prot · GP0999 · 2002-04-19 00:00:00 — pekar också på destora nackdelar det skulle innebära att avfärda denprivatiseringen av arbetsskadeförsäkringen.Jag konstaterar att man i den reservation vid ut-skottsbetänkandet som avser privatisering av arbets-skadeförsäkringen skriver: "Eftersom det ur ett lönta-garperspektiv torde vara ointressant om inkomstbort-fallet på grund av sjukfrånvaro är arbetsrelaterat ellerej" Det är en mycket märklig argumentation frånreservanterna, inte minst med tanke på det som sagts idebatten före mig, nämligen att det är viktigt att ar-betsskadeförsäkringen utformas så att den kan inne-bära en långsiktig förändring mot det goda arbetet.Det betyder att i så fall endast olycksfall skulle på-verka de långsiktiga strävandena mot det goda arbe-tet, inte de sjukdomar som oftast drabbar kvinnor.Jag är mycket förvånad över den tudelning i ar-gumentationen som reservanterna för fram på det härområdet.Jag menar att arbetsskadeförsäkringen, som jagsade, är viktig för tryggheten i arbetslivet. Den ärdessutom extra viktig på den moderna arbetsmarkna-den därför att den är ett steg i rätt riktning mot fram-förhållning i utvecklingen mot en alltmer flexibelarbetsmarknad. För att det ska vara tryggare på ensådan flexibel arbetsmarknad är det viktigt att manockså har trygghet vad gäller risken för att drabbas avarbetsskada och arbetssjukdom.I den kritik som förts fram mot den försäkringsom vi har fram till dess att nu fattar sittbeslut har man också debatterat sättet att bedöma, attanalysera och att administrera arbetsskadeförsäkring-en. Den nya lagen kommer att innebära en bättreprövning och en bättre hantering både av prövningoch av beviljande. Den kommer också att innebära enstörre trygghet när det gäller varaktighet, framför alltnär arbetsskadan eller sjukdomen kan vara beståendeminst . kan vi pröva bara när sjukdomenhar upphört. För att få rätt ersättning för arbetsskadakommer man också att behöva göra en skriftlig ansö-kan hos . Allt detta sammantagetkommer att underlätta hanteringen.Vi tycker att arbetsskadeärendena tar förlång tid, och det är orimligt att man ska behöva väntaunder som man har behövt göra hitintills.Vi är också väldigt kritiska mot att det råder så storaregionala skillnader i den tid som det tar att hanteraett ärende. Vi har därför också lämnat ett uppdrag tillutredningen om hur administrationen av arbetsskade-försäkringen ska kunna se ut framöver. Uppdragethandlar om att vi vill att man ska koncentrera hand-läggningen till några få specialiserade arbetsskadeen-heter i landet, för att öka kvaliteten, korta handlägg-ningstiderna och få en mer likvärdig bedömning överhela landet. Detta ökar också rättssäkerheten för indi-viden.Désirée frågade mig varför visatt upp antalet fem som tak. Utgångspunkten är eneller flera, högst fem. Det är klart att om utredarenkommer fram till att det kan vara sex, kommer jaginte att reagera mot det. Däremot är det väldigt viktigtatt slå fast att utgångspunkten är en koncentrationeftersom grunden för utredningsuppdraget är en störrekunskapssamling och en ökad möjlighet att få enstörre kunskapssamling och en ökad enhetlighet överlandet. Det är viktigt att man oavsett var man bor ilandet ska kunna få en sådan trygghet när det gällerutredningar i arbetsskadeförsäkringen.Det är min bestämda uppfattning att en reforme-rad arbetsskadeförsäkring ska vara solidariskt finan-sierad, jämställd och rättssäker, och därför känns detväldigt bra att nu står beredd att med någrasmå korrigeringar godkänna det förslag som rege-ringen har lagt fram. Det känns väldigt tillfredsstäl-lande att vi arbete har kommit fram tilldenna tidpunkt.Anf. 92 ()replik:Fru talman! Statsrådet tog i sitt an-förande upp rättvisa och trygghet som vägledandepunkter. berörde statsrådet också den kritiksom Lagrådet har framfört och säger att den är beak-tad i förslaget. Jag kan inte se att så är fallet, och jagskulle gärna vilja få ett förtydligande på denna punkt.Det är i fråga om socialförsäkringar och i lagstift-ning över huvud taget viktigt att det bland männi-skorna finns en grundmurad uppfattning att de systemsom finns är rättvisa och inte vilar på godtycklighet.Det finns stora risker för en sådan med det förslagsom vi debatterar eftersom det inte längre sägsatt bedömningarna ska utgå från medicinsk vetenskapoch beprövad erfarenhet. Vilka kriterier är det då somska gälla? Är det skönsmässighet?Jag fick också en kommentar om att samsyn råderkring bl.a. livränta eftersom frågan inte har kommitupp i debatten. Jag vill betona att samsyn inte råderkring alla punkter bara för att de inte har berörts idebatten. Jag har inte tagit upp alla våra synpunkterberoende på att den angivna talartiden är ,och jag tycker att det också är viktigt att visa respektmot kammaren och inte överskrida talartiden alltförmycket.Anf. 93 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Det är precis som jag sade i min kortainledning: Vi har gjort en avvägning, och naturligtvisnoggrant bedömt den kritik som Lagrådet har förtfram. Precis som sade i sin inledninghandlar det om dels koncentrationen av handlägg-ningen, dels att bygga upp ett system för uppföljningoch möjlighet att följa forskning och utveckling pådet vetenskapliga och andra metodområden så attdessa kunskaper förs in i handläggningen, dvs. självklart bygger på vetenskap och medicinskakompetenser när man gör bedömningarna. Det är judetta - det berörde i sitt inlägg -som har varit en del av problemet. Man har känt tillvad som har hänt inom området nationellt sett, mendet har tyvärr inte alltid varit en del av bedömnings-underlaget. Jag menar att försäkringen i sig, systemetför att följa upp och handlägga den och kopplingentill en återkommande uppföljning av forskning, ut-värdering och utveckling när det gäller kunskap påområdet arbetsskador och sjukdomar, sammantagetkommer att innebära en förstärkning när det gällermöjligheterna till trygghet och rättvis bedömning förden enskilde löntagaren som behöver bli prövad fören arbetsskada.Anf. 94 ()replik:Fru talman! Jag får tacka statsrådet svaret. Men jag kan ändå inte se varför. Om detnu är så att regeringen har tagit hänsyn till Lagrådetsförslag: Varför är det i så fall omöjligt att skriva in attdet ska vara säkerställt vilka kriterier som gäller? Jagtalar inte om listor, och jag talar inte om att det skavara fastställt i förväg. Jag talar om vikten av att detfinns kriterier som allmänheten kan känna förtroendeför och som faktiskt garanterar en rättvis bedömningför de personer som har oturen att råka ut för en ar-betsskada.När det sedan gäller arbetssjukdomar är det, pre-cis som jag har nämnt tidigare och som andra talareockså har nämnt, betydligt svårare att fastställa att detär arbetslivet som är orsak till sjukdomen än vad detär avseende olyckan. Vad är det som säger att det ärarbetslivet som är orsak? Arbetslivet består oftast aven begränsad tid av livet, och jag kan inte se att ar-betsskadeförsäkringen ska ta ansvar för frågor sominte hör dit. Det viktiga är att det finns försäkrings-system som är rättvisa och som garanterar trygghet.Anf. 95 Statsrådet ().replik:Fru talman! Jag tror inte att jag närmar oss varandra i den här frågan. Honlitar inte på att regeringen har gjort en bedömning ochvägt av Lagrådets kritik. Det har vi gjort, och jag trorinte att vi kommer längre på den punkten. Jag hävdaratt vi har gjort det, och med den beskrivning jag nysshar gjort är det min uppfattning att vi dessutom harförstärkt både försäkringen i sig och hanteringen avden.Med tanke på uppfattningen att arbetssjukdomar-na inte i stor utsträckning skulle vara kopplade tillarbetslivet förstår jag bättre varför harskrivit i sin motion att arbetslivet och arbetsplatsernakan ses som en relativt skyddad sektor. Jag tror inteatt de som har drabbats av arbetssjukdomar, t.ex.inom hemtjänst, vård av barn eller vård av funktions-hindrade, upplever att de har arbetat i en särskiltskyddad sektor. Enligt regeringens bedömning, ochuppenbarligen också utskottsmajoritetens bedömning,är det så att arbetsskador och arbetssjukdomar böringå i en samlad arbetsskadeförsäkring. När sådanabedöms vara kopplade till arbetslivets förhållandenska dessa också ersättas enligt en arbetsskadeförsäk-ring. Jag tycker att det är en bra uppfattning.Anf. 96 () replik:Fru talman! Först vill jag säga att jag uppskattaratt biträdande socialminister finns medhär i kammaren när vi diskuterar ärenden som berördet område som statsrådet har ansvar för.Jag vill ställa samma fråga till statsrådet som jag ställde till : Kanverkligen socialdemokraterna vara nöjda med elva-punktsprogrammet? Jag vet att när jag hörde om detförsta gången trodde jag att det skulle vara ett braförslag. Jag vet också vilken besvikelse jag kände, närjag läste det då, över hur urvattnade jag tyckte attförslagen var. Jag har läst dem åtskilliga gånger. Jagströk faktiskt under de värdeord som jag relateradetill förra gången, så det var verkligen inte som GöteWahlström trodde, dvs. att jag hade läst bara rubriker.När får vi se kraftfulla förslag som innebär attkostnaderna inom det här området minskar? Vi äruppe i vad gäller sjukskrivning-ar och förtidspensioneringar. Förtidspensioneringarnaökar mer och mer och står för en stor del av den härökningen. När får vi se de kraftfulla förslagen?Anf. 97 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag skulle önska att jag hade lite mertid än bara en replik. ingång ärväldigt snäv.Elvapunktsprogrammet är en del av en långsiktigstrategi där det är väldigt viktigt att peka på att vi skagöra vad vi nationellt kan göra i form av regeländ-ringar. Det kommer sådana förslag fortlöpande efterdet att remisstiden för utredning har gåttut. Vi kommer tillbaka i budgeten med ytterligarekonkreta förslag. Men elvapunktsprogrammet är ettbrett, strategiskt valt program med metodutveckling,konkreta insatser, resurser för projekt osv. som kom-mer att påverka attityderna, och möjligheterna attarbeta ute på arbetsplatserna är väldigt påtagliga.Det kommer att leda till en kostnadsminskning.Men regeringen har valt att inte stirra sig blind iförsta hand på statsbudgetkostnaden utan fokusera påvad det är som kan förändra villkoren för enskildaindivider i arbetslivet. Båda sakerna är oerhört vikti-ga, därför att kostnadsutvecklingen tränger undanandra viktiga reformer som man behöver göra.Jag vet att det , med de styrmedel somfinns, kan ske stora förändringar lokalt ute på arbets-platserna. Eftersom tiden är kort kan jag inte räknaupp alla saker som jag har sett och fått redovisat ochsom bokslut och årsredovisningar har pekat på: sjuk-frånvarominskningar, kostnadsminskningar för ar-betsplatsen, förbättringar för den enskildes hälsotill-stånd osv. Men jag tror att kan sökadem i de seminarierapporter som lämnas alldelessnart. Där pekar vi på att vi måste vidta åtgärder fråntvå håll: nationellt - det ska vi göra - och lokalt utepå arbetsplatserna.Anf. 98 () replik:Fru talman! Jag är ledsen att jag inte kan göra detolkningar som statsrådet gör när jag läser det härelvapunktsprogrammet - jag har verkligen läst det.Men om det skulle visa sig att vi är på rätt väg skulleingen bli gladare än vi. Vi har ju verkligen drivitfrågorna om att vi ska sätta in åtgärder mycket snab-bare än vad vi har gjort hittills.Jag vill lyfta fram en fråga till som jag tog upp imitt anförande, och det är frågan om att se över helavälfärdssystemet. Arbetsmarknaden ser ju väldigtannorlunda ut mot hur den såg ut för ett antal årsedan, och det känns som om vi har lappat ochlagat och förändrat än hit ochän dit. Vi gjorde en stor översyn av pensionssystem-en, och vi hade en parlamentarisk utredning som kommed ett förslag som många partier stod bakom. Är detinte dags att vi gör en utredning även inom socialför-säkringssystemet, så att vi skulle kunna ha en bredmajoritet bakom ett trygghetssystem som är väldigtviktigt och som vi alla är beroende av vid olika tid-punkter i livet?Anf. 99 Statsrådet () re-plik:Fru talman! Jag ska säga, vilket jag borde ha sagt imin tidigare replik: I det här elvapunktsprogrammetingår det som frågade efter tidigare,nämligen att återkomma till med en ramlageller en nationell lag om att göra det möjligt att sam-verka mellan olika ansvariga, exempelvis arbets-marknadsmyndigheter, hälso- och sjukvård osv. vil-ket jag vet att har tagit ställning för.Så till frågan om en generell översyn av socialför-säkringen. När jag läser reservationerna till dettaförslag och en del andra reservationer ser jag intenågon gemensam förutsättning för att hitta någonsamsyn, om jag uttrycker det så. Det är privatisering-ar och en del annat som betonas starkt på de områdendär det för mig som socialdemokrat är allra mest svårtatt kliva in i en privatisering.Jag har tidigare i denna talarstol sagt att det i såfall är en fråga för våra partiledare om man vill göraen annan bedömning. Men jag som ansvarig för soci-alförsäkringsområdet kan inte se att det finns någotunderlag för att göra någon sorts urvattnat förslag därman tar en liten bit av det ena och en liten bit av detandra.Grunden för min inställning är en solidariskt fi-nansierad, inkomstrelaterad socialförsäkring som ären trygghet för människor och inte en försäkring därhälften är privatiserad för att tillmötesgå lite av var.Det kan jag inte se som någon utgångspunkt för engemensam syn på socialförsäkringarna.Sedan delar jag uppfattning attvi självklart ska modernisera försäkringarna så att vitäcker den moderna arbetsmarknaden och det somBirgitta berörde i ett tidigare inlägg, dvs. attanställningsformerna ser så annorlunda ut.Anf. 100 BO () replik:Fru talman! Med anledning av det allra senastsagda känner statsrådet väl till min uppfattning borde pröva någonting i stil med det BirgittaCarlsson nämnde. Man borde göra ett försök att seöver socialförsäkringarna och i bästa fall bli likalyckosam som vi blev i samband med pensionssys-temet.De invändningar som riktades mot att prövadet lyckosamma arbetssättet på socialförsäkringarnatycker jag nog är lite svaga. Skulle någon 1990-1991ha gått igenom vad partierna sade om pensionerna ärdet väl risk att man hade landat på samma konserva-tiva approach som statsrådet nu nämnde med anled-ning av förslag.I sitt huvudanförande polemiserade statsrådet motförslaget att vi skulle privatisera arbetsolycksfallengenom att göra det till en skyldighet för företagen attteckna en arbetsolycksfallsförsäkring. Hon gjorde detmed ganska stort eftertryck. Hon talade om att honvar förvånad över att man hade kunnat dela upp deolika sakerna. Hon använde t.o.m. argumentet frånreservanterna, och , om fick en stimulans till att hålla nere arbetsolycks-fallen, men att man däremot inte kunde göra det förarbetssjukdomarna.Det skulle kanske vara en rimlig invändning frånen person eller ett parti som hade fört fram förslag omatt förbättra bägge delarna. Men det är en lite konstiginvändning mot dem som åtminstone föreslår att manska kunna göra något åt den ena delen. Tillsvidaregörs konstaterandet att det är svårt att få fram incita-menten genom differentierade på arbetssjuk-domarna. Där tycker jag att statsrådet är skyldigkammaren en bättre förklaring än den som gavs.Sedan blir det extra konstigt när invändningenkommer från en regering som vad gäller de galoppe-rande sjukskrivningarna i praktiken inte har gjortnågonting. Den strategi som statsrådet ofta talar omär en strategi som ingen utanför regeringen kan sevad den består utav.Anf. 101 Statsrådet ()replik:Fru talman! Jag vet inte vad definie-rar som ingen alls. Vi har ett stort antal fackliga cent-rala organisationer, och vi har ännu fler centrala ar-betsgivarorganisationer, som samtliga med stor serio-sitet och ansvar deltar i ett trepartssamtal. De ser att iregeringens strategi ligger en möjlighet att påverkasina egna företag och organisationer och förutsätt-ningarna i arbetsmiljön på sin egen del av arbets-marknaden. Det finns åtminstone några till, kanske ett25-30-tal företrädare för viktiga aktörer på arbets-marknaden.Sedan till den reservation som jag berörde. Manfår tycka vad man vill om att ha en privat del av ar-betsskadeförsäkringen och lägga arbetsskador här,arbetsolycksfall där, och sjukdomarna någon annan-stans. Det är en uppfattning man kan ha. Den kan jagrespektera, även om jag inte delar den. Det jag reage-rade emot var den argumentation som kom. Den sadeatt det inte fanns någon samband mellan regeringensarbetsskadeförsäkringsförslag och dess möjligheteratt påverka arbetslivets villkor i positiv mening.Samtidigt plockar man bort en stor del av den infor-mation som man får via arbetsskadeanmälningar,arbetsolycksfalls- och arbetssjukdomsanmälningar.Det finns ett sådant samband. Det gäller naturligt-vis oss båda. Vilken ingång vi nu än har finns detarbetmiljölagstiftning och medsina regionala organisationer. Inte minst finns detsom beskrev, nämligen skyddsom-buden och deras ställning. De har en oerhört stor ochviktig betydelse när det gäller att förbättra villkoren.Det gäller också företagshälsovården, som också harvarit föremål för diskussion tidigare.Anf. 102 BO () replik:Fru talman! Det jag ville stryka under var att re-servanterna på denna punkt har anvisat ett sätt somskulle införa ekonomiska drivkrafter att hålla nerearbetsolycksfallen genom att se till att företagen fickbetala olika mycket i beroende på hur mångade hade. Den tanken kan man vara för eller emot. Denkan ha nackdelar som är större än fördelarna. Dendebatten skulle vi kunna föra.Det enda jag har hört i den vägen har varitatt det skulle vara svårt och krångligt. Det andra vardet allra senaste om att man var rädd att man tapparinformation. Den senare frågan tror jag att vi skullekunna hantera tillsammans om vi var överens omdrivkrafterna. Det som förvånade mig var närmastgreppet att man bara för att vi inte, och ingen annanheller, har klarat av ett bra sätt att ordna drivkrafternaför bägge delarna skulle avstå från att införa det förarbetsolycksfallen.Det är möjligt, fru statsråd, att det finns någrautanför regeringen som upptäckt att regeringen har enstrategi. De är nog inte många. Det beror på att vi passivitet bakom oss.Till sist ställde jag inte den fråga till statsrådetsom jag ställde till och Sven-ErikSjöstrand om varför man inte har återgått till detsystem som fanns och hur man såg på det.Anledningen till att jag inte ställde frågan är att jaghar dragit slutsatsen av propositionen att man efter7 ½ års grubblande fullt ut har insett att det gamlasystemet var ohållbart.Anf. 103 Statsrådet ()replik:Fru talman! Det rör på sig, , från intenågon till några. Håller vi på till är det nogen ganska stor skara även i denna kammare som haranammat och förstått innebörden. Jag hoppas på i vidare kretsar än regeringen har tagit till sigtanken och uppläggningen i strategin. Det bör intevara en liten krets som anammar den.Tvärtom är det en väldigt viktig uppläggning. Detbehövs förebyggande insatser, åtgärder inom de re-gelverk vi har och ett brett anslag när det gäller folk-hälsosidan. Vi glömmer ibland bort helhetssynen närvi ser till den katastrofala ohälsoutvecklingen.Om man vill ha incitament till att minska olycks-fallen kan jag inte se varför man då ska plocka bortden stora delen, nämligen arbetssjukdomar. Det ärdessvärre en alldeles för stor del på arbetsplatserna.Hela underlaget för argumentationen i reservationensplittras sönder. Trots det vill man ha en privatisering.Det är kanske just vad det handlar om. Det är privati-seringen som är intressant och inte vad den egentligeninnehåller.Sedan drar rätt slutsats när det gälleratt vi inte återgått till systemet . Vi tyckeratt det förslag som vi nu lägger fram bättre tillgodoserframförhållning, rättstrygghet och jämlikhet. Det ärockså bra för kvinnor på arbetsmarknaden. Det gördet utan att gå tillbaka till det som vi upplevde varaen alltför vid port. Därför har vi heller inte lagt framnågot förslag om att återinföra arbetsskadesjukpen-ning.Anf. 104 ()replik:Fru talman! Jag är lite ledsen att jag inte fick detallra minsta lilla svar på mina frågor. Det känns unge-fär som: Har jag gjort bort mig nu igen, genom attfråga om arbetsskadefonden? Jag behöver lära mig.Jag vill veta: Vad det var för fel på arbetsskadefon-den? Det är det ena. Det andra är: Hur går det meddet uppföljningssystem som ska vara klart?Anf. 105 Statsrådet ()replik:Fru talman! Det finns aldrig några dumma frågor,det finns bara dumma svar. Jag tycker inte alls attKerstin-Maria på något sätt gör bort sig.Arbetsskadefonden avskaffades . Det berodde inte på att det var något fel på den.Det är en gemensam finansiering, även om vi har enavgiftsstyrning av arbetsskadeförsäkringen. Man kanunder 90-talet konstatera att även om fonden gickmed minus fick man i alla fall hela kollektivet finan-sierat, eftersom det är rättigheter inbyggda.Vi gör bedömningen att vi med den försäkringsom vi nu får, med den avgift vi tar ut och med debudgetmässiga bedömningarna på samma sätt somtidigare kommer att ha koll på kostnaderna via för-säkringens konstruktion. Därför är en fond i den härmeningen kanske inte ett tillräckligt redskap för ba-lans.När det gäller frågan om uppföljningen framgårdet i utskottets överväganden om förslagets konsek-venser och av det sätt på vilket regeringen ser påfrågan att vi kommer att bygga upp ett alldeles sär-skilt uppföljningssystem. Det kommer däremot inteatt vara fullt ut klart . har i regleringsbrevet fått i uppdrag att ordnaså att man kan göra en bra uppföljning från nu iår med det system som vi har.Anf. 106 ()replik:Fru talman! Jag vet att det stod så i betänkandet -det var det som jag läste högt ur. Jag ville bara vetahur långt man har kommit och hur det går.Som jag uppfattade det när det gäller arbetsskade-fonden så är finessen att man lättare hade kontroll påpengar som flödar in och ut. Därför ville jag hörastatsrådets mening i frågan.Anf. 107 Statsrådet ()replik:Fru talman! Rent budgetmässigt har inte fondenhaft just den effekten. Sedan kan man säga att detibland kan vara bra att ha fonder för en viss försäk-ring, men då skulle i så fall resultatet ha blivit attavgiften skulle ha höjts när fonden gick med drama-tiska underskott. Så gjordes inte, utan den övrigabudgeten finansierade kostnadsökningarna inomarbetsskadeförsäkringen. Det är vår bedömning attdet också är så man får göra framöver. är kostna-derna och inkomsterna i rimlig balans. Vi gör ocksåbedömningen att de utgifter som försäkringen beräk-nas få ska täckas av den avgift och de inkomster manfår. Därmed kommer man att ha god kontroll.Den sista frågan gällde vilken bedömning vi gör.Min bedömning är att kommeratt kunna följa upp det här på ett bra sätt inom detsystem vi har med särskild noggrannhet. När vi får enstörre omfattning ska också ett nytt system vara ikraft.Anf. 108 () replik:Fru talman! I den viktigaste frågan här , denom förändringar i dagens arbetsskadeförsäkring, är viöverens. Vi är fem partier som är överens när detgäller bevisreglerna.Men någonting som vi ändå tycker att man börtitta vidare på är de incitamentskapande inslagen iarbetsskadeförsäkringen. Därför har vi fört fram desynpunkterna i våra motioner. Vi tycker att man börtitta på frågan om huruvida privata inslag i arbetsska-deförsäkringen kan förändra och öka de förebyggandeincitamenten. Jag har uppfattat det som att både Nor-ge, och har delvis privata inslag.Det är väl inte fel att titta sig runtomkring och blickautanför landet för att få lite nya förslag till hur mankan jobba med arbetsskadeförsäkringen.När det gäller koncentrationen av handläggningenav arbetsskadeförsäkringen är det intressant att noteraatt tycker att även sex enheter är okejäven om hon i direktiven till utredningen har sagtmaximalt fem. Jag hoppas att utredaren också fårinformation och signaler om att så är fallet.När det gäller elvapunktsprogrammet, som vikommenterar här till och från, så tycker jag att det äroerhört viktigt att vi jobbar förebyggande. Men pånågot sätt känns det som om elvapunktsprogrammetär ganska innehållslöst, precis som flera här har varitinne på.