prot · GQ0916 · 2002-11-13 00:00:00 — Den frågankan gärna få svara på i sitt anförande.Herr talman! Låt mig tydligt och klart deklarera -det har ju förekommit missförstånd på den punkten -att vi kristdemokrater inte ville, och inte vill, skapanågot fribrev i predikosituationer. Vi delar nämligenregeringens uppfattning att det inte bör - lika lite somdet är tillåtet att utifrån religiösa texter hota elleruttrycka missaktning för muslimer eller kristna - varatillåtet att använda sådant material för att hota elleruttrycka missaktning för homosexuella som grupp.Herr talman! Religionsfriheten är garanterad i2 kap. 1 § punkt 6 regeringsformen. Det är noterbartatt religionsfriheten inte är inskränkbar enligt 12 § isamma kapitel, vilket de andra fem fri- och rättighe-terna är.Religionsfriheten intar alltså en särställning blandde sex fri- och rättigheterna. Den är, som konstitu-tionsutskottet i ett annat sammanhang uttrycker det,en absolut rättighet. Det var, och är, vår bedömningatt man i en motivtext till tryckfrihetsförordningeninte ska skriva in något som står i ett slags konfliktmed den oinskränkbara religionsfriheten i regerings-formen.Men, herr talman, är religionsfriheten verkligen såtotalt oinskränkbar? Nej, självfallet får man inte uti-från religiösa sammanhang till exempel uppmana folkatt begå mord. Religionsfriheten måste givetvis vägasmot andra grundläggande värden och principer, tillexempel rätten till liv. Den som har ett djupare intres-se för detta med juridisk avvägning hänvisar jag gär-na till verk Vad är rätt? Hanklargör där tydligt prioriteringarna mellan olikarättskällor i en avvägning. Till exempel är det heltklart att lagar har en högre prioritet än motivtexter.Vid en juridiskt svår avvägning kommer självfal-let rättsväsendet att väga regeringsformens krav påoinskränkbar religionsfrihet mot en motivskrivningtill en förändring av 7 kap. 4 § punkt 11 tryckfrihets-förordningen. Då är det möjligt att denna motivskriv-ning inte tillmäts någon avgörande betydelse. Men,som sagt, bedömning är att maninte ska bygga in motsättningar i lag- och motivtext -därav vårt ställningstagande - men majoriteten i kon-stitutionsutskottet har inte velat lyssna på det örat.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till reserva-tion nr 2.Anf. 25 ():Herr talman! , tio dagarföre första beslutet i fråga om lagen om hets motfolkgrupp, var lagen ett förbönsämne i en radioutsändgudstjänst. Gudstjänstsfirarna bad att lagstiftningeninte ska få sådana konsekvenser att det blir förbjudetatt förkunna ord och att alla förkunnare ska visaaktning för alla människor. Jag rördes av den böneneftersom jag lyssnade på den gudstjänsten.I den debatt som föregick det första grundlagsbe-slutet var vi också flera talare som från talarstolen ivåra anföranden om och om igen markerade just attdet inte blir förbjudet att förkunna ord och atthela lagstiftningens grund vilar på att visa aktning föralla människor.Regeringens proposition är enligt vår mening tyd-lig på den punkten. KU:s betänkande KU23 från ivåras och dagens KU7 är tydliga. I den stora debattenden klarade vi ut de olika politiska ställnings-tagandena och argumenterade i en lång och omfattan-de debatt. , inför det slutliga beslutet, framhållsfrån oss som företräder KU:s förslag att vår omsorginte är mindre än något annat partis i de frågorna.Kristdemokraterna och har olika reser-vationer baserade på olika ställningstaganden. Mode-raternas argument är naturligtvis hedervärt i all sinvilja att värna om och skydda tryck- och yttrandefri-heten. Vi har gjort olika bedömningar.Det vi säger om och om igen är att religionsfrihe-ten inte hotas av att homosexuella ges ett starkt skyddmot hot- och hatpropaganda. Religionsfriheten haroch ska ha en fortsatt stark ställning i vårt land. Enligtregeringsformen innefattar religionsfriheten frihetenatt tro vad man vill, på vem man vill och att ensameller tillsammans med andra fira gudstjänst. I denmeningen är religionsfriheten total och oinskränkbar.Religionsfriheten innebär inte - det hörde vi ocksåIngvar göra en utläggning om - att man harrätt att begå brott mot andra människor. Den begräns-ningen gäller religionsutövning liksom all annanmänsklig aktivitet. Den inskränkningen gäller för allavåra grundläggande fri- och rättigheter.Herr talman! Det kommer inte att bli förbjudet atttrycka och ge ut eller . I propositionensägs på s. 41 att det inte faller inom det straffbaraområdet att endast citera och diskutera religionsur-kund. I detta ligger också det självklara att det inteheller är straffbart att ge ut sådana urkunder.Den fria opinions- och åsiktsbildningen stryps in-te. I ett demokratiskt och öppet samhälle ska mannaturligtvis kunna diskutera, kritisera, debattera ochanalysera samt i forskning och undervisning ocksåifrågasätta olika livsåskådningar och livsstilar. Menlika lite som det är tillåtet att utifrån texter hotaeller uttrycka missaktning för till exempel muslimer,kristna eller judar kommer det att vara tillåtet att medhänvisning till religionen uttrycka missaktning förhomosexuella som grupp. Det är inte möjligt ellerrimligt, menar jag, att särskilda regler ska gälla föruttalanden beroende på vilken talarstol som används,om det är den i kyrkan, den i Folkets hus eller den häri riksdagen.Herr talman! På samma sätt som gäller be-träffande hets mot folkgrupp ska bedömningen omdet är fråga om ett straffbart uttalande göras, står det,med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet,alltså i vilket sammanhang uttalandet gjordes, vadsyftet var och av vilken karaktär uttalandet var. Förstraffansvar ska krävas att uttalandet klart överskridergränsen för en saklig och vederhäftig diskussion.Dessutom gäller för dem som dömer över miss-bruk i tryck- och yttrandefrihetsfrågor att de ska be-tänka att tryck- och yttrandefriheten utgör grundenför ett fritt samhällsskick. De ska uppmärksammasyftet mer än framställningssättet och hellre fria änfälla. Som sagts i den förra debatten, det är inga lätt-vindiga, slarviga domar som kommer att utfärdas. Detär presumtion för att fria.Jag har undrat mycket över hur det här lagförsla-get har kunnat väcka en sådan stor och stark känslo-storm, skapa en sådan dramatik, innehålla så mångamissförstånd och osakligheter i debatten. Jag tror allaledamöter har bombarderats med e-post och medsamtal. Jag kallades i ett samtal i går för religionsfri-hetens dödgrävare. Mycket i den här debatten inne-håller ogrundade påståenden om lagens djupa ochlångsiktiga konsekvenser, rent sanslösa påståenden.Flera brev har varit vänligt undrande och frågan-de. Människor har blivit skärrade av olika uttryck iden här debatten som att pastorer kommer att kastas ifängelse, som det stod i en tidning. Bibelutgivningenkommer att stoppas. Undra på att människor är und-rande och frågande.Majoriteten av dem som har hört av sig har ocksåhänvisat till sin religiösa övertygelse. Många, ja,nästan alla skulle aldrig drömma om att utsätta homo-sexuella för minsta missaktning.I arbetet med det här ärendet har jag också möttmycket öppen och illa dold homofobi. Jag har blivitän mer övertygad dag för dag, faktiskt, om att den härlagen är viktig, här och . Det faktum att homosexu-ella förtrycks, förföljs och mördas kräver handling avoss. Hetslagstiftningen är ett sätt att motverka framförallt det rasistiska och nazistiska våldet som skruvasupp gentemot homosexuella. Spetsen, intentionenmed lagen, är inte riktad mot religionsutövarna iförsta hand.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag,och jag yrkar avslag på reservationerna.Anf. 26 PER () replik:Herr talman! Det blev på sitt sätt symtomatiskt attBarbro tvangs att ägna nästan helasitt anförande åt att tala om vad den tilltänkta lagstift-ningen inte ska hota. Hon blev därmed också ett bevisför vad det är man inte ska göra om man värnar ytt-rande- och tryckfriheten, nämligen genomföra sådanaförändringar som man inte till fullo kan överblicka deyttersta konsekvenserna av.En partikamrat till sadehär i i går att man inte ska laga det sominte är trasigt. Med det uttalandet ringande i bakhu-vudet skulle jag vilja fråga är det specifikt för situationer som den nuvaran-de lagstiftningen om förtal, olaga hot, misshandel ochuppvigling inte kommer till rätta med och som är såstarka och precisa att de motiverar en ändring i tryck-och yttrandefrihetslagstiftningen?Barbro sade i sitt anförande attde som förespråkade den inskränkning som riks-dagen förutsätts fatta beslut om om , har likastor omsorg om tryck- och yttrandefriheten som viövriga. Jag tvivlar inte på att anser och tycker det. Men konsekvensen av etthandlande där man med aldrig så goda syften menmed dåliga argument bit för bit naggar yttrande- ochtryckfriheten i kanten är att omsorgen till slut brister,oaktat de höga ambitionerna hos dem som talar.Anf. 27 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja upprepa en del av detsom sades i den förra debatten och som jag tyckerklargjorde argumenten. Det är ett långt utredningsar-bete som ligger till grund för förslaget. Diskussioneni vårt land har tagit . Det är alltså välgrundat och väl genomtänkt när vi konstaterar attskyddet för homosexuella mot förföljelse är dåligtoch svagt, att brotten har blivit grövre och att homo-sexuella utsätts för gruppförföljelse.Detta uttömdes på ett fint sätt i den förra debattenav en kollega, vänsterpartisten , sominte finns i längre. Han tog debatten på etttydligt sätt.Det är viktigt att framhäva vilka mekanismer somligger bakom den kollektiva gruppförföljelse somhomosexuella utsätts för. Det som skiljer ut är att deför sin homosexualitets skull utsätts för dessa grovaövergrepp av framför allt nazistiska och fascistiskagrupperingar - rasideologiska skäl och så vidare.Per var inne på diskussionen om att vibryter en viktig princip. Den principen har vi brutitför andra grupper, t.ex. judarna. Det finns redan såda-na markeringar i den lagstiftning vi har.Anf. 28 PER () replik:Herr talman! Det blev inte så många exemplifie-ringar på de konkreta situationer som den tilltänktalagstiftningen skulle anses träffa. Det bekräftar vadmånga, inte minst bland homosexuella, själva haranvänt som motiv för lagstiftningen, nämligen att denär en symbolhandling.Här har att välja om man vill användatryck- och yttrandefrihetslagstiftningen för symbol-handlingar, eller om man med symboler vill användadet liberala och öppna samhällets naturliga metod förrening, nämligen samtal och offentlig debatt.Jag är övertygad om att det bästa sättet att visa dehomosexuella den nödvändiga och angelägna re-spekten och undanröja de attityder som drabbar ho-mosexuella i långt mycket högre utsträckning äratt det liberala ställer sig upp och säger attdetta är oacceptabelt. Detta ska ske snarare än att tatill den lagstiftning som ytterst ska syfta till att skyd-da just det samtal som kan undantränga fördomar ochslikt annat beteende hos människor som vi inte kanacceptera.Anf. 29 () replik:Herr talman! Lagstiftning mot hets kan vara ettsätt att komma till rätta med det som pågår i vårt land,sade jag i mitt anförande. Det betyder naturligtvis attdet också finns andra sätt. Vi måste använda oss avalla sätt - öppen, fri och saklig debatt i frågan, opini-onsbildning och informationsinsatser. Vi har själv-klart att göra med fördomar. De krävermassiva insatser på alla fronter.Vi är den lagstiftande församlingen, och vi får an-vända de medel och redskap vi har, varav lagstift-ningen är ett. Lagstiftningen mot hets kan visst sessom en symbolhandling, men den utgör som instru-ment den allra kraftigaste markeringen i vårt samhälleom att utvecklingen inte får fortsätta. Lagens star-kaste skydd ska de människor åtnjuta som utsätts förden typen av kränkningar och förföljelse som vi villmotverka.Anf. 30 () replik:Herr talman! Jag håller med om att det lätt uppstår missförstånd ochproblem i debatten. Yttrandefrihets- och tryckfrihets-lagstiftningen är väldigt snårig. Vi har en annan snå-rig lagstiftning som vi ska diskutera ochsom också har gett upphov till många missförstånd idiskussionen. Vi politiker är i stor utsträckning imediernas hand. Det är lätt att den typen av miss-förstånd uppstår. Det är egentligen inga konstigheter.Nu svarade inte på mindirekta fråga - åtminstone svarade hon inte direkt.Det påstås i medierna att statsministern har fått fråganom lagförslaget innebär att man i en predikosituationinte får säga att homosexuellt umgänge är onaturligt.Det påstås också att har uttryckt sammauppfattning som statsministern. Jag skulle gärna viljaveta vad som gäller. Indirekt pekar på att det inte spelar någon roll var talar-stolen finns någonstans utan man ska dömas utifråndiskussionsbegreppet, som regeringen pekar på ipropositionen. Menar hon då att en envägskommuni-kation i detta sammanhang är jämställt med ett dis-kussionsinlägg? Om det hade varit tydligt i vårashade vi kanske fått en bredare i majoritet i kammarenför förslaget.Anf. 31 () replik:Herr talman! Först var det den direkta frågan. Harstatsministern eller jag rätt? När jag fick frågan avtidningen uttryckte jag att det är omöjligt att svara.Justitiekanslern sade när vi ställde en rad frågor tillhonom att det avgörande måste bli - som över huvudtaget vid tolkningen av straffbestämmelsen - vilketuppsåt uttalandet har och vilket sammanhang det ärfråga om. Det är en bedömning. Jag tror visst att ettuttalande kan uppfattas och syfta till att vara ett hotoch utgöra missaktning och rymma det som exempli-fierades, men justitiekanslern säger att det för detmesta inte är så. Man måste alltså kunna föra diskus-sionen.Kristdemokraterna och har förtdiskussionen om vad predikosituationen är. Som jagser det kan en predikan vara mycket. Den kan vara endialogpredikan, den kan vara en monolog, ett spel ochså vidare. Jag ser inte och gör inte den skillnad somIngvar gör.Kanske trasslade vi till det när vi inledde diskus-sionen inför den första beredningen av ärendet. Viville vara så tydliga som möjligt. Sedan säger gång på gång att vi inte har rett ut frågan.Vi tyckte att vi redde ut frågan, men i tolkningen av orden - som vi ägnade såmycket tid åt i förra debatten.Anf. 32 () replik:Herr talman! ägnade sigockså åt en hel del ord i sammanhanget. Hon säger -om hon är rätt citerad, det går ju aldrig att riktigt litapå medierna - att man ska kunna hålla en utläggningom en text från en religiös urkund, och hon säger attoron är obefogad.Men om det nu finns ett uttalande från statsmi-nistern - jag vet inte om det är korrekt, det återstår attbevisa - som säger att detta är straffbart, har vi medtanke på utgångspunktolika uppfattningar. Hur ska man tolka detta? Det är en omöjlig fråga, men den måste haett svar. Är det inte så? Återkom gärna till det härsvaret. Jag håller med omatt det förekommer olika typer av predikosituationer.Men när en predikosituation är en envägskommuni-kation, är den då att jämställa med ett diskussionsin-lägg? Om vi hade varit överens om detta hadesaken varit klar för vår del - då hade vi stött det härlagförslaget.Anf. 33 () replik:Herr talman! Jag har inte talat med statsministernom vilket uttalande han har gjort i den här saken, såjag kan inte säga något om det. Men det jag hävdarhär är att det jag säger gäller. Det finns stöd för det ialla de uttalanden som har gjorts, i betänkandet, ipropositionen och från Justitiekanslern. Det sker enbedömning.Dessbättre, höll jag på att säga, är det inte vi somuttolkar, som dömer. Det är Justitiekanslern som äråklagare i ärenden som rör tryck- och yttrandefrihet.Där finns en stor erfarenhet och kompetens för attdöma just sådana mål. Det innehåller, som sagt var,presumtion för att fria. Vi måste komma ihåg det, ochjag tror också att det kan dämpa en del av övertonernaoch dramatiken inför just de här frågorna.Anf. 34 ():Herr talman! Kammaren ska ta ställning tillom dagens lagstiftning om hets mot folkgrupp skautvidgas till att omfatta hets med anspelning på sexu-ell läggning. Ärendet har diskuterats länge och berörviktiga ideologiska frågor om yttrande- och tryckfri-hetens gränser, frågor som är centrala inte minst föross liberaler.Diskussionen om denna reform fokuserar dockoftast på enskildheter - nog så viktiga - i lagstift-ningen och hur den ska utformas i olika detaljer. Detgör att man kanske lätt tappar bort helhetsperspekti-vet. Jag ska försöka bidra till att föra in det i diskus-sionen.Till att börja med måste man skilja ut vad hetslag-stiftningen inte är. Den handlar inte om förtal, äre-kränkning, olaga hot, olaga diskriminering eller andrabrott mot enskilda individer. Den handlar inte hellerom uppvigling, det vill säga uppmaningar till brott iett sammanhang som gör att det finns en överhängan-de fara för att brottet förverkligas.Nej, herr talman, hetsförbudet är den enda para-graf i lagstiftningen som sätter upp vissa gränser förvad det ska vara tillåtet att säga om vissa grupper.Och just för att denna bestämmelse inte ska inskränkatryck- och yttrandefriheten mer än vad som är absolutnödvändigt har denna bestämmelse avgränsats till attenbart täcka de grupper som är särskilt utsatta förförföljelse, våld och hot.Den som säger nej till hetslagstiftningen, eller tilldagens reform, genom att hänvisa till brottsparagraferav typen förtal, olaga hot eller uppvigling har, menarjag, inte riktigt satt sig in i lagens innebörd. Man kannaturligtvis tycka att det ska vara tillåtet att hetsa motgrupper, så länge inte en enskild individ i gruppenutpekas. Den ståndpunkten kan man ha. Men man kaninte ta avstånd från hetslagstiftningen eller en utvidg-ning av den genom att hävda att andra paragrafer kantillämpas mot det som hetsförbudet tar sikte på.Många länder i har förbud mot hets motfolkgrupp. Detta beror på att man drog lärdom avnazismens terrorvälde och det industriella massmör-dandet av hela folkgrupper och samhällsgrupper vilkanazisterna ansåg inte förtjänade att leva.Nazismens massmord gick hand i hand med denkanske grövsta hetspropaganda som historien sett.Den antisemitiska veckotidningen intarför evigt en särskild plats i judehatets skräckkabinett,och dess utgivare ställdes inför Nürn-bergdomstolen eftersom segrarmakterna konstateradeatt hans fanatiska hatpropaganda gjorde honom till enav de huvudansvariga för nazismens brott motmänskligheten. Den antisemitiska hetsen utgjorde denpsykologiska förberedelsen för Förintelsen, eftersomden lärde människor att vissa inte har rätt att levaenbart därför att de är de som de är.Sverige införde 1948 ett förbud mot hets motfolkgrupp. Att man inte inkluderadehets med anspelning på sexuell läggning, trots atthomosexuella är en av nazismens klassiska måltavlor,får ses i sitt historiska sammanhang. Synen på homo-sexualitet var då en annan, och de homosexuella kon-centrationslägerfångarna sågs av segrarmakterna intesom offer för förtryck, utan som sexualförbrytare.Men är homosexuella, bisexuellaoch även transpersoner en grupp i samhället som ärutsatt för en systematisk förföljelse från framför alltnazister. Den förföljelsen tar sig uttryck i propagandamen också i våld och i ett antal ytterst brutala mordpå senare tid. Den psykologiska förberedelsen fördessa mord är den hetspropaganda som sprids i dennazistiska subkulturen.Det är just därför att homosexuella är en av na-zismens klassiska måltavlor som till exempel Spani-en, , , , och Nederlän-derna redan har inkluderat sexuell läggning i sinaförbud mot hets mot folkgrupp.Dagens reform har blivit mycket omdiskuterad,och i debatten utanför denna kammare har det ocksåförts fram beskrivningar av lagens konsekvenser sominte stämmer med verkligheten. Därför har det tyvärrockså spritt sig missuppfattningar om lagändringensinnebörd - vilket är fullt förståeligt.Dagens reform innebär att förbudet mot hets motfolkgrupp utvidgas till att också täcka hets mot gruppmed anspelning på sexuell läggning. Det är den endaförändringen. Lagen kommer att ha exakt sammatillämpning som , och det kommer inte att blinågon förändrad definition av vad som anses varahets. Det som är förbjudet är att sprida uttalandenmed uppsåtet att kränka, hota eller förtala en grupp.Herr talman! Det har diskuterats mycket om den-na reforms konsekvenser för religionsfriheten. Omnågon skulle använda lösryckta citat ur en religiösskrift i syfte att hetsa eller hota mot en grupp, tillexempel en annan religiös grupp, skulle detta eventu-ellt kunna vara hets i lagens mening. Däremot är denreligiösa skriften som sådan självfallet inte förbjuden.Självfallet är det inte heller förbjudet att trycka, spri-da eller citera samma passager i icke-hetsande syfte.Och självfallet är det inte förbjudet att förkunna sintro.Både från och från regeringens sidahar det klart markerats att denna lagändring inte syf-tar till att inskränka möjligheten till en öppen ochsaklig debatt, där olika meningar bryts mot varandra.Herr talman! För att göra det väldigt konkret: Densom i en predikosituation säger att "homosexuella börleva i avhållsamhet eftersom homosexualitet stridermot bud" gör sig inte skyldig till hets. Den somdäremot sprider flygblad där det står att "alla homo-sexuella förtjänar att skjutas" kan eventuellt göra sigskyldig till hets.Vissa debattörer har påstått att hetsförbudet intekräver uppsåt. En sådan lagtolkning är helt gripen urluften och saknar stöd i lagens förarbeten.Herr talman! Det har varit en intensiv debatt omdenna lagreform. Det är bra. Men lösryckta citat ochoriktiga beskrivningar av lagens innebörd har lett tillatt vissa människor känner oro för att deras möjlighetatt utöva sin religion skulle inskränkas. Jag vill därförrikta mig direkt till dessa människor och understrykaatt ändringen av lagen om hets mot folkgrupp intekommer att inskränka religionsfriheten, lika lite somlagen gjort . Däremot ger den effektiva redskapatt motverka den hatiska och våldsförhärligande hets-propaganda som sprids via tidningar, webbsidor,musik och på annat sätt i den nazistiska subkulturen.Med de orden, herr talman, yrkar jag bifall till ut-skottets förslag och avslag på samtliga reservationer.Anf. 35 PER () replik:Herr talman! Jag har bara ett litet påpekande. Jagtror att har alldeles fel på denpunkt där han hade ambitionen att undervisa oss övri-ga, nämligen när det gäller huruvida en individuelllagstiftning kan tänkas ha betydelse också för norm-bildningen i samhället. Jag är av en helt annan upp-fattning - jag vill bara understryka det. Jag ansernämligen att individuell lagstiftning också bildarnorm för vad som är acceptabelt eller oacceptabelt.Min farhåga finns när man överför denna indivi-duella lagstiftning till kollektiv lagstiftning med derisker som en sådan innehåller.Jag vill dessutom göra en liten randanmärkning.När det gäller frågan om tillämpningen av den härlagstiftningen måtte väl åtminsto-ne ha blivit stämd till någon stilla eftertanke när detför här i kammaren uppenbarades atthuvudföredraganden för utskottet och landets stats-minister har helt olika uppfattning om räckvidden avlagstiftningen. Jag upprepar vad jag sade till BarbroHietala : Man ska icke genomföra lagstift-ning av inskränkande slag i yttrande- och tryckfrihe-ten när man inte vet vilka konsekvenserna blir ochnär landets högsta företrädare inte ens förefaller varamedveten om det.Anf. 36 () re-plik:Herr talman! Per tolkar motiven till da-gens lagreform som att det enda syftet skulle vara attbilda norm, att undervisa befolkningen. På denpunkten har jag en annan uppfattning.Orsaken till att lagen behöver ändras är att det idagens samhälle förekommer en systematisk propa-ganda som uppmanar till våld mot och mord på ho-mosexuella, bisexuella och transpersoner. Jag villfaktiskt be Per att svara på frågan om på vil-ket sätt de andra lagparagraferna, som han har nämnti sina inlägg, skulle kunna användas mot till exempeltidningar av typen Siege - för ökat våld mot homo-sexuella.Per anser att det landets statsminister sä-ger i en tidningsintervju ska läggas till grund för be-dömningen om en lagstiftning är riktigt utformadeller inte. Här har jag också en annan tolkning.