prot · GP0952 · 2002-01-16 00:00:00 — Det är rätt att ge stöd till människor sombehöver barnomsorg. Det ligger i familjens intresse,och det ligger i hela samhällets intresse. Men varförser man då till att stödet till barnomsorgen ska gå viapolitiker? Varför inte låta föräldrarna, som vi vill,själva disponera de resurserna? Eller ta skolan! Var-för ska man försöka minska möjligheterna att väljaskola i stället för att, som vi vill, låta alla föräldraroch barn ha en ovillkorlig rätt att kunna välja skola?Och varför ska man inte minska politikernas inflytan-de i skolan? Vi vill att de som jobbar i skolan skaforma skolans vardag.Och varför ska landstingspolitikerna bestämma?Vi vet att det finns socialdemokratiska landstingspo-litiker i som är tveksamma till att låta sinapatienter få operation , det man jobbar hårt medatt lösa och till största delen har löst i Stockholm.Varför ska landstingspolitikerna gå före patienterna?Det är väl patientens rätt som är det viktigaste. Gepatienten en vårdgaranti och se till att vården organi-seras med alla dem som vill delta, både privata ochoffentliga vårdgivare! Se till att ta till vara männi-skors kompetens och låta dem forma den vården!Låt också människorna få en chans att få dentrygghet som ligger i att ha kontroll över sin egenvardag! Vi politiker ska svara för att gemensamtfinansiera det som vi måste finansiera gemensamtmen sedan låta människor utföra uppgifterna. Vi skasatsa på kärnuppgifterna men i övrigt successivt sän-ka skatterna så att undersköterskan och alla andra fårbehålla mer av sina egna arbetsinkomster.Gudrun lösning hörde vi: Höj lönen!Det innebär att kommunal- och landstingsskatter höjsmer, och så har vi en spiral. Sänk i stället skatten påarbete så får vi ökad frihet, större trygghet och dess-utom fler jobb!Fru talman! Vi närmar oss slutet på de sviknalöftenas mandatperiod.Vi kommer alla ihåg hur det lät ,och upprepade det också i sitt inled-ningsanförande : vård, skola och omsorg. Dettaupprepade man som ett mantra så fort en mikrofonnärmade sig.Ingen ska lämna skolan med otillräckliga kunska-per. Så sade man då. Men debatten har ju visat hurdet blev.Vården kan ytterligare förbättras, väntetidernakortas och patientens ställning stärkas. Så lät det då.Men köerna är kvar.Vi vill ha fler poliser, hette det. Men vad händesedan?Facit finns, och därmed domen över en valrörelsemed tomma löften och en mandatperiod med sviknaförväntningar.Poliserna blev inte fler. De blev färre, 200 färre än 1998. Vårdköerna och skolan har vi diskuterat.Det var med Perssonpoliserna som med Perssonpeng-arna: mycket snack, ingen verkstad. Och för detta, förden bristande servicen och det bristande politiskaansvaret, betalar svenska folket världens högsta skat-ter, de allra flesta dessutom i tid.Det har också varit de förlorade möjligheternasmandatperiod.I stället för att lägga grunden för ökad tillväxtkraftspekulerade regeringen, inte minst , i att högkonjunkturen aldrig skulle ta slut. Hantalade om den bibliska konjunkturteorin - det kanskehan kommer i håg. Vi skulle kunna ha en högkon-junktur som varade till 2004 eller 2005. Denna troeller förhoppning att högkonjunkturen av någon bib-lisk anledning skulle vara för evigt gjorde att de an-satser som en gång fanns till att genomföra reformerför en långsiktigt högre tillväxt försvann. Skattesam-talen mellan partierna lades ned, och tillväxtsamtalenmed näringslivet ledde ingenstans.För sedan sade att lågkon-junkturen skymmer goda företagandeklimat.Men tvärtom var det högkonjunkturen som dolde detdåliga företagandeklimatet. Hade det bara varit ettkonjunkturproblem som har och har haftskulle inte ha halkat efter under . Mendet är det vi har.Det är inte så att vi har blivit fattigare. Men vi harinte blivit så rika som vi skulle kunnat bli. Om Sveri-ge hade haft samma tillväxt som genom-snittet bland industriländerna hade ett svenskt hushållkunnat disponera ytterligare föreskatt - ytterligare före skatt.Priset för den socialdemokratiska ekonomiska politi-ken är högt.Tillväxten blev mindre än hälften av vadregeringen räknade med så sent som i april förra året.Varslen ökade snabbt efter en högkonjunktur som vigick ur med den högsta arbetslösheten . Somjag sade i min replik till saknar700 000 människor i arbete. 400 000 männi-skor - varav många skulle kunnat arbeta, om än intepå det gamla arbetet - är förtidspensionerade, och änfler ska bli det. Företag köps upp och huvudkontorflyttas.Trots detta var det med lätta steg till . Jag tycker att vara lite försiktigare. Det är som om en sla-lomåkare skulle vara nöjd med sitt åk när han grenslathälften av alla portar. Det räcker med att grensla enport för att bli diskvalificerad. Uppriktigt sagt får viväl se till att också och hans regeringblir diskvalificerade i valet.Fru talman! strök Socialdemokraterna pa-ragrafen om att företag ska förstatligas ur sitt parti-program. Många av oss tycker väl att det var åtmins-tone . Men det kan väl ändå vara på sinplats att välkomna till oss som inte villkonfiskera företag.Det har Socialdemokraternatvingats acceptera flera makroekonomiska reformer.Men ändå finns, som debatten har visat, dengrundläggande politiska och ideologiska skiljelinjenkvar.Socialdemokraterna kräver inte längre att, somman sade, bestämmanderätten över produktionsmed-len ska läggas i hela folkets händer. Däremot ska,som vi har hört, politikens bestämmanderätt överfolket ligga fast.Detta påverkar också synen på hur välstånd ska-pas och växer. När man lyssnar på företrädare förSocialdemokraterna som näringsministern och fi-nansministern är ett gott företagandeklimat detsammasom en konkurrenskraftig bolagsskatt. Deras bild avföretagen och företagandet är maskiner och byggna-der - inte de människor av kött och blod som startar,driver och finansierar företagen, som tar riskerna, demänniskor som jobbar i företagen, de enskilda männi-skorna.Det är farligt. Det är med dessa människor somvälståndet står och faller. Det är deras arbete, derasföretagande och deras entreprenörskap som avgör hurhushållens ekonomi utvecklas och som betalar försjukvården, skolan och polisen. Det går inte att göratvärtom. Det offentliga kan aldrig finansiera denprivata sektorn.Fru talman! Det enda sättet att säkra ett växandevälstånd och finansieringen av de uppgifter sommåste vara gemensamma är att se till att vi har bravillkor för företagande, arbete och investeringar.Så är det inte . Det är regleringar, byråkratioch krångel. Till de regleringarna är det världenshögsta skatter.När det gäller skattepolitiken skiljer jag mig frånGöran på tre fundamentala, principiellapunkter.Göran står för höga skatter som begränsarmänniskors frihet. Människor ska få bestämma baraöver en mindre del av sina inkomster. Resten skaGöran , och de andra ivänsteralliansen bestämma över. Då får vi de fattig-domsfällor som fick en ensamstående mamma att tillDagens Nyheter säga: "Enda sättet att förbätt-ra ekonomin är antingen att jobba svart eller att träffaen karl." Sådan är feminism ipraktiken. När vill ta över är det kvin-nor och andra som får större otrygghet. Då svepernyfattigdomen in över en själv och familjen.Göran står för höga skatter som hämmartillväxt. har haft en lägretillväxt än jämförbara länder. står fören fortsatt straffbeskattning av kunskap. Goda kun-skaper och hög kompetens beskattas nästan dubbeltså hårt i som i . Skillnaden mellan Sve-rige och viktiga konkurrentländer som Storbritannienoch är nästan lika stor. Det är därför social-demokraterna har infört särskilda regler för utländskaexperter. De behöver bara betala tre fjärdedelar avden svenska skatten.Jag vill göra tvärtom. Jag vill att svenska experterska slippa betala högre skatt än utländska som verkari . Jag vill ha lägre skatter så att det går attleva på sin lön - så att både pengar och tid räcker till.Jag vill ha lägre skatter för att jobben ska bli fler ochtillväxten högre. Jag vill ha lägre skatter som gör attkunskap lönar sig.Fru talman! är ett bra land. Det är ett landsom kan bli mycket bättre. Vi står på tröskeln tillmänsklighetens bästa tid. Vår uppgift är att se till attvi tar till vara möjligheter.Framtidens samhälle kommer i än högre grad attbygga på enskilda människors kunskaper, initiativ-kraft och förmåga att ta ansvar. Då duger det inte meden regering och en politik som vill forma människorefter politiken. behöver en regering som germänniskor rätt att forma sina egna liv och som formarpolitiken till stöd för människor.En av de viktigaste uppgifterna under den kom-mande mandatperioden blir att skapa ett företagan-deklimat i världsklass, att underlätta för företagande itraditionell mening, men framför allt att underlätta förvarje människa att kunna utveckla sin egen förmågaoch förverkliga sina egna idéer.Det handlar om lägre skatter. Det handlar ocksåom förutsättningar för en skola som ger alla elevergoda kunskaper och om en rejäl satsning på forsk-ning. Det handlar om att så snabbt som möjligt införaeuron. Det handlar om att bryta utanförskap genomatt byta bidrag mot arbete.Vårt mål ska inte vara att inte längre skahalka efter - utan att vi ska återta vår topplats i väl-ståndsligan. Vår ambition ska inte bara vara att mot-verka att företag och kunskap flyttar från -utan att ska bli ett land att flytta till.Fru talman! Höstens val handlar om att få bo kvareller att få höjd fastighetsskatt, om valfrihet i skolaneller fler elever utan tillräckliga kunskaper, om vård itid eller år i vårdköer, om poliser eller oro, och inteminst om ett bättre företagandeklimat eller fortsatteftersläpning.Det är fråga om antingen en vänsterallians somblundar för dagens problem därför att de sätter denpolitiska makten före människorna, eller den fram-tidsallians vi moderater vill bygga tillsammans medKristdemokraterna, . Detska vara en allians som förmår möta dagens utma-ningar och ta till vara framtidens möjligheter.(Applåder)Anf. 27 Statsminister ()replik:Fru talman! Hade jag rätt i min beskrivning av hurdet moderata skatteförslaget slår, ?5 000 kr för en undersköterska och 60 000-70 000 krför en miljoninkomsttagare. Är det en riktig beskriv-ning?Anf. 28 BO () replik:Fru talman! Nej, har inte rätt i sinbeskrivning. Låt oss gärna ta en teknisk debatt omdetta. Låt oss ta en teknisk debatt om skatter i störstaallmänhet. Det är en viktig och bra frågeställning.Varför ska pensionärer, änkor, vars hus i skärgårdentaxeras upp, betala förmögenhetsskatt på sitt boende,när ser till - med viss rätt - att de somhar stora förmögenheter som kan flyttas ur landetslipper förmögenhetsskatt? Det finns många sakerman kan diskutera när det gäller skattepolitik.Den stora frågan är varför tyckeratt det är rimligt att en undersköterska ska betala såmycket som av sin totala inkomst i skatt ochbara få behålla av varje tjänad hundralapp - närdet inte behövs. Man får ändå inte valuta för skatte-pengarna.Anf. 29 Statsminister ()replik:Fru talman! Om jag hade fel, , hurmycket blir då hennes skattesänkning? Tala om det.Anf. 30 BO () replik:Fru talman! Det beror lite grann på hennes situa-tion.Det första är att vi vill slopa fastighetsskatten ochunder den kommande mandatperioden ta rejäla steg.Det innebär att den som bor i en hyreslägenhet fårlägre hyra därför att skatten blir lägre. Det innebär attden som har barn - och det har man oftast när manbor i småhus - kommer att få mycket lägre fastighets-skatt. Den som har ett par barn får en skattesänkningpå någon tusenlapp per barn. Vi vet att detär barnfamiljernas marginaler som räcker minst till.Sedan är det fråga om hur mycket grundavdraget kanhöjas under kommande mandatperiod. Höjningen avgrundavdraget innebär en lika skattesänkning i kronorräknat för och för undersköterskan.Det tycker jag är rimligt.Tiden är knapp, , och repliktidenfinns inte kvar. Den här debatten handlar om ideologioch varför ni har svikit era gamla ideal, varför Sveri-ge ska beskatta människor så hårt och ändå inte kun-na leverera en tillräckligt bra skola.Det är bra på många ställen, men det är inte ac-ceptabelt att så många barn sviks och att så mångapatienter får stå i vårdkö. Debatten är viktig och nöd-vändig.Jag hoppas därför att vi ellerså kan mötas i en längre debatt - duell - där vi verk-ligen kan gå på djupet. Debatten kommer att gällavarför undersköterskan enligt meningtydligen kan betala mer i skatt än vadjag tycker att undersköterskan ska göra, varför GöranPersson menar att vi inte ska ge patienter vårdgaranti,varför menar att vi inte ska se till attalla elever ovillkorligen får rätt att välja skola. Jag harfortfarande inte fått svar på frågan varför ni villeförvägra föräldrarna till barn med läs- och skrivsvå-righeter som ville starta friskola rätten att göra det.De tyckte att det var bra för deras barn, men social-demokraterna i sade nej.Den här debatten och viktig och bra. Jag hoppasatt vi kan ta den debatten i en duell ,. 31 () replik:Fru talman! frågar, närmast despe-rat, här från talarstolen: Varför ska politikerna beslu-ta? Varför ska politikerna lägga sig i? Ja, jag utgårfrån att har någon idé om varför hanstår här och att han känner att det är ett meningsfulltarbete som han gör.Jag tror att den undersköterska som Bo Lundgrenpratar om har väldigt klart för sig varför hon tyckeratt de partier som värnar om solidariteten i samhälletska finnas i politiken och varför de ska bry sig om.Jag tror nämligen att svaret på frågan varför politi-kerna ska bestämma är att om inte politiken går inoch formar en motkraft till de andra intressena somstyr i samhället, inte minst de ekonomiska, blir dethelt enkelt så att de som har pengar får också mermakt och människor roffar åt sig. Det är den enklasanningen. Därför behövs politiken: för att skaparättvisa, för att bygga solidariteten människor emel-lan.Det är också där som skillnaden går mellan högeroch vänster. Det är där som vi ser olika på det här. BoLundgren menar att var och en ska sköta sig själv, hasin egen portmonnä och börs som riktmärke ochplocka åt sig i valfrihetens förlovade land. Jag menaratt solidariteten människor emellan bygger just påidén om att också den som har både jobb och tak överhuvudet är villig att medverka till att också andra,som inte har det, faktiskt får det. Det är solidaritetensedd som mänskliga rättigheter, eller solidaritetensedd som välgörenhet. Där går skillnaden.(Applåder)Anf. 32 BO () replik:Fru talman! Jag står inte här och är inte politikerför att bestämma över människor. Jag står här och ärpolitiker för att se till att det vi måste lösa gemensamtockså ska fungera väl, varken mer eller mindre.Det handlar inte om att var och en ska klara sigsjälv i de lägen då det gemensamma stödet behövs. Viska ha gemensam finansiering av sjukvården ochskolan. Vi ska se till - och det är där vi skiljer oss -att patienterna kan få styra vården. Vi ska se till attdet inte blir de vårdköer som poli-tiker orsakar när de tillsammans med lägger ned förlossningsklinikerna i Stockholm.Gudrun har visserligen bett om ursäkt fördet i för , och det hedrarhenne i och för sig. Men det är genom att patienternafår styra som vi slipper alla de problem vi ser. Det ärgenom att föräldrarna får styra barnomsorgen som vikan hindra kvalitetsurholkningen och hindra att för-äldrakooperativen känner att de kanske har problematt klara sin finansiering.Pengar ger makt, sade . Ja, ihennes samhälle, när hon tar det mesta av vanligamänniskors pengar och inte klarar att leverera vård itid och en bra skola och polis när det behövs. Då ärdet pengar som ger makt. Då är det den som har till-räckligt mycket kvar efter skatt som kan klara sig,inte vanliga människor.För mig är det vanliga människor som är viktiga.Det är därför min uppgift är att se till att det som skavara gemensamt, dvs. sjukvård, skola, polis och rätt-strygghet, ska fungera.(Applåder)Anf. 33 () replik:Fru talman! Det blir lite märkligt när Bo Lund-gren står här och talar om att han talar för vanligamänniskor, som om de som röstar på andra än Mode-raterna skulle vara ovanliga. Det är väl inte det somdet hänger på.Bo Lundgren står här inte för att bestämma övermänniskor utan för att minimera politikens inverkan,verkar det som.Jag står här för att jag har fått förtroende av väl-digt många människor att driva politiska krav, somutgår från deras värderingar i fråga om hur det ska seut i samhället, från deras föreställningar och uppfatt-ningar om hur samhällsbygget ska vara konstruerat,och naturligtvis också deras människosyn. Det förmed sig att de politiska krav som jag och Vänsterndriver utgår från rättvisa och solidaritet.Det är inte att bestämma över människor att inne-ha ett politiskt uppdrag. Det är att vara språkrör ellertaleskvinna för de människor som rimligen inte allakan vara här just . Det är kanske en annan syn pådemokratin.Jag tror inte att undersköterskan har skattesänk-ningar som första krav. Det är över huvud tagetmärkligt att människor med låga löner och utan jobbsällan skriker på skattesänkningar. De som gör det ärhögavlönade, och de är väl representerade i Modera-terna. De som har vill ha mer - det är ett ganska käntuttryck, och jag tror att det stämmer.Det som jag tror står högt uppe på undersköter-skans lista är arbete, heltid, en lön att leva på, entrygghet i jobbet, sänkt arbetstid så att man inte behö-ver stressa ihjäl sig, trygghet för barnen, bra skola,bra fritis, en hyra som är rimlig och kollektivtrafiksom fungerar. Det är också mitt uppdrag, Bo Lund-gren.(Applåder)Anf. 34 BO () replik:Fru talman! Det är så: Vi har helt olika uppfatt-ning om politikens roll i människors liv. För mig skapolitiken formas efter människorna och vara ett stödför människor. För ska människor-na formas efter politiken.Jag tror så mycket på människor att jag vill geföräldrar och elever rätten att kunna välja skola - alla,inte bara de som efter alla skatter kan betala för sig.Jag vill ge patienter rätten att kunna kräva vård -inte bara, som , de som har råd attbetala när skatten är betald. Det är det som är denstora skillnaden.Vi vet alla att barn som växer upp strävar efter attbli självständiga, starka människor, att klara sig själ-va, men inte att vara utan den gemenskap som finnsmed föräldrar och andra. Gemenskapen behövs och ärviktig, men den ska aldrig tas över av politiker sommisslyckas med sina grundläggande uppgifter.(Applåder)Anf. 35 () re-plik:Fru talman! här i kammaren var Lundgrenmycket stolt över att den engelska tidningen hade klappat på axeln och be-römt den politik som förs här i huvudkommunen medavseende på entreprenörer och privatiseringar. Jagska nu inte halka runt alltför mycket på , men den moderatledda majoriteten här i stadenhar genom uselt underbyggda och framforceradeupphandlingar låtit oss handfast erfara vad ideolo-giskt motiverade privatiseringar kan leda till.Den kaospolitik som vi bevittnar i , BoLundgren, med utförsäljning av nästan all vård tillstora, anonyma utländska bolag, med hemlöshet ochbostadsbrist för alltfler, med kapsejsad kollektivtrafikoch bilträngsel därför att man inte vågar införa träng-selavgifter, kan inte rättfärdigas med ivern att snab-bast möjligt byta bort alla gemensamma system.Efter thatcherismens era i startar nut.o.m. en avprivatiseringsvåg där. framför såväl debrittiska gröna som liberalerna idéer om att startapublic interest companies, dvs. en ny typ av nonprofit-företag. Och det får gehör.Bo Lundgren sade i en replik tidigare att man skautnyttja alternativen. Att titta på de alternativen ärmångfald, är att inte fastna i ideologiska varken av-eller påprivatiseringar. Utifrån att ni har privatise-ringar som en överordnad ideologi, inte som ettpragmatiskt alternativ bland flera, skulle jag någongång vilja veta vad moderatledaren kan försvara na-tionalfiaskot med snöröjningen i med.Anf. 36 ():Fru talman! Jag tycker att debatten så här långt ärhoppingivande med tanke på att vi ska fortsätta attdebattera fram till valet. Jag hoppas verkligen att dendebatten blir ideologisk. Jag hoppas att väljarna fårklart för sig var skiljelinjerna går mellan de olikapartierna och att de olikheter som vi uppvisar har engrund. Det handlar om synen på människan.Jag tycker att det är tydligt att det präglar väldigtmycket av diskussionen om vården, omsorgen ochskolan. Vi kan naturligtvis hänge oss åt sifferexerci-ser och var man satsar mest och bäst, men jag tror attsjälva utgångspunkten ändå måste vara vad vi ser närvi pratar om samhällsbygget. Vad är det för värdenoch värderingar som ska ligga till grund i detta byg-ge?Den stora privatiseringsvåg som vi ser runtom ossi världen - i många länder, och också i - ochsom har drivits väldigt långt i handlar justom synen på människan och människovärdet. Är detgenom pengar som vi ska ta oss fram? Är det genomvalfrihet? Är det som konsumenter vi ska leva våraliv, eller har vi större värden och mer mening än så?Det är stor skillnad där.Jag skulle också vilja säga att man kan dra fråganännu längre. Det händer någonting i ett samhälle närvi börjar se allting som privata angelägenheter. Dethänder någonting när vi börjar konkurrensutsättasolidariteten och när vi privatiserar välfärden ända ini våra hjärtan. Det händer någonting när vi säger attvar och en ska välja fritt och att det är ditt eget val.Väljer du fel är det ditt eget fel, för du har gjort dittval.Det är att privatisera samhällsansvaret, och det äratt privatisera solidariteten. Det skapar just denotrygghet som jag tror att många människor känner isamhället i dag.Det är en fråga som går igen också hos unga män-niskor. Den lista på frågor som unga människor harsvarat på inför valet, som har tagits fram bl.a. avAftonbladet, visar just på att det är värderingsfrågor-na som är de viktiga. Det handlar inte om plånboks-frågor. Det handlar inte om pengarna. Det handlarinte om skattesänkningar, utan det handlar om hurman har det i skolan. Då handlar det om makten. Vemska få vara med och bestämma? Det handlar ommaktlösheten och om att inte få vara med och be-stämma.Den andra frågan är frågan om jämställdhet. Dåhandlar det om lönediskriminering. Det är återigen enfråga om värderingar och makt och maktlöshet -mellan könen.Den tredje frågan handlar om droger och otrygg-heten i samband med att kriminaliteten runt drogernabreder ut sig. Det är en trygghetsfråga.Den syn på hur vi ska behandla de frågor somungdomarna redovisar är fjärran från en diskussionom skattesänkningar. Det är intressant att det för ungamänniskor är värderingarna som träder fram.Det är rättvisan och solidariteten i samhället som ärdet viktiga, och det är demokratifrågorna - frågan omatt få vara med och ta ansvar, vara delaktig och kännaatt man har en roll i detta.Detta är frågor som jag hoppas att vi kommer attfå tid att diskutera i valrörelsen. Jag tror också att vibehöver en diskussion om hur vi bygger samhälletvidare. Hur kan vi få alla att bli delaktiga?Jag är oroad över att diskussionen om jobben ärför svag . Jag är oroad över att det verkar som attnågon form av belåtenhet över de siffror som vi nutillsammans har kommit fram till sprider sig. ärnästan 200 000 människor. I den dolda arbetslöshe-ten, dvs. i åtgärder, finns kanske 100 000 till. Det ärkanske 300 000 människor som både kan och villjobba som inte har jobb. Många är sjukskrivna; detvet vi. Väldigt många människor som skulle kunnaarbeta gör inte det.Detta är själva grunden för välfärdsbygget. Utanmånga människor i arbete har vi heller ingen möjlig-het att bygga den starka och solidariska offentligasektor som vi vill ha och den samhällsservice som vibehöver. Dessa frågor hänger ihop. Det innebär attjobben i den privata sektorn hänger ihop med jobbeninom den offentliga sektorn. Det är inte motsatser,utan det är två sidor av samma sak.Vi kan se hur det ser ut utomlands. Visst har Sve-rige en hög skatt, men vi har också väldigt många iarbete. Har vi inte en väl fungerande vård och om-sorg, en bra skola och fritis som vi kan vara tryggamed har vi heller inte kvinnor som kan arbeta. Alla defrågorna hänger samman. Det finns ingen motsättningmellan den privata sektorn och den offentliga sektorn.De behöver varandra. Vi behöver varandra.