prot · GP09109 · 2002-05-21 00:00:00 — Betygen fångar inte uppallt, och inte heller de olika typer av prov som hög-skoleproven utgör.Med den nya öppningen, alltså den tredje vägenin, finns möjlighet att utforma intervjuer och andratyper av anlagstest som kan vara viktiga när det gälleratt fånga upp dem som har de bästa förutsättningarnaatt klara utbildningen.Innan man tar något nytt steg i antagningsreglernatror jag att det är viktigt att låta den processen gåhand i hand med reformeringen av gymnasieskolan.En erfarenhet som vi har är att dessa processer kanskeinte alltid hakar i varandra. Reformering av gymna-sieskolan sker utan att motsvarande arbete pågårinom högskolan. uppstår också system sominte riktigt harmonierar med varandra.Nu har vi möjlighet att rätta till detta. arbetar, och vi kommer att få förslag fråndem. Parallellt med detta bör vi arbeta med att se överhögskolans antagningssystem. Detta bör vi göra medett öppet sinne för att kunna se om vi kan göra kom-pletteringar så att det hela ska fungera bättre. Dessaska icke vara oberoende av varandra, för det blir intebra.Folkpartiet har visat korten i gymnasiepolitiken.Visserligen säger de, som också sade, atten studentexamen ska ge högskolebehörighet. Samti-digt har man för stora elevgrupper definierat bortmöjligheten att gå vidare till högskolan genom attsäga att om man direkt ska rikta in sig på ett yrke, gånågot av yrkesprogrammen, har man icke behov avde kunskaper som vi ställer krav på. Därmed harman inte heller möjlighet att komma vidare om mansenare i livet så önskar.Jag vill gå åt andra hållet, alltså minska avståndetmellan gymnasieskola och högskola, och se till att vifår bryggor från gymnasiet till högskolan. Detta görvi bl.a., som jag beskrev i mitt svar, genom college-utbildningarna. De syftar till att skapa möjligheter attfå en ingång till högskolan, att komplettera de gym-nasiekunskaper man behöver och att få den förstaintroduktionen in på högskolan. Vi gör det med ettbreddat basår som ger möjligheter att komplettera detman behöver för att kunna gå vidare till en högskole-utbildning.Folkpartiet har konsekvent motsatt sig alla försökatt bygga broar. De vill ha utbildningsväsenden sombestår av byggklossar som aldrig nuddar vid var-andra. Jag tycker inte att det är en bra lösning. Detskulle grusa möjligheterna att nå de mål vi har, näm-ligen att upp emot hälften av en årskull ska ha chan-sen att komma vidare till högre utbildning innan manfyllt 25.Jag diskuterar gärna hur vi reformerar antagnings-systemet till högskolan, men reformeringen ska görasnär vi också har strukturen för den framtida gymna-sieskolan. har vi tre vägar in vilka kompletterarvarandra. Det är ett förhållandevis väl fungerandesystem i väntan på förslag.Anf. 58 ():Fru talman! tycker att det ska varamöjligt för de ungdomar som så vill att genomgå enbra kvalificerad yrkesutbildning utan målet att läsa påhögskolan. Det är en helt annan sak. Denna utbild-ning ska enligt vårt förslag naturligtvis också kombi-neras med rätten till kompletteringar för vidare studi-er när man är intresserad av det. Men det tycker jaginte riktigt berör det ämne vi nu diskuterar.I dag skulle väldigt många ungdomar rent kun-skapsmässigt direkt kunna gå vidare till högskolan,men de gör inte det. Det är naturligtvis inte fel att intealla ungdomar går vidare till högskolan. Det är emel-lertid ett stort problem att så många som direkt eftergymnasiet skulle vilja läsa vidare inte har möjlighettill det.Svenska ungdomar tar mycket på sig ge-nom utbildningssystemet. Detta visades bl.a. i . Sverigehar alltså en internationellt sett låg andel tjugoåringarsom går vidare till högskoleutbildning.Jag tror att det kan vara oerhört olyckligt om enung människa som känner sig väl förberedd för studi-er måste vänta i flera terminer och kanske konkur-rensläsa på komvux. Det blir också jobbigare medåren att bedriva studier, eftersom man skaffar barnoch blir alltmer beroende av att ha en trygg ekonomi.Regeringens nya system, som en riksdagsmajori-tet godkände, att högskolan ska få bestämma urvals-grunderna för av platserna riskerar att göra detännu svårare för ungdomar att komma in direkt frångymnasiet. Det kan komma att innebära ett slagskvotering, som i och för sig är bra för dem som kvo-teras in, men som ökar osäkerheten för demsom söker på vanliga gymnasiebetyg.Jag tycker att man borde gå en helt annan väg.Dagens röriga antagningssystem behöver förenklasoch alla snårigheter och olika behov av taktikvalrensas bort. De studerande ska ha en rättvis chans attveta att det lönar sig att läsa studieförberedande äm-nen. De ska också ha en rättvis chans att komma in påen högskoleutbildning.Därför måste vi också genomföra andra reformer.Kursutbudet måste följa studentens val i så stor ut-sträckning som möjligt. När platserna ändå inte räck-er till är det bästa att högskolorna genom olika antag-ningsprov och test avgör vilka som är mest lämpligaför en utbildning. En student ska inte behöva bli bort-konkurrerad för att han eller hon vågat läsa svåraämnen på gymnasiet.Jag förstår att inte kan lämna nå-got detaljerat svar på hur framtidens antagningssy-stem ska se ut. Men principen att alla betyg värderaslika, oavsett vilken utbildning det handlar om, är såfelaktig att jag trodde att vi skulle kunna vara överensåtminstone om det.Slutligen skulle det vara intressant att få informa-tion om vad förberedelsearbetet i departementet förett förändrat antagningssystem går ut på, det somutbildningsministern nämnde i sitt första anförande.Anf. 59 Utbildningsminister ():Fru talman! Andelen av ungdomsgrupperna somgår vidare till högskolan är en central frågeställning.Regeringen har också valt att väldigt tydligt peka utdetta som ett av de huvudsakliga målområdena. Dethandlar om att öka andelarna.Vi har en ganska fin utveckling på detta område.För tiotalet år sedan gick av en ungdoms-kull vidare till högre utbildning. Med den snabbadynamiska utvecklingen av vår högskola, med minsten stark högskola i varje län, är andelen som gårvidare över 40 %.Att nå 50-procentsmålet är inte alls en omöjlighet.Det är ett mål som tedde sig somalltför djärvt. Snarare närmar vi oss i en ganska stadigtakt hälften av en årskull. Det visar att det går att fåförändringarna. Det som framför allt har orsakat dettaär inte förändrade antagningsregler utan utbyggnadenav högskolan, dvs. att göra det möjligt för ungdomaratt gå vidare till högre utbildning.Det är viktigt att fortsätta att arbeta med fråganom hur betygssystemet i gymnasieskolan påverkarantagningen. Jag menar att vi har ett grund-läggande problem i gymnasieskolan med att vi har ettbetygssystem som riskerar att skapa en väldig stresstidigt i gymnasiet, som gör att eleverna mycket tidigtinser vilken betydelse större kurser i årskurs 1 har förmöjligheten att komma in på högskolan. Därmedriskerar det som ska vara en naturlig progression ikunskaper i gymnasieskolan att tas bort för eleverna.I stället blir det taktik och stress. Därför ska det förstasteget vara att se hur en återgång till ämnesbetyg skase ut från de kursbetyg vi har . Det kommer i sig attpåverka antagningen till högskolan. Då gäller det attinvänta reformerna innan vi går vidare och förändrar ihögskolans antagningssystem. Annars riskerar vi attåterigen hamna i det läget att processerna inte hakartag i varandra och ser till att det blir så bra som möj-ligt.Det kan naturligtvis vara vissa fördelar med vikt-ning, dvs. att vissa ämnen som man ska läsa vidareviktas tyngre. Men det kan också ha vissa avgörandenackdelar. Taktikval minskar inte. Kraven på de ungaeleverna att tidigt i gymnasiet, redan första året, vetaexakt vad de ska söka till på högskolan är stora. Detär ett grannlaga arbete att göra den viktningen. Det ärinte bara fråga om kunskaper i det ämne man ska läsavidare, utan vi vill att eleverna ska ha bredare kun-skaper än så. Viktningen riskerar att leda till nyadrivkrafter att söka sig bort från centrala ämnen.Låt oss nu arbeta med att ta fram den nya gymna-sieskolan. Parallellt med detta ska vi se över högsko-lans antagningsregler. I första fasen gäller analysenav hur det fungerar för att vara beredd närGymnasiekommittén lägger fram sina förslag. Vi skainte bryta loss enskilda frågor och därmed få systemetatt inte hänga ihop så väl som vi faktiskt vill.Anf. 60 ():Fru talman! Jämfört med andra länder har vi enlåg andel av en årskull som går vidare direkt till hög-skolan. Anledningen till att den rapport jag nämndetidigare kallas Utbildningens omvägar är just att mantar omvägar. Det är inte alltid det är fel att ta omvä-gar, men många ungdomar tar ofrivilliga omvägar.Andelen 20-åringar som går vidare till högre utbild-ning är enligt . Det är långt un-der snittet för jämförbara länder. Vi ligger där dåligttill.Ämnesbetyg är naturligtvis en viktig förändringsom vi ska diskutera. De kräver en massa förändring-ar som vi inte hinner diskutera . De kräver enannan typ av kursuppläggning osv. på gymnasiet.Men tvärtemot vad utbildningsministern menar, är jagövertygad om att en snabb förändring som gör attbetyg som är viktiga för den framtida utbildningenväger tyngre. En sådan förändring skulle inte på nå-got sätt utestänga möjligheterna till övriga framtidareformer, men den skulle underlätta för många ung-domar. Det behöver inte vara så komplicerat. Det gåratt sätta en ram omkring ämnen som är klart studie-förberedande, t.ex. om man ska söka in på en tekniskutbildning, och markera att de väger tyngre vid po-ängberäkningen än de ämnen som inte alls har medden framtida utbildningen att göra. Jag tror att ensådan förändring skulle vara välkommen för studen-terna.Sedan måste en del andra förändringar göras.Folkpartiet har ett förslag om en rejäl studieförbere-dande utbildning och en studentpeng så att utbyggna-den av universiteten och högskolorna sker efter stu-denternas val. Det är sådant vi får återkomma till.Viktade betyg vore en snabb reform som skulle hjälpamånga studenter. Det är synd att utbildningsministerninte vill diskutera detta närmare nu.Anf. 61 Utbildningsminister ():Fru talman! När senast hade inflytandeöver antagningsreglerna till högskolan valde man atthelt lägga i händerna på högskolan att själv utformaantagningssystemen, dvs. varje högskola hade ansva-ret för sitt eget system. Det fick effekten att någotuniversitet inte tyckte att engelska inläst på komvuxhade samma värde som engelska inläst på gymnasie-skolan. Det är effekter som resulterar i att det blirsvårare att bygga de broar in till högskolan som visom land och samhälle behöver. Den vägen kommerinte att öppnas om det är den vill inträda.Detsamma gäller utvecklingen av gymnasiesko-lan. Kärnämnena i gymnasieskolan är inte enkom tillför att göra det möjligt för människor att gå vidare tillhögre utbildning, vilket i sig är viktigt. Vi kommer attfå se en ökande andel från yrkesförberedande pro-gram som också går vidare till eftergymnasial utbild-ning. Men det är framför allt fråga om kunskaper sombehövs i arbetslivet för medborgarna, som är viktigaför alla grupper i samhället. Det är inte fråga om attbörja sortera, som vill, redan från de smååren ända upp till gymnasieskolan. Vi vill att alla skafå med sig en kärnkompetens och kärnkunskaper sombehövs för självständiga beslut och för att med enkritisk blick kunna hantera information i en kompli-cerad värld. Det är viktigt ur ett jämlikhetsperspektiv.Det är ett perspektiv som i stor utsträck-ning tyvärr har tappat i utbildningsfrågorna.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2001/02:411 ommetoder och hjälpmedel för framtidens lärandeAnf. 62 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat vad jagtänker vidta för åtgärder för att lösa upphovsmanna-frågorna inom multimedieområdet. även frågat om jag avser att verka för att Skolver-ket åtar sig att ekonomiskt reglera upphovsmanna-kostnaderna för utnyttjande av digitala material i densvenska skolan.Upphovsrättslagstiftningen, för vilken justitiemi-nistern ansvarar, är uppbyggd på så sätt att den gerupphovsmannen olika ensamrättigheter. En sådanrättighet är rätten att göra verket tillgängligt för all-mänheten genom offentligt framförande eller offent-lig visning. En annan är rätten att framställa exem-plar, dvs. kopior, av verket.Frågan om tillgängliggörande för allmänheten ge-nom offentligt framförande eller offentlig visningaktualiseras normalt inte i undervisningssituationer igrund- eller gymnasieskolan - detta eftersom allmän-heten inte har tillträde till denna undervisning utanendast de elever som går i klassen. Så länge ingakopior av ett verk framställs kan därför en lärareoförhindrat visa eller framföra ett verk inför en skol-klass.Vid användning av multimedieverktyg av olikaslag uppkommer emellertid även frågor om exemplar-framställning. Det rör till att börja med frågan omtillfälliga kopior, t.ex. då ett verk förevisas på enstorbildsskärm. Rättsläget enligt gällande svensk rättär oklart beträffande frågan huruvida det sker enexemplarframställning när ett verk i digital formförevisas på en bildskärm.För närvarande pågår arbete inom Justitiedepar-tementet med genomförandet av ett EG-direktiv omupphovsrätten i informationssamhället. Direktivetinnehåller bl.a. regler om undantag från upphovs-mannens ensamrätt när det gäller tillfälliga kopior,dvs. t.ex. när ett verk kommer upp på en bildskärm.Genomförandet av direktivet kommer därför att inne-bära vissa förtydliganden av svensk rätt när det gällerfrågan om framställning av sådana kopior.Som påpekar kan elever normaltsett använda multimedieverktyg på de sätt som be-skrivs eller surfa på Internet utan hinder av upphovs-rätten. Stöd för denna användning finns i upphovs-rättslagens (1960:729) bestämmelser om enskilt bruk(12 §) och om viss användning av datorprogram ochsammanställningar eller med ett annat ord databaser(§).Vad gäller lärarnas användning stöds den framförallt på de avtal som träffas om rätt att framställa ko-pior för användning i undervisningsverksamhet, dvs.på grundval av den s.k. avtalslicensen i 13 § upphovs-rättslagen. Denna bestämmelse omfattar inte digitalkopiering av verk. Situationen är såle-des den att skolan måste träffa avtal i varje enskilt fallför att få rätt till mer omfattande utnyttjanden av verki digital form. Ett sådant avtal kan t.ex. träffas när enmultimedieprodukt köps in. Däremot är det mer be-svärligt i samband med användningen av verk somfinns utlagda på Internet.Det tidigare beskrivna arbetet med genomförandeav direktivet om upphovsrätten i informationssam-hället föranleder även en översyn av bl.a. den nämndabestämmelsen om avtalslicens för skolkopiering.Översynen sker med syftet att modernisera upphovs-rättslagen. Målsättningen är att anpassa upphovs-rättslagen så att den inte hämmar skolans användningav modern teknik i samband med undervisningen. Detpågår således redan arbete i sombehandlar upphovsmannafrågorna vad gäller använd-ning av IT i skolorna. Vad gäller möjligheten för barnoch ungdomar med dyslexi att förbättra sin läs- ochskrivförmåga med hjälp av multimedieprodukter villjag framhålla att det pågående arbetet även omfattaren översyn av möjligheterna för människor medfunktionshinder att använda upphovsrättsligt skydda-de verk.Redan dagens bestämmelse om skolkopiering äruppbyggd så att skolan måste träffa avtal med enupphovsmannaorganisation och betala ersättning förutnyttjandet av verk. Jag förutser inte någon ändringnär det gäller dessa förutsättningar för användning avverk enligt bestämmelsen. Således måste skolan be-tala för utnyttjandet av upphovsrättsligt skyddadedigitala material.När det gäller frågan om staten kan bidra till den-na kostnad vill jag hänvisa till att Statens skolverkredan i dag till viss del har ett sådant åtagande. har regeringens uppdrag att drivaett nätverksbaserat nationellt resurscentrum för mul-timediebaserade läromedel. Detta har bl.a. resulterat iMultimediabyrån, en webbplats som ska hjälpa lärareoch elever att skapa och lära med nya medier. En avMultimediabyråns uppgifter är att producera webba-serade resurser i form av texter, filmer och kursersom visar på olika pedagogiska förhållningssätt tillanvändningen av nya medier i undervisningen. Inomramen för har ett mediearkiv förbild, ljud och musik byggts upp dit lärare kan vändasig och fritt använda allt material, icke-kommersiellt,inom skolans verksamhet.Anf. 63 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för svaretpå interpellationen.Jag tycker att svaret tydligt visar att de nuvarandeupphovsrättsbestämmelserna innebär ganska storasvårigheter för lärare och skolpersonal att tillämpaden moderna multimedieteknik som finns, inte minstnär det gäller att utnyttja den information som bådeelever och lärare kan ta till sig från Internet . Jagser det som positivt att det pågår en översyn, medhänvisning till det EG-direktiv som utbildningsmi-nistern nämner.Jag vill ändå fördjupa mig ytterligare i den härfrågan. Interpellationen i sig är uttryck för ett rop påhjälp från några lärare som kontaktade mig i fråganoch som redovisade den nuvarande lagstiftningensbegränsningar när det gäller inte bara ny teknik utanockså gammal teknik.När det gäller nuvarande upphovsrättsbestämmel-ser har fått kommunernas uppdragatt teckna s.k. avtal enligt 13 §, som utbildningsmi-nistern hänvisar till. De flesta allmänna, framför allttryckta, medier kan kommunerna och skolorna frittdisponera från utbildningssynpunkt. Man kan ocksåanvända dem för att framställa utbildningsmaterial pådet sätt som beskrivs i svaret på interpellationen. Närdet gäller möjligheten att utnyttja det fria utbudet avinformation som finns på Internet, och också det friautbud som finns i digitala program, är begränsningar-na betydligt större.Bakgrunden till min interpellation är inte enbartatt jag vill ha en översyn av upphovsrättsbestämmel-serna. Jag vill också, vilket jag direkt eller indirektantyder i min interpellation, ha en strategi för hurman just i utbildningshänseende bättre ska kunnautnyttja de digitala multimedierna för utbildning.I dag är det så - den motsättningen antyds också iutbildningsministerns svar - att i den normala utbild-ningssituationen kan man utnyttja multimedier ochdigitalt material. Men i svaret nämns precis den be-gränsning som finns, nämligen att så fort det är frågaom nya tekniker för att åskådliggöra detta - det gällert.ex. storbild eller andra digitala medier, som ljudfiler- har man inte möjlighet att använda det. Det äri varje fall en gråzon, som sannolikt inte ger lärarenmöjlighet att utnyttja läromedel på det sättet.Jag tolkar utbildningsministerns svar så att denhär gråzonen är till fördel för ett fritt utnyttjande i enutbildningssituation. Jag skulle i så fall vilja ha ettförtydligande på den punkten: Är det så att en lärarekan använda sig av storbildsskärm för att visa ettdigitalt hämtat och utvecklat material i en utbild-ningssituation? Då är det en viss framgång, kanske framgång, i tydlighet i förhållande till vad somgäller . Enligt den uppgift jag har fått har och Multimediabyrån meddelat attdetta inte är möjligt. Jag skulle gärna vilja ha utbild-ningsministerns svar på den konkreta frågan.Nästa steg gäller utvecklandet av läromedel medhjälp av den här tekniken. kan man naturligtvisbeställa digitala läromedel via Multimediabyrån ellerute på den kommersiella marknaden och på vanligtsätt teckna ett avtal som köpare av det läromedlet.Men i det verkliga arbete som sker ute i kommunernaoch ute i de enskilda skolorna har man inte möjlighetatt utnyttja detta i ett utbildningssammanhang, efter-som det då inte omfattas av de regler som gälleri upphovsrättslagen. Jag skulle vara tacksam om ut-bildningsministern kunde förtydliga svaret på denfrågan.Anf. 64 Utbildningsminister ():Fru talman! Som väl klart framgick av mitt svarfinns det oklarheter - därav översynen, somsyftar till att också i den praktiska verksamheten göradet mera tydligt vad som är möjligt och vad som inteär möjligt.Den väg som jag vill varna för att beträda, somockså antyds av Elinderson, är att skullefå en större roll i fråga om att reglera upphovsrätteroch betala för upphovsrätter. Vi har inte alls dentraditionen när det gäller läromedel. Vi bör se på dethär läromedlet som på andra läromedel i skolan, därstaten inte reglerar användningen och inte heller viasubventioner riktar användningen mot ett visst håll.Översynen pågår. Den är också orsakad av att detfinns oklarheter och syftar till att reda ut dem. Menjag vill inte gå in på en väg där vi mer tydligt börjarstyra statligt vilka läromedel man ska ha.Låt mig peka på IT i skolan som ett väldigt viktigtutvecklingsarbete lokalt i skolorna, som har fått denverkan att man använder sig av multimedier på ettmera kreativt sätt i skolarbetet än vad som var möjligttidigare.Anf. 65 ():Fru talman! Det finns en paraplyuppgörelsenär det gäller utnyttjande av olika former av medier iutbildningen. Ljudmedier, som ett vanligt kassett-band, som innefattar bl.a. musik eller någonting annattäcks av det avtal har med produ-centerna. Jag förmodar att det är 13 § i upphovs-rättslagen som tillämpas i det sammanhanget. Deavräknar från de enskilda kommunerna de mediersom de använder, liksom rätten att utnyttja informa-tion som finns i våra dagliga medier, alltså i radio ochTV. Men samma möjlighet finns inte. Det innebär attvarje enskild skola inte behöver teckna avtal medDagens Nyheter för att få använda tidningen i utbild-ningen. Det gäller även grammofonbolagen. Man harmöjlighet att utnyttja det avtal som Kommunförbun-det har i dag.I min fråga antydde jag att det här kanske är envidare fråga än de statiska medier som vi harhaft att röra oss med, om man vill göra Internet i desshelhet tillgängligt i en utbildningssituation. Det ärfrån den utgångspunkten jag ställer frågan. Jag kanmycket väl tänka mig att det här är en fråga somkommunerna löser gemensamt genom Kommunför-bundet.Jag har inte antytt och tycker inte heller att statenska subventionera, även om det förvisso är en frågaman kan diskutera.Det jag tycker är viktigt är att Internet och multi-medier inte får bli statiska produkter, att man köperprodukter en efter en. Internet och multimedierna skavara de nya tekniska landvinningar som vi kan an-vända oss av också i utbildningssituationer, där in-formationen är fri och tillgänglig för varje skola,varje lärare och varje elev, och dessutom för varjelärare i varje lärosituation.Det är från den utgångspunkten som jag tycker borde ha en strategi inte bara för hur man skabehöva gå till Multimediabyrån och köpa en produktsom är färdigutvecklad, utan också för hur den en-skilda skolan har tillgång till hela Internet och multi-medierna i utbildningen.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 2001/02:466 ombostadspolitikenAnf. 66 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilka åtgär-der jag avser att vidta för att det svenska bostadsbe-ståndet ska kunna ha en genomsnittlig livslängd på833 år, vilket är en nödvändig konsekvens av reger-ingens uttryckta målsättning för bostadsbyggandet,samt vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att Sve-rige ska ha ett bostadsbyggande i en omfattning sommotsvarar andra OECD-länders.Jag delar synpunkt att bostads-byggandet i landet inte är fullt tillräckligt . Ste-fan Attefall hävdar att behöver ett bostads-byggande om 40 000-50 000 lägenheter . Re-geringen har gjort bedömningen att omkring 25 000lägenheter behöver byggas långsiktigt.Utan att här gå in på alltför många detaljer i be-räkningarna kan jag peka på några grunder som skil-jer prognoserna åt. slutsats bygger påantagandet att varje bostad fungerar i omkring 100 åroch att åldersfördelningen är jämn.Åldersfördelningen är inte jämn. avbostadsbeståndet i är . Interna-tionellt är detta en låg andel. I , ,och ligger andelarna på 20-30 %.Av de äldre flerbostadshusen, mer än 100 årgamla, har genomgått omfattande renoveringarunder . Rimligen kommer de att ståkvar ytterligare .