prot · GQ0920 · 2002-11-20 00:00:00 — Men vi får inte glömmabort att man, även om första, andra och tredje pelarenförs ihop i ett enda sammanhang, ändå kan behålla denuvarande beslutsformerna, det vill säga att det måstevara enhälliga beslut till exempel på det polisiäraområdet. Det är ingenting som hindrar att de besluts-reglerna kvarstår även i en ny struktur.Anf. 35 ():Herr talman! Det förslag till ändring av regerings-formen som ska avgöras består, som sagt, av fleradelar.Det råder stor enighet om att förändra grundlagennär det gäller skyddet för utsatta grupper, skyddet förmiljön, lagrådets sammansättning och normgivningenpå kulturmiljöområdet. Däremot råder det oenighet påtvå punkter som rör samarbetet i Europeiska unionen.Vissa hävdar att nu har att ta ställningtill ett vilande grundlagsförslag utan att det har dis-kuterats i det val som förevarit. Självklart kan manalltid önska att det skulle ha diskuterats mer, mendetta är ändå en av de frågor som jag och många medmig mötte ofta under den gångna valrörelsen. Debat-ten var tyvärr inte särdeles klargörande, och desin-formationen var stor. Många med mig ställde sigfrågan: Avser med sitt beslut i dettagrundlagsärende att lämna över mer makt till EU ochurholka ställning?Herr talman! Detta var en debatt som inte var äg-nad att upplysa utan snarare att vilseleda väljarna, därdet inte framgick att behåller sin makt attpröva, föra debatt och avgöra alla eventuella förslagpå deras egna meriter. För egen del kan jag erkännaatt jag som ny ledamot blev överraskad av att finnaatt det befintliga underlaget - måhända av valtekniskaskäl - iklätts egenskaper det inte hade.Sverige är, i enlighet med folkets besked, medlemi EU. Det är ett medlemskap som vi ska använda föratt utveckla ett ekologiskt och socialt hållbart Europai en socialt och ekologiskt hållbar värld. Vi har integått med i EU för att vara en trojansk häst utan därföratt vi ser att det gagnar svenska folket på vissa områ-den att samarbeta bortom nationsgränserna. Det ärinte av snöda egoistiska skäl utan för att vi ser att allavinner på en demokratisk och hållbar utveckling somger mänskliga fri- och rättigheter till alla.Vi som vill bygga samhället underifrån, värnasjälvstyret och vill öka människors självbestämmandeinser självklart att detta måste kombineras med de-mokratiska beslut i det globala samhället, ty utan denkraften kan självstyret eroderas. Låt oss våga se attden invanda vägen, vaktslåendet om det som gällernu, mycket väl kan visa sig vara en återvändsgränd.Ger den hittillsvarande utformningen av grundla-gen och därmed svenska folket bättre förut-sättningar än de ändringar som föreslås? Uppen-barligen anser vissa här i kammaren detta, men fråganär om man då inte skönmålar dagens grundlag påsamma sätt som det nya förslaget svartmålas. Ärvaktslåendet om att beslutsbefogenheter bara kanöverlämnas inom ramen för EG en klok hållning atthålla fast vid om man vill ge utrymme för mellanstat-ligt samarbete på flera områden och skapa öppningarför nya samarbetsformer till följd av den föreståendeutvidgningen?Från sida finner vi det rimligt attgöra de förändringar av regeringsformen 10 kap. 5 §som nu föreslås. Det innebär inte anpassning utan attvi självständigt ger mandat att pröva be-slutssättet inom hela EU-området. Det ger oss där-emot inte möjlighet, vilket vissa hävdar, att medenkla beslut lämna över all makt till EU. Ett eventu-ellt dylikt beslut om maktöverlåtelse kanbara tas av efter det att enligtsärskild ordning godkänt en överenskommelse inomramen för EU-samarbetet. Ett eventuellt beslut kräverdessutom kvalificerad majoritet, och ifall grundlagar-na måste ändras ska det ske på sedvanligt sätt genomtvå likalydande beslut med mellanliggande val. Tilldet här ska nu fogas att vi också skriver in en tydligbegränsning i grundlagen när det gäller principernaför statsskicket. Detta beslut stärker således inte EU:smakt. Denna ändring bibehåller makten i riksdagenmed hänsyn tagen till att vi nu är medlemmar intebara i EG utan i EU.Den andra omdiskuterade ändringen handlar omatt ges möjlighet att, om man så finnerlämpligt, godkänna en överenskommelse som intefinns i slutligt skick. Detta beskrivs av vissa som attregeringen får ökad makt, men enligt vårt synsättstärker det tvärtom makt. Om regeringenvill pröva en överenskommelse innan den är färdig-förhandlad ges också makt att tydliggöraregeringens mandat, innan något folkrättsligt bindan-de ställningstagande har gjorts. Detta ökar enligt vårmening reella makt, men som alltid är detytterst som väljer om och hur man villanvända denna sin makt. Detta ger möjlighet för ossatt leda regeringen, inte bara godkänna eller förkastafärdiga förslag. Det här innebär inte heller att rege-ringens skyldighet att informera och samråda medriksdagen urholkas, tvärtom grundlagsfästs detta iförslaget.Herr talman! Vi lever i en flernivådemokratidär väljarna ger mandat i fyra direkta val. Riksdagensroll i detta sammanhang är tydligt angiven i grundla-gen, men det finns all anledning att fundera kring vårtarbetssätt i den nya omgivande miljön. Vi har makteni vår hand, om vi vill använda den. Om riksdagensmajoritet vill öka centralstyret, ge regeringen detmandatet, får vi ett ökat centralstyre i . Omriksdagens majoritet vill bejaka ökat centralstyreinom EU har man den makten. Ytterst är det väljarnasom ger mandatet i allmänna val.Det vilande grundlagsförslaget i betänkande KU6,som yrkar bifall till, ändrar inget i dessadelar, men det ger nya möjligheter att utövasin makt, en möjlighet som vi i avser attanvända.Anf. 36 ():Herr talman! All offentlig makt i utgårfrån folket, och folket har valt att delegera stora delarav denna makt till sina företrädare i . Riks-dagen kan i sin tur delegera eller överlåta makt tillorgan som verkar lämpade att ta beslut i de här frå-gorna. Ett sådant organ är regeringen. Ett annat så-dant organ är EU.När gick med i EU valde vi att tillåtaöverlåtelse av vissa beslut till EG, som då var denenda del av unionen där detta var aktuellt. harnu förflutit sedan inträdet, och harSverige och de övriga medlemsländerna gemensamtutvecklat och förändrat unionen. Detta innebär blandannat att samarbetet inom det som kallas för andraoch tredje pelaren, det vill säga det som handlar omutrikes- och säkerhetspolitiska frågor och rättsligafrågor har fördjupats och förbättrats dels genomAmsterdamfördraget, dels genom Nicefördraget.Nu står vi inför en situation där våra lagar intelängre täcker de behov som finns. Vi vill kunna sam-arbeta effektivt inom till exempel rättsliga och polisi-ära områden men hindras att göra det genom en otill-räcklig lagstiftning. De alternativ vi har är att försäm-ra samarbetet eller att ändra lagen.Rikets lagar är inte skrivna i sten. Det gäller ocksåvåra grundlagar. Lagarnas uppgift är att reglera sam-hället, och i och med att samhället utvecklas ochförändras behöver också lagarna förändras och ut-vecklas.Nu står vi inför ett sådant fall. Vi är flera partier iriksdagen som arbetar aktivt för att öka samarbetetinom EU. Att då inte anpassa lagstiftningen efter detvore att motarbeta sig själv och att försvåra den ut-veckling som vi själva driver. riksdag måsteockså ha en beslutsordning som är hanterbar. Vimåste ge oss själva möjligheter att vara med ochförbereda viktiga beslut.Genom att tillåta delegering av beslut också vadgäller EU:s övriga två pelare ger vi möjlig-het att i varje enskilt fall avgöra om detta är önskvärteller ej. Att inte skapa den här möjligheten kan baramotiveras med att vi inte litar på att vi själva klararatt fatta rätt beslut.Själv litar jag på svenska folkets företrädares för-måga till korrekta beslut i enskilda frågor. Jag tyckeratt det är mycket onödigt att bygga en säkerhetsmurmot oss själva. De av oss som i stället vill ha ett när-mare EU-samarbete gör klokt i att försöka ändra denallmänna opinionen i stället för att lägga teknikalite-ter i vägen för den önskade utvecklingen. Därförtycker jag att det är självklart att vi ska anpassa vårlagstiftning så att den passar de behov vi har ,inte de behov som vi hade sedan.Herr talman! Det jag tycker är så tilltalande iKU:s förslag är att det är hållbart oavsett vilken in-ställning man har till EU. Jag ser det mycket som enteknisk, praktisk hanteringsfråga, men jag ser detockså som en framgång för EU-samarbetet. Debattenhandlar framför allt om de här två ändringarna i10 kap. regeringsformen. Regeringsformen är ju vårviktigaste grundlag.10 kap. 2 § handlar om möjligheten att få ett god-kännande rambeslut. Då är det viktigt att, som kon-stitutionsutskottet betonar, hålla i minnet att det ärriksdagen själv som avgör om den ska lämna sittgodkännande enligt den här paragrafen. Det är alltsåriksdagen själv som bedömer om förhandlingsläget iEU och situationen i övrigt är sådana att riksdagengenom sitt godkännande kan medge att regeringeningår den för bindande överenskommelsen.Men regeringen ska inte därigenom föregripa riksda-gens senare ställningstagande rörande ny lagstiftningeller annat beslut.Jag ska gärna medge att detta inte var så alldelesenkelt att fatta när jag satt i den författningsutredningsom förberedde det här förslaget. Men efter en deldiskuterande och funderande kom jag fram till att dethär är den enda rimliga modellen. Detta är nu heltklockrent för mig.Av bestämmelserna i 10 kap. i regeringsformenföljer det inte någon skyldighet för - ochdet är viktigt - att i en viss situation lämna sitt god-kännande, utan det ligger helt och hållet i riksdagenshand att bestämma om det ska ske. Det är också vik-tigt att komma ihåg att kan säga nej redannär förslaget till rambeslut väcks av regeringen. Gillarinte förslaget kan det skickas tillbaka tillregeringen med till exempel krav på ett bättre under-lag för att bedöma vilka konsekvenserna av rambe-slutet kan bli. Precis som flera talare harframhållit här , tillämpas den här modellen medrambeslut redan. Det var väldigt tydligt när vidiskuterade terrorismen och hur den ska bekämpas.Då kom det ett förslag från regeringen om rambeslut,och efter mycket om och men och diskuterande här iriksdagen och på andra håll godkändes visserligenrambeslutet, med det visade ändå att det skulle kunnagå att stoppa ett förslag som inte gillar.Den andra paragrafen som vi diskuterar här ,nämligen 10 kap. 5 §, innebär möjligheter för riksda-gen att överlåta beslutanderätten inte bara till EG utanäven inom ramen för allt samarbete. Här vill jag fak-tiskt framföra en eloge till min vänsterpartistiskekollega i sommycket klokt och omtänksamt om de svenska grund-lagarna i utredningen föreslog en begränsning avparagrafens omfattning så att beslutanderätten inte fårröra principerna för statsskicket. Det handlar alltsåom våra grundlagar.Herr talman! Jag kan inte uppfatta det här försla-get, vare sig när det gäller 10 kap. 2 § eller 10 kap.5 §, som särskilt dramatiskt eller ödesdigert för detsvenska folkstyret. Jag tycker att debatten ibland harinnehållit övertoner. Det förslag som vi nu ska taställning till ger en ökad handlingsfrihetinför framtida diskussioner för att förbättra och ut-veckla samarbetet inom EU. Men det innebär intenågon delegering till regeringen att driva EU-samarbetet åt något håll. bestämmer EU:solika fördrag tillsammans med de andra parlamenten iEU.Herr talman! Jag känner mig helt säker när jag yr-kar bifall till förslag. Jag ärsärskilt glad över att skyddet för utsatta grupper nuskrivs in i grundlagen. Det sker i regeringsformens 1kap. Diskriminering av människor på grund kön,hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språkligeller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuellläggning, ålder eller annan omständighet som gällerden enskilda personen ska motverkas. Det här tyckerjag faktiskt är det viktigaste vi har gjort i KU:s betän-kande, herr talman. Det är mycket förpliktigande föross alla.Herr talman! Med detta yrkar jag än en gång bifalltill förslag.Anf. 37 ():Herr talman! De ungdomar i min ålder som slårihjäl tid genom att hänga på torget utanförmin lägenhet sedan fritidsgården har lagts ned kännermaktlöshet. De kommunalarbetare som sliter söndersina kroppar med för låg lön känner maktlöshet. De20 % som valde att inte rösta i årets val kännermaktlöshet, och många av dem som valde att röstagjorde det med en uppgiven axelryckning eftersom dekänner maktlöshet. Denna maktlöshet, denna känslaav att man inte kan påverka sin situation och sam-hällsutvecklingen i stort är en viktig politisk fråga.Den borde kanske vara central i varje politiskt beslut,men det är den inte.I dag riskerar att, i stället för att stärkamänniskors möjlighet att påverka och flytta maktennärmare människor, flytta den längre ifrån människor.Det är fel väg att gå.Vi gröna har en dröm om ett samhälle där varjebeslut som påverkar dig också är påverkat av dig. Detär ganska långt till det samhället, och det blir intenärmare för att vi går åt andra hållet. De grund-lagsändringar som vi röstar om gör att vi tar ettkliv åt detta andra håll. De möjliggör att makten isnart sagt alla frågor flyttas till EU. Det säger vi mil-jöpartister därför bestämt nej till.Jag tycker att det skulle vara klädsamt om riksda-gens kammaren betänkte att det faktiskt finns en stordifferens mellan vanligt folks uppfattning om EU ochriksdagsledamöters uppfattning.Herr talman! Den dag människor vänder demo-kratin ryggen börjar det öppna humanistiska samhäl-lets sönderfall, står det att läsa i regeringsförklaring-en. Ord är ord, och handling är handling. De senasteåren har regeringen och riksdagsmajoriteten tydligtvisat att man inte har några problem med att självavända demokratin och grundlagens demokratiskaprinciper ryggen. Vi här inne vet att grundlagen ärförfattad så att den inte ska kunna ändras i en hand-vändning. Ingen enkel riksdagsmajoritet ska kunnarycka undan demokratins grund eller beröva folketdess suveräna makt. Det är därför det krävs två påvarandra likalydande beslut vid med ettval emellan för att förändra grundlagen. Bakgrundenär klar: Ska grundlagen ändras ska folket ha rätt attsäga sitt i ett öppet och fritt val.När det är dags att ta det andra beslutet iEU-grundlagsfrågan är nästan allt formellt i sin ord-ning. Det har ju varit ett val emellan. Men minnsnågon att debatten kom upp i valrörelsen? Hur myck-et vi miljöpartister än försökte teg socialdemokratinoch borgerligheten som muren när EU-frågan ochgrundlagsändringen kom på tal. Man sidsteppademedvetet tanken med grundlagens skydd mot föränd-ringar, att människor i ett val efter en ordentlig debattska beredas möjlighet att ta ställning.Vi är därför starkt kritiska mot det sätt på vilketbeslutet ska fattas. Vi är också kritiska mot i betänkandet som bekant blandar bra förslag tilländringar i regeringsformen - särskilt i dess portalpa-ragraf, som alla ställer upp på - som stärkt skydd motdiskriminering och för miljön, med EU-ändringarna.Jag vill också fästa uppmärksamheten på att vi är förde här ändringarna i portalparagrafen. Det står också,även om har missat det, tydligt ivårt särskilda yttrande. På s. 13 i betänkandet kanman läsa följande: "Dessa innebär bl.a. ett förstärktgrundlagsskydd för utsatta grupper och för miljön,vilka vi självfallet ställer oss bakom. "Genom att man blandar in EU-ändringarna bortserman också återigen från tanken bakom att grundlagska ändras genom två riksdagsbeslut. Man gör detandra beslutet till ett expeditionsärende, där ingen skakunna säga mot. I KU har denna praxis ibland försva-rats med att man vill få en så bred uppslutning bakomandra beslutet som möjligt. I stället för att, i enlighetmed vad vi och krävt i utskottet, ändrapraxis fortsätter man att slira på grundlagens princip-er.Fru talman! I ett av oss önskat bättre omröstnings-förfarande här i kammaren skulle vi gröna ändå hasagt nej till ändringarna såväl i 2 § som i 5 § i rege-ringsformens 10 kap. Det är vår uppfattning att denföreslagna ändringen i 10 kap. 2 § strider mot grund-läggande demokratiska principer. beslu-tanderätt urholkas om överenskommelser inom ramenför EU-samarbetet ska kunna godkännas utan att denslutliga texten föreligger. Politisk debatt, ställningsta-ganden och beslut måste ovillkorligen grundas påfakta, utredningar och konsekvensanalyser. På grundav de brister i bedömningsunderlaget, förfarandet ochbeslutsordningen som kommer att bli konsekvensenav denna ändring kommer att bli förhindradatt föra en seriös och saklig debatt. Vår uppfattning äralltjämt att endast om nödvändig följdlagstiftningsamtidigt presenteras för kan ett rambeslutsalla konsekvenser överblickas.Det vilande förslaget till ändring i 10 kap. 5 §första stycket regeringsformen innebär att riksdageninom ramen för samarbete i EU kan överlåta beslu-tanderätt under förutsättning att det inte rör principer-na för statsskicket. Uttrycket "principerna för stats-skicket" är alltför vagt och obestämt. Det kan medfog ifrågasättas om det verkligen säkrar skyddet förvåra grundläggande konstitutionella principer. Dess-utom är det, som statsvetaren och EU-förespråkarenSverker slagit fast, inte främst"principerna för statsskicket" som hotas av attbli överförda till EU-makten utan viktiga politikom-råden, socialpolitiken och säkerhets- och utrikespoli-tiken, och det är dessa som behöver skyddas. "Principerna för statsskicket" är, som en annanstatsvetare, , uttryckt det, ett fikon-löv - vi vet inte vad det innefattar, och det ärinte den skrivning som vore aktuell. En annanföreslagen skrivning som faktiskt förtjänar kritik är"inom ramen för samarbete i Europeiska unionen".Den lämnar öppet för ett överlämnande av makt tillsåväl existerande som framtida institutioner och or-gan inom EU och EG. På detta sätt ändrar vi grundla-gen utan att ha full översikt över vad det kan leda till.EU är en ständigt svällande union. Ingen vet vilkaaktörer inom unionen som vi förbereder över-lämnande till.Det ska också sägas att vi inte finner att dagensgrundlagsändring till fullo tar hänsyn till den i 1 kap.1 § regeringsformen föreskrivna principen omfolksuveränitet. Om nu slutgiltigt antar denföreslagna grundlagsändringen, kan den svenskariksdagens och därmed det svenska folkets inflytandeöver utvecklingen både inom unionen och på dennationella nivån reduceras. Därmed har folksuverä-niteten på ett ingripande sätt inskränkts samt dörrenöppnats för en stegrad integrationstakt inom EU.Fortsättningsvis kommer det inte att finnas tre pelareinom EU-samarbetet utan i stället en stor kolonn medbestämmanderätt över samtliga politikområden. Ettöverlämnande av beslutanderätt på ett område innebäratt har frånhänt sig sin normgivningsmaktför framtiden. Det demokratiska underskottets effek-ter på samhällsutvecklingen, den politiska debattenoch individens delaktighet och ansvar för beslutspro-cessen kommer att bli allvarliga.Fru talman! Det vi föreslås göra är att god-känna bygget av ett . Och detär, hur mycket förespråkarna än hävdar det, ingenbagatell. Tvärtom, den argumentationen blir inteannat än tragikomisk när man ser med vilken ilskaoch vilken frenesi alla som försöker påpeka dettafaktum bemöts. Varför denna ilska om beslutet ändåär en bagatell? Det är en fråga som jag vill ha svar på.Likaså skulle jag vilja fråga förespråkarna somhävdar att detta är en bagatell:1. Om det nu är en så liten fråga varför behandla-des yrkandet om en folkomröstning före det förrabeslutet så styvmoderligt? Flera riksdagsledamöterkrävde då att man, som grundlagen föreskriver, skullefå på sig att samla ihop 35 ledamöter för attkräva beslut om folkomröstning. Man fick bara 2dagar. Kravet på folkomröstning är dessutom fulltlegitimt eftersom man genom denna grundlagsänd-ring skapar ett helt annat förhållningssätt mellan Sve-rige och unionen än det väljarna gick till val på 1995,något som återigen statsvetaren understrukit.2. Om det nu är en så liten fråga varför vägradeanhängarna konsekvent att diskutera den i valrörel-sen? Varje gång vi miljöpartister försökte lyfta framdiskussionen fick vi kalla handen.3. Om det nu är en så liten fråga varför omöjliggörman för partierna att visa sina ställningstaganden iandra beslutet? säger att de tänkerrösta ja trots att de är emot en del av grundlagsänd-ringen. Kritikerna tvingas upp på tåget.Fru talman! I en andra försvarslinje för grund-lagsändringen hävdas att den krävs för att man skamöta det förenklingsarbete som pågår inom EU. Dågrundlagen bara föreskriver att makt överflyttas tillEG blir det svårare att "förenkla", menar man. Varförnågot skulle bli "enklare" av att man avskaffar grän-sen för hur mycket makt som kan flyttas ned tillBryssel förklarar man dock aldrig.Det hävdas likaså att grundlagsändringen "stärkerriksdagens handlingsfrihet". Det är också ett sätt attförklara det. Det är klart att man kan säga att riksda-gens handlingsfrihet ökar när man ger riksdagenmöjlighet att i praktiken avskaffa sig själv och flyttaall makt till EU. Frågan är bara om det är sunt avriksdagen att efterlysa en sådan handlingsfrihet.När - och ska jag citera någon som jag verkli-gen inte i övrigt känner mycket sympati för - Marga-ret en gång mötte dåvarande EG-parlamentet kallade hon det för ett . Hon gjorde det därför att det egentligeninte kunde påverka EU:s regering, kommissionen,och inte heller kunde göra mycket mer än att admi-nistrera andras beslut.Med dagens grundlagsändringar beskärs kraftigtriksdagen möjligheter att påverka regeringen, och vikommer att i än högre grad syssla med att administre-ra EU-beslut. Det är en i statsvetenskap och juridikvedertagen sanning att över hälften av de beslut vifattar här är fattade i EU. Med ändringar-na i 10 kap. 5 § kan vi räkna med att de ytterligareökar. Med dagens grundlagsändring riskerar vi attförvandla till ett ter sig för mig uppenbart att den här frågan urdemokratisk synvinkel har behandlats mycket dåligt.Man har fråntagit folket dess rätt att påverka beslutet,genom att mörka i valrörelsen och göra andra beslutettill en ren expeditionsaffär. Det är särskilt illa när detjust handlar om en grundlagsändring som innebär attmakten kommer att flyttas längre från människor.Återigen: "Den dag människor vänder demokratinryggen börjar det öppna humanistiska samhälletssönderfall", stod det i regeringsförklaringen. Man kanfråga sig vilka som först vände demokratin ryggen,folk i allmänhet eller det politiska etablissemanget.Mot bakgrund av detta vill jag å den gröna riks-dagsgruppens vägnar fullfölja det yrkande som PeterEriksson lagt fram om avslag på betänkandets förslagoch bifall till reservationen. Jag har också riksdags-gruppens uppdrag att med tanke på avsaknaden avdebatt yrka på återremiss av ärendet.Slutligen tål statsvetaren upp-maning till riksdagsledamöterna, särskilt till oss somär nya, att revoltera mot partipiskan och sätta oss in ifrågan för att rösta i enlighet med vårt samvete ochvåra väljares vilja, att upprepas. Om jag ska fortsättacitera personer som jag inte känner mycket sympatiför, sade vidare i regeringsförklaring-en: "Inget ansvar faller tyngre på ledamö-ter än att värna demokratin." Tänk på det!Anf. 38 () replik:Fru talman! Ett par synpunkter i all stillhet. Detfinns inget förslag om att ändra förutsättningar-na för att ändra grundlagen. Det enda riktigt säkraskyddet för demokratin och för att upprätthållagrundlagen i det svenska parlamentariska systemet ärfaktiskt själv. Därför har ettutomordentligt stort ansvar för varje lagstiftningsbe-slut, och just för grundlagsändringar är det naturligt-vis viktigt att ser till att sådana genomförsmed eftertänksamhet, utredning och beredning.Att tala om att vi andra parlamentariker som intetillhör den gröna gruppen vänder demokratin ryggenär utomordentligt stora ord. Jag ser som parlamenta-riker som en av mina främsta uppgifter att försökabidra till att människor som deltar i valet, och det skavara många människor, kan göra det på ett informeratoch upplyst sätt. Jag har alltså en folkbildaruppgift,nämligen att tala om hur det faktiskt är, inte att försö-ka påstå att det blir på ett visst sätt därför att några -det är ganska många - har förslag om att göra sakeroch ting.Fru talman!