prot · GQ0940 · 2002-12-19 00:00:00 — Här bören omarbetning ske, till exempel när det gäller och som gör fantastiskainsatser när det gäller utbildning, information ochstöd till anhöriga.Och visst ska de här kunna kvalificeras som han-dikapporganisationer och också få bidrag som sådana.Här har vi fått stöd från flera partier men jag skulleönska att alla partier kunde ställa sig bakom dettaförslag. Jag yrkar alltså bifall till reservation nr 8.Kerstin var inne på tillgänglighetsre-formen när hon talade här. Vi önskar att rege-ringen lägger fram ett förslag till en plan för att underde närmaste fem åren satsa sammanlagt 5 miljarder,precis som vi gör i vårt budgetförslag, på ett statligtstimulansbidrag till landsting, kommuner, fastighets-ägare, kollektivtrafikbolag och så vidare för att an-passa samhället så att det blir tillgängligt också för defunktionshindrade.Flera har varit inne på hur viktigt det är att vi harett samhälle som är anpassat men så är det inte i dag.Det här arbetet går mycket långsamt. Vi måste pånågot sätt få fart på det. Nämnda stimulanspengar trorjag skulle ha varit väldigt bra för att starta upp detarbetet, för annars kan det gå som det har gjort när detgäller det beslut som vi fattat i denna kammare ochsom rör kollektivtrafiken. Lagen om handikappan-passning antogs faktiskt . Men särskilt myckethar inte hänt , så det behövs krafttag här.Under valrörelsen hade vi i hemkommunenMölndal då några av våra medlemmar som sitter irullstol var ute i kommunen och prövade hur vårkommun skött sig. Jag måste säga att jag skämdes.Men det är inte bara jag som har styrt i vår kommun,utan de har varit många.Det var mycket svårt att komma in på posten, ochdet var svårt att ta sig genom delar av centrum. En avde här personerna kunde inte ta ut pengar på bankenoch så vidare. Både ochBoverket har i rapporter visat att arbetet går alldelesför trögt. Här bör vi hjälpas åt med att göra insatser.Jag kan inte riktigt förstå att Socialdemokraterna intehar gjort mer åt detta, för det här är, menar jag, fråga för en liten grupp men en grupp som hardet jättejobbigt.Jag har haft ena benet gipsat efter en foto-peration och måste säga att det på många ställen intevar lätt att ta sig fram. Bara att gå uppför trappan tilltalarstolen här i kammaren är inte så enkelt för densom har kryckor och som måste hoppa på en fot.Slutligen några ord om kvinnojourerna och ombarnens situation i vårt samhälle.Vi vill ge extra resurser till kvinnojourernas verk-samhet - en fantastiskt bra verksamhet som skötsmed kommunala medel och också genom mycket avfrivilligkrafter. Men kvinnojourerna behöver påmånga ställen i landet kompenseras för att kunna haen bra verksamhet.Häromdagen sökte jag en plats åt en kvinna somjag känner och som skulle behöva komma in på enkvinnojour. Jag tror att jag fick ringa till åtta kvinno-jourer i innan jag kunde hitta enenda ledig plats.Vad gäller barnen finns det nu ett stort behov avåtgärder för barn med funktionshinder och för barnmed psykiska svårigheter. Vi vill att köerna till vårabarnpsykiatriska kliniker ska kortas, för de köerna ärmycket långa. När ni är färdiga här i kammarentycker jag att ni ska läsa en artikel som finns i och som medlemmar i har skrivit just om de mycket långa köerna tillbarnpsykiatrin.Barn och ungdomar, som ju är inne i en utveck-lingsfas, kan inte vänta halvårsvis på att få hjälp. Detär bra att vi som mål i barnpolitiken har skrivit in attbarn och unga ska respekteras och ges möjlighet tillutveckling, trygghet, delaktighet och inflytande. Detär vackra ord. Men vad görs?När det gäller barnens situation upplever jag, somhela mitt vuxna liv har jobbat med barns utveckling,att smärtgränsen snart är nådd. Görs inget radikalt föratt öka fokuseringen på dessa frågor blir jag orolig förnästa generation. Vi ser ju hur missbruk och våld ökarbland unga människor. Mycket av detta arbete liggerpå kommunerna men kommunerna behöver stöd ochhjälp av staten.Fru talman! Vi står, som sagt, bakom alla Folk-partiets reservationer men jag nöjer mig med att yrkabifall till reservation nr 8 om bidrag till nationellaanhörigorganisationer och till reservation nr 11 omstatligt kostnadsansvar för assistansersättningen.Anf. 97 ():Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 10om förändringar av bilstödet men naturligtvis står jagoch i övrigt bakom alla våra reser-vationer.Normaliseringsprincipen, att människor medfunktionshinder ska kunna leva normalt, bejakar ochhyllar vi allesammans. "Normalt" definierar vi unge-fär som att vi ska ha rådighet över våra liv. Jag skasjälv kunna bestämma exempelvis om jag på egenhand ska ta mig från min bostad till arbete eller fri-tidsaktivitet.Vi vet att sviktar och att det tilloch med har blivit svårare att förverkliga normalise-ringsprincipen. Jag tänker då på bilstödet och på LSSoch det stödet.För många är det en stor dröm som går i uppfyl-lelse när det trots en funktionsnedsättning blir möjligtatt sätta sig i en bil och själv köra dit man vill - endröm som för oss andra är en självklarhet.Den här drömmen försvåras av att regeringen i sinbudgetproposition väljer att minska bilstödet till han-dikappade. Trots ett ekonomiskt utfall på 226 miljo-ner kronor minskades anslaget för till214 och för till blott 164miljoner kronor.Regeringen anför inget motiv för sänkningen.Antalet berörda personer är ungefär lika förår - ungefär 2 000 ,enligt . Det finns alltså ingen 25-procentig nedgång på behovssidan som motiverarminskningen av anslaget med 25 %.Riksdagen gav till känna att"regeringen bör vidta åtgärder för att effekti-visera och förbättra tillämpningen av bilstöd samtunder 2002 återkomma till med en redovis-ning av vilka åtgärder som vidtas". ,denna höst , kan vi konstatera att detenda regeringen återkommer till med är en25-procentig minskning av anslaget - dessutom, somsagt, utan att ange något motiv för detta.Ett möjligt motiv skulle kunna vara att kollektiv-trafiken på sina håll blivit mer tillgänglig för funk-tionshindrade men än så länge är det förändringar påmarginalen - en och annan buss har blivit anpassad.Det som var ett uppdrag till rege-ringen att återkomma om finns det ingen re-dovisning av, utan det finns endast en upplysning frånsocialutskottet om att "regeringen avser att snaraståterkomma i frågan". Vi börjar kunna ordet "".Fru talman! anser att regering-en bör ges i uppdrag att utreda ett eventuellt statligtkostnadsansvar för LSS. För ett statligt kostnads-ansvar i stället för ett med kommunerna delat kost-nadsansvar talar att en rättighetslagstiftning som är såhårt reglerad via riksdagsbeslut som LSS också börvara finansierad av . De flesta i dennakammare brukar bekänna sig till den så kallade finan-sieringsprincipen: Om beslutar om en re-form ska den också finansiera reformen.För alla oss som anser att lagen om stöd och ser-vice, LSS, är en mycket viktig lag för att förverkliganormaliseringsprincipen är det avgörande och viktigtatt lagen är finansierad.Vi som har bakgrund och som har destackars kommunerna i färskt minne vet att derasekonomiska situation innebär att konflikterna bliralltfler angående vad som ska göras för den enskildeinom ramen för lagstiftningen.LSS är förvisso en rättighetslagstiftning men i taktmed en kostnadsökning på eller mer harkonflikterna blivit allt tätare mellan kommunen ochdem som ska omfattas av lagstiftningen.Vid överklaganden har det visat sig att inte hellerrättsinstanserna är framme vid någon särskilt enhetligrättspraxis. I snarlika ärenden avgör en rättsinstans tillden enskildes fördel, medan en annan rättsinstansavgör till kommunens fördel.Allt hänger förvisso inte på finansieringen. Krist-demokraterna har i motioner pekat på att de psykisktfunktionshindrade inte får hjälp i avsedd omfattningoch att många med förvärvade hjärnskador inte harrätt till daglig verksamhet enligt LSS. Det finns där-för skäl att göra en översyn av personkretsindelning-en.Kristdemokraterna har tidigare motionerat omvikten av bättre bemötande av psykiskt funktions-hindrade. Kommunerna har även svårigheter med omen insats ska beviljas enligt socialtjänstalgen ellerenligt LSS. Ett kompetensutvecklingsprogram förkommunens handläggare är därför av stor vikt. Ochrättspraxis behöver ge mer vägledning så att parternafår klart för sig vad som gäller.Men givetvis kommer man inte runt att ävenkommunernas allt trängre ekonomiska situation spe-lar stor roll.Nu har vi fått skrivningar angående barns rätt tillpersonlig assistans och psykiskt funktionshindradesbehov, som vi välkomnar. Men de nya skrivningarnalöser inte heller finansieringsfrågan. Tvärtom kanman ana att om åtagandena ökar, om större generosi-tet visas i reviderad lagstiftning eller annat som kankomma, ökar förmodligen kostnaderna.Livskvalitetshöjningen för den enskilde när bil-stödet och LSS fungerar kan knappast överskattas.Utöver värdet för den enskilde kan jag konstatera attdet även är mycket angeläget med ett förverkligandeav normaliseringsprincipen med tanke på arbets-kraftsbristen. Alla kommer att behövas. Både dennuvarande och framför allt den kommande svåraarbetskraftsbristen och alltfler äldre som kommer attbehöva en allt större andel av den tillgängliga arbets-kraften gör det viktigt att så många som möjligt ärmed och delar arbetsgemenskapen.På en fråga från tidigare i de-batten angående en utredning om eventuell statligfinansiering av LSS svarade att utred-ningen tar . Om den nu tar kanman underförstått tro att därmed harnågot snabbare effekt att komma med för att värna defunktionshindrades rätt och värna den kommunalaekonomin. tycks det som att hartagit en liten paus från dagens debatt, men åtminstoneElina är här från och kanske kange svar på vad har att komma med avsnabbare karaktär än utredning. Att hänvisa till för-slaget om ett utjämningssystem mellan kommunernager inte mindre kostnader för kommunkollektivet.Det löser inte finansieringsfrågan mer än att en en-skild kommun kan klara en kostnadstopp.Kerstin-Maria har också talat väl om kom-munernas svårigheter med bland annat LSS, med atthålla uppe kvaliteten. Vi fick ingetriktigt klart besked tidigare i debatten, men det kan-ske kommer senast i voteringen om Miljöpartietkommer att stödja reservation 11 om att utreda ettstatligt kostnadsansvar för LSS.Fru talman! Grunden för det goda samhället är attbarnets allra närmaste relationer fungerar väl, attbarnets föräldrar förmår ge den unge allt det stöd somkrävs för ett liv i frihet och oberoende. Därför envisasKristdemokraterna med att tala för en alternativ fa-miljepolitik som bemyndigar och ger föräldrarnaförtroende att få vara föräldrar. När föräldrarna inteförmår, inte har resurser att stötta sina barn måste viövriga i samhällskollektivet träda till. Att görabarnet sett och stötta barnets föräldrar är avgörandeviktigt för välfärdsbygget. Där är det i huvudsakkommunerna som kommer in. Kommunerna är väl-färdens vagga och verkstad. Den som säger sig varaför en generell välfärdspolitik måste därför konsek-vent tala för kommunerna så att de får möjlighet tillett aktivt och engagerat socialt arbete.Utöver vad kommunerna kan åstadkomma är detviktigt att anlita frivilligorganisationerna. En sådan ärkvinnojourerna i landet. föreslår iår ytterligare till denna viktigaorganisation. Vi vet att om kommunerna tvingades taöver uppgifterna som kvinnojourerna sköterskulle kostnaderna med stor sannolikhet vara högre.Ingrid talade om kommunernas svårig-heter att ekonomiskt bidra till kvinnojourernas finan-siering men kommer likväl i utskottet fram till att detinte finns skäl till ett särskilt anslag. ärvälkommet att stödja i fråga omdessa till kvinnojourer, som är ettviktigt steg i att förbättra möjligheterna för kvinno-jourerna att verka. Det betyder att kvinnojourerna utei landet skulle kunna få en del av dessa 10 miljonerom vi fördelar dessa till den centrala organisationen.Anf. 98 ():Fru talman! I mitt anförande kommer jag att up-pehålla mig vid politikområdena folkhälsa och handi-kappolitik.Det har talats mycket om hälsa, eller rättare sagtom ohälsa, här i kammaren . Jagska fortsätta med det.Hela befolkningens hälsa, det vill säga folkhälsan,borde vara ett av de mest angelägna politiska målen.Vänsterpartiet anser att en av de största orättvisorna idagens är ohälsan, som är starkt kopplad tillden sneda fördelningen av makt och pengar. Dettainnebär att folkhälsopolitiken måste få en mer fram-skjuten position.Trots att är ett rikt, välmående land ochtrots en god generell folkhälsa i , har vi fortfa-rande stora hälsoklyftor. I vissa fall är skillnaden imedellivslängd för befolkningen i olika kommunerhäpnadsväckande stor. Medellivslängden för män iDanderyd är , i . Den dispo-nibla medelinkomsten för ett par med barn i Dan-deryd är och i . Detfinns med andra ord en klart rådande ojämlikhet ochojämställdhet vad avser hälsa. Människors ekonomis-ka och sociala förhållanden samt kön spelar stor rollför hälsan och välbefinnandet. Enligt undersökningarhar länder med små klasskillnader bättre folkhälsa ialla samhällsklasser. Trots detta uppmärksammassocioekonomiska skillnaders betydelse för hälsanalltför sällan.Fru talman! anser att kvinnors situ-ation bör särskilt beaktas ur ett folkhälsoperspektiv.Kvinnors hälsoproblem osynliggörs ofta, kvinnorslivsvillkor och livslopp, graviditet, menstruation ochklimakterium beskrivs i termer av hälsa eller sjuklig-het. Om vi vill ha en mer jämställd hälsa måste ge-nusperspektivet lyftas fram. Vi måste se på maktför-delningen i samhället, på ekonomiska resurser ochjämställdhet. Konkreta åtgärder måste utformas medhänsyn till mäns och kvinnors olika behov och förut-sättningar. En studie av den ojämlika hälsan kräver ensärskild metodik och ansats.Fru talman! har motionerat om attStatens folkhälsoinstitut bör ges i uppdrag att fördju-pat analysera de klassmässiga och könsrelateradehälsoskillnaderna. Vi fick inte majoritet för vårt yr-kande i utskottet, bland annat med motiveringen attregeringen kommer med propositionen Mål för folk-hälsan. Det gör regeringen, men serinte något hinder för att besluta enligtvårt förslag. Alltså yrkar jag bifall till reservation 3under punkt 16. Beträffande de övriga reservationerVänsterpartiet har i socialutskottets betänkande stårjag självklart bakom dem, men av tidsskäl yrkar jagendast bifall till reservation 3.Vi lär få anledning att återkomma till folkhälso-frågor i samband med behandlingen av den komman-de propositionen. Det välkomnar jag.Fru talman! gav ut en intressant rapport, Födelselan-dets betydelse, om hälsan hos olika invandrargrupperi . Det är tolv grupper av invandrare som harstuderats i rapporten. Varför vill jag då att ni här ikammaren blir intresserade av denna rapport? Jo, jagvill med några ord beröra frågan om skillnader i hälsamellan svenskfödda och vissa invandrargrupper ochvad det kan bero på.I en annan rapport, Integration till svensk välfärd,av med flera som Arbetslivsinstitutetför sedan presenterade, framgår det att väl-färdsskillnaderna mellan invandrare och svenskföddaökade påtagligt . Dessa har sannoliktmedverkat till att vissa invandrargrupper i mångaavseenden har en sämre hälsa än genomsnittsbefolk-ningen.Det som är anmärkningsvärt är att flera invand-rargrupper och speciellt kvinnor hade sämre psykiskhälsa än svenskfödda. Förutom levnadsvanor är åter-igen de socioekonomiska faktorerna viktiga för häl-san och förklarar en del av skillnaderna. Arbetslöshetär ett exempel på sådana förhållanden som leder tillsämre hälsa. Invandrare har som regel lägre syssel-sättningsgrad än svenskar.Fru talman! Den största invandrargruppen, finskainvandrare, som jag själv tillhör, hade betydligt sämrepsykisk hälsa än svenskfödda. Jag exemplifierar dettaförhållande med antalet självmord. Självmordstaletbland svenskfödda män var ungefär 38 per 100 000invånare och år. Motsvarande siffra för män frånFinland var 71 per 100 000. Motsvarande siffra förkvinnor var 16 för svenskfödda och 27 för kvinnorfrån Finland.Det är bra att har gjort dennaundersökning. är min förhoppning att olika myn-digheter och makthavare studerar och diskuterar rap-porten och vidtar åtgärder för att förebygga ohälsa,som tydligt finns hos vissa invandrargrupper i störreutsträckning än bland svenskfödda. Många av defaktorer som tycks ha en avgörande roll för sämrehälsa bland många invandrargrupper är möjliga attpåverka. Men då krävs kraftfulla insatser från sam-hällets sida. Bland annat måste vi minska arbetslös-heten och bostadssegregationen.Fru talman! några synpunkter på handikappo-litiken och tillkännagivandet om LSS som ett enigtutskott står bakom.Ulrik frågade här i talarstolen vad vi iVänsterpartiet har för åtgärder av snabbare karaktärbeträffande LSS. Vi anser att analysen och kartlägg-ningen som kommer att göras när det gäller psykisktfunktionshindrades behov är en åtgärd som kommeratt ge snabba resultat, och det är likadant när detgäller personlig assistans.Det är glädjande att utskottet anser att det finnsskäl att kartlägga och analysera hur psykiskt funk-tionshindrades behov av någon form av sysselsättningi realiteten tillgodoses och huruvida de psykisktfunktionshindrade får daglig verksamhet enligt lagenom stöd och service till funktionshindrade.Själv har jag engagerat mig i frågor kring psykisktfunktionshindrades livsvillkor och hargoda kunskaper om sörmländska förhållanden. I mittlän skiljer sig möjligheterna till sysselsättning stortmellan kommunerna. Vissa kommuner erbjuder sys-selsättning en halvdag medan andra har större utbud,och det finns personer som saknar sysselsättningtotalt. Jag ser fram emot kartläggningen och förslagentill åtgärder.Fru talman! Budgeten har debatterats undermånga och långa dagar och kvällar här i kammaren. har vi kommit till utgiftsområde 9. För oss somdeltar i den här debatten är det ett mycket viktigtområde: hälso- och sjukvård, socialvård, vård aväldre och barn.Jag vill avsluta med att citera ur överenskommel-sen mellan , Socialdemokraterna ochMiljöpartiet, som kallas för 121 punkter: "Vård skafördelas efter behov och betalas efter förmåga. Dåbehöver ingen oroas för att inte ha råd med vårdeneller omsorgen när den väl behövs."Anf. 99 () replik:Fru talman! nämner analys och kart-läggning som svar på min fråga om varför Vänster-partiet inte stöder ett krav på eventuell statlig finansi-ering av LSS. Vi välkomnar som jag sade en analysoch kartläggning, men det löser ju inte finansierings-problematiken. Förmodligen kommer det i stället attöka trycket på mer omfattande insatser på det kom-munala planet. Därför kvarstår min fråga till omvarför inte kan ställa upp på utred-ningskravet som vi i minoriteten i utskottet har ställt.Elina avstod också från att besvara ochkommentera min fråga om varför ni inte stöder vårtförslag om 10 miljoner till kvinnojourerna, trots att nisjälva säger att kommunerna har stora svårigheter attbidra ekonomiskt till kvinnojourernas verksamhet ochtrots att ni också, precis som ,värderar kvinnojourernas arbete oerhört högt.Anf. 100 () replik:Fru talman! Självklart respekterar jag uppfattning att kartläggningen inte kommer attinnebära några förbättringar, utan att det kommer attbli ännu besvärligare med finansieringen. MenVänsterpartiet gör en annan bedömning i den härfrågan och ser fram emot den analys som kommer attgöras.Det är riktigt att jag inte besvarade frågan om 10miljoner till kvinnojourerna. Det ska jag göra nu.Kristdemokraternas budget bygger på en annan för-delning av den totala budgetramen. ärinte berett att minska anslaget till arbetsmarknadsom-rådet och stödet för arbetslösa.Anf. 101 () replik:Fru talman! hänvisar bara till en an-nan bedömning men redovisar inte vilken bedömningdet egentligen är som ligger till grund för ett nej tillutredning. Jag tycker att frågan hänger kvar i luftenoch inte låter sig besvaras i vare sig inlägg, tyvärr.Sedan beträffande omöjligheten att stödja vårtförslag om 10 miljoner till kvinnojouren talar ElinaLinna om att ni inte kan stödja den fördelning som vitotalt sett har gjort i budgetramen. Det är ju en sak,och det kan jag ha förståelse för.Men det anmärkningsvärda är att trots att ni talarom svårigheterna för kommunerna att finansierakvinnojourerna, säger ni i ert utskottsyttrande att detinte finns skäl till ett särskilt anslag. Det är någontingannat än att ha budgettekniska svårigheter. Ni sägeratt det inte finns skäl till ett särskilt stöd tillkvinnojourerna, trots att ni säger ianföranden här i kammaren att kvinnojourernasfinansiering varierar och är svår att genomföra ute ikommunerna.Anf. 102 () replik:Fru talman! Först vill jag kommentera den frågasom hänger kvar i luften. Den får hänga kvar i luftenhär då, om inte mitt svar tillfredsställer . Jag kan ju inte upprepa svaret hur många gångersom helst.Vad gäller de 10 miljonerna till kvinnojourerna:Det är ju så att vissa kommuner har svårigheter. Men det handlar ju om den totala finan-sieringen av politikområdet också, och där är vi inteberedda att ändra fördelningen.Anf. 103 ():Fru talman! har redan varit uppe och ta-lat om vissa grunder. Jag ska gå in lite mer på barn-och handikappolitiken.Centerpartiet står bakom utskottets förslag till nyttmål i barnpolitiken. Barn och unga ska respekterasoch ges möjlighet till utveckling och trygghet samtdelaktighet och inflytande. Men det är ett mål somförpliktar. En strategi och framför allt åtgärder för hurdet målet ska nås måste fram, men först måste manockså känna till utgångsläget. Hur ser verkligheten uti dag?Många barn har det bra . De lever med enga-gerade föräldrar som ger dem kärlek, husrum och engod materiell standard. Men det finns också en väl-färdens baksida. Vi kunde se på nyheterna i tisdagsom alla de barn som bara i var rotlösa, flytta-de runt mellan hotell och släktingar och inte hadenågon fast punkt i livet. Det är en verklighet. Vi harkunnat läsa i tidningarna om hur mångasom måste ta hjälp av våra frivilliga organisationerför att kunna fira en riktig jul, en jul som för mångaav oss är självklar, med både julmat och julklappartill barnen. Det är en annan verklighet.Sedan hör man ansvarig barn- och familjeministerpå Ekot medge att hon inte har någon klarbild av hur verkligheten ser ut i . Men denväxande barnfattigdomen är ingen nyhet. Rädda Bar-nen har kommit med en väldigt klargö-rande rapport, och har under lång tidkritiserat regeringens handlingsförlamning.Sanningen är ju den att regeringen under flera årstid prioriterat satsningar på familjer med de högainkomsterna, och för mig har det varit svårt att förståvarför Socialdemokraterna inte har börjat med degrupper i samhället som verkligen hade behövt denhär förstärkningen.Men ska ansvarig minister samla experter föratt höra hur det är i verkligheten. Hon säger också atthon ska se till att de bidrag som vi har från samhälletssida verkligen går till dem som behöver dem bäst. Ja,det kanske är dags att se hela verkligheten!Fru talman! I är vi väldigt nöjdamed att få medverka till ett tillkännagivande som rörden personliga assistansen. Där ger vi regeringen iuppdrag att göra en kartläggning och analys av· makars och sambors gemensamma ansvar för hemoch hushåll när den ene är funktionshindrad,· hur barns rätt till personlig assistans tillämpas,· hur psykiskt funktionshindrades behov av syssel-sättning tillgodoses och· huruvida psykiskt funktionshindrade får dagligverksamhet enligt lag.Regeringen har sedan att återkomma med en re-dovisning av resultaten och med förslag till åtgärder.Det som vi från saknar i det här till-kännagivandet är att man även skulle ha tagit meddem som har kognitiva funktionsnedsättningar. Vi harnoterat att det finns många personer med förvärvadehjärnskador som inte har rätt till daglig verksamhetenligt LSS. Hjärnskador kan ge både fysiska, psykis-ka och kognitiva funktionshinder. Kognitiva funk-tionsnedsättningar kan innebära nedsatt förmåga vadgäller till exempel minne, kommunikation, initiativ,vakenhet, inlärning, planering, omvärldsuppfattning,omdöme och koncentration.