prot · GQ0917 · 2002-11-14 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2002/03:17Torsdagen den 14 novemberKl. 12.00 - 12.3314.00 - 15.02Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 8 november.2 § Ledighet, m.m.Förste vice talmannen meddelade att () ansökt om sjukledighet under tidenden 2002.Kammaren biföll denna ansökan.Förste vice talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för LenaSandlin-Hedman.3 § AvsägelseFörste vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som suppleant isocialförsäkringsutskottet och bostadsutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.4 § KompletteringsvalFörste vice talmannen meddelade att Socialdemo-kraternas riksdagsgrupp på grund av uppkomna va-kanser anmält som ledamot i efter och somsuppleant i och arbetsmark-nadsutskottet under ledighet.Förste vice talmannen meddelade vidare att Mo-deraternas riksdagsgrupp anmält Per somledamot i valberedning efter ,som ledamot i socialutskottetefter , de somsuppleant i valberedning efter Per Wester-berg och som suppleant i socialför-säkringsutskottet, socialutskottet och bostadsutskottetefter vice talmannen förklarade valda tillledamot i (s)ledamot i valberedningPer ()ledamot i socialutskottetAnne ()suppleant i valberedningMarietta de ()suppleant i konstitutionsutskottetCecilia ()suppleant i socialförsäkringsutskottetBjörn ()suppleant i socialutskottetBjörn ()suppleant i arbetsmarknadsutskottetCecilia ()suppleant i bostadsutskottetBjörn ()5 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2002/03:22Till riksdagenInterpellation 2002/03:22 av () om barns situation i asylsökande familjerInterpellationen kommer att besvaras torsdagenden 21 november 2002.Skälet till dröjsmålet är resor och andra engage-mang.Stockholm den 11 november 2002UtrikesdepartementetJan O KarlssonInterpellation 2002/03:23Till riksdagenInterpellation 2002/03:23 av omdirektiven till utredning om partibidragInterpellationen kommer att besvaras fredagenden 29 november 2002.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa och andra in-bokade engagemang.Stockholm den 11 november 2002StatsrådsberedningenPär Nuder6 § Svar på interpellation 2002/03:21 om enöppen arbetsmarknad för utländska akademi-kerAnf. 1 Utbildningsminister ():Herr talman! har ställt ett antalfrågor till mig som rör utländska akademikers möj-ligheter att arbeta i inom det yrke som de harutbildat sig för. Detta är något som rör flera olikastatsråd och jag svarar på frågorframför allt i de delar de rör mitt ansvarsområde iregeringen.Som jag framhöll i den interpellationsdebatt somjag och hade i dessa frågor här ikammaren , bor det i mångahögskoleutbildade invandrare som inte får arbetensom motsvarar deras utbildning. Det är självklart avstor betydelse att och de svenska arbetsgivar-na förmår att ta vara på den kompetens som dessavälutbildade personer har. Att inte göra det innebärbåde ett samhällsekonomiskt slöseri med resurser ochett lidande för många enskilda människor.I propositionen Den öppna högskolan (prop.2001/02:15) slog regeringen fast att det behövs enfortsatt satsning på olika former av komplette-ringsutbildningar för utländska akademiker. Det ärviktigt att tidigt kartlägga utländska akademikersutbildningsbakgrund och yrkeserfarenheter och attutifrån denna kartläggning göra individuella hand-lingsplaner, så att varje enskild person får den komp-letterande utbildning som kan behövas för att få ettlämpligt arbete.I propositionen Den öppna högskolan förklaraderegeringen också att lärosätena måste bli bättre på attvärdera de sökandes reella kunskaper och inte bara setill de formella meriterna. Ett sådant synsätt tordeäven underlätta inträdet på den svenska arbetsmark-naden för personer som har en utländsk akademiskexamen och minska behovet av kompletterande ut-bildning.I enlighet med regeringens förslag har en ändringgjorts i högskolelagen som innebär att högskolorna,utöver att främja förståelsen för andra länder och förinternationella förhållanden, även aktivt ska främjaoch bredda rekryteringen till högskolan. Lagändring-en trädde i kraft den 1 juli 2002.Som jag nämnde i interpellationsdebatten den 3juni har regeringen också beslutat att tilldela och 5 miljonerkronor vardera för en satsning på komp-letterande utbildning för invandrade akademiker.Satsningen pågår och omfattar alltsåsammanlagt . Syftet med utbild-ningen är att invandrare med en utländsk högskoleut-bildning ska kunna få en kompletterande utbildningför att möta kraven på arbetsmarknaden.Utformningen av dessa utbildningar beslutar deenskilda lärosätena om, men självklart är det angelä-get att detta sker i samverkan med studenter, arbets-givare och andra berörda parter som till exempelolika invandrarorganisationer. Genom att förläggadenna satsning på kompletterande utbildningar förinvandrare till enbart två lärosäten skapas samord-ningsmöjligheter som förhoppningsvis kan bidra tillatt utbildningarna blir mer ändamålsenliga. Det ärregeringens förhoppning att även andra lärosäten skakunna dra lärdomar av detta projekt.Samtidigt har i regleringsbrevetför fått i uppdrag att genomföra ennationell kartläggning och analys av kompletterandehögskoleutbildningar för utländska akademiker samtatt kontinuerligt följa upp antagningen av utländskaakademiker till dessa utbildningar och innehållet iutbildningarna. ska efter samråd medberörda myndigheter inkomma med en redovisningtill senast den 10 april2003.Arbetsmarknadspolitiken spelar också en centralroll för att öka de invandrade svenskarnas tillträde tillsvensk arbetsmarknad. Förutom platsförmedling ärkompetenshöjande insatser mycket viktiga. Därförhar regeringen avsatt årligenunder i syfte att erbjuda komp-letterande utbildning inom bristyrken för personermed utländsk utbildning och för att tillgodose beho-vet av tvåspråkig personal inom vård och omsorg.Under 2001 deltog drygt 1 700 personer i dessa akti-viteter, och utbildningar genomfördes för sjuksköter-skor, läkare och tandläkare. Dessutom genomfördeskompletterande lärarutbildning och utbildning inomtele, data samt elektronik. Planeringen av insatsernahar skett i nära samverkan med landsting, kommuneroch företag samt med parterna på arbetsmarknaden.Som statsministern framhöll i sin regeringsförkla-ring , är arbetet med att öka de invand-rade svenskarnas tillträde till arbetsmarknaden en avregeringens stora arbetsuppgifter under den här man-datperioden. Det kräver bland annat att undervisning-en i svenska förbättras och att formerna och metoder-na för värdering av utländsk yrkeskompetens utveck-las.Regeringen vill också att samtliga myndigheteroch alla kommuner och landsting ska sätta upp måloch utarbeta handlingsplaner för att öka mångfaldenoch motverka diskriminering vid anställning. Men vivill också att privata arbetsgivare gör samma sak. Föratt öka möjligheterna för invandrade svenskar medakademisk utbildning att hävda sig på den svenskaarbetsmarknaden krävs att alla goda krafter samver-kar.Anf. 2 ():Herr talman! Jag vill tacka för svaret. Jag vill ock-så tacka för tålamodet. Det är vi härdiskuterar de här frågorna. Men jag vill samtidigtpåminna om att jag inte gör det för att tjata, utan föratt bristen på kvalificerad arbetskraft visar sig varaalltmer allvarlig. Det antal som vi har hört talas omligger långt ifrån det antal vi skulle behöva utbilda föratt kunna hinna i kapp och täcka bristen.Det behövs mycket mer än satsningarna i Linkö-ping och , och det går för långsamt. Om vi skavänta på att experimenten i ochMalmö ska avslutas och sedan kanske tillbringa etthalvt eller med utvärdering och diskussion kringvad som har hänt, så går det alldeles för lång tid.Varje dag som går då akademiker med hög ut-bildning och lång arbetslivserfarenhet från andraländer sitter passiva eller kör taxi leder till diskvalifi-cering. är en förlust för och enförlust för den berörda.Det finns en annan mycket viktig fråga som behö-ver lyftas fram.Inget av de problem vi nu diskuterar för andragången är nytt. Signalerna om akademikers arbetslös-het kom från . Då var detfaktiskt högkonjunktur och då behövdes väldigtmycket arbetskraft. Men mitt i högkonjunkturen bör-jade de utländska akademikernas arbetslöshet att blialltmer påtaglig.Det betyder att systemet inte fungerar. Det bety-der att vi måste öppna möjligheter för väldigt mångaolikartade experiment och praktiska försök för attkunna undanröja alla hinder som står i vägen förmänniskor.Häromdagen hörde vi på ta-las om de konstiga språkprov som man använder föratt kontrollera att blivande sjuksköterskor - somegentligen redan är sjuksköterskor från sina hemlän-der - förstår byråkratsvenska. Jag tror inte att debehöver så mycket byråkratsvenska av högsta klass.Jag tror att det behövs helt annan utformning av pro-ven.Om vi inte sätter i gång väldigt många olikartadeförsök på många ställen kommer vi att dis-kutera samma problem men med högre arbetslöshetbland akademiker och antagligen med våldsammakonflikter mellan de etniska grupperna. Så länge denhär orättvisan pågår växer missnöjet, misstron och tillslut aggressiviteten i väldigt många grupper.Anf. 3 () re-plik:Herr talman! Interpellanten tar upp en viktig frå-ga. pågår ett resursslöseri både mänskligt ochekonomiskt beroende på att invandrade akademikermöter en rad hinder på sin väg in i den svenska ar-betsmarknaden.Jag vill referera till exemplet den utländska sjuk-sköterskan som kommer till . För att få svensklegitimation räcker det inte med att vara skicklig i sittyrke. Han eller hon måste också leva upp till kun-skapskrav i till exempel engelska; engelska som kan-ske inte alltid eller snarare ganska sällan används iden praktiska yrkesverkligheten.Det är krav som alla de svenska sjuksköterskorsom genomgått den gamla sjuksköterskeutbildningeninte behövde leva upp till på samma sätt för att få sinlegitimation.Det här exemplet är absurt. Det hindrar kvalifice-rade personer att komma in på arbetsmarknaden. Vikristdemokrater menar att behöver hjälpa intestjälpa dessa yrkesmänniskor. Därför vill vi utvecklavalidering som en metod.Utbildningsministern har också på sitt bord för ettår sedan - - fått förslag om att ut-veckla valideringen som ett instrument. lade en rad förslag. Dessa förslag, herrtalman, borde leda till mer av konkretion i regering-ens politik.Det handlar också om attityder. Att se varje män-niskas unika bidrag till som en tillgång. Detkrävs när vi redan har en brist och kommer att få enstörre brist inom flera yrken till exempel sjukskö-terskeyrket.Herr talman! Utbildningsministerns svar på inter-pellationen berör inte de förslag som valideringsut-redningen lade fram. Utbildningsministern berörheller inte bekymret med attityder på den svenskaarbetsmarknaden.Min fråga till utbildningsministern blir i dettasammanhang därför: När kommer utbildningsminis-tern att lägga de förslag som krävs för att på allvar tatill vara de utländska akademikernas kompetens?Anf. 4 Utbildningsminister () replik:Herr talman! Jag kan försäkra att jag inte uppleverAna som tjatig på något sätt.Det här är en väldigt viktig diskussion och en dis-kussion som berör mycket stora delar av samhället.Mitt främsta ansvarsområde ligger inom utbild-ningspolitiken, men jag känner naturligtvis också ettengagemang för hur vår arbetsmarknad fungerar,vilka attityder som finns i det svenska samhället ochhur det kommer sig att vi är så dåliga på att ta vara påmänniskors erfarenheter och kunskaper i ett land somär i mycket stort behov av dessa kunskaper.Låt oss i det här sammanhanget diskutera utbild-ningspolitiken. Det är den som jag ansvarar för. Jagber er att vända er till statsråd som ansvarar för ar-betsmarknadspolitiken för att komma vidare med dendiskussionen.Vi använder ibland utbildningspolitiken ganskaframgångsrikt när det gäller att bereda vägen förutländska akademiker. och är intedet enda exemplet på platser där det finns komplette-ringar. Det finns kompletteringsutbildningar på en radlärosäten. Med insatser framför allt från arbetsmark-nadsstyrelsen med harman visat att det med en samlad insats går att beredavägen för utländska akademiker som har läkarbak-grund, sjuksköterskebakgrund eller tandläkarbak-grund att komma in i den svenska arbetsmarknaden.Det har fungerat ganska väl i många fall. De erfa-renheterna måste ju hämtas hem i arbetsmarknadspo-litiken också för andra yrkesgrupper.Det vi vill göra när det gäller att förbereda läro-sätena bättre på sin del i detta är att ge ochMalmö ett uppdrag att utveckla arbetsformerna. Ge-nom av kompletteringsutbildningar har vifått erfarenheten att det ibland kan fungera alldelesutmärkt. Man får sin egen kompetens från ur-sprungslandet validerad. Man får beskrivet för sigvilka kurser man behöver gå för att komplettera så får de kunskaper man kommer att behöva påarbetsmarknaden. Man går igenom sin komplette-ringsutbildning - och man går ut i arbetslöshet efter-som arbetsmarknaden ändå inte har efterfrågat dessapersoner.Där har lärosätena en svår uppgift. De har ju intedet arbetssättet att de finns i den nära kontakt medarbetslivet som skulle behövas för att hjälpa till attslussa ut dessa personer.Det är det Linköping- och Malmöexemplet hand-lar om.Vi bör ge extra resurser till de högskolorna för attutveckla arbetsformerna så att det också blir en tätarekontakt mellan högskolans utbildningsverksamhetoch arbetsgivare och andra aktörer på arbetsmarkna-den så att man inte bara får den utbildning man behö-ver utan också får de kontakter man behöver för att fåett arbete.Svensk högskola har ju ingen erfarenhet av detta.Det är inte högskolornas traditionella arbete. Det villvi bryta för att se om det då går att få detta att fungerabättre.Vi måste också i bli mycket bättre på in-troduktionen och mottagandet av utländska personeroch flyktingar oberoende av vilka kunskaper de har.Vi måste validera och visa vägen för att kompletterautbildningar för att komma tillbaka till arbetsmarkna-den.Enligt mig är det också tydligt att det finns en an-nan ingrediens. Det är ett slags diskriminerande pro-cess som pågår där man, även om man har fått sinutbildning validerad, kartlagd och godkänd, intekommer in på den svenska arbetsmarknaden. Detmåste också brytas.Jag tycker att just de exempel som tar fram, nämligen sjuksköterskorna, visar attdet krävs fortsatta insatser. Det är ju inte högskolansom bestämmer vad som krävs för att man ska bli enlegitimerad sjuksköterska. Det bestämmer ju de somarbetar inom sjukvården och inte minst socialstyrel-sen. Det behövs en fortsatt dialog kring hur vi kanunderlätta vägen för den som vill kunna göra en ar-betsinsats som sjuksköterska när man har en utländskexamen.Anf. 5 () replik:Herr talman! På en punkt tycker jag att utbild-ningsministern har rätt. Stora hinder drabbar ocksåmänniskor som till döds har kompletterat sina utbild-ningar. Stora hinder drabbar också den unga personsom har gjort hela sin utbildning i men har enannan etnisk bakgrund.Jag talade med en lektor som hadeutbildat en fantastisk ung tjej som skulle bli apoteka-re. Hon var den bästa studenten i gruppen och denbästa elev som den här läraren någonsin hade haft,men flickan höll på att bli långtidsarbetslös. Proble-met löstes först när lektorn personligen pratade meden ansvarig på ett apotek som behövde rekrytera folk.Vi behöver påtryckningsgrupper, och de bästa på-tryckningsgrupperna finns i invandrarbefolkningen.Men vad händer när de försöker ta initiativ och på-verka sin egen situation? är det så att den of-fentliga sektorns och de stora och starka svenskaorganisationernas representanter kör över invandrar-na. Jag har många exempel på detta. Man samarbetarinte med invandrarnas arbetsgrupper. Man lyssnarinte på deras förslag. Man tar inte till vara redan gjor-da positiva erfarenheter utan börjar frånnoll och struntar fullständigt i alla förslag och allaställningstaganden som kommer från invandrarnassida.Diskrimineringen ligger i den här attityden hosden offentliga sektorn och mycket ofta - till minstörsta bitterhet - också hos traditionella starkasvenska organisationer. I toppen finns det ansvarigasom alltid är väldigt entusiastiska för att samarbetamed invandrarna. Går man ett steg nedåt i hierarkinstöter man på tusen olika hinder och sätt att undvikasamarbete med invandrarna.Det bästa sättet att bryta det här skulle vara att an-vända invandrarnas representanter som lärare för heladen offentliga sektorn. Då vänder man på den härsituationen så att tjänstemän och politiker äntligen seratt vi kan.När jag kom till hade jag suttit i interna-tionella juryer, och jag hade undervisat på högskole-nivå. Vad gjorde det svenska utbildningssystemetmed mig? Det krävde att jag skulle börja som om jagaldrig någonsin skulle ha läst en teaterpjäs och somom jag aldrig någonsin skulle ha sett en film. Jaghade intervjuat , men för det svenskautbildningssystemet var min erfarenhet noll. Jag kun-de faktiskt mycket mer om den ryska filmen ochteatern liksom om den östeuropeiska filmen och tea-tern i övrigt än någon lärare på svenskt universitet.Ändå tvingades jag börja från början. Det är därförjag kommer att doktorera som pensionär.Anf. 6 ():Herr talman! Det är positivt att utbildningsminis-tern tar upp problemet med attityder. Det finns alltförmånga exempel på att attityder snarare bryter ned änbygger upp de människor som kommer till Sverigeoch genom vårt utbildningsväsen och på vår arbets-marknad försöker att bli delar av det svenska sam-hället. är det här ett problem som angår ossalla. Vi har alla ett ansvar för att på våra respektiveansvarsområden se till att underlätta för de personervi så väl behöver på svensk arbetsmarknad.Därför är det tråktigt att utbildningsministern inteberör den valideringsutredning som kom för ett årsedan och som lade fram konkreta förslag till framta-gande av olika valideringsmodeller samt utvecklingav olika instrument och metoder. Det vore tacknäm-ligt om de förslagen ledde till konkreta initiativ.Utbildningsministern talar vidare om vikten av di-alog. Exemplet med sjuksköterskan som anfördes härtidigare visar på behovet av dialog men också påbehovet av initiativ. Vi kan givetvis tala mycket omvikten av att ta till vara människors kompetens, menom iniativen saknas och aldrig kommer på riksdagensbord blir det inte särskilt mycket lättare för de inblan-dade.Herr talman! Det vore alltså tacknämligt med flerinitiativ från utbildningsministern.Anf. 7 Utbildningsminister ():Herr talman! sade i sitt förstainlägg att många olika praktiska försök behövs, ochden uppfattningen delar jag till fullo eftersom detockså handlar om många olika delar av samhället sommåste förändras.Det görs insatser med ganska stora resurser inomarbetsmarknadspolitiken för att ge praktiska möjlig-heter för människor med utländsk akademisk bak-grund att få sin kompetens värderad och komplette-rad.Vi gör nu också insatser för undervisningen isvenska för invandrare. Vi har från och med i hösthelt nya kursplaner, som gör att svenskundervisning-en bättre kan anpassas till människors olika bakgrund- en förändring som mottagits mycket positivt också iverksamheterna eftersom de ger nya instrument ochmöjligheter.Samtidigt ser en utredning över hela sfi-undervisningen, brett och med kritisk blick för hur viska få den att fungera bättre. Detta sker tillsammansmed en utredning som ser över hela mottagningen.Biträdande utbildningsminister för vuxenutbildningen och för sfi-undervisningen, och hon kommer att ta initiativ medanledning av detta förändringsarbete. Hon arbetarockså med i den del somhandlar om människors yrkeskunskaper och möjlig-heter till validering av dessa.När det gäller den akademiska bakgrunden har vipå ett system som fungerar relativtbra för väldigt många människor när det gäller att fåen validering av den akademiska kompetensen. Dethar hänt mycket som jag tror också sedan stötte och blötte en besvärlig verklighet. Menvi har mycket att göra när det gäller högskolornasambition att ta vara på den reella kompetensen. Detgäller både för invandrade akademiker och för andragrupper i vårt samhälle.Också detta finns med som en viktig ingrediens ipropositionen Den öppna högskolan. Det är ett nytttänkesätt, där det inte bara handlar om formell kom-petens utan också tas hänsyn till reell kompetens närman i samverkan med högskolan planerar för framti-da studier, så att man inte ska behöva gå tillbaka långtunder sin egen kompetensnivå när man framöver skata till vara tidigare studier.Jag delar helt och hållet upp-fattning att vi behöver påtryckningsgrupper. Det ärklart att även offentlig verksamhet mycket kritisktmåste granska sig själv, och det gäller också inomhögskolan. Därför har regeringen och jag väldigtordentligt drivit frågorna om mångfald i högskolan.Sedan i våras har vi där också enlagstiftning som gäller högskolan, som förhindrardiskriminering och som även öppnar vägar för attklaga hos ombudsmännen för den som upplever sigvara diskriminerad. Den kräver vidare av högskolornaatt de också arbetar aktivt med mångfaldsperspektivetoch kritiskt granskar sig själva för att förändra gamlastrukturer.Det är naturligtvis ett ganska långsiktigt arbete,men vi är tydliga från statsmakteras sida att vi begärdetta av våra högre utbildningsinstitutioner. Det ärockså ett väldigt viktigt steg på vägen att ha en lag-stiftning som skyddar enskilda mot diskriminerandebehandling. Vårt nästa steg är att gå vidare med attskapa denna typ av mycket tydlig lagstiftning för detövriga utbildningssystemet.Jag tror också att vi genom att ge ochMalmö ett extra uppdrag och en extra resurs kan läraoss mycket av hur högskolorna kan samverka medarbetsmarknaden, med invandrarorganisationer ochmed andra viktiga aktörer för att förbättra sinakompletteringsutbildningar.Vi har därutöver också framför oss den stora upp-giften att ändra attityderna i samhället så att den somhar fått sin formella kompetens blir mottagen medöppna armar på arbetsmarknaden.Anf. 8 ():Herr talman! Jag ska börja med att ge en presenttill utbildningsministern, nämligen min senaste bok,som har titeln .integrerad, lille vän! Där redovisastio punkter för bättre integration, utarbetade . De har påverkat två utredningar men ingentingi det praktiska livet. saknas väldigtmycket av det som var uppenbart nödvändigt förnästan sedan.Folkpartiet har bra förslag för snabb förbättring påområdet. Jag ska lyfta fram bara ett av dem. Vi kundeha ett prov för att certifiera de kvalifikationer sommänniskor har. Man kunde helt enkelt undertecknaprovet med en symbol, så att de som bedömer provetinte ens vet att är . De serbara kvalifikationerna i sättet att lösa svåra problem,till exempel för en civilingenjör, eller att ställa dia-gnos för en läkare. Detta skulle underlätta väldigtmycket, för vi skulle komma ifrån trasslet med poäng,prestige, revirtänkande och tron på att svenska utbild-ningar är bäst i hela världen, vilket jag inte alls troralltid är fallet.Jag vill en gång till be utbildningsministern atthjälpa invandrarnas arbetsgrupper att komma in idialogen. Från departementsnivå kan man göra detmycket bättre. Jag respekterar högskolornas och uni-versitetens självständighet, självklart, men vi behöverha arenor där vi äntligen möts. Tack så mycket!Anf. 9 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag vill tacka för en bra diskussion.Jag vill också be att delta vidare iden här diskussionen med högskolorna. Jag tror attdet är precis det som behövs: ett aktivt intresse uti-från. Eftersom vi båda värnar om högskolornas själv-ständighet och inte vill styra dem i detalj uppifrånkrävs det också ett aktivt arbete utifrån på var och enav högskolorna. Jag vet att har långerfarenhet av att vara med och resonera om de härfrågorna, och behövs då också ute i högskolorna föratt ta upp den här dialogen.Jag ser att det pågår processer på flera olika hållsom leder i rätt riktning. Vi har också från arbets-marknadsmyndigheterna visat att det med stora insat-ser går att göra viktiga insatser när det gäller till ex-empel läkare, sjuksköterskor och tandläkare.