prot · GP09124 · 2002-06-13 00:00:00 — Jag tänker på förändringen av 10 kap.2 §, där vi i alla fall har och Miljöpartietplus ett antal enskilda andra ledamöter - jag utgårifrån att vi kommer upp till 90-100 personer - ochundrar om det innebär att den breda majoriteten bör-jar naggas i kanten.När det gäller 10 kap. 5 § har jag fått klart för migatt har rekommenderatsina ledamöter att rösta på reservation.Det blir inte lika många, men det kan röra sig kring50 i alla fall. Vad är en bred majoritet när det gällergrundlagsändringar?Anf. 125 ()replik:Fru talman! Angående rambesluten vill jag sägaatt det finns många förväxlingar. Det finns några somtror att det handlar om den ramlagstiftning som varunder debatt för något decennium sedan i Sverige.Det är ett exempel på missförstånden kring 10 kap.2 §.Jag vill också om 10 kap. 2 § säga att den fråganredan hanteras i genom att vi antar rambe-sluten genom förslag från justitieutskottet eller annatbehörigt utskott. Lagstiftningen kommer senare.Det som inträffar på denna punkt är att riksda-gen på ett tidigare stadium får möjlighet att se vad ettsådant här rambeslut innehåller och antingen säga attdet är OK eller att ställa villkor. Tanken är inte ska ha riksdagsbeslutet när man startar rambe-slutsförhandlingarna, utan det ska vara i ett slutskede,där det ännu inte är färdigförhandlat men där man kanse de totala konturerna mycket klart. Regeringen kansedan inom sitt konstitutionella ansvar ingå den inter-nationella överenskommelse som i sin tur sedan för-utsätter att faktiskt lagstiftar på det sätt somvi är vana vid att göra i Sverige.Fru talman! vill jag säga något angåendeden breda majoriteten. anslöt sig Per till PerUnckel. Per såg väl inte alldeles glad ut. Förmig finns det två reservanter, som har helt olika upp-fattningar. Därför tycker inte jag att det handlar om100. Moderata samlingspartiet vill faktiskt ha detta.De säger också att pelare 3 borde slopas. Jag förmo-dar då att frågorna ska över till pelare 1 i stället. Dåär, simsalabim, hela problematiken borta. Det är så-vitt jag förstår den moderata ståndpunkten. Miljöpar-tiet har en diametralt motsatt uppfattning.Anf. 126 PER () replik:Fru talman! försökte kommaundan frågan. Jag förstod att det var känsligt med denbreda majoriteten.Om vi tittar på själva reservationsarbetet var detprecis som jag sade att vi hade en reservation först.När jag såg att hade en likadan reserva-tion innehållsmässigt - det är sakpolitiskt exakt sam-ma sak vi talar om - fann jag ingen anledning tillvarför jag inte skulle ansluta mig till den.Om det grundläggande motivet någonstans är an-norlunda är det inte det som gäller. Detta gäller sak-frågan om 10 kap. 2 §. Därför är vi en ganska bredopposition mot detta. Då kvarstår frågan: Vad är denbreda majoriteten för grundlagsändringen? Var gårgränsen?Anf. 127 ()replik:Fru talman! Betyder Per Lagers anslutning avMiljöpartiet till den moderata ståndpunkten beträf-fande reservationerna kring 10 kap. 2 § att Per Lageroch också accepterar den moderataståndpunkten, nämligen att den mellanstatliga pelare3 bör slopas för att gå över i den överstatliga pelare1? I så fall är majoriteten något större än den jagförutsatte. Men när jag har läst och förstått det helabetraktar jag det som två olika reservationer, därMiljöpartiet nu vill stödja Moderata samlingspartiet.Anf. 128 ():Fru talman! Föreliggande betänkande tar upp enrad olika frågor där vår grundlag, eller regeringsform,förbättras. Det är två av dessa som är kontroversiella.Jag vill koncentrera mig på det som gäller 10 kap. 5 §i regeringsformen. Innan jag går in på det vill jagsäga någonting om 10 kap. 2 §.Per säger att vi frånsäger oss makt tillregeringen och menar att för att undvikadetta ska ha ett slutbehandlat förslag. Men har riksda-gen ett slutförhandlat förslag kan egentli-gen inte påverka förslaget. Man kan bara säga ja tillhelheten eller nej till helheten. Om regeringen läggerfram ett förslag till beslut alldeles innan förhandling-arna är avslutade kan med anledning av ensådan proposition uttala att man anser att regeringenbör beakta den eller den synpunkten, att den bör säganej eller att den bör säga ja.Är följderna för svensk lagstiftning så oklara inte vet vad beslutet innebär kanske riksdagensäger nej. kan inte se konsekvenserna.Miljöpartiet har ett egendomligt sätt att argumentera ifrågan. Ja, det är allt annat än sakligt.Jag läser i en liten broschyr som Nej till EU hargett ut. F.d. språkröret , parti-styrelseledamot och ledamot i , skriver följande: "Nya lydelsen av RF 10:2 inne-bär att , trots att det poängteras att den fort-farande ska vara det högsta statsorganet, får nöja sigmed att ge sin regering ett förhandlingsmandat i bör-jan av en förhandlingsprocess med EU, men sedaninte ha möjlighet att godkänna den slutliga texten. "Här har människan suttit, fru talman, i utredning-en, där det har varit entydigt klart att i dettafall ska få förslaget när förhandlingen är i det när-maste slut. Så går man ut till kritiker av EU för att fåmedhåll för sin ståndpunkt och säger precis tvärtommot vad verkligheten är, nämligen att det är i börjanav en förhandlingsprocess som regeringen ska ha ettöppet mandat. Men detta har utredningen aldrig dis-kuterat. Detta har utredningen aldrig enats om. Dettahar regeringen aldrig önskat få i propositionen. Dethandlar om ett nästan slutförhandlat förslag somriksdagen kan ta ställning till och där harmöjlighet att rösta ja och nej och t.o.m. ge regeringenuppdraget att förhandla vidare.Det är en skillnad. Det är synd att verkligheten pådet viset förvrids i en svår grundlagsfråga.Så går jag vidare till frågan om 10 kap. 5 §.I dag beslutas om en restriktionför vilken beslutsmakt som kan överlämnas till EU.Detta är en framgång för EU-motståndet.Jag arbetade och röstade mot att skulle gåmed i EU. Jag är fortsatt EU-kritisk. Demokratin ärformad för nationalstaten, och nationell suveränitet ären grund för demokratin. EU:s överstatlighet, sominnebär att en majoritet medlemsstater kan tvinga påen minoritet sin politik, upphäver suveräniteten - ialla fall på de områdena. Därför är jag allmänt settmot EU:s överstatlighet och för ett samarbete i mel-lanstatliga former.I dag kan med tre fjärdedels majoritet,eller i den ordning som gäller för stiftande av grund-lag, flytta över beslutsbefogenheter till den del avEU-samarbetet som kallas EG - den första pelaren.Det finns i dagens grundlag inga som helst restriktio-ner mot en sådan överflyttning av makt.Vad är då EG:s första pelare? Det är alla de frågorsom ryms inom EG-fördraget, inom Kol- och stålför-draget, inom Euratomfördraget. Första pelaren om-fattar således tull- och handelspolitik, jordbrukspoli-tik, övriga inremarknadsfrågor, den ekonomiska ochmonetära unionen, således ekonomisk politik, miljö-politik, socialpolitik, frågan om viseringar, asylfrå-gor, invandringspolitik, civilrättsligt samarbete m.m.Att ändringen av grundlagen från EG till EU inteskulle innebära att välfärdspolitik och socialpolitikplötsligt skulle omfattas av överstatlighet nu är enfalsk föreställning av . Han kan läsa i recit-delen av utskottsbetänkandet, s. 16, som han själv harvarit med om att godkänna.Såsom grundlagen ser ut har vi ingenskyddsmekanism mot en beslutsöverlåtelse inom denförsta pelaren och de områden jag nämnde.Allt samarbete inom dessa områden är inte över-statligt. Det finns inte mindre än 27 olika former förbeslut i den första pelaren. Vad som är överstatligthar staterna kommit överens om i EU:s fördrag.Skulle fler områden innehålla överstatlighetskulle en riksdagsmajoritet, omfattande tre fjärdedelsmajoritet, utan något hinder av grundlagen, för såvittinte frågan gäller en grundlagsfråga, kunna godkännaen sådan beslutsöverlåtelse. Det finns inga restriktio-ner mot sådant i dagens grundlag.Regeringsformens nuvarande lydelse har hittillsinte förhindrat eller motverkat någon beslutsöverlå-telse och är inte heller formulerad för att i framtidengöra detta.EU består inte bara av det som kallas EG, dvs.pelare 1. Det finns två s.k. pelare, ämnesområden, till,nämligen utrikespolitiskt samarbete, pelare 2, och ettsamarbete om polisiära frågor och rättsfrågor, pelare3.Också i pelare 2 och 3 finns olika beslutsformer.Här gäller i princip mellanstatlighet, dvs. en med-lemsstat kan inlägga veto, begära nationell reserva-tion eller markera någon form av undantag. Menockså i pelare 2 och 3 fattas numera allt oftare majo-ritetsbeslut.På så vis har beslutskompetensen på EU-nivånökat, vilket har begränsat antalet beslut vi fattar själv-ständigt på nationell nivå. Det är en för demokratin,enligt min mening, negativ utveckling. Det har i nu-varande lydelse i regeringsformens 10 kap. 5 § intefunnits någon som helst spärr mot detta.I Amsterdam- och Nicefördragen har beslutsom-råden från främst tredje pelaren gjorts om tillförstapelarområden och därmed också givits en gradav överstatlighet. Vår regeringsforms nuvarandelydelse har inte heller hindrat detta.Det är därför i sak obegripligt hur ochandra personer som säger sig vara kritiska till makt-överlåtelse till EU försvarar nuvarande lydelse av10 kap. 5 §.Varför är de för den nuvarande lydelsen, som ärutan egentlig restriktion för möjlig beslutsöverlåtelse?Varför, när de är emot den föreslagna ändringen,kräver de ingen annan ändring? Varför har de intebemödat sig om att försöka lägga fram ett förslag tillspärr mot beslutsöverlåtelse? Varför har de i utred-ningen och utskottet bara sagt nej och sedan mestsuttit tysta och passiva?Det pågår nu ett arbete där fördragen kommer attändras. Hur de kommer att se ut vet ingen, menmycket talar för att pelarstrukturen, som verkli-gen är föränderlig, förmodligen kommer att försvin-na. Den har, som sagts, redan förändrats. EU har fåttmer beslutsbefogenheter, och regeringsformens nuva-rande lydelse har, som sagts, inte utgjort något hindermot detta.Om den förändring som föreslås hade inneburiten breddning för eventuell överlåtelse av beslut tillpelare 2 och 3 hade jag varit emot den. Jag vill inteunderlätta ett överlåtande av beslutsmakt till EU.Då pelarstrukturen är under förändring utgör ordetEG i regeringsformen egentligen inte mycket av re-striktion mot överlämnade av beslutsbefogenheter.Det finns inget i nuvarande lydelse som säger att detsom avses skulle vara det som ursprungligen eller justnu är EG. Inget hindrar att man genom fördragsänd-ringar helt eller delvis för över andra och tredje pela-ren till den första och därmed vidgar EG-sfären. Dåhar vi ingen restriktion i grundlagen mot framtidabeslut om överlåtelse.Jag var i likväl från bör-jan kritisk till det här ändringsförslaget som först barainnehöll ändringen från ordet "EG" till "inom ramenför samarbetet inom EU". Men jag insåg att det fannsen stor majoritet för den ändringen. Den skulle heltenkelt inte gå att hindra så som mandatfördelningennu ser ut.Jag prövade då på majoriteten tanken om man inteborde bygga in en restriktion, något memento förkommande riksdagar, mot beslutsöverlåtande ochställde frågan: Borde inte statsskickets principer, dvs.vår nationella suveränitet, roll somfrämsta lagstiftare, skatte- och finansmakt,tryckfrihetsförordningen med offentlighetsprincipenosv., utgöra en gräns för eventuella framtida besluts-överlåtelser? Det liknade en partimotion som Väns-terpartiet också hade väckt ett antal år tidigare.Om majoriteten kunde tänka sig detta, sade jag,kunde jag tänka mig att sälla mig till majoriteten, fördå fick vi in en restriktion. Frågan analyserades nog-grant av experter och sekretariat i utredningen, ochmajoritetens representanter blev därefter positiva tilldetta förslag. Jag förankrade då saken i mitt egetpartis verkställande utskott och riksdagsgrupp.Därmed hade vunnits att vi hade fått en restriktionmot beslutsöverlåtande, en gräns som inte finns inuvarande grundlag. Denna gräns innebär i praktikenatt inte kan acceptera att bli en underställddelstat i en federativ EU-stat utan att vår författninggörs om.Varje gång ett beslutsmaktsöverlåtande ska bliaktuellt kommer därmed, med det förslag som nuföreligger, att tvingas tänka efter: Rör dettaprinciperna för vårt statsskick? Blir svaret ja måsteman antingen säga nej eller ändra grundlagen. Desom är emot överstatlig beslutsmakt skulle få någotatt hänvisa till, något att ta diskussion om. Rör verk-ligen inte det mesta av ytterligare beslutsmaktsöver-förande på ett eller annat sätt vår författnings princi-per?Därmed har vi fått en restriktion mot överlämnan-de av beslutsbefogenhet som vi inte har. Vi harfått en grundlagsskrivning vars innebörd är ett nej tillett uppgående i en EU-stat. Det visar att också de EU-positiva partierna i riksdag ser och erkännerbehovet av en gräns mot EU:s beslutsmakt. Det är envinst för det seriösa EU-motståndet och för EU-kritiken.När regeringen i propositionen godtog utrednings-förslaget är detta inget annat än en framgång för osssom inte vill ha en federativ utveckling av EU.Men säg den lycka som varar beständigt. Larmslås i tidningar där man påstår att regeringen säljer utSveriges självständighet. Ja, man påstår att förslagetinnebär att beslutsmakt flyttas till EU. Men detta ärfalskt. Förslaget innebär inget beslutsmaktsöverflyt-tande. EU får inte mer beslutsbefogenhet av att vi iSverige ändrar grundlag. EU får mer befogenhet förstsedan medlemsstaterna kommit överens om dettagenom fördragsförändringar eller om domstol ochkommission tolkar fördragen i alltmer överstatligriktning.Det är befogat att vara misstänksam och kritiskmot EU och dess utveckling. Men vi som är kritiskatill EU måste vara sakliga i vår kritik. Annars kom-mer förtroendet för EU-motståndet att minska.Debatten fjärmade sig från det sakliga, och detfelaktiga påståendet att nu skulle öka EU:sbeslutsmakt upprepades ständigt. I en propaganda-broschyr som jag visade skriver t.ex. en riks-dagsledamot från : "Den föreslagna änd-ringen medför att överlämnar beslutanderät-ten på områden som rör det mellanstatliga arbetetinom andra och tredje pelaren. "Men det gör ju ändringen inte alls. Den innebäringen förskjutning av någonting. Det är beslut somfattas . Var beslutanderätten i andra och tredjepelaren ska ligga ändras inte ensidigt av ens . Det kräver fördragsändring. Men drar man såpå sanningen och folk litar på en är det klart att folkblir upprörda. Men de borde vara upprörda över densom luras och skriver utan att ta reda på hur sakerhänger ihop.På DN:s debattsida fortsätter Miljöpartietsspråkrör detta upprepade missförstånd och förtal avutredningens och regeringens förslag. De skriver: "fattar , på förslag av regeringen, ettbeslut . som ger EU och regeringen mer makt påriksdagens bekostnad." Men ett sådant beslut fattarriksdagen inte alls . Som sagt, ett sådant beslutkan bara fattas på EU-nivå först och ska därefterbehandlas av riksdag.Vi frånsäger oss makt till EU, säger i sitt anförande . Jag vill fråga: Vilken maktfår EU konkret genom detta beslut? Vad är det i som förändras av denna ändring av svenskgrundlag? Svara på det, Per !Fru talman! Jag kan inte låta bli reflexionen attMiljöpartiets passivitet vid frågans beredning möjlig-gjort detta missförstånd, och sedan upprepar man deti demagogiskt nit som ett mantra.I reservationen finns också detta, fast i mer för-såtlig form. Där står mer riktigt att förslaget innebäratt svenska ges möjlighet att överlämnabeslutanderätt på områden som rör det mellanstatligasamarbetet inom andra pelaren. Om så sker, står det,kan andra och tredje pelaren inte längre definierassom mellanstatligt samarbete. Men återigen, ändring-ar i regeringsform ändrar väl inte andra ochtredje pelaren inom EU över vilken EU-nivån harbeslutanderätt. Om pelare 2 och 3 ska finnas kvareller ändras bestäms ju inom EU-samarbetet och inteensidigt av riksdag. Dessutom kan besluts-maktsöverlåtelse för övrigt också vara mellanstatlig.Vi måste vara noga med fakta.I reservationen heter det vidare: "Om riksdagenantar den föreslagna grundlagsändringen kan densvenska och därmed det svenska folketsinflytande . inom både unionen och på den natio-nella nivån reduceras." Det försåtliga ligger här i denpassiva språkformen. Denna ändring påverkar inteunionens makt. Ingen reducerar riksdagsmakt med detta, utan det är så att om det kommer ettbeslut och om det inte rör principerna för statsskicketkan tre fjärdedels majoritet av riksdag aktivtbesluta detta därför att denna majoritet aktivt tyckeratt beslutet är ett viktigt beslut. Det är så förhållandetär. Det är ingenting som smygs på. Detta är ocksålögn och propaganda.Det är alltså som har denna beslutande-rätt och därför inskränks heller inte, som Miljöpartietpåstår, folksuveräniteten. Det är hur använ-der sin beslutsrätt och inte att den har den som avgörden frågan.Fru talman! Även en majoritet av mitt eget partispartistyrelse har fastnat för denna typ av missuppfatt-ningar. Den har uppmanat vår riksdagsgrupp att röstapå reservation. För egen del kommerpartiets KU-ledamöter inte att hörsamma detta.Fru talman! Detta är ett långt anförande, dockförmodligen mitt sista i kammaren, men avslutnings-vis vill jag säga att jag är övertygad om att i framtidadiskussioner om eventuell och ytterligare besluts-överlåtelse till EU kommer de som tvekar, de som villtänka efter, att behöva ställa sig frågan: Rör dettaprinciperna för vårt statsskick? Och motståndarna tillbeslutsöverlåtelsen kommer att hänvisa till"principerna för statsskicket" och hävda att de för sittmotstånd har stöd i grundlagen. Ingen kommer där-emot att använda som argument att en beslutsöverlå-telse strider mot reservation. Den är dåglömd. Regeringsformen förblir.I den förvissningen vet jag att jag gör rätt när jag,tyvärr i strid med det egna partiets senkomna åsikts-ändring, med övertygelse yrkar bifall till förslaget tilländrad lydelse av regeringsformen 10 kap. 5 §, lik-som till utskottets förslag i dess helhet, som totalt settinnefattar viktiga och riktiga förbättringar av vårregeringsform.Anf. 129 PER () replik:Fru talman! Det var ett mångordigt och intressantanförande som höll. Jag kan bara be-klaga att hans eget parti Vänstern inte går i takt medhonom, i den klokskap som han lagt ut för oss härangående 10 kap. 5 §. Det förvirrar lite grann i de-batten. Det innebär ju att partiet står för felåsikt medan står för den rätta åsikten.Jag skulle vilja fråga om principer-na för statsskicket, som han är väldigt mån om ochsom han också, tror jag, har uttalat att det handlar omi 1 kap. regeringsformen. Är inte själva principernaför statsskicket något som handlar om möjligheten attdelegera den makt vi har fått av folket? Är det inte engräns just där? Det skulle jag vilja höra KennethKvist tala lite om.När det gäller 10 kap. 2 § vet , pre-cis som jag, att det inte är vi som bestämmer takten.Det är EU som bestämmer takten. Vi har sett resultati bl.a. , vad som hände där. Då kan manfråga om det handlar om början eller slutet. Jag hållermed om att det inte handlar om början. Jag skulle intetänka mig att det intressanta är där, utan det är justmot slutet som det är intressant. Det är då som deverkliga motsättningarna kommer . Men demfår vi här i inte ta del av, om regeringeninte tycker att de är så viktiga att den vill återkommatill . Det är inget som säger att regeringentänker göra det.Det är ju detta, att vi inte får möjlighet att se denslutliga överenskommelsen, att vi inte kan ta ställningtill den, som är det viktiga. Det är ju det som innebäratt vi lämnar ifrån oss makt.Att vi sedan får möjlighet att lägga synpunkterunder hela processen är självklart. Man vänder sig tillEU-nämnden och till fackutskotten. Det är självklart.Men det är först när allting ligger på bordet ochföljdlagstiftningen ligger bredvid som vi vet.Anf. 130 () replik:Fru talman! Först vill jag göra den kommentaren,när Per försöker låta som en östtysk partifunk-tionär som en gång sade till mig att "die Partei hatimmer recht", att partiet har tyvärr inte alltid rätt.Ibland måste man, när man har en stark övertygelse,ha modet att också kunna gå emot det egna kollekti-vet. Det är med sorg i hjärtat jag gör det, men det ärändå nödvändigt ibland.Principerna för statsskicket finns i 1 kap. reger-ingsformen. Per sade att det inte var så mycket.Men i 1 kap. regeringsformen finns ju den svenskademokratins alla grundläggande principer samman-fattade. Det är verkligen mer än delega-tionsmakt, som en statskunskapsprofessor hade försig och som Per nu försöker göra gällande.Det handlar om beslutskompetens ochnormgivningsmakt. Det handlar om fi-nans- och skattemakt. Det handlar om yttrandefrihe-ten. Det handlar om offentlighetsprincipen och tryck-friheten. Det handlar om över huvud taget allt detsom den svenska demokratin har enats om att skrivadit som sina grundläggande principer.När det gäller detta att regeringen inte skulle åter-komma enligt 10 kap. 2 §, har ni inte heller riktigtstuderat 10 kap. 2 §. Regeringen ska naturligtvis närden slutförhandlar saken anmäla detta till . Den ska anmäla slutresultatet till och till och komma igen med enproposition om lagstiftning. Har då regeringen gåttmed på stora förändringar ska konstitu-tionsutskott granska och kritisera regeringen om deninte har följt vad den har utfäst sig till attgöra.Anf. 131 PER () replik:Fru talman! När det gäller det sista har jag visstförstått 10 kap. 2 §. Jag tycker att vi kanske kundeläsa det tillsammans en gång för att bli överens omvad som står där.Det handlar om att ta beslutsmakten från riksda-gen. Det var det jag nämnde. Det är en annan sak attregeringen bestämmer sig för att komma hit och in-formera. nämnde att KU kanskekunde granska det. Men då är det ju beslutat. När detär beslutat i EU, i rådet, är det folkrättsligt bindande.Då är det bara för den att lägga ettförslag om följdlagstiftning, och den ska genomföras.Jag skulle vilja se den riksdag som säger nej till dettaoch vad som händer därefter.Jag har också gjort mig underkunnig om att manutvecklar ett kontrollorgan just för att följa den härföljdlagstiftningen, men det kommer prata mer om senare.Anf. 132 () replik:Fru talman! Jag tror inte att det hjälper med någonsamläsning med Per . Han har varit närvarandepå de flesta möten då har dis-kuterat det här, och det är ganska många möten.Det handlar inte om att man tar bort beslutsmak-ten från därför att man något tidigareläggerriksdagens beslut. När regeringen har en nästan fär-digförhandlad överenskommelse ska regeringen hörariksdagens mening och sedan lägga en proposition tillriksdagen. Denna proposition kan , om mantycker att den är undermålig, avvisa. Om riksdagentycker att den verkar okej och välgrundad kan manbifalla den. Det är upp till att fatta dettabeslut. På det viset tas ingen beslutsmakt från riksda-gen.Det är ett dramatiserande och dumt förtal av detförslag som vi diskuterar, bara för att försöka hetsaupp någon sorts antiopinion.Som jag säger: EU-motståndarna måste vara nogamed sin saklighet för att ha trovärdighet i de allvarli-ga frågor som kommer att avgöras framöver om Sve-riges relationer till den europeiska gemenskapen.Anf. 133 ():Fru talman! Först vill jag säga några ord om mål-sättningsstadgandena i regeringsformen 1 kap. 2 §.De är egentligen uttryck för grundlagens värdeorien-tering, men det är viktigt att komma ihåg att de somsådana saknar rättslig betydelse. Där står t.ex. att detallmänna ska trygga rätten till arbete och bostad. Menmina ännu inte utflugna barn kan inte med hjälp avdenna lag driva någon rättslig process därför att det äruselt med bostäder i talman! I 2 § första stycket står det: "Den of-fentliga makten skall utövas med respekt för allamänniskors lika värde och för den enskilda männi-skans frihet och värdighet." I en motion har vi väcktfrågan om inte denna värdeorientering borde görasnågot vidare och mer pregnant peka på varje männi-skas unika egenvärde. För detta har vi föreslagit attordet "integritet" tillförs denna mening. Begreppethar sitt ursprung i det latinska integritas, som innebärhelhet, egenvärde, människovärde.