prot · GP0993 · 2002-04-10 00:00:00 — Genom att ökasamarbetet vid mottagandet av asylsökande skapas enhelhetsbild i ärendet, och individen ges ökat inflytan-de över sin situation. Beslut ska fattas så nära denenskilda individen som möjligt. Först då känner män-niskor sig delaktiga och att de har möjlighet att på-verka de beslut som fattas. Mot bakgrund av detta villCenterpartiet decentralisera mottagandet så att allakommuner som kan erbjuda god kvalitet på motta-gandet av invandrare och flyktingar också ges möj-lighet att göra detta. En jämnare fördelning av motta-gandet över landet bidrar positivt till synen på svenskflyktingpolitik som det underlättar för demottagande kommunerna.Fru talman! En av de största utmaningarna införframtiden i vårt land är den åldrande befolkningenoch det låga barnafödandet. För att vårt välfärdssam-hälle ska klara av att ta hand om vår åldrande befolk-ning behövs fler människor i produktionen. Fler män-niskor måste ges möjlighet att ta sig in på arbets-marknaden. Vi har en stor arbetskraftsreserv blandalla invandrare och flyktingar som söker asyl somvistas här. Deras högsta önskan är att få stanna här,och hos de allra flesta finns också en stark önskan attde ska erhålla ett arbete som de - väldigt ofta - ärutbildade för, dvs. att de ska komma in på den svens-ka arbetsmarknaden.För att förbättra möjligheterna att komma in påarbetsmarknaden måste man förändra svenskunder-visningen för invandrare. Man måste ta mycket störrehänsyn till olika elevers utbildningsbakgrund. Attblanda personer med högskoleutbildning med perso-ner som är analfabeter i samma utbildningsgruppermåste vara dömt att misslyckas.Erfarenheten visar dessutom att de personer somsnabbt får tillgång till arbetsmarknaden tillgodogörsig svenskundervisningen på ett mycket bättre sätt.Det är därför viktigt att sfi-undervisningen kombine-ras med arbetsplatspraktik.Många personer som finns här är, som jag tidigarehar talat om, högskoleutbildade, och vi är alldeles fördåliga på att validera deras kunskaper och examinafrån andra länder.Fru talman! Sedan anslutits till Scheng-enkonventionen har listan över länder med visum-tvång ökat. Den restriktiva visumpolitiken har gjortdet svårt för människor att ta sig in i EU. löser inte flyktingproblemen utan för-flyttar dem. Människor upphör inte att söka skyddbara för att det finns viseringsregler och transportörs-ansvar, utan i stället söker de skydd på ett mer risk-fyllt sätt. Vi ser en utveckling där människor använ-der flyktvägar som är mycket riskfyllda.Det transportörsansvar som finns i Sverigebör inte utökas till att omfatta även bötesstraff. Ge-nom höga böter kommer de som söker här attindirekt hindras resa hit. Kontrollen kan också ledatill godtycklig diskriminering av EU-medborgare somhar annan hudfärg eller ett annorlunda namn. Perso-nal på flygbolag är inte till för att gallra ut personersom kan betraktas som s.k. illegala flyktingar. Cen-terpartiet vill inte se skärpta regler med hjälp av högabötesbelopp för transportörer.Fru talman! Det är inte heller acceptabelt att ut-ländska personer som lever permanent i intekan få besök av sina anhöriga. Detta beror på attlistan över länder där det krävs visum för att få åkatill har blivit längre. måste i EU ar-beta för en mer generös och human politik vad gällerbesöksvisering. Det är också viktigt att listan överantalet länder för vilka det krävs visum kortas.Fru talman! Jag står givetvis bakom alla våra re-servationer, men för tids vinnande yrkar jag bifallendast till reservation nr 11.Anf. 106 ():Herr talman! Vi har en viktig debatt . Den handlar om gränser, möten mellan männi-skor och solidaritet och respekt för humanitet. Det härär också en gammal debatt med inslag av vi och dem,men det är också en debatt som följer förändringarnai omvärlden. Det fanns för inte alltför längesedan då våra företrädare stod i motsvarande kamma-re och undrade hur de kunde stoppa flykten från Sve-rige. Människor lämnade vårt land.Jag tänkte därmed börja med det svenska egenin-tresset. Den demografiska utmaningen är enorm.Tyvärr finns det få förebilder som statsrådet , dvs. som drar ut lite på arbetslivet, gillarutmaningar och stimulans och jobbar en bit upp iåren. Han är ett utmärkt exempel. Vi behöver fler avden kalibern.Sverige behöver öppnas för arbetskraftsinvand-ring. Vi får dagliga rapporter om brister i särskildayrkeskategorier. Det görs vissa undantag. imitt eget län var det ett företag i som fickett undantag. Det gjorde att människor med unikkompetens i ett företag fick stanna och göra företagetkonkurrenskraftigt. Detta skedde i en ort som Karl-skoga där det är tufft att få tag på andra jobb. fårdet företaget leva vidare tack vare undantaget från dei dag bistra reglerna om arbetkraftsinvandring. Jagfick senast ett annat samtal från en annan personi en annan del av där det inte ges något un-dantag och där företaget mister unik kompetens.Detta redovisas också i ett antal dokument. Senastvar det Invest in som redovisadeåterkommande information om hur osmidigt ochdåligt det fungerar att göra till ett attraktivtoch konkurrenskraftigt land för investeringar. Det kangälla studenter som får en bra utbildning i Sverigesom sedan skickas tillbaka till sina hemländer i ställetför att de skulle kunna börja jobba direkt här. Det kangälla kompetenta läkare - och vi vet att vi har brist pådem. De ska inte behöva få rådet av statsrådet värderade medarbetare att de ska åka hemtill sitt land för att där söka undantag. De ska kunnasöka arbetstillstånd på plats i Sverige.Behoven kommer att vara stora framöver. Sverigeär en liten del av världen. ligger långt bort,och vi har inte världens bästa klimat - även om vi kantro det när vi tittar ut genom fönstret . Vi ska pålång sikt vara glada över om någon människa villkomma hit och jobba när vår del av om-världen lider samma brist på arbetskraft och lägetkommer att bli än allvarligare om bara några år.Fru talman! Nej, människor lämnar sina egna län-der, släkt och vänner också av andra orsaker än att devill arbeta och utvecklas i sina yrkesliv - trots att vikan se en bättre värld som öppnas för fler och ärfriare för fler. T.ex. har detta skett genom olika för-ändringar. FN har utvecklats något. I vår del av värl-den har vi Europeiska unionen som har öppnat grän-serna inom unionen och därmed har ökat rörlighetenoch friheten. Vi kan se samma sak i andra regionerruntom i världen.Internationellt kommer nya institut. Jag är ytterstglad över att det snart kommer att finnas en interna-tionell brottmålsdomstol på plats. Det är en domstolsom förhoppningsvis kommer att lägga band på någramassmördare och diktatorer i världen, dvs. att de intekommer att förtrycka sitt eget folk därför de vet att dekommer att ställas till svars och få ta sitt ansvar infördomstolen.Verkligheten är ändå besvärlig för miljarder män-niskor. Krig och förföljelse innebär att människormåste fly. Vi kan se hur har gått frånfredspris till världskris. Vi kan se hur människorförföljs i diktaturer, vilket debatterades ikammaren i samband med att utrikesutskottets betän-kande behandlades. Tillståndet i världen är fortsattallvarligt.Vi liberaler är inte nöjda förrän fler människorkan lämna orättvisor och förtryck och det går att setill att undvika humanitära katastrofer oavsett orsak.Här har och Europeiska unionen ett stortansvar.Vi kan se en nästan hopplös utveckling. Murarnahar i praktiken blivit högre, empatin har minskat, ochvi får se en alltmer smaklös argumentation för denpolitik som förs av våra företrädare. Detta är sorgligt.Jag menar då inte framför allt svenska företrädare,utan jag menar ledare från de andra europeiska län-derna.Det sägs att EU söker sin själ. Det har inrättats ettkonvent där man ska finna en ursprungstanke förvilken värdegrund Europeiska unionen ska vila på. Idenna praktik handlar det numera bara om vi och demi migrationsfrågorna. Vi ser viseringsregler, trans-portörsansvar och regler mot flyktingsmuggling sombara fokuserar på att stoppa människors möjlighet attsöka en fristad.Här tycker jag att regeringen måste fortsätta, ochlägga ned än mer ökad kraft för att driva detta i rättriktning - och dit är det inte på väg nu.När man ser på de nationella och svenska förhål-landena så måste man beröra detta med vår egenprocess. Vad kan vi göra här och i riks-dag? Då är det glädjande att vi snart kan se en nyasylprocess. Vi liberaler har under långa och mångaår levererat kritik mot detta fundamentala systemfelsom har funnits i svensk asylprocess beroende på har saknat fundamentala utgångspunkter förrättssäkerhet. Det är detta som är problemet, Gustavvon , och inte att det trots detta sitter skickligajurister och försöker upprätthålla ett dåligt system. Ettdåligt system ger oavsett jurister dåligt resultat.Nu är vi på gång. Vi har enighet, och det glädermig. Det kommer nog att ta tid, och det är tråkigt,men vid en så stor förändring som vi nu gör måste vivisa respekt för att den blir bra. Jag hoppas att stats-rådet snart kommer tillbaka med enstark produkt som vi tillsammans kan jobba igenom iutskottet och i kammaren.Jag kan också notera att när det gäller handlägg-ningstider så handlar det också om resurser beroendepå hur många människor som söker sig till vårt landeller vår del av världen. Jag har sett i tidningarna attvi snart kan förvänta oss ytterligare pengar till . Det är nödvändigt och välkommet föratt kunna ha mer personer som betar av de högar somförutom ökade kostnader i sig producerar långa vän-tetider som är nedbrytande för människor.När det gäller det materiella innehållet - inte pro-cessen - har t.ex. fördelaktigt redovi-sat problemen när man delar upp människor iflyktingar och skyddsbehövande i övrigt. Det är intetillständigt eller acceptabelt att människor diskrimine-ras på sexuell läggning eller kön, vilket sker i prakti-ken.Begreppet humanitära skäl i svensk lagstiftningmåste omsättas till verkliga ord i en verklig praktik.Man får näst intill dagliga brev eller samtal från män-niskor som känner sig djupt kränkta och som förorsa-kas ett enormt humanitärt lidande.Vi måste även se till att barnens bästa blir en reellverklighet. Vi har sett förläggningseländet. Jag tyckeratt statsrådet och regeringen har vidtagit rejäla åtgär-der, och jag hoppas att de nu fullföljs så att vi får severkliga förändringar. Men här måste vi också se denverklighet som finns i själva lagstiftningen, dvs. väger barnets bästa mot behovet av en regleradinvandring. Det kan väl vara rimligt i någon mån,men det kan inte sluta med att alla eller väldigt mångabarn inte får stanna beroende på att man hänvisar justtill behovet av reglerad invandring och att barnen blirlidande.Vi är stolta över och vi vill försvara barnkonven-tionen. Vi kommer att ha en stark svensk delegationvid . Då ska vi inte behöva svarapå varför vi inte fullföljer detta på hemmaplan.Vi har haft en ganska bred enighet även om anhö-riginvandringen och att den måste bli flexiblare. Vimåste se till att människor kan få bota längtan, för detär vad det handlar om. Det handlar inte så mycket omskyddsbehov utan det handlar om att människor skafå återförenas och få rimliga livssituationer för sigoch sina familjer. Allrahelst när det är så svårt att fåvisum och kunna göra naturliga besök så måste mankunna göra det möjligt för människor även utanförkärnfamiljen att återförenas. Vi har kopplat till ettförsörjningsansvar, och det tycker vi liberaler är brainte minst i ett längre perspektiv där vi kopplar dettatill det som jag började prata om, nämligen det enor-ma behov av arbetskraftsinvandring som vi kommeratt ha. Vi måste också ha möjlighet att bota längtanför de många människor som kommer att vara tvung-na att komma till vårt land, om de vill komma.Fru talman! För att korta lite tid här så kan jagkonstatera att utmaningarna är stora. Visionerna vari-erar, men tror man på att det går att förändra så måstevi föra debatten här.Jag yrkar för tids vinnande bifall endast till reser-vationerna 2, 6 och 12.Anf. 107 (m)replik:Fru talman! Jag vill bara ha ett par klarläggandenoch någon liten kommentar.Ska arbetstillstånd automatiskt kunna ges var ochen som har kommit hit för att söka asyl? Eller hur harJohan tänkt sig det? Risken är ju påtaglig kreerar en arbetsmarknad där man köper sig jobbför att kunna få stanna kvar på det sättet. Det är intealla som är läkare eller på annat sätt högutbildade.Det behövs nog ett klarläggande av detta. Annars kanvi egentligen avskaffa hela asylpolitiken.Utlänningsnämnden och hela uppbyggnaden avasylprocessen infördes ju av - under denborgerliga regeringen och under ansvar.Det är det som jag menar med verkligheten överhuvud taget; allt det fina som pläderarför som ska ändras om fick bestämmastöter på en trist verklighet där man måste avväga.Men det kan förstås vara bra att ha någon som har litevisioner, även om de är rätt naiva.Min erfarenhet är att humanitära skäl huvudsakli-gen uppstår efter det att ett avvisningsbeslut har ägtrum. Det är det som är problemet. Om man skulle gåpå förslag ska man köra asylproces-sen i två led och sedan, när folk inte vill efterkommabeslutet och ge sig i väg hem eller bli avvisade, så skade få stanna av humanitära skäl. Är det en asylprocesssom vi ska etablera?Anf. 108 () replik:Fru talman! Tack, , för frågorna.Vi kan börja med den första frågan om arbets-kraftsinvandringen. Svaret är: Nej, det tycker jag inte.Men jag tycker att det är en bra början att man åtmin-stone kan få söka på plats. Det kan man ju inte i dag.Det är en förändring som jag vet att också vonEssen står bakom, så det var en lite konstig fråga.När det gäller kan jag barakonstatera att det inte blev såsom vi hade hoppats på,bl.a. beroende på en enorm ryggsäck och enormabalanser. Men den bedömning som gjordes har intefungerat. Man trodde att detta skulle bli mycket merav en professionell juridisk process. Det har förvissoblivit en process, men en som innehåller så stora felvad gäller öppenhet, tillgänglighet och en jämställdbalans mellan två parter, dvs. den sökande och densvenska staten. Därför ser vi nu en förändring, somjag hoppas att också eller åtminsto-ne hans parti i grunden välkomnar.När det gäller humanitära skäl är självfallet denlånga handläggningstiden oftast det som kan förorsa-ka sådana, inte minst när det är barn, och framför alltmycket små barn, inblandade. Situationen där männi-skor efter beslut, och kanske två beslut i den mindrebra process som vi har , ändå håller sig kvar ochvägrar att återvända har olika förklaringar i varjeindividuellt fall. Det går inte att göra någon kollekti-vistisk bedömning, vilket jag inte hoppas att Gustafvon vill göra. Här måste man göra bedömning-en i enskilda fall. Men jag tror att det bidrar till attmänniskor stannar kvar när de känner att de inte fåren riktigt rättssäker process. Jag tror att fler kommeratt acceptera beslut när man vet att de har kommit tillgenom en process som är värdig ur rättssäkerhetssyn-punkt.Anf. 109 (m)replik:Fru talman! Det var bra med klargörandena närdet gäller arbetstillstånd. Jag är inte för att man förstkommer hit och söker asyl och därefter går över tillett annat spår här, söker arbete och får ett sådant. Harman inte asylskäl så ska man kunna åka hem och sökaarbetstillstånd. Jag tycker att vi bör vara mer generösarent allmänt när det gäller att bevilja arbetstillstånd -där kanske vi är överens.Jag tycker precis som att vi behö-ver en rättssäkrare asylprocess. Jag har varit med i enIFU-utredning och föreslog detta. Jag är medvetenom att den nya process som etableras eller kom-mer att etableras inte kommer att bli billigare. Denkommer tvärtom att bli dyrare. Den kommer att taminst lika och det kommer att uppstå huma-nitära skäl även i en sådan ny process, låt vara attlegitimiteten möjligtvis kan bli något högre. Det hop-pas både och jag.Till sist kommer den hårda kärnan att behövatacklas. Om ett beslut är fattat om avvisning eller omatt man inte får ett uppehållstillstånd här så ska manlämna landet antingen frivilligt eller genom en avvis-ning med polisens hjälp. Det är det som är huvudre-geln. Något annat gäller inte. Vi underminerar ju helaasylprocessen och gör den till en futilitet om det ändåi efterhand går att fixa sig kvar. Det är faktiskt så detfungerar.Jag tror alltså att det gäller att vara lite realistiskockså, och inte bara naivistisk.Anf. 110 () replik:Fru talman! Då skiljer sig våra linjer lite när detgäller detta med arbetstillstånd. Den praktiska verk-ligheten är att människor är här väldigt underden tid de får sin asylansökan prövad. De kan ha medsig unika kompetenser från sitt hemland. Även omman råkar vara flykting är det inte så att man perdefinition inte skulle klara av att ha kvalificeradejobb. Om man kan det ska man kunna söka på plats.Det är det som jag och liberalerna efterly-ser.När det gäller processen är det självklart så att av-slag ska rendera att man åker hem eller att man ivärsta fall blir avvisad om man inte accepterar det.Det finns ingen som har förfäktat en annan åsikt. Mendet är mycket svårare att förfäkta den åsikten när manvet att människor möter en process som jag inte tyck-er är riktigt värdig. Det är helt rätt. Det kostar mer,men kvalitet kostar. Och det vet . 111 ():Fru talman! Kära kamrater i kammaren, åhörareoch statsrådet . Det är inte så mångasom har skrivit motioner med anledning av den härskrivelsen, och ändå finns det 62 reservationer hop-samlade. Jag har skrivit en motion i anslutning tillden. Sedan ändringen av målen har jag motionerat omjust detta.Målet rättssäkerhet, humanitet och respekt för in-dividens mänskliga rättigheter byttes för ett par årsedan mot att harmoniseringen av flykting- och in-vandrarpolitiken inom EU ska öka. Det kan synassom en petitess, men jag tycker att det är mycketviktigt. Det står visserligen lite längre ned: Men må-len ska komma först. Och det här är ett viktigt mål.Det här finns med i min reservation nr 3.Sverige, ett modernt utvecklat välfärdssamhälle,toppar statistiken när det gäller klagomål från . Tvivelaktiga bedömningar om flyk-tingars behov av skydd ligger till grund för avvis-ningar som blir föremål för kritik från såväl FN sominternationella människorättsorganisationer, och detär inte acceptabelt. Regeringen anmodas att ta framnya direktiv för och som förordar en mer solidarisk inställningtill omvärlden och till människor i nöd.Då skärpningarna i asylpolitiken inte främst gåttlagvägen utan iscensatts genom en strängare tillämp-ning av lagar och regler bör man gå tillbakatill de tidigare tolkningarna. Den enskildes rättssäker-het och människovärde måste stå i centrum. De långahandläggningstiderna måste förkortas. Möjligheternaför anhöriga att få uppehållstillstånd måste ökas.Denna nya väg inleds lämpligen med att regering-en beviljar amnesti, dvs. utfärdar uppehållstillståndtill de, enligt och Flyktinggrupper-nas och Asylkommittéernas Riksråd, FARR, mellan1 650 och 2 000 flyktingar, varav fler än 200 barn,som gömmer sig i . De gömmer sig avrädsla för vad som ska ske vid återkomsten. Mångafruktar myndigheter, fängelse eller tortyr samtidigtsom de ofta fleråriga väntetiderna på besked om up-pehållstillstånd har inneburit att de i många fall hun-nit rota sig i för att sedan ryckas upp från detnya livet totalt.Uppehållstillstånd kan utfärdas till alla dessa somfått sin asylsökan avslagen och därför gått underjorden samt till alla som vistas illegalt i utanatt ha fått sitt fall prövat genom att dessa anmäler sigtill ansvarig myndighet. Detta vore ett lovvärt ochhumant sätt att göra sig av med gamla skulder ochange tonen för en ny och mänskligare asylpolitik.De som har hört mig förut här i kammaren kanskemärker att detta inte riktigt var mina ord, utan jagläste upp en grej. Det är en liten frågelek. Jag vill attstatsrådet ska gissa var detta kommer ifrån. Jagkommer till det sedan.I mitt tal ska jag uppehålla mig vid reservation 50som handlar om s.k. humanitärt visum. Jag tror att detvar representanter från som varpå besök i vårt utskott en gång. Då frågade jag omhumanitärt visum. Jag fick svaret: Det finns inte. Ochdet verkade som om det inte gick att diskutera heller.Jag kände mig som om jag hade sagt något väldigtdumt. Jag blev bemött på ett liknande sätt när jagtidigare i en interpellationsdebatt med dåvarandebiståndsministern hade frågat ungefär samma sak.Men humanitärt visum finns. En folkrättsexpertsom heter har i sin doktorsavhandlinggranskat EU:s flyktingpolitik. Hans slutsats är att densamlade effekten av visumregler, sanktioner motflygbolag och andra invandringsbegränsande åtgärderblir att EU-länder i konkreta fall kan bryta mot deninternationella folkrätten. Det gäller t.ex. när en för-följd person nekas visum till ett EU-land och därmedmöjligheter att söka asyl därför att personalen pålandets ambassad följer in-struktioner att personer som kan innebära en s.k.avhoppsrisk ska nekas visum. Vi har en reservationom avhoppsrisk, och det är nr 49.Gregor Noll föreslår att man i Schengensamarbe-tets regelverk ska införa en möjlighet till s.k. huma-nitärt visum för asylsökande flyktingar. Det är enväldigt enkel idé. Man för in en paragraf som gerflyktingar möjlighet att söka visering på humanitäragrunder för att de vill söka asyl i mållandet, sägerGregor Noll. Han berättar att flera EU-länder redanhar möjlighet till detta i sin nationella lagstiftning.Danmark har det, liksom och Österrike.Det är egentligen inte så hemskt konstigt att fråga omdet. frågar jag den nuvarande biståndsministernom detta är någonting som vi skulle kunna tänka ossatt diskutera.Man säger ofta att det räcker med UNHCR. Dehar visserligen mandat att skydda flyktingar runtom ivärlden, men det skyddet räcker . Runt Irakfinns det t.ex. inga länder som kan ge skydd. Därfinns inte UNHCR. UNHCR har dessutom väldigtstora ekonomiska problem och måste skäraned sin verksamhet. Vi har en reservation om detockså, och det är nr 8.Jag talar inte mer om ensamkommande barn. Dethar och gjort. Jagsällar mig naturligtvis till den reservationen.Jag yrkar alltså bifall till reservation 50 om huma-nitärt visum och reservation 26 om förföljelse pågrund av kön eller sexuell läggning.Anf. 112 ():Fru talman! Först vill jag säga en sak till JohanPehrson. Den ryggsäck på 15 000 balanser som hanpratade om och som gjorde att Utlänningsnämndeninte fungerade, orsakades faktiskt av den folkpartis-tiska invandrarministern som ochfram till dess att startade vägradeatt befatta sig med avvisningsbeslut, trots att reger-ingen då var en överklagningsinstans.Sedan har vi detta med arbetstillstånd. Om inte har fattat beslut i asylfrågan får den asylsökande arbetstillstånd.Så över till mitt anförande. Vi lever i en djuptorättvis värld, där majoriteten av människorna lever ifattigdom. Miljontals människor kämpar för sinöverlevnad mitt inne i krigszoner, och hundratusen-tals av dessa människor lemlästas och dödas varje år.Vi kan på betryggande avstånd följa händelserna viaTV-apparaterna i våra vardagsrum. När bilderna bliralltför påträngande stänger vi av TV:n och gör nå-gonting annat. Men dramat upphör inte utan fortsättermed oförminskad kraft.Människorna flyr för att undkomma krig, fattig-dom och förtryck. De flyr för att skaffa sig och sinabarn ett bättre liv, ett anständigt liv - ett liv därdrömmarna kan förverkligas.UNHCR beräknar att ungefär 23 miljoner männi-skor är i behov av hjälp och stöd.Sverige har kraften och förmågan att bidra med atthjälpa. Vi har en lång tradition av internationelltsolidaritetsarbete och en generös flyktingpolitik.Vi socialdemokrater står för en human och solida-risk flykting- och invandringspolitik. Vår vision ochvårt långsiktiga mål är en värld med helt fri rörlighetöver gränser. Vi värnar asylrätten, bejakar rörlighetoch öppenhet och ser också den positiva dynamiksom migrationen kan föra med sig.Situationen i världen är sådan att det kommer attdröja innan och även andra länder kan ha enfri invandring.