prot · GP0961 · 2002-01-31 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:61Torsdagen den 31 januariKl. 12.00 - 16.02Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 25 januari.2 § Anmälan om fördröjt svar på interpella-tionTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 2001/02:179Till riksdagenInterpellation 2001/02:179 av (-)om asylpolitikenInterpellationen kommer att besvaras torsdagenden 7 februari 2002.Skälet till dröjsmålet är resor och andra sedan ti-digare inbokade engagemang.Stockholm den 28 januari 2002UtrikesdepartementetJan O Karlsson3 § Svar på interpellation 2001/02:190 omLunds universitets historiska museumAnf. 1 Kulturminister ():Fru talman! har frågat om jag avseratt vidta några åtgärder för att säkra framtiden förLunds universitets historiska museum.Ulf ställde nästan exakt likalydande frågatill mig . Jag ansåg då att frågan var förtidigt väckt, eftersom inget beslut om att lägga nedmuseet då fanns. Enligt den information jag har in-hämtat finns inget sådant beslut nu heller.Lunds universitet beslöt att till-sätta en utredning kring museifrågan inom universi-tetet. Utredningen överlämnade ett förslagtill universitetsledningen. Utredningens förslag gick ihuvudsak ut på att samtliga föremål ska vara kvar iLund, att några ytterligare personalnedskärningar inteär aktuella samt att bör få en ny utställ-ningslokal gemensam för samtliga fyramuseer. remitterade utredningen till ettstort antal instanser, både inom och utom universite-tet. Utifrån utredningens förslag och remissinstanser-nas svar har universitetsledningen tillsatt en gruppsom ska arbeta vidare med de förslag som utredning-en lade fram. Bl.a. ska den se över vilka möjlighetersom finns för ytterligare extern finansiering. Enligtuppgift från ska gruppen redovisa sittarbete senare i år.Ulf menar att det finns goda argu-ment för att ompröva huvudmannaskapet, dvs. i klar-text att museets verksamhet läggs direkt under Kul-turdepartementet på samma sätt som liknande musei-verksamhet. Menar att även de andramuseerna vid universitet, dvs. , Botanis-ka museet och , ska behandlas påsamma vis, eller är det bara som äraktuellt? Menar att även andra universi-tetsmuseer, vid exempelvis , skaknytas direkt till ?Ulf menar vidare att det vore naturligt attmuseet får sina anslag vägda tillsammans med andracentrala museer men avslutar med att pekapå museets regionala betydelse och vikten av att mu-seets samlingar får stanna i . Jag menar att detfinns en dubbeltydighet i resonemang.De centrala museerna är en nationell angelägenhet,medan regionala och lokala museer - i första hand -är en angelägenhet för respektive region. Lunds uni-versitets historiska museums samlingar är naturligtvisintressanta även ur såväl ett nationellt som ett inter-nationellt perspektiv, men museet är i första hand enangelägenhet för regionen. Ansvaret för Lunds uni-versitets historiska museum ligger fortfarande i förstahand hos och dess ledning.Jag kan än en gång bara konstatera att jag vare sigkan eller får föregå den utredning som pågår omverksamheten vid museet.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka kulturministern för sva-ret på min interpellation om framtiden för . Jag vill också passapå att tacka för att svaret kom så snabbt. Men kultur-ministerns beskrivning av situationen stämmer intemed den information som jag har från Lund.Orsaken till min interpellation är att Historiskamuseet i hotas av nedläggning. Under de se-naste hundra åren har det här museet tagit ansvar förarkeologiskt material, kyrkokonst och mynt i Skåne.Genom ett riksdagsbeslut /90 gavs museet for-mellt ett regionalt ansvar för skånska fornfynd.Museet har för samma typ av upp-gifter som i harför stora delar av . I finns näststörsta samling av fornfynd. Därför menar jag attmuseet är mycket mer än en lokal angelägenhet förLund eller för . Museet har i stället en verk-samhet som kan jämföras med iStockholm. Det är mer en historisk slump att detlyder under , inte under Kulturdeparte-mentet.Museet grundades som ett universi-tetsmuseum, men är det otidsenligt att universi-tetet ensamt ska ha ansvaret. Dessutom har den kraf-tiga urholkningen av universi-tetets undervisningsresurser gjort att universitetetmåste prioritera kraftigt i sin verksamhet. Det före-faller alltmer ologiskt att ett enskilt universitet ska hahuvudansvaret för en verksamhet av så brett intresse.Fru talman! Min uppfattning är att den här fråganfaller under kulturministerns ansvarsområde eftersomkulturministern har ett övergripande ansvar för kul-turliv och kulturhistoria i . Där har kulturmi-nistern och jag uppenbarligen olika uppfattning, menfrånsett detta stämmer inte ministerns beskrivning avmuseets situation med verkligheten.Kulturministern sade i sitt svar att det inte är aktu-ellt med uppsägningar av personal. I själva verket harbeslut fattats om varsel av halva styrkan, av tre per-soner. Dessutom kommer all den registreringsperso-nal som funnits genom projektbidrag att försvinna tillsommaren. Kvar blir alltså tre personer. Museet be-räknar att stänga för allmänheten . Detär första gången som museet beräknaratt stänga.Ministern säger avslutningsvis i svaret att hon intevill föregå en utredning som pågår. Men utredningenär klar, och den gav inget förslag som räddar nuva-rande verksamhet. arbetar en grupp - alltså intelängre en utredning - med att försöka hitta lösningar iett hopplöst läge.Ministern frågar om jag anser att alla universi-tetsmuseer ska läggas under Kulturdepartementetsansvar. Nej, naturligtvis inte. Det är just Historiskamuseets verksamhet i med insamling och regist-rering av fornfynd som gör att museet kan jämställasmed andra statliga museer.Tiden rinner ut för i . In-nan det är för sent borde kulturministern börja arbetamed att hitta lösningar för museets överlevnad.Anf. 3 Kulturminister ():Fru talman! Jag är naturligtvis olycklig om deuppgifter som jag lämnat inte skulle vara korrekta.Uppgifterna har vi fått från . Meddetta vill jag gärna ha sagt att det, eftersom det ärfråga om ett universitetsmuseum, kanske vore enklareför att interpellera det statsråd som äransvarigt för och därmed för uni-versitetets historiska museum. Kanske skulle han fåandra uppgifter från . Jag utgår frånatt de lämnar korrekta uppgifter.Som sagt: Ansvarigt statsråd för ärden som kanske allra bäst kan besvara frågorna, åt-minstone så länge denna del av museet faktiskt liggerinom område.Anf. 4 ():Fru talman! Kulturministern har säkert fått kor-rekta uppgifter, om de kom . Utveck-lingen har gått fort, och beslutet om varsel fattadesför inte så många dagar sedan.I slutet av sitt svar använde kulturministern ut-trycket utredning, men den är nu avslutad. är deten grupp som arbetar - kanske var det bara en fel-skrivning.Kulturministern säger att jag borde fråga ansvarigtstatsråd. Ja, det är ju det som är själva kärnpunkten imin fråga. Jag vänder mig till kulturministern justdärför att jag anser att ansvarigt statsråd bör vara justkulturministern. Jag har även motionerat om att hu-vudmannaskapet för detta bör omprövas. Det är iMarita egenskap av kulturminister ochallmänt ansvarig för kulturpolitiken som jag ställerfrågan om inte detta är ett vettigt skäl. Det går ju attjämställa det här museet med andra museer inomMarita ansvarsområde.Jag anser att vår nationella kulturpolitik har enskyldighet att garantera att museer och kulturverk-samhet inte bara koncentreras till . Ävende statliga museerna som finns på olika håll ska ha enanknytning till det regionala kulturarvet. Jag tyckermig ha hört att även kulturministern har uttryckt denståndpunkten vid olika tillfällen. Därför undrar jagom kulturministern anser att ett museum av det härslaget är viktigt. Jag ställer också frågan om kultur-ministern hade varit beredd att lägga ned museet omdet från början legat under hennes ansvarsområde, påKulturdepartementet.Frågan är då vad som kommer att hända fortsätt-ningsvis, om den här utvecklingen fortsätter och omHistoriska museet i kan ta hand omfornfynd. Ska registreringen och sorteringen av fyndfrån arkeologiska undersökningar i då heltupphöra? Det ska det naturligtvis inte, men vad blirlösningen? Ska alla fynd magasineras, i Stockholmoch inte längre visas för allmänheten?Det som troligen kommer att hända, om inte verk-samheten vid museet i räddas, är att fynden försöver till i , magasinerasdär och kommer kostnaderna i alla fall atthamna på kulturdepartement, omman nu vill fortsätta att arbete med fyndsortering ochvisa fynden för allmänheten, vilket jag utgår ifrån.Jag föreställer mig att alla anser att insamlingen avfornfynd ska fortsätta även nere i södra är det en dålig och oekonomisk politik att förstlägga ned en fungerande museiverksamhet, flytta alltmaterial och sedan ständigt skicka alla nya fynd tillStockholm. eller senare kommer kostnaderna,som sagt, till . Men en flyttningav alltihop till blir en väldigt dyr lösning.Därför måste vi , inte bara trygga verksam-heten vid museet utan också ge den möjlighet attutvecklas.En ekonomisk lösning måste enligt min meningbygga på att de regionala fornfynden stannar i Skånesom en del av det regionala kulturarvet.Anf. 5 Kulturminister ():Fru talman! Jag är naturligtvis glad över att UlfNilsson tycker att jag som kulturminister har sköttmuseifrågorna så väl att jag bör få sköta fler museer.Jag tycker självfallet att detta museum är mycketviktigt. Jag har varit där och tittat på det. Vi har juinte lagt ned några museer som kultur-minister, utan vi har tvärtom öppnat ett antal nya därstaten har ett engagemang.Faktum är att när det gäller ansvarsfördelningenmellan olika departement är det ingenting som jagkan avgöra. Den som kan sakfrågorna bäst beträffan-de är , ochden som bestämmer om ansvarsfördelningen mellanKulturdepartementet och ärregeringschefen. Så jag kan inte göra någonting åtden saken.Däremot är det min sak att se till att kulturmin-neslagen efterlevs. Lunds universitets historiska mu-seum har en stående begäran om s.k. fyndfördelning ienlighet med kulturminneslagen. Museet har åtagitsig att vårda materialet och kan därför inte göra sig avmed det.Anf. 6 ():Fru talman! Det är klart att om det inte finns någrapraktiska förutsättningar och inte heller några anslagför att ta hand om materialet kan man inte trolla. Dåblir slutsatsen att museet kan ta hand omfynden.Jag förstår att inte ensam kan be-stämma under vilket departement ansvaret för museetska ligga, men hon kan ju driva fråga och ta upp den iolika sammanhang. Här handlar det om ett museumdär en tredjedel av kostnaderna för museet beröruniversitetsutbildning och forskning. Det vore natur-ligt att museet även i fortsättningen står för den delenav kostnaden. Men det vore naturligare att den tredje-del som går till att hantera, magasinera och sorterafornfynd och den tredjedel som går till den publikaverksamheten låg under samma departement som deflesta liknande museer gör.Jag vet ju att har medverkattill en sådan dellösning där universitet fortfarande stårför en del av kostnaden. Jag vill minnas att det gällerett bildmuseum i , så den lösningen finns.Jag föreslår inte att skabestämma någonting på egen hand, men jag föreslåratt och andra aktivt driver denhär frågan så det kan bli en lösning som håller på långsikt. Det riktigt kostnadskrävande här är magasins-förvaring, konservering osv.Enligt min mening är detta ingen liten lokal frågaför , utan det är en principiell fråga var ansvaretför sådana här verksamheter ska ligga. Jag tycker attde ska ligga under samma ansvarsområde.Dessutom hänger detta samman med att jag ochmånga med mig är djupt engagerade i att historiskoch arkeologisk forskning ska hålla en hög kvalitet.Vi har den grundsynen att historisk forskning ochhistorisk kunskap är viktig. Ett samhälle utan historiaär som en människa som lever utan minne.Anf. 7 Kulturminister ():Fru talman! Jag kan bara instämma i till kulturarvsområdet och vikten avatt vi inte blir historielösa och tappar allt lång-tidsminne. Det är kolossalt viktigt. Detta museum ärsjälvfallet en viktig del av den svenska museivärlden.Som kulturminister kommer jag naturligtvis -utan att jag är direkt ansvarig för detta museum - attnoga följa det arbete som pågår i i den arbets-grupp som sitter.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2001/02:185 om gen-derperspektiv på krishanteringAnf. 8 Försvarsminister ():Fru talman! har frågat mig omjag utvecklat någon strategi i syfte att förverkliga FN-resolutionen /2000 och mening vadgäller kvinnors roll i krishantering samt vilka åtgärderjag vidtagit i syfte att förverkliga FN-resolutioneninom EU:s krishanteringsstyrka. Dessutom har BeritJóhannesson frågat mig vilka åtgärder jag avser vidtaför att öka kunskapen om genderperspektivet inomFörsvarsmakten och för att komma till rätta meddiskrimineringen av kvinnor inom myndigheten.Jag vill först säga att jag helt delar uppfattningenatt det är viktigt att kvinnor deltar mer i olika sam-manhang i militär och civil krishantering och attkvinnors villkor uppmärksammas i kontakter medcivilbefolkningen. Det är viktigt att dessa frågoruppmärksammas i de mandat som ligger till grund förFN:s fredsfrämjande insatser. När det gäller EU villjag särskilt peka på att det svenska ordförandeskapettog upp frågan om kvinnors roll vid krishantering iordförandeskapets rapport om arbetet med EU:s sä-kerhets- och försvarspolitik (ESFP), vilken godkän-des på i förra året.Fru talman! efterlyser åtgärderför att öka kunskapen om könsrollsperspektivet inomFörsvarsmakten. har svenskabataljoner utbildats i dessa frågor som en del av för-beredelserna inför insatser i Kosovo. Det är dockangeläget att öka kunskapen om kvinnors villkor ikonfliktdrabbade länder ytterligare bl.a. hos de trup-per som deltar i FN:s fredsfrämjande operationer.Arbetet bör fortsätta genom ett brett spektrum avfortlöpande insatser.Som ett led i detta arbete beslutade regeringen att anvisa medel till Försvarsmakten för att myn-digheten ska genomföra ett seminarium om könsroll-sperspektiv på krishantering och internationella insat-ser. Syftet med seminariet är att inventera och ut-veckla Försvarsmaktens kompetens när det gällerkönsrollsperspektivet på framtida krishanteringsope-rationer.En annan viktig fråga som tarupp handlar om diskrimineringen av kvinnor i För-svarsmakten.Också höstens försvarsbeslutsproposition be-handlade denna fråga i den del av propositionen somgäller personalförsörjningen (prop. 2001/02:10).Regeringen uttalade där att Försvarsmakten måsteförbättra arbetsmiljön för kvinnor och intensifiera sittarbete med att förändra attityder. Det gällde vidare attförändra det eventuella outtalade motstånd till kvinn-liga officerare som kan finnas och som negativt på-verkar de kvinnliga officerarnas arbetssituation ochansträngningarna att öka antalet kvinnliga officerare.Regeringen förklarade att Försvarsmakten numåste vidta kraftfulla åtgärder för att fullfölja detjämställdhetsarbete som pågår inom alla samhälls-sektorer. När i vår har behandlat denna delav propositionen blir det en uppgift för regeringen attge Försvarsmakten närmare direktiv och uppdrag.Som exempel vill jag först nämna att Försvar-smakten genomför en jämställd-hetskartläggning i syfte att skapa ett underlag för defortsatta ansträngningarna och för att kunna bestäm-ma vilka åtgärder som behövs i det framtida jäm-ställdhetsarbetet.Vidare kommer myndigheten i budgetunderlagetför 2003 att redovisa en åtgärdsplan för att öka antaletkvinnliga officerare.Jag vill också nämna att samtliga anställda och detotalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt genomgårutbildning som syftar till att stävja sexuella trakasse-rier. Vid förband, skolor och andra enheter arbetarmyndigheten kontinuerligt med att utbilda rådgivaresom man kan vända sig till, om trakasserier av dettaslag skulle förekomma.Anf. 9 ():Fru talman! Först vill jag tacka försvarsministernför svaret på interpellationen. Men jag är inte heltnöjd. Jag har fått positiva svar på mina två sista frå-gor, och jag tar upp dessa senare.Frågorna om en strategi för att förverkliga resolu-tion 1325 om kvinnors deltagande i krishantering ochriksdagens uttalade mening samt vilka åtgärder somvidtagits för att förverkliga resolutionen i krishante-ringsstyrkan har ministern bara konstaterat har ställts.Jag tolkar bristen på svar så att ingen av frågornakunde besvaras med ett positivt besked, tyvärr.Försvarsministern påtalar att tog uppkvinnors roll i krishantering vid mötet i finns några meningar om det i ordförandeskapetsrapport, men man hänvisar inte till FN-resolutionen. fortsatta behandlingen av detta dokument är detrisk för att detta kommer bort. I dokumentet på nätetfinns det ingenting om detta. Det är viktigt att det härföljs upp. Det räcker alltså inte med att man bara harsagt det en gång.Det är bra att tycker att frågorna ärviktiga, och det är ett första steg. Men det måste skeett medvetet och framåtsyftande arbete. FN:s resolu-tion gäller ju alla medlemsstater, men jag anser attSverige har ett särskilt ansvar i den här frågan. Läp-parnas bekännelse är viktig, men ett praktiskt steg ärvärt mer än hundra ord.Myntet kvinnors roll i krishantering har två sidor.Den ena sidan är kunskapen om kvinnors villkorunder en konflikt. Jag citerar ur Kvinna till kvinnasbrev :"Kvinnor blir alltid krigets offer, oavsett var kon-flikten utspelas och mellan vem striderna står. Vemkan glömma de systematiska massvåldtäkterna underkriget i före detta ? Av de många miljonermänniskor som lever på flykt utgör dessutomkvinnor och barn . "Den andra sidan handlar om vem som identifieraren konflikt, vem som föreslår vilka medel man skaanvända för att lösa den och vilka mål man vill upp-nå. är det framför allt män som agerar.Dessutom har krishanteringsresurserna utvecklatsframför allt på den militära sidan. Då behöver maninte tänka länge för att förstå vilka medel man kom-mer att föreslå.Om inte genusperspektivet finns med och omkvinnor inte deltar som aktiva aktörer i alla stadieroch på alla nivåer, så är det männens normer somgäller. Orsaken till att FN antog resolutionen är jumedvetenheten om den nuvarande krishanteringensinriktning på militära medel och dess effekter, bris-tande kunskap om kvinnors situation och negligeringav kvinnors kunskap och kompetens.Det handlar också om att hitta redskap som inte ärmilitära, att gå in förebyggande med civila medel i enkonflikt. Det handlar också om att ha kunskap om devillkor som kvinnor lever under, det våld de utsättsför och att motverka dess effekter. Vidare handlar detom att ha kunskap om genusperspektivet om mänsöverordning och kvinnors underordning generellt.Om man inte förstår det, förstår man heller inte varfört.ex. prostitution utvecklas när militären finns i ettland.Det handlar också om att efter en konflikt inklu-dera kvinnors kunskap för en varaktig och säker fred.I Bosnien, för att ta ett exempel, är det kvinnorna somförsöker skapa en fredlig framtid.EU:s krishantering i enlighet med Petersbergs-uppgifterna har resulterat i att en massiv militär orga-nisation har utvecklats. Oavsett vad man tycker omdenna, är det ingen tvekan om att det är de militäramedlen som har utvecklats.Om vi bara tänker tanken att FN-resolutionen ge-nomsyrat planeringen, skulle då den militära kris-hanteringen fått den dimension och sammansättningsom den nu har? Skulle den militära delen ha priorite-rats?Nu finns det inte ett ord om genusperspektivet,inte ett ord om kvinnors deltagande. Här har inte FN:sresolution fått någon plats eller någon tanke, så jagvill fråga igen: Vilken strategi och vilka åtgärder harförsvarsministern utvecklat för att förverkliga FN-resolutionen?Anf. 10 Försvarsminister ():Fru talman! Jag vill göra några kommentarerkring det som har att göra med insatser i deninternationella krishanteringen. Det viktigaste vi kangöra just nu är att se till att den resolution som FN harantagit vinner ytterligare genomslag. Det är därförsom regeringen har fattat ett beslut om att För-svarsmakten ska genomföra ett seminarium om gen-der- eller könsrollsperspektiv på krishanteringen. Därkommer syftet att vara att inventera och utvecklakompetens i Försvarsmakten när det gäller detta per-spektiv på framtida krishanteringsoperationer, väckadebatt om frågorna och sprida kunskap också blandandra aktörer i sådan operationer. Så jag vill säga attdet är precis detta som regeringen i sitt beslutsyftar till att åstadkomma; en strategi för ytterligaregenomförande av den resolution som har antagit. Vi kommer att följa detta från Rege-ringskansliet mycket noggrant.Jag vill också nämna att jag inte helt delar BeritJóhannessons synpunkt att EU:s arbete inte är syn-kroniserat med FN:s. I den 57:e sessionen i kommis-sionen för mänskliga rättigheter välkomna-de EU de pågående arbetena med att införa ett köns-rollsperspektiv inom alla arbetsområden inom ochutom FN.Berit Jóhannesson tycker sig också vilja se merkonkreta exempel på ickemilitära insatser som hardetta perspektiv. Jag kan då nämna att enderadagarna kommer att skicka två personer till EU:s s.k.Task Force i . En av personerna, en kvin-na som kommer från UD, kommer att arbeta medmänskliga rättigheter och genderfrågor. Den här per-sonen är expert på frågor om mänskliga rättighetermed speciell inriktning på flickors och kvinnors rät-tigheter. Hon kommer att arbeta inom EU:s s.k. TaskForce för att stödja regerings arbetemed mänskliga rättigheter.Jag vill sammanfattningsvis säga att det finns åt-skilligt som ska göras för att genomföra de åtagandensom har via vårt FN-medlemskap och via vårtEU-medlemskap. Självklart finns det säkert mer somvi behöver göra. Det är det som dagens regeringsbe-slut syftar till att systematisera.Jag vill också lyfta fram att även inom de civilainsatserna finns det utrymme för att införa de per-spektiv som säkerhetsrådet har angett som viktigt ochsom riksdag genom förtjänstfullt arbete iförsvarsutskottet har angett som inriktning för rege-ringens arbete.Anf. 11 ():Fru talman! Jag är glad för de här stegen, och jagser fram emot resultaten av dem, för det är så viktigtatt vi tar fram de här möjliga vägarna att gå, så att vifår en situation där vi verkligen tar hänsyn till kvin-nor och där genderperspektivet är en naturlig del.Jag vill ta upp lite grann om jämställdheten inomFörsvarsmakten. Jag tycker att det är oerhört bra attförsvarsministern så klart och tydligt säger att han ärpositiv till det här. Detta uttalande från försvarsmi-nistern är en mycket viktig grund.Kunskapen och medvetenheten måste genomsyraFörsvarsmaktens alla delar. Det här har också tvåsidor. Det gäller dels kunskapen om genusperspekti-vet, dels fler kvinnor i Försvarsmakten. Det är tvåkommunicerande kärl. Vill man ha fler kvinnor iförsvaret måste det vara ett jämställt försvar varspersonal har kunskap om genusperspektivet. Därförmåste det in i alla utbildningsstadier inom Försvar-smakten. Den enskilde officeren som utbildar värn-pliktiga måste ha de här kunskaperna. Då får manockså fler kvinnor som gör värnplikten.Försvarsministern och jag är ju inte överens omatt det ska vara en allmän värnplikt, dvs. att kvinnoroch män mönstrar på samma villkor, men det kan vidiskutera . Oavsett detta får man fler kvinnorsom vill utbilda sig inom yrket med ett jämställt för-svar.När går ut i internationell verksamhet harvi alltså ett genusperspektiv. Vi har kunskap hos allaofficerare, oavsett om de är kvinnor eller män, och vihar fler kvinnor. Det är på det sättet man måste arbetaframgent dels för att verkligen se till att genuspers-pektivet får den tyngd det måste ha för att vi skakunna ha en försvarsmakt som har bra åsikter, braattityder och bra sätt att arbeta där jämställdheten är aoch o, dels för att vi också ska ge signaler internatio-nellt när vi är ute att vi har genusperspektivet i vårförsvarsmakt.Anf. 12 Försvarsminister ():Fru talman!