prot · GP09106 · 2002-05-15 00:00:00 — I mediesamhället krossas en-skilda personer lätt av medieångvälten, och då måstede ha möjlighet att försvara sig på något rimligt sätt.Vi har ju den typen av synpunkter i public service-avtalen, där det finns krav på rätt till beriktigande. Ärdet också i strid med grundlagarna, ?Anf. 10 () re-plik:Fru talman! oroar sig för attstencilregeln kan missbrukas när det gäller Internet.Jag tror att möjligheten att missbruka stencilregeln ärlika stor , som den nu ser ut, även för de trycktasmå stencilerna. Det är alltså lika lätt att plocka borten uppgift. Där tror jag inte att det behöver vara någotproblem.Jag ser en fördel i detta. Vi brukar tala om att viska ha en yttrandefrihetsgrundlag som är teknikobe-roende, att samma regler kan tillämpas oavsett hurmeddelandet sprids. Jag tror inte att det behöver varanågot större problem. Vill man fuska kan man göradet lika lätt oavsett i vilken form det sprids.Visst är det viktigt, som säger,att ge konsumenterna valfrihet när det gäller vad deska se på TV. Vi har också sagt, som jag sade, attdetta är väldigt viktigt. Man borde kunna lösa de härfrågorna utan att göra grundlagsändringar. Det händerså mycket på det tekniska området att man bordefundera om man inte kunde ge det en annan lösning.När det gäller genmälesrätten är den fortfarandekopplad till ansvarige utgivarens centrala befogenhet,och ingenting får utges mot utgivarens vilja. Kan mansluta ett avtal med några om detta kanske det funge-rar, men jag tror att det kan bli väldigt besvärligt. Jagkan tänka mig att varje tidning kommer att innehållaflera sidor med genmälen som folk menar att de harlaglig rätt till. Visst kan man utreda det, men jag troratt det är väldigt komplicerat att hitta en modell därdet fungerar.Anf. 11 () replik:Fru talman! På en punkt har fel,och det gäller stencilregeln enligt nuvarande tryckfri-hetsförordning. Har man väl skrivit ut ansvarig utgi-vare i en stencilerad skrift kan man inte ta bort det.Det är helt felaktigt att säga att man kan göra det.Däremot är det väldigt enkelt att göra det på en hem-sida. Det går närmast på nolltid att ta bort en beteck-ning av ansvarig utgivare. Det går inte i en skrift t.ex. via stencileringsapparat - sådanakanske inte finns nu för tiden.Helena har alltså fel på den punkten.Anf. 12 () re-plik:Fru talman! Vi kanske inte ska diskutera detaljer,men man kan tänka sig att ha en stencilregel därhälften av ansvarig utgivare läggs på hälften av upp-lagan och inte på den andra.Jag tycker ändå att det vore ett värde i sig att haen teknikoberoende regel för detta. Det är just för attkunna ha det som tog upp, nämligenöppna diskussionsforum på Internet. Det är också ettsätt att ha en viss koll på det här.Anf. 13 PER ():Fru talman! Tryckfrihetsförordningen och yttran-defrihetsgrundlagen utgör viktiga delar av vår demo-kratis fundament. I tider då vi har anledning att hysaoro över det demokratiska deltagandet och alla sägeratt vi vill öka skyddet och förståelsen för de medbor-gerliga och mänskliga rättigheterna är det nödvändigtatt medborgarna kan förstå och hysa förtroende förvåra grundlagar. De demokratiska principerna ochgrundlagarnas utformning måste därför vara tillgäng-liga för var och en. Nuvarande utformning av tryck-frihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagenkan på grund av sin lagtekniska komplexitet, sinterminologi och sin teknikberoende utgångspunkt intemed bästa vilja i världen sägas uppfylla önskvärdakrav på läsbarhets- och läsförståelseindex.Miljöpartiet anser att regelverkens nuvarandesvårtillgänglighet riskerar att underminera de princip-er de ska skydda. Förtroende för demokratin ochrättsstaten förutsätter att folk kan förstå grundlagarnaoch använda dem som en ram för ett aktivt demokra-tiskt deltagande. Dessutom måste man kunna relateragrundlagarna till verkligheten. Blir skillnaden för storuppfattas de som föråldrade. Grundlagarna bör varanågorlunda i fas med samhällsutvecklingen och denmediala och tekniska utvecklingen. Om vi vill skapaförutsättningar för en levande demokrati, där samtligamedborgare känner sig delaktiga i samhället och bådevälkomna och kapabla att uttrycka sina åsikter på dendemokratiska arenan, måste tryckfrihetsförordningenoch yttrandefrihetsgrundlagen, liksom övriga grund-lagar, vara begripliga för var och en, inte bara enangelägenhet för jurister, yrkespolitiker och rättsvår-dande myndigheter.Här vill jag gå i svaromål mot . Det handlar självfallet inte om att göra enförenkling till meningslöshet, utan om att göra detläsbart och förståeligt.För att exemplifiera vad jag menar med vad sominte är tillfredsställande i dessa grundlagar kan jagnämna nuvarande ordning för utgivningsbevis.Frågor om utgivningsbevis för periodisk tidskriftprövas av . Slutligabeslut av i ärenden omutgivningsbevis får överklagas till Patentbesvärsrät-ten, vars slutliga beslut i sin tur får överklagas tillRegeringsrätten, där prövningstillstånd krävs föröverklagandet. Vad däremot gäller utgivningsbevisför verksamhet enligt 1 kap. 9 § andra stycket yttran-defrihetsgrundlagen, det frivilliga grundlagsskyddet,utfärdas det av Radio- och efter ansökanoch prövning. Beslut av Radio- och fåröverklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Pröv-ningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrät-ten.Utgivningsbevis enligt tryckfrihetsförordningenoch utgivningsbevis enligt yttrandefrihetsgrundlagenprövas alltså av olika myndigheter, med risk för attdessa utvecklar olika praxis och synsätt. Dessutom terdet sig inte samhällsekonomiskt försvarbart att tvåmyndigheter ska bygga upp en likartad kompetensm.m. Rimligtvis bör prövningen för att garanteraenhetlig praxis, myndighetskompetens och kostnads-minimering göras av en och samma myndighet. Änallvarligare är skillnaden i överklaganderätten, vilkeninte bara kan medföra den beskrivna problematiken,utan dessutom kan medföra att den som söker utgiv-ningsbevis enligt yttrandefrihetsgrundlagen måsteerhålla prövningstillstånd redan på kammarrättsnivå,medan den som söker utgivningsbevis enligt tryckfri-hetsförordningen inte behöver prövningstillståndförrän i Regeringsrätten. Här finns alltså en diskre-pans som man borde kunna ta bort och göra enhetligaregler omkring.Det här visar på tydliga brister i systematik ochterminologi på det tryck- och yttrandefrihetsrättsligaområdet - brister som inte åtgärdas i regeringensproposition. Snarare kan förslagen ytterligare tvingaredan komplexa och svårtillgängliga regelverk.Med anledning av detta föreslår i re-servation 6 att en utredning tillsätts för en total över-syn av det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området.I utredningsuppdraget ska ingå att lämna förslag gemensam grundlag som reglerar hela tryck- ochyttrandefrihetsområdet på ett sätt som svarar mot denföreliggande mediala och tekniska utvecklingen.Utredningen bör alltså inte endast tvinga in "nyaföreteelser" genom detaljregleringar i existeranderegelverk. Dessutom ska då tillgänglighetsaspekten,som jag tidigare talade om, vara ledstjärna i såvälsystematik som terminologi.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 6 och iövrigt bifall till utskottets förslag.Anf. 14 () re-plik:Fru talman! Jag delar Per Lagers kritik när detgäller utgivningsbevisen som sådana. Jag har ju före-slagit att de ska bort och att de ska ersättas av stencil-regeln. Då är det enklare, för då lyfter man in be-stämmelsen från tryckfrihetsförordningen i yttrande-frihetsgrundlagen när det gäller stencilregeln. Där harman ju regler.Jag kan hålla med om att utgivningsbevis i sigmedför en krånglig och onödig byråkrati. Per Lagerkan väl hålla med mig om att man skulle kunna tabort utgivningsbevisen och ersätta dem med någon-ting annat. Dessutom kostar utgivningsbevisen peng-ar, som andra talare har sagt.Men sedan är den andra frågan hur man ska ut-trycka de regler som gäller i lagstiftning. Det är na-turligtvis en grannlaga uppgift. kanske jag är liteyrkesskadad, men jag vet hur svårt det är att utvecklaen lagtext väldigt ingående. Risken är då att den blirlika krånglig.Vi får väl be Per sätta sig ned och skrivaom yttrande- och tryckfrihetsgrundlarna så att de blirenligt hans bedömning begripliga. Det skulle jag varaintressant att se.Anf. 15 PER () replik:Fru talman! Jag tror inte att jag är man att klara avdet. Jag tror att det är väldigt svårt. Jag vill inte allsförringa problematiken, men vi måste kunna kommalängre i förhållande till dagens grundlagar. Vi måstekunna göra grundlagarna mer begripliga. Framför alltmåste vi kunna samordna de grundlagar som hörihop, och det handlar just om yttrandefrihetsgrundla-gen och tryckfrihetsförordningen. Där hanteras ut-tryck på ett sätt i den ena och på ett annat sätt i denandra, men eftersom tekniken har den utveckling somden har flyter de här uttrycken ihop. Därför ärdet så viktigt att detta samlas i en begriplig grundlagsom också kan förstås av människor utanför de sam-manhang där jurister, proffspolitiker och andra finns.Anf. 16 () re-plik:Fru talman! Det som är fördelen med vårt parla-mentariska utredningssystem är att där sitter bådeproffsjurister, sådana som kan skriva lagtext, och visom representerar medborgarna för att vi tillsammansska kunna bedöma bl.a. om lagtexter som skrivs av deprofessionella är begripliga för vanliga människor.Om det nu blir en sådan utredning som Per Lagerefterlyser får han väl försöka sätta sig ned och se omhan kan skriva en lagtext som är både begriplig föralla och hanterbar i domstolarna.Anf. 17 PER () replik:Fru talman! Det låter som om att nuvarande lagskrivning är tillfyllest, menjag tror att det är få som håller med det. Det är så pass svårt att förstå och diskuteraden här lagtexten att vad som behövs är en övergri-pande översyn av grundlagarna yttrandefrihetsgrund-lagen och tryckfrihetsförordningen för att se om detinte går att göra dem mer begripliga, och det tror jagatt det gör. Varför då inte göra det, så att vi kan få ettbredare deltagande bland folk på våra demokratiskaarenor i de här frågorna?Anf. 18 ():Fru talman! Det betänkande som vi nu diskuterar,KU21, handlar om hur vi ska utvidga yttrande- ochtryckfriheterna med den nya tekniken, t.ex. det somInternetbaserad tidningsutgivning eller Internetbase-rad opinionsbildning innebär, samt också sätta nyagränser anpassade till vår tid för yttrandefriheten ochtryckfriheten.Låt mig innan jag går in och kommenterar betän-kandet mer i detalj börja med att yrka bifall till för-slagen till beslut, så att jag inte missar det, och yrkaavslag på samtliga reservationer. Jag ska också tatillfället i akt att beskriva tryckfriheten och dessgrunder i korta ordalag.Vi har världens äldsta tryckfrihetsförordning. Deninstiftades 1766, efter det att boktryckarkonsten hadeblivit en del av kommunikationstillvaron i vårt land.Det finns ingenting så grundläggande vitalt för vårdemokrati som en levande yttrande- och tryckfrihet.Alla kungar sedan tid och nästan allstatsmakt har försökt att inskränkaeller förändra yttrande- och tryckfriheten, speciellttryckfriheten. Jag ska ta några exempel.Gustav ansåg att tryckandetoch tryckandets konst skulle centraliseras till Stock-holm. Han tvingade biskopen attta sitt tryckeri från till därföratt han skulle styra och kontrollera pressen.Alla andra kungar efter har försöktbegränsa tryckfriheten kraftigt eller försökt styraredaktörernas och journalisternas pennor. Inte minstboktryckarna har fått vidkännas denna statsmaktsin-tervention.Tryckfriheten har förändrats . Åren 1809, 1810, 1812, efter vårstora krigsförlust mot då vi tappade Finlandoch förändrade vår konstitution så radikalt, genom-förde vi en ny tryckfrihetsförordning. Den har föränd-rats vid åtskilliga tillfällen därefter. Inte minst underkrigsåren 1939-1945 och 1949 fick vi nya begräns-ningar av tryckfriheten, dvs. att den dåvarande stats-makten ansåg att man inte skulle få delta i opinions-bildning som skulle kunna kränka rikessäkerhet.Den utredning som jag och flera i den här kamma-ren har varit ledamot av, t.ex. ochMats och även så små-ningom, har haft att behandla möjligheten att utvidgatryckfriheten i modern tid. Det är en stor utredningsom handlar om yttrandefrihetsgrundlagen och Inter-net.Vi kom efter moget övervägande fram till attmöjliggöra för fler opinionsbildare, t.ex. de som villha en egen hemsida med skydd av tryckfrihetsförord-ningen, att ansöka om utgivningsbevis och att organi-sationsägda opinionsbildare skulle kunna göra det-samma.Det är enkelt att göra en ansökan till Radio- ochTV-verket, precis som tidningar och medieföretag göri dag när de ansöker om utgivningsbevis. Då kommerman i åtnjutande av det skydd som tryckfriheten sti-pulerar . Det skyddet är inte oviktigt i samman-hanget, därför att den sortens utgivningsbevis ger etthelt annat skydd än det skydd man får för stencilre-gelbaserad utgivning.Det här skyddet är en av grunderna för vår tryck-frihet. Det handlar t.ex. om att man har censurförbud.Det enda som reglerar denna möjlighet till inskränk-ning är alltså brottskatalogen. Man har medde-larskydd. Man har ensamansvar för tidningens trycktaord. Allt det där är grundläggande principer för tryck-friheten och yttrandefriheten i Sverige.Vi menar att tiden nu är mogen för många, mångafler opinionsbildare som så önskar att få skydd avtryckfriheten genom att ansöka därom. Jag tror inteatt kostnaden på ett par är något avgö-rande hinder, tvärtom. Varför skulle den vara det? Vihar ju fått så otroligt många nya tidskrifter bara underde som finns i pressbyråkioskerna,både periodiska tidskrifter, tidningar och gratistid-ningar.Nej, det är nog snarare den ekonomiska tillvaronsom begränsar tryckfriheten. Tyvärr slåss dagstid-ningarna just nu hårt mot bristande lönsamhet, ochdet är ett allvarligt hot mot tryckfriheten. Det är turatt vi fortfarande har kvar, med bred majoritets upp-slutning från den här kammaren förresten, ett väsent-ligt och generöst presstöd, så att vi fortfarande harflest dagstidningar i världen vid sidan av . Dettycker jag att vi ska vara stolta över. Men jag ärmycket orolig och bekymrad över att antalet tidningarbegränsas.Utredningen hade också att göra övervägningarnär det gäller nya brott, t.ex. huruvida olaga hot mottjänsteman, övergrepp i rättssak och inskränkt med-borgerlig frihet skulle intas i brottskatalogen ochdärigenom skapa nya gränser för tryckfriheten.Vi hade mycket svåra överväganden, kan jag säga.Vi var många som vacklade i vår ståndpunkt underutredningens gång. Säkerhetspolisen, Rikspolisstyrel-sen och gav oss statistik påhur många sådana här hot man skulle kunna tänkas fåom ett antal hundra nya tidningsägare skulle få kom-ma in under tryckfrihetens baner.Den statistik som vi då hade, som byggde på 1999års erfarenheter från och ochäven de , gav oss inte entydiga och klarasvar på frågan. Vi tyckte inte att det var tillräckligtstarka skäl för att införa de här nya hotbrotten sombegränsningar i tryckfriheten.Nu har det kommit ny statistik. Antalet hotbrottökar på nätet. Man kan alltså tänka sig att ett antal, låtoss säga, nynazistiska eller kriminellt belastade orga-nisationer ansöker om utgivningsbevis för att delta iopinionsbildning med ensamansvaret som adelsmärkeoch därigenom få utgivningsbevis och skydd avtryckfriheten. För att förhindra att de begagnar sig avde nya medierna som en plattform för att rikta hotmot enskilda personer har jag för min del accepteratregeringens mogna övervägande att inta dessa be-gränsningar i den nya tryckfrihetsförordningensgränsregelverk.Samtidigt säger vi i betänkandet att här nu krävsen beredning, en översyn av de gamla hotbrotten, desom handlar om högförräderi, spioneri och alla såda-na saker som vi konstruerade . Vibehöver dessutom följa det nya regelverket påvägen. Det är därför vi också har ett antal tillkännagi-vanden till regeringen om att en sådan här beredningska tillsättas. Det har regeringen gått med på, och dettycker jag är bra.Vi behöver alltså följa den här utvecklingenmycket noga från det att vi fattar beslut om attutvidga tryckfriheten och yttrandefriheten väsentligtgenom de nya tekniska distributionsformer som t.ex.Internet har inneburit och därigenom möjliggör enökad mångfald i opinionsbildning och åsiktsbildning iSverige. Vi behöver följa det här noggrant så att detinte leder fel. Vi är alla lite osäkra på vart det kanleda eftersom vi inte känner till vilka somkommer att söka utgivningsbevis.Jag ska bara kort avsluta med en fundering somjag har beträffande , som ju hargjort sig till talesman för en enklare form, en stencil-regelsform. Varför har vi frågan om utgivnings-bevis organiserad på det sätt vi har? Varför har vårasvenska massmedieföretag och tidningar accepteratatt gå till Radio- och och söka utgivnings-bevis? Jo, det är för att man därigenom får en rejälprövning. Man får ett rejält skydd av tryckfrihetsför-ordningen, vilket inte skulle ske om man skulle be-gagna sig av stencilregeln. Vi prövade det här mycketnoga i utredningen och fann att stencilregeln ärmycket svagare, mycket lösligare, och sämre föryttrande- och tryckfriheten.Anf. 19 () replik:Fru talman! talar väl om de nyamöjligheterna med Internet och om att därmed stärkadet öppna samhället och det öppna samtalet. Det låterju bra. Vi har haft en konkret händelsesom gäller Tyck till. Den harvarit en del i att skapa ett nytt forum för en ny gene-ration; det öppna samtalet, det spännande samtalet.Detta ledde till en uppmärksammad dom där KalleJungkvist fälldes för hets mot folkgrupp. Det var föratt man inte hade möjlighet att kontrollera och för-handsgranska. Efter välvilliga talom yttrandefrihet måste jag ställa frågan: Har nuregeringen, eller majoriteten här i medhjälp av regeringen, löst det problem som Aftonbladetde facto stod inför? De fälldes för hets mot folkgrupp,och därmed kan jag konstatera att också harhamnat i en situation med ett dystrare läge. Har detförslag som vi senare ska fatta beslut om lett till attjust debattsidor har givits starkare möjlighet att varaett redskap i det öppna samhället?Anf. 20 () replik:Fru talman! Jag är tacksam att tar upp frågan,för den behöver verkligen ventileras. Jag är inte all-deles säker på att vi har några givna och klara svar, ivarje fall har inte jag det. Men en sak är alldeles klar:Ska vi ha ett system med ansvarig utgivare, och detanser vi är värdefullt för att klargöra yttrande- ochtryckfrihetens fundament och gränser, måste ocksåansvarig utgivare ta ansvar.Vi tycker att vi ska ha gränser för yttrande- ochtryckfriheten, t.ex. för att vi inte vill att hets motfolkgrupp ska vara ett stående inslag i opinionsbild-ningen. Vi vill markera från t.ex. den demokratiskastatsmakten att vi inte önskar ha en sådan opinions-bildning. Vi ska ju förresten alldeles strax diskuteraen annan utvidgning av begreppet hets mot folkgrupp,nämligen hets mot homosexuella eller sexuellt avvi-kande.Varför har vi sådana gränser? Jo, vi har i den härkammaren efter moget övervägande och efter utred-ningar gjort sådana grundlagsförändringar som sägeratt hit men inte längre vill vi att den allmänna opinio-nen ska få delta i debatten. All annan opinionsbild-ning får ske på annan plats. Är det då så att KalleJungkvist har åtagit sig att vara ansvarig utgivare fören nättidning, en chattidning eller en öppen debatt-plats så får man faktiskt se till att skapa de förhands-kontroller som erfordras. I annat fall får de åsikternagå förbi.Det är inte så mycket märkvärdigare än att vi fråntid till annan anpassar tryckfrihetens gränser till detopinionsläge som råder. Jag ser inget annat bra sys-tem än det som vi har, nämligen att en ensamansvarig utgivare tar på sig ansvaret för tidningensredaktionella innehåll. Och det ska inte skilja någon-ting mellan tidningens allmänna upplaga och dennätbaserade upplagan eftersom den nätbaserade sorte-rar under samma regelverk, åtminstone i Aftonbladetsfall.Anf. 21 () replik:Fru talman! Det är helt uppenbart, utan att KenthHögström talar om det, att dagens förslag inte har letttill några lösningar just för debattsidorna, typ . Det är stor skillnad, , påmedier och medier. Internet är just det redskap somKenth inledningsvis hänvisade till, redska-pet för möjlighet till breda samtal på ett helt nytt sätt,ett sätt som inte är jämförbart med en papperstidning.Därför är det en stor brist att , rege-ringen och majoriteten inte har orkat, inte har velat,gå vidare med att just skapa redskap som faktisktindividualiserar yttrandefriheten.Anf. B () replik:Fru talman! Om man skulle individualisera ytt-randefriheten som har föreslagit här i kammarenoch i utredningen krävs det ju motsvarande övervak-ning av ännu fler. För vill väl inte attvilka åsikter som helst ska torgföras i det som kankallas medierna?Senare i dag kommer ju att ar-gumentera för en utvidgning av begreppet hets motfolkgrupp. Hon har dessutom i betänkandet inte re-serverat sig mot utvidgningen av brottskatalogen;olaga hot, olaga hot mot tjänsteman, övergrepp irättssak osv. Hon vill uppenbarligen ha ett vidgatstaket för yttrandefriheten. Hon har inte sagt någon-ting om detta.Därför är jag lite förvånad när hon nu säger attnättidningar skulle kunna ha ett helt annat regelverk.Då ska de inte ha utgivningsbevis. Då ska de inte haett system med ansvarig utgivare. Då ska de fortsättavara undergroundtidningar, sådana som det i hur många som helst av på nätet. Det är bara attgå in och titta och delta i debatten med vilken motde-battör som helst.Men där får man sig också sådana åsikter till livssom kan bli polisiär sak. Om man inte har förfarandetmed ensam ansvarig utgivare utan har ett individuelltsådant och inte regleras av tryckfrihetsförordningenfår ju polisen granska varje yttrande, göra egna un-dersökningar och använda vanlig lag som brottsbeiv-rande instrument. Jag vet inte om det är bättre. Jagtycker att det är mycket bättre om vi får många undertryckfrihetsförordningen och under det regelsystemsom vi så väl känner och har utvecklat sedan 1766.Anf. 23 () re-plik:Fru talman! Diskussionen mellan visar hur otroligt svår den härfrågan är. Man vill ha öppna diskussionsmöjligheterpå Internet utan att skapa hetsbrott.Jag har i min modell tagit fram stencilregeln. Ettskäl är att man skulle kunna slippa den både krångli-ga och kostsamma byråkratin kring utgivningsbevis.Kenth säger att det är många som har söktutgivningsbevis för tryckta medier. Javisst, men detär de som redan har pengar, de som har ett visst ka-pital. Det fina med nättidningarna är ju att i principvem som helst, även sådana som inte har tillgång tillpengar, kan sätta i gång nättidningarna. Det är alltsåinte bara de starka som kan få i gång viktiga diskus-sioner på nätet.Det är väl ändå så att byråkratin kring utgivnings-bevisen kommer att kosta pengar. Avgifterna kom-mer, utgår jag ifrån, att sättas så att de täcker kostna-derna för byråkratin kring utgivningsbevisen. Jag hari mitt inlägg diskuterat möjligheterna att man skulleta fram en annan modell när det gäller att komma åtdem som uttrycker sig olämpligt på Internet. Manskulle kunna identifiera varje inlägg som görs genomen presentation av dem som är upphovsmän till inläg-gen. Antingen får de själva tala om vilka de är ellerockså får man ha en hyperlänk så att det går att iden-tifiera dem. Det är naturligtvis en komplikation medtanke på alla de inlägg som kommer på chattsidorna.Det var det som Aftonbladsfrågan visade, att det ärväldigt svårt att som ansvarig utgivare hinna följa uppalltsammans.Anf. 24 () replik:Fru talman! Om det sista, , att det är svårtatt vara ansvarig utgivare, råder inget som helst tvi-vel. Varför skulle det vara lätt? Varför skulle vi haden tryckfrihetsförordning vi har om det inte vore föratt detta ska skötas inom mycket vida gränser. Vi hardessutom ett mycket starkt meddelarskydd. Ingen fårgräva efter källa. Vi har en offentlighetsprincip somär den mest vidsträckta i världen vid sidan av Fin-lands.Allt detta är till för att vi ska få en så fri, levandeoch frisk debatt som möjligt i vårt land i tidningar,via radio, i televisionen och via andra bulletiner.