta.Först gäller det världsarvskonvention.Charlotta Bjälkebring har varit inne på den frågan,och jag tänkte utöka informationen lite. harSverige tolv objekt. Sammanlagt i hela världen finns721. Vi har kommit fram till att vi från svensk sidaska ansöka om ett projekt just för att slippa inandra från andra länder, framför allt utanför Europa.Det är precis som sade mycket allvarligt atttvå tredjedelar finns i . Den globala strateginbör vi medverka till. Annars är det många bra förslagsom har kommit in, men vi vill begränsa oss. Detankommer inte heller på att fatta beslut omnomineringar.En annan intressant fråga är Riksantikvarieämbe-tets informationsuppgift att se till att kulturmiljönkommer in på ett bra sätt i samhällsplaneringen. Därhar vi från kulturutskottet föreslagit att man ska un-dersöka om verkligen hartillräckliga möjligheter att med dagens regler hävdakulturmiljöintressena när man ställer dessa intresseninte minst mot och in-tressen. De behöver eventuellt förstärkas.En annan viktig fråga gäller den elektroniska re-volution som rör området. Det handlar ju om kom-munikation digitalt, elektronisk kommunikation. Därsker nu en översyn i om det finnsnågra hinder i formkraven, lagar och förordningar föratt man ska kunna använda datorns hjälp så mycketsom möjligt för att kommunicera lättare. Det arbetetstöder vi naturligtvis.En viktig fråga som kommit upp under debatten ärfornfyndsplacering. Det finns ett önskemål att manska placera det så nära som möjligt den plats där manhar hittat det. Det här gäller inte minst i därnågra har skrivit motioner om att kunna placera forn-fynd upphittade i i Skåne.Enligt dagens regler är det så att om man har lo-kala och regionala önskemål kan man ansöka omplacering lokalt, om inte, hamnar föremålen automa-tiskt på . Det finns speciella sakersom gör att man placerar dem centralt, även om detfinns regionala önskemål. Det är om det är av natio-nellt intresse, om det behöver tillgängliggöras förforskare, om det saknas sådana föremål i de natio-nella samlingarna och om de hör ihop med andraföremål från samma fyndplats. Säkerhetsaspekten ärgivetvis är också viktig, säkerheten för föremålenmåste vara fullgod. Men annars finns det inget hinderför att ansöka om placering regionalt och lokalt. Detfinns också goda möjligheter att låna ut och deponeratill andra museer runtom i landet.I just är detta framför allt en regionalfråga. Där försiggår nu diskussioner mellan och övriga intressenter i områ-det. Man planerar också ett arkeologiskt upplevelse-centrum för att visualisera med omnejdhistoria. Så det finns många olika sätt att se till attplacera föremål så nära fyndplatsen som möjligt.Möjligtvis kan man ibland ifrågasätta reglernas till-lämpning, men det är trots allt inte upp-gift. Över huvud taget när saker kritiseras är det oftatillämpningen och inte själva lagen som det är fel på.Ett exempel där det finns en mycket god lagstiftningär gravvårdar av kulturhistoriskt intresse. Där finnsett omfattande regelverk som syftar till att gravvårdardär gravrätten har gått ut, alltså den tid som gravste-nen får vara där, ska kunna bevaras så att man inte tarbort kulturhistoriskt intressanta gravvårdar. Där kanman möjligtvis se att tillämpningen inte alltid funge-rar, men lagstiftningen är mycket bra, och det är juriksdagens uppgift att lagstifta.När det gäller fornlämningar i skogsmark är dettydligt att det är två intressen som står emot varandra,att döma av motionsfloden i det här ämnet. Å enasidan är det behovet av skydd för fornlämningar iskogsmark, å andra sidan är det markägarens ochbrukarens intressen.