prot · GP0981 · 2002-03-13 00:00:00 — De är kanske beredda att avstå en del ekonomiskvälfärd för att i stället känna sig tillfredsställda. Var-för kan vi inte respektera de människornas val?Jag skulle inte göra det val de har gjort, och jagvill inte uppmuntra någon att göra det, men de somvill göra detta val måste jag också kunna respektera.Jag hoppas att jämställdhetsministern kan göra detockså.Anf. 203 Jordbruksminister () replik:Herr talman! Vi tvingar inte någon att göra detena eller det andra. Vi tvingar ingen att arbeta. Vad visäger är att vi inte utöver det som gäller nu kan betalamänniskor för att vara hemma. Detär ju egentligen det som menar.Jag vill peka på att vi har en föräldraförsäkringsom är unik i världen, både vad gäller dess längd ochdess innehåll. Den är också oerhört flexibel, så kan dra ut på den om man önskar det.Min uppfattning är att om man inte har det egnaarbetet och den egna inkomsten i botten har man inteheller möjlighet att göra val. Vi lever inte i ett sådantsamhälle. Precis som jag sade till : Trointe att allt är möjligt! Tro inte att vi kan stå och barafråga oss vad vi ska välja på smörgåsbordet och dess-utom få betalt oavsett hur vi väljer. Det samhälletfinns inte, och det kommer inte att finnas.Vi måste, tror jag, i stället se till att vi får ett ar-betsliv som är på ett annat sätt. Det kan handla bådeom arbetsmiljö och arbetstid. Men det kan ocksåhandla om hur föräldraförsäkringen ska utformasframöver. Ska vi prioritera en förlängning av den?Det är en frågeställning vi har. Och hur ska vi i så fallha det med pappor och mammor, män och kvinnor,inom föräldraförsäkringen?Jag ser alltså många saker som vi måste sätta uppframför oss och vrida och vända på. Jag har, som jaginledningsvis sade, inte själv alla svar. Jag tror inteheller att har dem. Därför kanske vi kanhitta fram till ett svar i en fruktbar diskussion ochmöjligen bli överens om det.Anf. 204 ()replik:Herr talman! Jag vill precis som min uppskattning för att ministern är här. Jagtror att ministern har varit här samtliga gånger vi hardiskuterat jämställdhetsfrågor, och det känns mycketbra.Jag kan inte låta bli att kommentera en fråga sominte hör hit men som har varit uppe i debatten. tog upp flyktingpolitiken och vilkamöjligheter vi har att bedriva en generös flyktingpo-litik i förhållande till EU. haruttryckligen sagt att vi ska sluta med det. Flyktingpo-litiken ska bli en överstatlig fråga och man ska över-lämna beslutsmakten till EU. Där hoppas jag att denWinbergska linjen vinner. Nog om det.Projektet i låter mycket intressant. IVänsterpartiet jobbar vi också mycket med de härfrågorna. Jag kan direkt säga att vi ställer upp, och viär beredda att jobba aktivt. Det vore, som ministernsäger, en fin gest om samtliga partier i riks-dag faktiskt kunde samlas runt detta.Jag vill också passa på att ställa en mer konkretfråga till ministern. Det handlar om en uppföljning avbeslutet om kvinnofrid. Det finns ju en del uteståendesaker där som ska genomföras. En fråga vi har jobbatmed och försökt trycka på om i förhandlingar, motio-ner osv. är ju frågan om den nationella kristelefonen.Vi tycker att detta är mycket angeläget. Det vorevälkommet om ministern kunde redogöra för var denfrågan ligger. Är det inte för den att fak-tiskt bli verklighet?Anf. 205 Jordbruksminister () replik:Herr talman! Jag vill börja med att tacka Vänster-partiet för att de deltar och vill vara med i kampanjen.Det tycker jag är väldigt bra.Kvinnofridspropositionen har vi följt upp på enhel del olika sätt. Nationellt råd för kvinnofrid är ett;utbildning av myndighetspersoner och samarbetemellan myndigheter är ett annat. fattar rege-ringen beslut om att ge Terrafem pengar så att de kanfortsätta att driva sin kristelefon, där de svarar på etttjugotal olika språk. Jag tycker att detta är väldigtviktigt, särskilt med tanke på det som har hänt och detmycket hårdare tryck på jourtelefoner som har upp-stått efter mordet på Fadime.Jag förmodar dock att den andra telefonen. Jag tycker också att detär en mycket bra sak. Det låter lite tråkigt att säga detdär som vi säger när vi inte har något väldigt konkretatt berätta, nämligen: Frågan bereds i Regeringskans-liet. Men så är det, och den bereds aktivt. Jag kan intehär och säga när jag kan ge konkret besked om attden kommer.Anf. 206 ()replik:Herr talman! Jag hade ju hoppats att få ett sådantkonkret besked. har ju utrett frågan,och det finns ändå ett förslag. Men, som ministernsäger, man kan inte få allt.Från sida kommer vi att ligga på,och vi hoppas att det här blir verklighet ganska snart.Jag vill också passa på att föra fram vår tanke om attkoppla den till Rikskvinnocentrum, vilket vi trorskulle vara en mycket bra lösning. Som sagt, jag hadehoppats på ett mer konkret besked, men vi får åter-komma. Jag hoppas att ministern tar med sig att dethär är något som är angeläget och bör komma tillstånd.Anf. 207 Jordbruksminister () replik:Herr talman! Ja, det är inte bara Vänsterpartietsom tycker så. Jag tycker så själv, och regeringentycker att det här är angeläget. Jag noterar också dettamed Rikskvinnocentrum. Jag har naturligtvis medmig det sedan förut också. Det är ett mycket bra or-gan med stor kompetens i som nog på ettutmärkt sätt skulle kunna hantera en sådan här tele-fon. Det är jag övertygad om.Anf. 208 ():Fru talman! Jag ämnar tala om diskriminering,men då vid ett antal tillfällen harbreddat debatten lite har jag även tänkt ta upp en heldel om jämställdhet.Först av allt, fru talman, vill jag dock ägna mig enkort stund åt retorik. Skälet till det är att jag tycker attMartin har en i många stycken fullständigtlysande retorik. Jag kan emellanåt kanske förstå det,speciellt när han använder sig av en hel härskartekni-ker av typen att lätt negligera folk eller att prata litevon oben.Jag kan förstå det. Efter att ha pratat med parti-kamrater till ute i landet verkar hannämligen komma från ett parti med en kraftfull patri-arkalisk tradition. Så man behöver väl bita i för att blihörd. Jag kan ha ett visst överseende med den svans-föringen och hoppas att han och jag ska kunna ha endialog i stället för en ren retoriktävling.Fru talman! Jag ska sedan tala om själva diskri-mineringsfrågan. Jag tänkte faktiskt börja med atttacka . Jag tycker nämligen att vi imånga stycken har fått väldigt bra svar på den motionsom vi har väckt, oavsett om han tycker att det var förmycket eller för lite i den. Jag är också väldigt gladöver den utredning som är på gång när det gällersammanslagning av lagstiftning, rättighetsombuds-man och diskussionen huruvida denna ska vara ställdunder regering eller riksdag. Vi hävdar givetvis fort-farande att vi vill ha den under riksdagen.Jag kommer inte att yrka bifall till reservationenutan nöjer mig med att yrka bifall till den reservationsom har yrkat bifall till, men jag stårgivetvis fortfarande bakom övriga reservationer. Detsom jag saknade mest av allt är framför allt frågan omde äldre där jag tycker att vi borde ha kunnat klivalite snabbare fram än att lägga in den frågan i utred-ningen.Fru talman! Jag tycker också att hela debatten är bra, men jag saknar en del i fråga om diskrimi-nering, framför allt därför att det är en viktig attityd-fråga. Jag är inte så säker på att vi lagstiftar bort alldiskriminering. Jag är inte så säker på att vi kommeratt lyckas med att lagstifta bort attityder kring äldre,handikappade, invandrare eller olika sexuella lägg-ningar. Men just därför är det oerhört viktigt att vi fördiskussionen och debatten. Det är också viktigt att vifår en samlad lagstiftning som är lättöverskådlig ochatt vi får ett samlat ombudsmannaverk som kan jobbaoch bevaka dessa stora och viktiga frågor. Det kandärför emellanåt kännas lite frustrerande när mantycker sig se en glidning i begrepp kring diskrimine-ring, där åtminstone jag vill slå fast att diskrimineringframför allt handlar om ålder, kön och olika formerav identifikationer och alltså inte huruvida man ärdiskriminerad om man har hel- eller halvtidsjobb osv.Därmed tänkte jag lämna frågan om diskrimine-ring och gå över lite mer på frågor om jämställdhet.För skull ska jag göra det enkelt ochberöra tre olika områden. Det första handlar om jäm-ställdhet generellt. Det andra handlar om arbetsrättoch de frågor som har fått. Och jaghoppas vi får en trevlig holmgång där. Och det tredjehandlar om det som jag betraktar som hot mot jäm-ställdhetspolitiken.Jag ska börja med det första. När vi kristdemo-krater diskuterar jämställdhet i vår värld har vigrubblat mycket på hur vi ska nå fram, vilken väg viska ta och var lyckans väg finns som gör att vi får denrespekt som behövs mellan män och kvinnor. Precissom sade har vi subsidiaritetstankar ivår ideologi. Vi har också en ideologi som bygger påpersonalism. Det gör bl.a. att vi inom olika områdenjobbar med olika modeller exempelvis skolans värld.För oss är det viktigt att man har en bra pedagogiksom baseras på en bra läroplan och att man har välutbildad personal. Det är oerhört viktigt att man fak-tiskt ser barnen och att man ser olika attityder närman jobbar med dessa frågor.På samma sätt är det inom arbetslivet. Det är oer-hört viktigt att vi jobbar med en bra lagstiftning. Vi ärinte alltid överens om detaljerna i den. Men vi äröverens om att vi ska ha en lagstiftning. Som vi harpåpekat nu och även tidigare vill vi ha den så samladsom möjligt, så att den även är lättöverskådlig förföretagarna. Men beträffande själva diskussionen omhuruvida vi ska ha lag eller inte så anser jag att vi skaha lagstiftning på dessa områden. Men vi ska fortfa-rande arbeta fram den på ett bra sätt. Vi menar ocksåatt avtal är viktiga. Det är en stor styrka i den svenskatraditionen att man har avtal mellan arbetsgivare ocharbetstagare. Hur långt man kommer den vägen ellerinte är det fortfarande en väg som vi gärna vill vandrapå och ser att den är positiv.Det tredje området som är viktigt inom arbetslivetär faktiskt debatten, samtalet och diskussionen omdessa stora och viktiga frågor som både diskrimine-ring och jämställdhet handlar om.Jag ska gå över till arbetsrättsfrågan och hur vi serpå dessa två undantag. Det är lite olika frågor vi fårställa mot varandra. Bl.a. har stått häroch varit väldigt klar och sagt: Så här är det. Det harblivit sämre.Jag har bl.a. sökt lite hos JämO. Vad jag kan fåfram från JämO:s material - det är möjligt att jag ären dålig sökare - är att antalet anmälningar har ökat.Men de visar inte helt tydligt vad det beror på. Detkan faktiskt bero på att det förs en diskussion i sam-hället där man talar mer om det. Och i så fall är ök-ningen av antalet anmälningar till Jämställdhetsom-budsmannen positiv. Det är positivt att människor göranmälningar när de känner sig kränkta. Då kan jufaktiskt något hända. Det är ju det som är syftet medsjälva lagstiftningen.Jag är inte riktigt säker på bild-sättning. Sedan spelar det ju ingen roll om han uppre-par detta tre, fyra, fem eller sju gånger och säger attså här är det. Då får han nog först faktiskt belägga attdet är just det som är skälet till att antalet anmälning-ar har ökat från 2000 till 19 . Komgärna med det konkret så ska jag titta på det.Däremot har jag fört diskussioner i dessa frågorom arbetsrätt mer generellt med Kristdemokraternassociala och fackliga råd. En sådan diskussion harhandlat om de branscher som man emellanåt brukarsäga har en stor svart sektor. Där konstaterar man attdet finns problem med alla dessa lagstiftningar. Menfrågan är om det är själva den svarta sektorn som ärdet stora problemet, att man helt enkelt har en arbets-givartradition där man faktiskt struntar i både den enaoch den andra lagen. Och där är frågan också om dethjälper om vi nu återgår, som vill, tillden tidigare lagstiftningen om arbetsrätt. Det trortyvärr inte jag. Jag tror att vi måste ta itu med densvarta sektorn i sig. Vi måste ha ett sunt företagande.Ett sunt företagande innebär nämligen också att mantar väl hand om sin personal och att man har en godarbetsgemenskap.Det sista jag vill ta upp på arbetsrättsområdet ärom det var så mycket bättre . Jag ska vara litepersonlig. Jag har haft ett jobb, men jag vill inte sägavilket det är. Men vid sju tillfällen sökte jag en tjänstsom arbetsledare. Jag fick inte den. När jag talademed vänner som jobbade på kontoret var beskedetväldigt tydligt: du är hemma för mycket förvård av barn.Detta är . Mina barn var betydligtmindre då.Jag råkade ut för något annat intressant när jagskilde mig . Då upptäckte jag heltplötsligt att jag hade fått barn. Innan jag var skildhade min fru barn. När hon sökte jobb frågade manhenne hur hon skulle lösa frågan om barnomsorgen.Men när vi skildes och jag hade ensam vårdnad ombarnen började folk fråga mig hur jag löste frågan ombarnomsorgen. Så visst är detta problem, MartinNilsson. Detta är stora problem, och det är djuptkränkande att få frågorna. Problemet är bara att jaginte är så säker på att vi når hela vägen fram genomlagstiftning heller. Här kommer hela konceptet -lagstiftning, avtal, attityder.Jag har talat med fackliga företrädare som säger:Det där kapitlet med jämställdhet har jag inte läst ivår partibok än.Detta handlar inte om kristdemokratiska fackligaarbetare.Någonstans är detta attitydfrågor också. Då trorjag inte att det är så enkelt, , som attbara stå här och fråga: Vill ni ändra, eller vill ni inteändra? Och hur blir det med kvinna hit och kvinnadit?Det är enkelt att bygga retorik. Det är betydligtsvårare att bygga det goda samhället.Fru talman! Det sista som jag tänkte gå in på härgäller vilka hot jag ser mot jämställdhet. Ett av deabsolut största hoten är faktiskt retorik. Det är livs-farligt om vi bara står och slår på varandra och intelyssnar på varandra. Jag tror faktiskt att vi oavsettpartifärg här i kammaren har erfarenheter som vi villta med oss och som vi skulle kunna dela med varand-ra för att göra samhället bättre.Men sedan är det andra saker. Det handlar omfastighets- och förmögenhetsskatt som driver folkbort från hus och hem. Jag vet inte om det är så braför jämställdheten. Det handlar om lönediskrimine-ring, arbetstidsdiskriminering och sjukskrivningar. Ivår kommun, där jag sitter i kommunfullmäktige, harvi stora diskussioner om hur vi ska göra för att perso-nalen ska må bättre. En av privatiseringsdiskussio-nerna handlar framför allt om hur vi kan få människoratt känna mer att de är delaktiga och på det sättet mårbättre. Änkepensionen slog rätt hårt. Och det somkanske skrämmer mig mest av allt är väl att Vänsternjust nu träffas. Ska de nu dra tillbaka allt det som harblivit bra för kvinnor, när de har fått högre lön inomsjukvården och när de har fått högre lön inom skolan?Dem regerar ni med. Dem vill ni regera med. Är detden politik som ni ska driva, att dra tillbaka allt dettasom är så gott just , tillbaka till den tid då och bestämde hurlönen skulle vara i hela riket och det inte fanns någonfri marknad? Är det vad vill, för attvara lite retorisk?Anf. 209 () replik:Fru talman! Jag får tacka förberömmet, som visade sig vara lite tveeggat. Det ärsäkert så att jag liksom många andra här är ett utslagav en i grunden patriarkalisk tradition. Det tror jaggäller för både mitt parti och andra partier. Det ärnaturligtvis bra om vi diskuterar det. Att kunna ta enrejäl debatt tror jag dock i och för sig inte nödvän-digtvis behöver vara ett utslag av detta, men det ärnaturligtvis värt att diskutera.Jag delar också uppfattning att man måstejobba med värderingar i jämställdhetsfrågan och inte når hela vägen med lag. Men naturligtvismåste ändå frågan ställas: Är det så att förändringarav värderingarna underlättas av att man gör en lagsom tar steg åt fel håll? Jag är inte säker på det. Det ärdet jag har försökt argumentera för här : Jag troratt värderingsarbetet också försvåras om det visar sigatt det är okej på en avreglerad arbetsmarknad attställa gravida och föräldralediga åt sidan. Jag vet attdet finns de som ser detta som oerhört principiellt.Jag tror inte att mittenpartierna gör det. Då hade varitvälkommet att säga: Vi har sett att detta är fakta,fakta som är dokumenterade av HTF:s fackförbundoch andra fackförbund och av JämO, som också harsett det här problemet. Det hade varit välkommet attta till sig dessa fakta och säga: Detta är ett problem.Vi vill göra någonting åt det. Vi vill ändra på de la-gändringar vi faktiskt har gjort.Sedan är det bra med den diskussion om att avtalär viktigt som för. Jag tycker att det är rätt.Problemet är ju att ni vill ersätta de kollektiva avtalsom finns med en möjlighet att träffa mer av indivi-duella avtal.I en artikel skrev och : anser att det måste varavarje arbetstagares individuella frihet att avstå från deförmåner som följer av kollektivavtalet. Kollektivav-talet bör fylla sin funktion som skydd för arbetstaga-ren, inte som tvångströja eller omyndigförklarande.På detta svarade den liberala ledarskribentenSvante Nycander: Om en arbetstagare fritt kan kom-ma överens med varje anställd om sämre villkor än desom avtalats med facket blir kollektivavtalet me-ningslöst, även som grund för fredsplikten. Så anti-facklig är inte ens den amerikanska arbetsrätten.Det var alltså inte någon elak socialdemokrat utanen liberal som hävdade detta.Det är problemet: Ni säger att ni är för avtal, meni verkligheten för ni en annan politik.Vi är överens om mycket när det gäller diskrimi-nering - jättebra. Vi ska ta en diskussion framåt omomfattningen, tillämpningsområdet och behovet avaktiva åtgärder. Jag ser fram emot den diskussionen.Anf. 210 () re-plik:Fru talman! Jag tackar för samtalstonen, som jagnu tycker är mer saklig.Jag tar först frågan om lag åt fel håll. I den dis-kussion vi hade var vi i ett läge, och det är vi till vissdel fortfarande, där vi hade en hög arbetslöshet. Viresonerade då om hur vi kunde göra för att få flermänniskor att gå till jobb och få jobb. Framför alltsmåföretagare sade då att det här är en av de storafaktorerna.Då kommer vi till problemet i politik, och det äratt väga frågor mot varandra. I det här skedet gjordevi det och konstaterade: Vi vill göra vad vi kan för attfå så mycket jobb som möjligt. Det här är en väg vikan gå; låt oss pröva den vägen.Nu har det gått väldigt . är väldigtbestämd i uppfattningen att vi nu ser ett stort problempå jämställdhetsområdet. Jag har som sagt ett press-meddelande från JämO här. Jag har inte hunnit kollaHTF:s rapport men ämnar försöka göra det. I JämO:spressmeddelande och beskrivning ser jag inte riktigtdin historieskrivning. Jag ser inte att JämO så tydligtsäger att det är detta som är problemet. Jag är öppenför fortsatt diskussion i den frågan. En sådan voreintressant att få.I den sista frågan om vår inställning till avtal ärdet helt korrekt att vi gärna ser just att individer kangöra egna avtal. Det är inte så konstigt, för det ingåråterigen i vår ideologiska grundsyn: Kan du fatta ettbeslut på en låg nivå, gör det - t.o.m. om du fattar ettbeslut som du tycker på ett sätt kan vara sämre. Ivissa fall kanske det ger just exempelvis jobb. Det ärvärre i vår verklighet att leva arbetslös, att inte kunnafå ha sina egna pengar i plånboken, än att leva i enprincipiellt korrekt värld om du ändå inte kan dranytta av den. Det här är alltså en diskussion somockså handlar om avvägningar.Anf. 211 () replik:Fru talman! Just eftersom det är värre att vara ar-betslös, just eftersom det är värre att inte ha pengar,blir ju arbetstagaren i en situation av arbetslöshet såextremt utlämnad i ett sådant system som Kristdemo-kraterna här förespråkar. Det är ju det har sett. Det är det han säger: Det är mer anti-fackligt än den amerikanska arbetsrätten.Det finns, det ska man ärligt säga, kontinentalkristdemokrati som faktiskt förmår att arbeta närafackföreningsrörelser och se till löntagarnas villkor.Därför har jag svårt att förstå varför den svenskakristdemokratin föredrar att liera sig med andra parteroch på så sätt minska tryggheten på arbetsmarknaden.Det blir ett problem, och det återspeglar sig också närman talar om anställningstryggheten. Även där är detsamma diskussion: Det går väl att lösa lokalt. Låtdem ta ned den. Låt dem göra undantag. Det kan manföra samtal om. Verkligheten är ju inte sådan attmaktförhållandena alltid är exakt likadana. Det finnstyvärr en starkare och en svagare part, en som är merutlämnad, och den som är mer utlämnad behöverlagens skydd. Det är det som ni undergräver.På HTF:s hemsida förs det en debatt. En kvinnaställer där frågan: Måste jag välja mellan arbete ochbarn? Den frågan är relevant. Den frågan gäller. Detär den frågan många unga tjejer lever med . Detberor inte på någon dum lag. Det beror på avsaknadav en lag som skyddar dem. Det är det som vi bordeåtgärda i stället för att ta bort lagar som skyddarnågorlunda. Vi behöver mer skydd, inte mindre.Anf. 212 () re-plik:Fru talman! I sak tror jag att harfel i sin analys. Vi har inte riktigt fullt ut prövat denmodell vi talar om. är övertygad omatt detta inte kommer att fungera, och vi har intetestat det. Det är ju ett förhållningssätt.En annan fråga är varför då detta är ett problem.Jo, därför att maktförhållandena är olika på olikaplatser. Ja, men det är ju ett av våra huvudskäl just föratt vilja att detta ska vara decentraliserat. Det är ickesamma arbetsmarknad i som i . Vihar inte samma situation i som i Stock-holm. Just därför behöver vi ha en decentraliserad synpå de här frågorna. Framför allt har vi också nyanäringar som växer fram och som rör sig betydligtsnabbare än vad skogs- och stålindustrin gjorde engång i tiden. Det gör också att vi måste våga ha enfriare syn på arbetsrätten.När det sedan gäller kvinnor och valet att skaffabarn - för det brukar oftast vara kvinnor som föderbarn - tror jag faktiskt att vi här har en av de storaideologiska tvisterna mellan oss, nämligen hela synenpå familjen.Jag träffar mängder med tjejer som säger: Jag kaninte skaffa barn för jag har inte möjlighet att få denbarnomsorg jag vill ha. Jag vill nämligen vara hemmanågra år. Varför ska mitt arbete inte räknas? Men omjag byter med granntösen och vi passar varandrasbarn, då är det jobb och då räknas det in i BNP. Jaghar t.o.m. varit med om att tjejer i debatter har sagt:Magnus, du har jättefel. Du är hemsk. Du är dum. Duvill binda mig vid spisen. Men därefter har de självafått barn och det har gått . Då säger de: Mag-nus, jag vill inte lämna mina barn på dagis just nu.Jag vill vara hemma ett eller till. Snälla krist-demokrater, kämpa vidare för det här! Det är viktigtför om jag ska skaffa fler barn.Jag är alltså inte så säker på att det bara är lag-stiftning som avgör om man skaffar barn eller inte.Det kanske också är möjligheten att själv få varahemma med sina barn.Anf. 213 ():Fru talman! En liten smal nisch i jämställdhetsom-rådet har i mitt anförande fått rubriken förde arbetshandikappade, sett ur ett jämställdhetspers-pektiv.Fru talman! Jag vill också yrka bifall till reserva-tionerna 2, 9 och 16, vilket nog redan gjort men för säkerhets skull så att det inte blirglömt.Rubriken på mitt anförande kom till efter det attjag under den plenifria veckan ägnat åt attbesöka och deras arbetsplatser samt inteminst träffa deras arbetsplanerare, dvs. cheferna förde olika arbetsområdena inom . Minuppfattning om att har en stor och myck-et svår uppgift på arbetsmarknaden stärktes underdenna lärorika dag. Även besök hos arbetsförmed-lingar, bl.a. i , har stärkt min jämställdhetssynpå arbetsmarknadspolitiken för arbetshandikappade.Oavsett om konjunkturen är bra eller dålig så harde handikappade alltid en svår situation på arbets-marknaden. Tar man sedan med jämställdhetspers-pektiven så försvåras situationen ytterligare. Jäm-ställdheten handlar om kvinnor och män samt omsvensk och invandrad arbetskraft, där det också finnsbåde kvinnor och män. De statliga insatserna för attstärka handikappades ställning är därför oerhört vik-tiga bör alltid vara prioriterade, inte minst ur jäm-ställdhetssynpunkt.Fru talman! Att få möjlighet att utföra ett efterfrå-gat, eller kanske rättare sagt efterlängtat, arbete ökarlivskvaliteten enormt.