prot · GP0999 · 2002-04-19 00:00:00 — Människor måste, om vi me-nar allvar med frihet och mänskliga rättigheter, fåröra sig fritt, handla fritt och bo där de själva vill.Även om vi här inne kan komma undan på kort siktmed att vi bara representerar, och ofta mindre delarän så, kan vi väl i alla fall lova varandra att försökalyfta blicken lite högre och inte bara tänka på osssjälva och på dem som redan har det ganska bra.Sverige brukar ju säga sig ha en tradition av öp-penhet och frihandel, och jag hoppas innerligt att vikan göra verklighet av de fina orden. har viinte gjort det.Anf. 55 ()replik:Fru talman! Det var många bra formuleringar somAnna hade, inte minst när det gäller att brytaned gränser och ha frihandel. Vi är helt överens. Viska driva det hårt, och vi driver det hårt, tillsammans.Att jag begärde ordet var för att det fanns ett uttrycksom använde, att det här med biståndetoch procentsatsen är en detalj. Procentsatsen är endetalj.Det är klart att man kan säga i det stora globalaperspektivet att det kan låta lite. Men har jugemensamt en gång beslutat att vi ska ha den här lilladetaljen, . När stod italarstolen sade deras företrädare, som var ordförandei utrikesutskottet , att det inte ska stannavid . Vi ska gå vidare. Så sade han. är detta en"detalj" - en detalj som dessutom villsänka till , för vi har inte råd eller hurdet nu ska formuleras. Jag skulle vilja fråga AnnaKinberg: Tycker att det var rätt beslutsom fattades en gång i att vi ska avstå dendär hundradelen för att hjälpa t.ex. medhans bekymmer med ekonomin i FN eller har manövergivit det totalt, det som en gångstod för?Anf. 56 () replik:Fru talman! Vad jag menar vad gäller detta meden detalj är att vi självklart ska ha bistånd. Jag ställermig till fullo bakom både de moderata förslagen i dagoch det faktum att regeringar som våra båda partiersuttit med i har slagit svenskt rekord i bistånd. Underen övergångsperiod, framför allt när de allra fattigasteska gå över till lite drägligare tillvaro, är det mycketviktigt med bistånd.Vad jag alltså menade med att säga att det är endetalj är att det inte är våra miljarder som på siktavgör om det blir en bra globalisering eller inte. Omdet blir en bra internationell värld, där människorverkligen har rätt att röra sig fritt och möjligheter atthandla med varandra och där fattiga länder har möj-ligheter att uppnå ett riktigt uthålligt välstånd, avgörsinte av mer bistånd, utan då behövs mer frihandel.Det var den distinktionen som jag ville göra, utan attför den skull avvika från mina partikamraters bi-ståndsförslag.Anf. 57 ()replik:Fru talman! Då är vi en bit på vägen - jag varrädd att det skulle bli ett missförstånd här. Vi menar,vilket debatten här har visat, att vi är överensom att bistånd inte kan klara detta utan att just frihan-del och en del andra saker måste till - demokrati,mänskliga rättigheter, utveckling osv.Om det är så som nu säger, att detvar rätt av att stå bakom det här, harAnna ett jättejobb i sitt parti med att överty-ga sina partikamrater om att gå tillbaka till vad manen gång sagt. Om man dessutom ska gå tillbaka till dekraftfulla orden från - att viska gå vidare och överskrida enprocentsmålet och gåmot - är det inget dåligt jobb som framför sig. Men lycka till!Anf. 58 () replik:Fru talman! Jag menar naturligtvis ingenting merän vad mina värderade partikamrater har framfört . Något sådant har jag heller inte sagt, i alla fallinte som jag själv uppfattar det.Jag hoppas - om vi kan vara lite lagom överensom att det inte är bistånd utan att det är frihandel somhar en avgörande betydelse för globaliseringen - attK-G Biörsmark jobbar vidare inom sitt parti för attuppnå verklig avreglering, för att verkligen vägraupprätthålla detta med kossor i stödområden på demänniskors bekostnad som bor i fattiga områden. Därönskar jag K-G Biörsmark lycka till.Anf. 59 ():Fru talman! Jag vill göra en rättelse, men först enkomplettering. Det gäller inlägg ombiståndet och om hur duktigt var i borger-liga regeringssammanhang. Man ska komma ihåg attdet alltid är lättare att uppnå enprocentsmålet ochnågra extra miljarder i satsningar om man kan tillåtasig mångmiljardunderskott. Så var det faktiskt underden borgerliga regeringens tid. Med en sådan lånefi-losofi är det, som sagt, naturligtvis lättare.Den socialdemokratiska regeringen har inte förten sådan politik, utan man har fört en politik som gårut på att få budgeten att gå ihop. Det är orsaken till attvi gjorde de här nedskärningarna i procenttal, dockinte i absoluta tal. En förklaring till att generositetenhos har varit måttfull är kanske att dethela byggt på att man har lånat pengar.Sedan kommer jag till klarläggandet. Jag ochBertil hade en debatt här om vad Moderater-nas förslag betyder när det gäller skuldavskrivningar.Tidigare har man talat om 21 miljarder. talar manom 2 miljarder. Jag var inte tillräckligt uppmärksamdär. har man talat om svenska kronor. Nuhar man, för att det ska se lite bättre ut, valt att talaom dollar. Det blir ju då mindre tal, men det är frågaom lika mycket - ungefär 21 miljarder svenska kro-nor.Hur ska få budgeten att gå ihop omman ska satsa på totalavskriv-ningar av många länders skulder? Det är alltså frågaom mer än vad det svenska biståndet nu uppgår till.Det är mycket svårt att förstå både logiken i ekono-min och de sakliga grunderna för detta.Jag ville alltså rätta till och säga att det tidigarevar fråga om en felsägning.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )4 § Vissa arbetsskadefrågorFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande2001/02:SfU10Vissa arbetsskadefrågor (prop. 2001/02:81).Anf. 60 ():Fru talman! Det ärende som vi nu ska debatteragäller arbetsskadeförsäkringen. Jag vill inledningsvis,för att inte missa det, säga att jag självklart står bak-om samtliga moderata reservationer. Men jag yrkarbifall endast till reservation 1.Arbetsskadeförsäkringen var första delen av detsocialförsäkringssystem som infördes och som vi hari dag, just i syfte att vara en garanti när det gällerinkomstbortfall vid olycka. Men sedan arbetsskade-försäkringen infördes har många vindar blåst.Många förändringar har genomförts. Både samhälletoch socialförsäkringssystemet har förändrats.Ett stort problem med dagens arbetsskadeförsäk-ring är att den till sin karaktär inte är förebyggande.Det finns alltså inga incitament för att motverka ar-betsskador. Här åsyftar jag speciellt arbetsgivarnaeftersom det är de som har största möjligheterna attpåverka arbetsmiljön. Därmed har de också möjlig-heter att minska risken för arbetsskador.Tyvärr måste jag konstatera att regeringens för-slag i propositionen om vissa arbetsskadefrågor inteinnehåller några incitament för att förändra arbets-skadeförsäkringen så att det blir en mer förebyggandeinriktning. Detta beklagar jag djupt.Hela förslaget från regeringen är uppbyggt på attden ersättning som ska utgå när en skada har inträffatska fördelas. Det ska ske en fördelning som är rättvismellan könen och i ett rättviseperspektiv.Men återigen: Var finns incitamenten för attminska arbetsolyckorna? Det tycker jag är en väldigtviktig fråga, speciellt som vi har problem i sam-hället med att sjuktalen ökar, att antalet sjukskriv-ningar ökar. Ett led i detta skulle vara att också ar-betsskadeförsäkringen förändras så att den faktisktmotverkar ohälsa i samband med yrkeslivet.En annan anledning som framförs i propositionenfrån regeringens sida är att det har blivit allt svårareatt få arbetsskador godkända på grund av den två-stegsprövning som infördes år 1993.Men återigen: Varför finns inte mer förebyggandemed här? Och varför vänta tills en skada har inträffat?I det sammanhanget skulle jag vilja ha en kom-mentar från . Jag hoppas att jag kanfå en kommentar senare i debatten här.När det gäller propositionen har Lagrådet framförtkritik som vi moderater instämmer i. Den kritik somLagrådet framför gäller bl.a. att regeringens föreslag-na ändringar ej har föregåtts av någon djupare analysav rättsutvecklingen efter det att re-formen genomfördes. Varför införa nya för-ändringar utan att analysera hur rättsutvecklingentidigare har varit?Vidare säger beträffande den promemo-ria som tagits fram att det arbetet har gjorts och att någon grundligare utredningom rättstillämpningen på området inte har föregåttpropositionen. Detta gör mig och myck-et fundersamma.Varför vill regeringen hasta igenom en föränd-ring? Varför driva igenom ett förslag som inte byggerpå en analys och en utredning? Risken finns faktisktatt kaos uppstår - att det blir förändringar som ledertill problem och frågor. Vad är det alltså som skagälla?Vi moderater ansluter oss till Lagrådets kritik ochanser att bevisreglerna i arbetsskadelagstiftningenmed hänvisning till det rådande rättsläget ej kan mo-tiveras.Ytterligare kritik som Lagrådet har framfört rörarbetsskadebegreppet. Även det handlar om rätt-strygghet. Flera punkter rör rättstrygghet i Lagrådetskritik.Lagrådet skriver att skadlighet ska kunna ansesföreligga hos en arbetsmiljöfaktor även om den medi-cinska vetenskapen inte ger entydig vägledning. Vemska då bedöma arbetsskadan, och efter vilka kriterier?Hur bli det med rättstryggheten? Hur ska försäkrings-kassans personal kunna göra konsekventa och likabedömningar? Det är viktiga frågor. Det handlarfaktiskt om människor som ska få sina bedömningargjorda och fastställda.Även här ansluter vi oss till Lagrådets kritik ochanser att en bättre definition bör utformas när detgäller hur arbetsskador ska bedömas i enlighet medmedicinsk vetenskap och beprövad erfarenhet.I propositionen skriver regeringen att utveckling-en går framåt och att det är viktigt att den beaktas.Visst är det så. Självklart ska utvecklingen beaktas,men detta kan ske inom ramen för medicinsk veten-skap. Det finns inget motsatsförhållande i detta.En annan fråga jag vill ta upp i detta sammanhang- det gäller att öka säkerheten i bedömningarna - äratt vi moderater i andra sammanhang har motioneratom en förbättrad utbildning i försäkringsmedicin förläkare. Vi tror att detta leder till säkrare och tryggarebedömningar, vilket i slutändan också ger en bättrebedömning för arbetstagaren. Det är viktiga frågor.Som jag nämnde tidigare bör arbetsskadeförsäk-ringen utformas så att den förebygger arbetsskador.Tyvärr är det inte möjligt att helt eliminiera risken förarbetsskador. När olyckan väl är framme är det män-niskor som skadas.Det är också viktigt att försäkringen inte bara gerersättning när olyckan väl är framme utan också tillrehabilitering, så att det finns en möjlighet för densom blir skadad att återinträda på arbetsmarknaden.Vi moderater vill, som jag har nämnt tidigare, attarbetsskadeförsäkringen ska utformas så att den gerersättning till den skadade när skada uppstår vid enolycka, men också vid rehabilitering. Vad som ärviktigt att betona är att försäkringen ska innehållaincitament för arbetsgivaren att arbeta förebyggandemed arbetsmiljön. Vi anser att arbetsgivare med enbra arbetsmiljö med liten förekomst av arbetsskadorockså ska ha en lägre premie än arbetsgivare medarbetsplatser med stor förekomst av olyckor - dettaför att stimulera arbetsgivarna till att arbeta förebyg-gande.För att arbetstagarna ska skyddas i detta samman-hang och för att det ska finnas möjlighet till riskbe-dömning av tredje part vill vi att ett försäkringsbolagska vara ansvarigt och också vara den som arbetsgi-varen tecknar försäkringen hos och som gör bedöm-ningar.Premien som arbetsgivaren ska betala ska fast-ställas efter de risker och det skadeutfall som finns påarbetsplatsen. En farlig arbetsmiljö med stora riskeroch stor skadeförekomst leder till högre premie, lika-väl som en god arbetsmiljö med få skador ska leda tilllägre premie.Genom försäkringen blir kostnaderna synliga. Detblir också mer intressant för arbetsgivaren att investe-ra i en bra arbetsmiljö. Vi har sett i andra samman-hang att det är oerhört viktigt att det finns ett sam-band mellan kostnader och utfall, och detta gällernaturligtvis också vad beträffar arbetsskador.Enligt de bedömningar som vi moderater har gjortkommer kostnaderna för arbetsolyckorna att minskamed . Det innebär inte bara lägre kostnader,utan det är också en stor vinst för de yrkesarbetande.Det blir färre olyckstillfällen. Det är detta jag ser somden stora vinsten.Som jag nämnde anser vi moderater att försäk-ringen ska hanteras och ansvaras för av privata kon-kurrerande bolag. All erfarenhet visar att konkurren-sen leder till positiv utveckling.Arbetsolycksfallen vill vi ska ingå i arbetsskade-försäkringen. Det kommer att vara en del övergångs-problem på grund av att det är svårt att introducera enförsäkring. Här vill vi att det ska vara särskilda pre-mier under en övergångstid.Vi vill att arbetssjukdomarna ska överföras tillsjukpenningen. Det finns inte alltid lika klara sam-band där som när det gäller arbetsolyckorna.Vi har svårt att se varför resor till och från arbetetska ingå i arbetsolycksfallsförsäkringen - detta pågrund av att arbetsgivaren inte kan påverka olycksris-ken under resorna. Det är andra faktorer som harbetydelse. Vi anser att resor till och från arbetet skaingå i trafikskadeförsäkringen.Jag får stanna vid detta eftersom min talartid ärute.Anf. 61 ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att vi krist-demokrater står bakom alla våra reservationer menyrkar för tids vinnande bifall enbart till reservation 2.I dag ska vi debattera förslag om att ändra olikaregler i arbetsskadeförsäkringen. Det är en försäkringsom ska ge ett extra skydd för dem som blivit sjukaav sitt arbete. De som får en varaktigt nedsatt arbets-förmåga har möjlighet att söka ersättning från arbets-skadeförsäkringen. Det gäller det som inte täcks avsjukförsäkringsskyddet.I dagens betänkande är den viktigaste delen nogdet som rör ändringar i bevisreglerna vid prövning avarbetsskada. Innebörden av förslaget är att beviskra-ven sänks. Det återstår att se om det kommer att bliett mer generöst system, men regeringens beräkningartyder på det.Vi kristdemokrater har valt att ställa upp på denya beviskraven i arbetsskadeförsäkringen. har kritik funnits mot att bevisreglerna i ar-betsskadeförsäkringen missgynnar kvinnor. Scha-blonbilden av tunga yrken har oftast gällt de manligayrkena. Man kan dock konstatera att även kvinnormånga gånger har förhållandevis tunga yrken, t.ex.inom vården men också lokalvården. Vi anser detdärför angeläget att göra något åt att män tillerkännslivränta medan kvinnodominerade yrkesgrupper integör det. Det är en jämställdhetsfråga, där vi har tagitställning för ändrade beviskrav.Trots detta måste vi ha ett historiskt perspektivnär vi tittar framåt. utvidgades arbetsskade-begreppet, och antalet arbetsskadeanmälningar ökade.I samband med en förändring i rättspraxis under1980-talets första hälft utvecklades ärendehanteringenmarkant. Antalet ärenden som kom in ökade från42 1980 till 118 1989. Andelen bifallsteg också enormt. Det blev därför så småningomnödvändigt att göra förändringar gällande bevisreg-lerna.En utredning visade att antalet ärenden skulleminska med nya regler. I efterhand kan vikonstatera att minskningen blev betydligt kraftigareän så. Man gick från 78 000 beviljade fall 1989 till11 000 beviljade fall . Det är minskningmed . Denna minskning drabbade framför alltkvinnor.Med denna historia i minne bör vi ha system föratt följa hur ärendehanteringen och kostnaden för denya reglerna kommer att utvecklas. Det kan allstå gåsnabbt både upp och ned. Regeringen konstaterarsjälv i sin proposition att det är mycket svårt att görakostnadsberäkningar för de nya bevisreglerna och attdet behövs uppföljningssystem redan fr.o.m. juli i år.Det är viktigt att regeringen verkligen ser till detta.Det är kvar till . Jag kan tatillfället i akt att fråga statsrådet , som är här , om det kommer att finnas ett sådant system igång fr.o.m. halvårsskiftet.Den kontrollstation som regeringen talarom i sitt förslag är vidare också mycket angelägen, dåman får se hur regeländringar har påverkat kostnads-utvecklingen i försäkringen.På sikt anser vi kristdemokrater att man kan ochbör titta på andra system för att hantera arbetsskade-försäkringen. Tyvärr finns det inga incitament i dennuvarande försäkringsformen för att premiera före-byggande åtgärder i syfte att minska antalet arbets-skador, och det är en brist i den här försäkringen. Försåväl arbetsgivare som arbetstagare och försäkrings-kassan är incitamenten svaga för att stärka det före-byggande arbetet. Därför menar vi kristdemokrater bör utreda hur en eventuell privat arbetsskade-försäkring kan se ut framöver.Fru talman! Avslutningsvis vill jag kommenteradet förslag som finns angående en utredning om enmer koncentrerad arbetsskadehandläggning än i dag.Vi kristdemokrater delar uppfattningen att det ärönskvärt att koncentrera handläggningen av arbets-skadeärenden. Vi delar dock inte Riksförsäkringsver-kets åsikt om att man ska koncentrera till ett ställe,utan vi ser hellre att man fortsätter med den regionali-sering som redan pågår ute på försäkringskassorna.Vi noterar dock att regeringen i sina direktiv till ut-redningen, som sitter och jobbar med de här frå-gorna, har sagt att man önskar se ett eller maximaltfem ställen som arbetar med denna fråga. Det slåralltså sönder det arbete som sker ute på kassornalänsvis. Har statsrådet fått reaktioner på detta, ochvarför begränsar man antalet till fem? Det skulle varabra att få ett svar på det här i dag.Fru talman! Jag yrkar således bifall till reservation2. I övrigt stöder vi stora delar av förslaget i betän-kandet.Anf. 62 ():Fru talman! Jag vill börja mitt anförande med attyrka bifall till reservation 2 och 6. Jag står givetvisbakom alla våra reservationer men begränsar mig tilldessa två.Det har skett stora förändringar inom arbetslivetunder . Många arbetsplatser har genomgåttomorganisationer eller förändringar, ibland flera.Detta har ofta inneburit en ökning av arbetsmängdeneller en ökning av stressen. Det blir en otillfredsstäl-lelse över att man inte känner att man hinner ochorkar med alla de olika arbetsuppgifter som finns.Arbetslivet sliter ut människor, och alltför mångaorkar inte arbeta fram till pensioneringen. Vi måstedärför förändra attityder och förhållningssätt, så attden dagliga vilan ses som lika viktig som arbete ochproduktion. Resurser och kraft måste ägnas åt att ökamänniskors möjlighet att delta i arbetslivet utifrånderas egna förutsättningar och referensramar. Arbets-givarna måste ta ett större ansvar för arbetsmiljön ochför att stoppa de höga sjuktalen.Fru talman! Ökningen av långtidssjukskrivningar,arbetsskador och långvariga sjukskrivningar är myck-et oroväckande, både därför att ökningen innebärstora påfrestningar på de offentliga finanserna ochdärför att den urholkar grunden för framtida välfärd.Men den är i ännu större utsträckning oroväckandedärför att den ökade ohälsan för med sig förödandekonsekvenser för enskilda människor både ekono-miskt och socialt.Ska den här negativa trenden brytas måste det tillkraftfulla och samlade åtgärder, men här verkar rege-ringen ha resignerat inför utvecklingen. Regeringenhar inte kommit med några kraftfulla förslag omrehabilitering, om en finansiell samordning och omen arbetsmarknadspolitik som bygger på att männi-skor ska komma tillbaka till denreguljära arbetsmarknaden. Man väljer att i efterhandanpassa sig och försöka lindra skadan i stället för attförebygga den på förhand.Regeringen förespråkar i propositionen ett social-försäkringssystem med inriktning mot passivitet istället för aktivitet och rehabilitering av människorsom skadats i arbetslivet. alternativ politik som resignerar inför utvecklingen och sommanipulerar beskrivningen av verkligheten är enpolitik som genom snabba rehabiliteringsinsatserkombinerade med ett ekonomiskt stöd snabbare ledermänniskor tillbaka in i arbetslivet.Även om det kan tyckas vällovligt att förändrabevisreglerna i arbetsskadeförsäkringen, inte minst ifråga om kvinnors och mäns olika förutsättningar ibedömningen av skador, kommer den föreslagnaförändringen att leda till större problem än den löser.Centerpartiet kan inte ställa sig bakom förslag somgör bedömningen mer skönsmässig än . Föränd-ringar måste ur rättssäkerhetssynpunkt vara sådana attlikadana fall bedöms lika i hela landet.Vi kan inte heller godta en förändring som uppen-barligen syftar till att ersätta medicinska kriterier meden bedömning som ger utrymme för att slussa utmänniskor i arbetslöshet eller rehabilitering från ar-betskraften mer eller mindre permanent. Centerpartietkan inte ställa sig bakom ett förslag som endast för-flyttar problemet med långtidssjukskrivningar ochminskar den öppna arbetslösheten rent statistiskt.Fru talman! Alla människor ska ha rätt till rehabi-litering, även de grupper som har liten möjlighet attåtergå till arbete. Rehabiliteringsinsatserna ska intevara beroende av ålder, kön, funktionshinder eller varpersonen bor. vill ge människorna möj-lighet att ta makten över sina egna liv och aktivt deltai rehabiliteringsprocessen.Rehabiliteringsreformen har inte åstadkommit detsom man har förväntat sig, att minska sjukfrånvaronoch få till stånd aktiva och tidiga rehabiliteringsinsat-ser. Reformen gav arbetsgivarna ett stort men otydligtansvar, och i praktiken har ansvaret flyttats från ar-betsgivaren till fyra olika sektorer som har olika fi-nansiärer: hälso- och sjukvården, ,arbetsförmedlingen och . Detta gör attindividens bästa kläms in mellan fyra olika sektorersregler och finansieringskällor, och inflytandet överrehabiliteringsinsatsen är nästan obefintligt.Trots beslut här i om att regeringen skakomma med förslag om finansiell samordning händeringet inom detta område.Jag ska nu ta upp sammanhållnaförslag inom rehabiliteringsområdet.Den finansiella samordningen ska påskyndas ochutökas. Samordningen ska ske med utgångspunkt frånde lokala förutsättningarna, så att de olika organisa-tionernas specifika erfarenheter tas till vara. Man skasamordna myndigheterna så att den enskilde får enhandläggare att hålla kontakt med oberoende av vemsom är huvudfinansiär. Det ska vara en rehabilite-ringsgaranti, vilket innebär en växling från sjukpen-ning till rehabiliteringsersättning efter tre månaderssjukskrivning samt att Rehabiliteringsutredningensförslag genomförs. Detta innebär att passivt stödersätts av ett aktivt som den enskilde i hög grad kanpåverka. Här måste den enskilde vara med och påver-ka den individuella plan som ska utarbetas. leder dessa satsningar påaktiva åtgärder i stället för passivt stöd till minskadesjukskrivningskostnader med 2 500 miljoner för2002, 4 500 miljoner och 6 500 miljoner för2004.Vi vill också förlänga gränsen för rehabilite-ringsersättning. Genom lagfästa rättigheter ska indi-viden få en individuell handlingsplan upprättad.Slutligen vill vi ha en fungerande vårdgaranti medrätt till behandling inom tre månader.Fru talman! Enligt uppfattning harkarensdagen en viktig funktion att fylla som självrisk,och vi anser att det är rimligt att det även finns ensjälvrisk i arbetsskadeförsäkringen. Vi har motsatt ossregeringens förslag om kompensation för karensda-gen eftersom totalt sett har förmåner i arbets-skadeförsäkringen som överstiger de normer somläggs fast i konvention 121.Till sist, fru talman: har föränd-rats, lappats och lagats . Det har häntmycket då ersättning för olycksfall i ar-betet infördes. Dagens sociala trygghetssystem ärdåligt anpassade till dagens och morgondagens ar-betsmarknad. har bara hälften av alla i arbetsförålder fast anställning, och närmare en femtedel avarbetskraften har tillfälliga eller osäkra anställnings-förhållanden eller är egenföretagare. Resten - enfjärdedel - befinner sig helt eller långvarigt utanförarbetslivet. Andelen livslånga och fasta anställningarminskar till förmån för projektanställningar och kon-sultverksamhet.De transfereringssystem som vi nu har är inte an-passade för det förändrade arbetslivet. Därför vill vi iCenterpartiet att regeringen tillsätter en utredningsom ser över hela trygghetssystemet, liksom vi gjordeinför vår nya pensionsreform.