prot · GQ0913 · 2002-11-07 00:00:00 — Det finns ingenting som vimåste värna så mycket om som att alla ungar får enfin barndom, där de blir sedda, får självförtroende ochkänner att det är av lycka och gemenskap medandra.Herr talman! Jag har träffat . Hon läser tillmattelärare i och tycker att hon håller på attutbilda sig till ett av världens härligaste jobb. Hon vetvad hon talar om, för hon har varit ute i flera skolor.Hon har träffat elever som är jätteengagerade och hardet lätt för sig. Hon har träffat dem som tycker attmatte är pest. Och hon har träffat elever som har detriktigt, riktigt jobbigt och bara inte orkar med denutmaning som skolan också är.Vi svenskar kan vara stolta över vår skola. Allainternationella jämförelser visar att svenska barn är itopp i läsning och skrivning, att de ligger en bra bitöver medel i matte och naturvetenskap, att de klararsig bra i främmande språk och i IT. Näringslivet kanvidimera att våra ungdomar lär sig samarbete och lärsig ansvarstagande i skolan.Ändå kan vi inte vara nöjda. Det är en av tio barnsom inte klarar målen i kärnämnena matte, svenskaeller engelska. Och fortfarande finns det en liten del,av antalet ungdomar, men en alldeles förilla utsatt grupp som går ut med riktigtbristfälliga kunskaper i nästan alla ämnen. Det allvar-liga är att de ofta också saknar så mycket annat -trygghet, omsorg och, som var inne på tidi-gare, att någon ser dem och verkligen bryr sig omdem. Det här måste vi ta tag i. Alla barn har rätt bra framtid.Därför är jag väldigt stolt över den utvecklings-plan för skolan som utbildningsministern lade fram ivåras.Det första är resurserna. Det handlar inte, som So-fia säger, bara om att vi ska klubba igenomhär i huset att ungarna ska klara målen i skolan. Dethandlar om att vi ska klara av att tillföra resurser, ochtillföra resurser just till de barn som behöver demallra mest. Vi vet genom välfärdsundersökningarnaatt var det de barn som hade de allrastörsta behoven som tappade väldigt mycket resurser.Vi vet också att för de barn som har det lätt för sig iskolan, som har en stark stimulans hemifrån, spelarkanske inte lärartäthet och klasstorlek så stor roll.Men för de barn som har det jobbigt krävs det att vivågar satsa resurser, och det gör nu regeringen med15 000 nya lärare och andra vuxna till skolan.Den andra viktiga frågan, som är självklar för osssocialdemokrater, är att vi ska säkra att barn ochföräldrar ska kunna lita på närmaste skola. Vi ska inteha ett skolpengssystem där skolorna konkurrerar omungarna, där några skolor blir förlorare och där debarn som har det jobbigast blir förlorare. Föräldraroch barn måste känna tryggt att de kan lita på när-maste skola. Föräldrarna ska känna att de vet att derasbarn får den undervisning och det stöd som han ellerhon behöver. Därför är de insatser som utbildnings-ministern nu gör för att skapa en verkligt skarp ochframåtsyftande granskning och tillsyn av skolan i detnya så värdefull.Den tredje frågan är den nya lärarutbildningen -en lärarutbildning där alla lärare har kunskap om barnmed särskilda behov, en lärarutbildning som arbetarnära tillsammans med forskningen och som syftar tillatt föra ut forskningsresultat till skolorna. Och kanske- det vore ganska underbart efter att ha lyssnat påModeraterna och här - skulle manockså föra in mycket mer av forskningsresultat ochkunskap i skoldebatten.Det fjärde området är skolutvecklingen. Det finnsområden där vi måste jobba mycket mer. Ett är attmöta de barn som har utländsk bakgrund. Många avde barnen klarar sig lysande i den svenska skolan.Men vi vore inte ärliga om vi inte också sade att förmånga barn är bristen på svenskkunskaper och svå-righeterna i en ny kultur ett väldigt allvarligt hinderoch att vi därför måste möta dessa barn. De är likaklyftiga som de ungar som är födda i och skaha samma möjligheter till en bra utbildning, men dåmåste de mötas på ett sådant sätt att de får möjlighetatt utnyttja hela sin begåvning.I skolutvecklingen ligger också det arbete somskolministern nu drar i gång för att utveckla matema-tiken. Jag tror att det är oerhört viktigt. Jag tycker attdet är ganska allvarligt att de partier här som har talatså väldigt mycket om kunskap över huvud taget ald-rig har nämnt det som är den svenska skolans akilles-häl, matematikundervisningen. Det är allvarligt attsvenska ungdomar, även om de ligger något övergenomsnittet i i matte, säger att ämnet är trå-kigt, att många ungdomar väljer bort naturvetenskap-lig utbildning därför att de tycker att matematiken ärett hinder.Jag är väldigt glad och stolt över utbildningsmi-nisterns initiativ att tillsätta en matematikdelegation.Jag bedömer sammantaget att vi har alla förutsätt-ningar att göra en riktigt bra skola i ännubättre.Anf. 415 TORSTENLINDSTRÖM (kd)replik:Herr talman! Det är positivt att vi i kammaren kanvara överens om betydelsen av resurser. Det finnsdock en avgörande skillnad mellan och oss kristdemokrater. Vi läggermer pengar till kommunerna, som är ansvariga förskolan, än vad regeringen har gjort. Vi vill ha engräns för antalet elever per lärare, 15 elever per lära-re.Samtidigt blir det en smått besvärande slutsatssom revisorer drar apropå de specialdes-tinerade statsbidrag som hyllar. Detär en slutsats som säger att regeringens insatser förskolan snarare stjälpt än hjälpt skolutvecklingen ute iskolorna. Det vore intressant att höra de här slutsatserna och vad de kommeratt få för konsekvenser för socialdemokraternas in-hopp med olika öronmärkta pengar till skolorna.Anf. 416 () replik:Herr talman! Jag hälsar ochRiksdagens revisorer välkomna till Brickebackenshögstadium i . Det är ett högstadium som lig-ger i ett miljonprogramsområde där sedanbara av eleverna klarade målen i svenska, matteoch engelska. Där har man gjort en kraftsamling,bland annat med hjälp av de specialdestinerade stats-bidragen. var det som klarade målenpå den skolan. Jag tror att det är oerhört värdefullt attvi törs, att vi vågar, rikta pengar till de barn som be-höver det bäst. Och jag tycker uppriktigt sagt att detär trist att inte vågat göra det.Anf. 417 () re-plik:Herr talman! Tack för inbjudan! Jag får returneraden och hälsa välkommen till alla deskolor där jag haft min förankring, åtminstone framtills . Min fråga kvarstår: Var-för vill centraltstyra skolan? Varförtror att pengar härifrån direkt ut tillskolan fungerar bättre än att lägga förtroendet hosdem som kan skolan bäst, nämligen de lokala kom-munerna? Varför tror inte detsammasom de kommunalråd från hennes eget parti som skrev i att det bästa vore attutvecklingen skedde lokalt?Anf. 418 () replik:Herr talman! Utvecklingen i Brickebacken harskett lokalt. Kommunpolitikerna i har självabedömt var man vill satsa de nya resurserna. De harinte varit låsta av någon bestämmelse som säger attdet får vara högst 15 elever per lärare i de mest be-suttna villaområdena. De har haft möjlighet att prio-ritera de barn som behöver det bäst. Det är en sådanskolpolitik jag vill ha.Anf. 419 ():Herr talman! Jag tänkte börja med att beskrivabilden av dagens forskning sedd genom en forskaresögon. Då vill jag börja med att säga att universitetensinfrastruktur håller på att kollapsa . harbåde universitetens frihet och möjligheten till egenstyrning minskat drastiskt. Det gör att forsknings-miljön blir sämre och sämre genom att basanslagenurholkas alltmer. Det har de nu gjort . De medel som kommer från statligt håll räck-er inte till på långa vägar. Det är annan finansieringsom har gjort att universitetsforskningen, framför alltgrundforskningen, överlever.En konsekvens av detta är att de mest forsknings-aktiva finansierar sin forskning med till störstadelen externa anslag. Det finns institutioner som harså mycket som externa anslag. Det är alltsåhuvuddelen av det de lever på. Det här är naturligtvisett utmärkt sätt att finansiera forskningen på, men ettstort bekymmer är att många externa finansiärer väl-jer att låta anslagen går utanför universiteten på grundav extremt höga overheadkostnader.Varför, kan man då fråga sig, tvingas universite-ten till så höga kostnadsavdrag, eller så kallad forsk-ningsanslagsskatt, kan man säga? Naturligtvis berordet på att basresurserna inte är tillräckliga från början.Jag förstår fullständigt om externa stiftelser inte tyck-er att det är deras sak att bidra med en så stor del tilldet här som de tvingas göra i dag.En annan viktig aspekt i det här är att de bästaforskarna inte blir knutna till universiteten på sammasätt som tidigare och då undervisar i lägre grad äntidigare eftersom de inte längre har någon skyldighet.De duktiga forskarna får visserligen ägna sig på heltidåt forskning, och det är positivt. Men om ingen kopp-ling mellan våra universitet och högskolor och fors-karna finns kvar blir det också sämre undervisning.Enligt mitt synsätt är bra kvalitet på högre utbildningytterst intimt kopplad till stark grundforskning knutentill universiteten. Det är oftast kompetenta forskaresom också bedriver undervisningen på bästa sätt.I Socialdemokraternas finns det snart intetillräckliga medel för att kunna bedriva vare sig denfria forskning som vi pratar om eller till några lek-tors- eller professorslöner. har man ett mål,att ska studera vid universitet eller högskolor,som ska uppfyllas. Man frågar sig hur det här skavara möjligt. Hur kan den här ekvationen över huvudtaget gå ihop? Det skulle vara intressant att höra hurregeringen kan förklara det.Det finns inte tillräckligt med tjänster för attkvalitativ undervisa dessa . Då frågar man sig,som jag var inne på tidigare här , om det är enkvalitetssänkning vi står inför?I dagens frågestund, när jag frågade utbildnings-minister , fick jag höra att vi har fåttfler studenter som tar doktorsexamen. Det är bra. Detska vi vara stolta över. Men man kan också fråga sigom det bara är kvantiteten som räknas. Är det bättreatt ha flera med högskoleutbildning även om detresulterar i en sämre kvalitet på utbildningen?Ännu värre ser situationen ut för klinisk forsk-ning. har vi en alldeles för liten tilldelning avresurser till . Det gör att kliniker sominte kan bedriva heltidsforskning har väldigt svårt atthävda sig i konkurrensen. Det blir en väldigt reduce-rad skara som lyckas få medel från Vetenskapsrådet.Så småningom resulterar det här, tillsammans medlönsamhets- och patientkrav, i att klinikern helt gerupp sin forskning. Nästa steg är att det då saknashandledare för kliniska doktorander som fortfarandevill bedriva forskning trots att det är tufft.Så ser verkligheten ut på många sjukhus i dag.Sakta men säkert urholkas hela vetenskapssamhälletbåde från pre-klinisk och klinisk sida. För att univer-siteten inte ska drabbas av vidare intellektuell svältkrävs en helt annan syn. Ett viktigt led i det här är attvi från moderat håll kraftigt vill höja den statligatilldelningen till för att stärka svenskforskning.Till skillnad från vad utbildningsministern insinu-erade vid dagens frågestund - där han för övrigt intesvarade på min fråga heller, men det är en annan sak- när det gäller moderat satsning på forskning, kaparvi faktiskt inte med kniven, utan vi satsar mer änsocialdemokraterna.Vidare insinuerade utbildningsministern att denmoderata traditionen har varit att forskningsmedel skahållas så långt borta från forskarnas inflytande sommöjligt. Det här tycker jag är ett up-penbart bevis på att inte har tagit tillsig någon kunskap om oppositionens politik. Mode-raterna är de som både tidigare och trycker påmest för en fri grundforskning. Vi satsar 1,5 miljarderkronor mer än det förslag som finns i budgetproposi-tionen. Vi vill också satsa på ökade resurser till , mer än idet förslag som finns.Jag tycker att det vore intressant, om det fortfa-rande finns någon kvar från Socialdemokraterna här ikammaren, om ni kan svara på om ni anser att utbild-ningsministerns åsikt om, eller rättare sagt hans förtalav, skulle jag vilja säga, den moderata forskningspo-litiken stämmer med Socialdemokraternas generellauppfattning. påpekadetidigare här hur viktigt det är att vara san-ningsenlig. Så jag hoppas att åtminstone hon har enannan insikt om sina motståndares förslag.Anf. 420 () replik:Herr talman! Jag hade tyvärr inte möjlighet att hö-ra hela inlägget vid frågestunden . Nog är det så,, att när det gäller de miljarder som pyt-sades ut till forskningsstiftelserna var det inte i förstahand forskarna som satt i styrelserna för stiftelsernaoch fördelade pengarna, utan det var några avsuttnastatssekreterare och liknande - den kategori som ni jagar: dem som ni kallar byråkrater och politiker.Det var de som skulle styra forskningsmedlen. Därskedde en brytning mot hur det har varit tidigare.Vi har faktiskt återupprättat forskarnas inflytandepå fördelningen av forskningsmedel i landet i dag.Anf. 421 () replik:Herr talman! Det var inte riktigt svar på min frå-ga. Jag undrade om hållermed när han talar om att Moderaternaär emot fri grundforskning och att kaparmed kniven och gör kraftiga besparingar. Det vi harföreslagit är faktiskt precis tvärtom.När det gäller de strategiska stiftelserna och dendebatt som fördes i tidningarna för sedan villjag säga att det faktiskt är forskare som har varit medoch bedömt de anslagen. Så är det i allra högsta grad.Anf. 422 () replik:Herr talman! Jag ska fatta mig mycket kort.Jag vill inte i den allmänpolitiska debatten ge migin i en uppföljning av en debatt från frågestunden.Den debatten får vi ta i samband med att vi debatterarbudgetpropositionen.Anf. 423 () replik:Herr talman! Jag hoppas då att vi kan återkommatill en bättre och mer sanningsenlig debatt än den somhar varit . Jag hoppas vi får förmånen att ha enhögre intellektuell nivå då.Anf. 424 ():Herr talman! Utbildningsväsendet behöver en merreflekterande praktik och en kvalificerad handled-ning.Det är lättare att styra en organisation än attstyra en verksamhet. Det framkommer i den kritiksom har framfört när det gäller kommu-nernas ansvarstagande. konstateras att detinte är någon enkel process att utveckla rollfördelningoch helhetstänkande i ett decentraliserat styrsystem.För att nå ett mer medvetet handlande i klass-rummet krävs att en reflekterande praktik samman-faller med målstyrningens effekter. Reflexion gerdistans till mig själv och en förståelse varför just jaggör som jag gör. En kvalificerad handledare somfinns utanför arbetslaget i skolan, men som med jäm-na mellanrum ger handledning till lärarlaget, skulleöka kompetensen hos den enskilda läraren men ocksåöka kompetensen för hela arbetslaget. En handledarekan delge forskning i förhållande till de egna funde-ringar som lärare och lärararbetslag har och på så sättberika och tillåta varje individ att växa inom ramenför sitt arbetslag.Lärare har ofta försvarat sina individuella frihetermer än de har utvecklat nya egenskaper som gör attde korrigerar sina tidigare intryck. Det menar oftaskolforskare. Med handledning kan man befästakompetenser på ett helt annat sätt.I näringslivet utvecklar man de produkter man an-vänder för att ge högre effektivitet. I skolan använderläraren sig själv som det arbetsredskap som ska för-ädlas för att vara effektivare. talade i gårom att ta ett helt nytt grepp i skolan. Jag anser att viska förädla den yrkeskår vi har.Herr talman! har lärarna utfört ettensamarbete i enskilda klassrum. Att ensam varaansvarig för ett antal elever kankännas oerhört betungande. Då behöver varje lärarebli bekräftad och bli sedd av sina kollegor och av sinrektor. De behöver också få samtala med någon utanatt bli lönesatt.Jag menar att varje lärares vilja är god. De vill ut-föra det bästa arbetet för att föra sina elever mot godaresultat. De behöver ibland hjälp med att stanna upp iden stressade vardagen och titta på resultat och mål iförhållande till den verksamhet som de befinner sig i.De behöver fundera, värdera och välja väg. I denreflekterande lärarens vardag finns det tid för själv-förståelse. Det finns även tid att välja medvetnahandlingar. Men det finns också tid att välja bort.Vi vet att det som mest påverkar en lärare är den-nes professionella kollegor. Lärare behöver träffasregelbundet i ett arbetslag och få utveckla trygghettillsammans. Det behöver alla. I ett sådant arbetslagkan alla ge och få kritik för att växa i sin yrkesrolloch utvecklas i sin profession som lärare.Andra yrkesgrupper har alltid haft tillgång tillkvalificerad handledning, exempelvis läkare, psyko-loger och socialarbetare. En kvalificerad handledaresom träffar arbetslag regelbundet och använder ettreflekterande förhållningssätt skulle motverka ut-brändhet. Detta skulle tillåta varje lärare att känna attde utvecklas i sin profession. Dessutom skulle det gekarriärtjänster för lärare, vilket är närmast obe-fintligt.De som ändå tjänar mest på det här är våra elever,som får lärare som har funderat över metoder och harfått ta del av forskning. De skulle få lärare som upp-lever sig själva som professionella.Anf. 425 ():Herr talman! I mitt första anförande från riksda-gens talarstol, tillika kvällens sista, vill jag tala omdrömmar - om betydelsen av unga människorsdrömmar inför framtiden.Jag måste börja i skolan, för det är i skolan sommånga drömmar formas, och det är i skolan som ungamänniskor kan ges verktyg att förverkliga sina egnalivsmål. Med ökad kunskap upptäcker vi nya världar.Vi vidgar våra synfält. Ökad kunskap ger också män-niskan makt och möjlighet att förverkliga dessadrömmar.I en bra skola stärks eleverna till att tro både påsig själva och på sina möjligheter. Men den svenskaskolan lyckas inte alltid med att ge sina elever alltdetta. Vi har lämnat ett nittiotal bakom oss med tu-sentals krossade visioner och alltför futtiga drömmar.Politikens uppgift måste vara att vända trendenoch visa att verkligheten kan förändras. Ungdomarmåste våga drömma stort igen.Men ungdomars verklighet ser inte alltid ut som idrömmen. Vi ser det i den svenska skolan, som läm-nar tusentals av de elever som har stört behov av stödoch hjälp i sticket. Många lämnar skolan utan full-ständiga betyg. Tusentals elever mår dåligt i skolan.De mobbas och kränks varje dag.Därför behövs det ökade resurser och fler läraresom har tid för alla elever. För oss socialdemokraterär därför miljardsatsningen på skolan de kommandeåren långt viktigare än stora skattesänkningar.Alltfler unga människor förverkligar sindröm om att studera vidare på högskola och univer-sitet. Det är väldigt positivt. Kanske kan vi äntligenförmå att bryta den sociala snedrekryteringen tillhögre studier. Men trots att Socialdemokraterna i stridmed vissa partier i denna kammare har byggt ut hög-skolan med 100 000 nya platser över hela landet fårfortfarande inte alla plats. nekas ungdo-mar som har de kunskaper som krävs tillträde tillhögre utbildning. Det är ett obegripligt slöseri medkunskap och visioner. Därför måste utbyggnaden avhögskolan fortsätta de kommande åren.Vi ser att drömmar också begränsas på den svens-ka arbetsmarknaden. Ungdomsarbetslösheten harvisserligen sjunkit dramatiskt, men ungdomar hänvi-sas i stället till de mest tillfälliga och osäkra anställ-ningsförhållandena.Vi ser att unga människors drömmar om ett egetboende allt oftare går i kras. Ungdomar tvingas väntaallt med att flytta hemifrån och starta sina egnafria liv. Många har inte råd att köpa en bostad, andrafår helt enkelt inte tag på en hyreslägenhet eller enstudentlägenhet.Jag vet att debatten om bostadsbyggandet ägderum , men jag vill ändå fram-hålla att detta med den första egna bostaden handlaroerhört mycket om frihet och drömmar.Sammanfattningsvis: Det är inte alltid lätt att varaung . Men jag är fullt övertygad om att vi till-sammans kan skapa en framtid där unga människorsdrömmar och livsprojekt inte tillåts begränsas ochhindras.Då är jag tillbaka där vi började - i skolan. Densvenska skolan måste vara en plats där den som ärung hämtar sin kraft, skapar sina möjligheter ochvågar drömma stort. Om skolan misslyckas med dettaär risken stor att ungdomar tappar tron, inte bara påskolan utan också på samhället och demokratin.Herr talman! Min slutsats är entydig: Sverigemåste sätta unga människors drömmar i centrum förvår framtidsdiskussion. För ärligt talat, om de ungainte vågar drömma, vilken framtid har vi då?(forts. 14)9 § Meddelande om val till styrelsen för Stiftel-sen JubileumsfondTalmannen meddelade att val av en ledamot tillstyrelsen för Stiftelsen äga rum kl. 9.00.10 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition2002/03:18 Ersättning vid flygolyckorMotionermed anledning av prop. 2002/03:5 Vissa mervärdes-skattefrågor, m.m.2002/03:Sk1 av m.fl. (fp)2002/03:Sk2 av m.fl. (m)2002/03:Sk3 av Per m.fl. (kd)2002/03:Sk4 av och ()med anledning av prop. 2002/03:9 Sjukhus medvinstsyfte; förlängd giltighet av lagen (2000:1440)om inskränkning i landstingens rätt att överlämnadriften av akutsjukhus till annan2002/03:So3 av m.fl. (m)2002/03:So4 av m.fl. (kd)2002/03:So5 av m.fl. (c)2002/03:So6 av ochHelena ()2002/03:So7 av m.fl. (fp)med anledning av förs. 2002/03:RR7 Riksdagensrevisorers förslag angående styrningen av försva-rets fastigheter och anläggningar2002/03:Fi1 av m.fl. (m)11 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 7 november2002/03:26 av () till socialministerLars EngqvistFörhandsprövning av tandvårdsförmånInterpellationen redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 12 november.12 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 7 november2002/03:86 av () till statsrå-det till kommersiell service2002/03:87 av () till statsrådet och handikappersättning eller aktivitet-sersättning?2002/03:88 av () till justitieministerThomas BodströmUtomobligatoriska förpliktelser2002/03:89 av () till justitieministerThomas BodströmHemförsäkring och våld av närstående2002/03:90 av () till statsrådet fängelserFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 12 november.13 § Kammaren åtskildes kl. 22.31.Förhandlingarna leddesav förste vice talmannen från sammanträdets börjantill och med anf. 76 (delvis),av tredje vice talmannen därefter till och medanf. 166,av talmannen därefter till och med anf. 224 (delvis),av andre vice talmannen därefter till och med anf. 303(delvis),av tredje vice talmannen därefter till och medanf. 375 (delvis) ochav talmannen därefter till sammanträdets slut.