prot · GQ0922 · 2002-11-22 00:00:00 — Det finns många sätt att se på dettaoch många försök att hitta lösningar. vänder sig nästan i riktning mot attdet viktiga är sanktioner och att det är med sanktionerman kan få ned dödandet i trafiken. Det var ju precispå det sättet som vi såg på trafiksäkerhetsarbetetinnan man fastlade nollvisionen. Det nya var att sedet i många perspektiv, och att inte enbart se det somen fråga om att man skulle öka antalet sanktioner.Jag skulle vilja peka på en fråga som inte har be-rörts här. Självfallet är vi överens i trafikutskottet omalkolåsen, och vi ska naturligtvis fortsätta med detarbetet och följa upp det mycket mer. Men jag skulleockså vilja peka på en bit, som har visat sig bli enklassfråga i allra högst grad. Det gäller trafikutbild-ningen. Där har det uppstått väldiga problem med attfå våra ungdomar att fullfölja och delta helt ochhållet i trafikutbildningen. Jag tror att vi måste funde-ra över detta i den nationella samling som vi ska haom nollvisionen. På vilket sätt ska vi kunna göra såatt så många som möjligt får del av en bra trafikut-bildning? Är det bara de som är pappas pojkar ellerflickor, eller för all del också mammas pojkar ellerflickor, som ska ha råd att få en bra trafikutbildning?Jag tror att vi måste fundera noga på det.Det finns också en annan fråga som jag tror att vibehöver fundera över; nämnerspeciellt den bit som handlar om trafikökningen. Jagtror att det finns många skäl till den. Vi behöver näs-tan ha en särskild diskussion om vad den beror på ochvilka alternativa system vi ska ha till den trafikökningsom har uppstått.Anf. 9 Statsrådet ():Fru talman! Jag börjar med att bemöta lite av detsom sade i sin replik till mig.Sanktionssystemet är för svagt. Jag blir lite förvånadöver den oerhörda tro på straff som ger uttryck för. Det är viktigt att polisen tarhårdare tag, att det blir högre böter och tydligarelagstiftning - men jag tror inte att det är så enkelt somatt polisen kan gå in och domdera och styra allting.Jag tror inte heller att vi ska låtsas som att vi på detsättet kan slippa vårt eget ansvar. Då skulle man jukunna säga att våld mot kvinnor är någonting sompolisen också ska lösa därför att det är ett polisiärtarbete och polisen ska se till att lagen efterlevs. Det ärklart att man inte kan göra det!Vi har en lagstiftning som förbjuder människor attköra bil med alkohol i kroppen. Vi har en lagstiftningsom förbjuder oss att köra bil utan bilbälte. Vi hardubblerat böterna för dem som kör bil utan bilbälte.Men det är klart att man kan fråga sig hur det trotsden kunskap vi har om hur viktigt det är med bilbälteoch hur farligt det är med droger i kroppen ändå finnsföräldrar som med berått mod sätter sig i bilen medalkohol i kroppen och utan bilbälte och har barnen ibaksätet. Jag tror inte att det beror på att lagen harvarit otydlig, utan det måste bero på att vi kan göramer när det handlar om folkbildning och få en folkligförankring för de mål som vi har i nollvisionen.Vi kan på olika sätt se över om sanktionssystemetkan bli ännu tydligare, men jag har ingen övertro påatt högre böter radikalt kommer att påverka vårabeteenden. Sedan måste det finnas ett samband mel-lan det brott som man har begått och det straff somman får - och inget straff i vårt land kan vara värre änatt på olika sätt ta en annan människas liv. Det ärklart att det är fruktansvärt varje gång det sker.Nu ökar trafiken , och frågar mig hur vi kan påverka det. Jag tror attvi kan påverka människors beteende genom bratransportsystem och genom människors möjligheteratt välja mellan olika transportslag. gör vi tillexempel en gigantisk satsning på järnvägstrafiken,där vi ska investera för . Det ärklart att det kommer att göra det möjligt för alltfler attpendla med tåg både inom regioner och mellan regio-ner.Men jag vill ändå understryka att det trots det ärviktigt att varje transportslag i sig medvetet inom sinaområden arbetar med trafiksäkerhet. Det räcker intemed att försöka påverka människors trafikbeteenden.Erfarenheter från olika utredningar, och det som viockså skrev i infrastrukturpropositionen, är att denmöjligheten ändå är begränsad. Därför måste vi alltidjobba med trafiksäkerhetsfrågor inom alla trafiksla-gen.Jag vill berätta för att möjlighetenför alkolås inom yrkestrafiken redan finns. Jag äroerhört optimistisk när det gäller det, och jag tror attdet dessutom kan vara någonting positivt för nä-ringsidkare att marknadsföra sig med - att man inomsin yrkesgrupp har alkolås för sina chaufförer.Jag tror dessutom att möjligheten för fortkörareeller för andra människor som på olika sätt har begåttett brott att konfronteras med sina offer är oerhörteffektiv. Det vet vi av erfarenhet från andra områden isamhället. Låt oss därför fortsätta arbeta med denmöjligheten.Anf. 10 ():Fru talman! Det är alldeles riktigt uppfattat att jaghar mycket stark betoning på både sanktioner ochövervakning. Det har jag mot bakgrund av den forsk-ning som jag har tagit del av när det gäller trafiksä-kerhet. Cirka tre fjärdedelar av de liv som gårtill spillo på vägen hade kunnat sparas enligt forsk-ningsrapporten om folk höll hastigheterna och varnyktra då de körde. Då är det självklart att man kon-centrerar sig på det.Jag tror att det är - ursäkta uttrycket - ganskanaivt att tro att man genom att bygga vägsystemetförlåtande ska få människor att kunna färdas långtöver hastighetsgränserna i onyktert tillstånd ochobältade och ändå överleva. Man måste ha en ratio-nell fördelning av de åtgärder som finns, och så harinte varit fallet . En stor andel har tillfallit Vägver-ket, medan polisen har sett sina resurser till trafik-övervakning krympa.Statsrådet sade att det ska finnas ett sambandmellan det brott man har begått och det straff mankan få. När det gäller bilbälten kostadedet fram att ha ett obältatbarn i bilen och om man hade gjort sig skyldigtill flera förseelser - eftersom man får rabatt om mangör sig skyldig till flera förseelser. Är det ett uttryckför samhällets syn på hur allvarligt brott det är att inteha bilbälte på det barn som man framför i bil?Det handlar om ett eget ansvar, men vi har ocksåett ansvar för att oskyldiga människor inte ska kom-ma till skada i trafiken. Har man träffat de föräldrarsom har blivit av med sina barn, som har blivit offerför rattfyllerister, så förstår man att vi måste ta ansvarför att sådant inte uppkommer igen - därav Vänster-partiets aktivitet i frågan.Anf. 11 Statsrådet ():Fru talman! Jag ska svara kort och tydligt i mittavslutande inlägg. Om någon tror att jag menar att detblir legitimt att bryta mot lagen om bara vägen ärbredare eller sikten bättre så vill jag kraftfullt de-mentera det. Jag tror att vi måste arbeta medmitträcken, säkrare vägar, bättre korsningar, bredarediken och mycket sådant. Men det betyder inte attmänniskor ska ha legitima skäl att bryta mot lagen.Allt det där är viktigt. Vi kan göra mer med den kun-skap vi har om forskning om hur vi kan styra männi-skors beteende, men jag menar att det är lika viktigtatt vi får med oss fler i det arbete och de höga ambi-tioner som har ställt sig bakom när detgäller nollvisionen.Vi ser en svag positiv utveckling nu; kurvan förantalet skadade och döda i trafiken har vikit av. Medtanke på att trafiken ökar får vi se det somett gott tecken. Men ingen av oss kan vara nöjd förränvi radikalt vänder den kurva som vi har haft undermånga år. Målet måste vara - för våra myndigheter,våra folkrörelser och branschorganisationer och ocksåför oss här i - noll dödade i trafiken varjeår.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 2002/03:30 om stärk-ning av det kommunala självstyretAnf. 12 Statsrådet ():Fru talman! har frågat statsrådetPär Nuder vilka åtgärder statsrådet tänker vidta delsmed anledning av den kritik som framförts om kom-munernas möjlighet att besluta över sin egen verk-samhet, dels för att utveckla den kommunala självsty-relsen.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som svarar på interpellationen.Den kommunala självstyrelsen är en omistlig delav det svenska folkstyret. Genom självstyrelsen ska-pas möjligheter för medborgarna att lokalt påverkasamhällets utformning. De kommunala självstyrelse-organen i har en mer framträdande roll änvad som är vanligt i många andra länder. Den kom-munala självstyrelsen kan dock inte vara utan gränser.Medborgarnas tilltro till denna är också beroende avatt de upplever sig rättvist och likvärdigt behandladejämfört med invånarna i andra kommuner och lands-ting. Detta är skälet till att staten genom lagstiftningtydliggör vad medborgarna har rätt att kräva i form avinsatser från kommuner och landsting. Alternativetskulle vara att verksamheterna tillhandahölls genomstatliga myndigheter.Regeringen har genom en rad reformer under1990-talet eftersträvat att ge kommuner och landstingen ökad självständighet. Kommunallagen från 1991ger exempelvis kommunerna en mycket stor frihetöver sin organisation. Statsbidragen är också till storadelar riktade generellt till kommunerna. För att nånationella mål har regeringen på vissa områden ävengjort särskilda insatser med riktade statsbidrag. Menhuvuddelen av de kommunala skatterna och bidragenförfogar kommuner och landsting fritt över.Jag anser att utvecklingen av den offentliga sek-torn bör ske i samverkan mellan stat och kommun.Samtidigt kommer det alltid att finnas motsatta in-tressen mellan staten och kommunerna, och kommu-nernas frihetsgrad kommer därför att variera mellanolika områden. Kravet på medborgarnas rättvisa ochlikvärdiga behandling är grundläggande samtidigtsom den kommunala självstyrelsen representerar ettför folkstyrelsen centralt värde. Det är väsentligt attden kommunala självstyrelsen ges en reell innebördoch väger tungt i relation till de motstående intressensom kan finnas.Frågan om hur den lokala demokratiska självsty-relsen ska förbättras är något som regeringen ständigtarbetar med. Det går inte att i detalj redovisa allaåtgärder regeringen vidtar inom olika politiska områ-den. Jag nöjer mig här med att påminna om att rege-ringen under förra mandatperioden lade fram ett antalförslag i demokratipropositionen, Demokrati för detnya seklet (prop. 2001/02:80), som syftade till attstärka den lokala demokratin. Men jag vill ocksåsamtidigt erinra om att regeringen har aviserat attunder den kommande mandatperioden göra en över-syn av uppgiftsfördelningen mellan den lokala ochden nationella nivån. Även i denna översyn kommernaturligtvis frågan om den kommunala självstyrelsenatt aktualiseras.Sammanfattningsvis blir mitt svar till KerstinLundgren att regeringen har gjort insatser för att vär-na och utveckla den kommunala självstyrelsen inomramarna för en nationell välfärdspolitik.Anf. 13 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret på mininterpellation. Den kommunala självstyrelsen är enomistlig del av det svenska folkstyret. Om det är vialla överens. Det uttrycks också klart i vår grundlag.Skälet för det kan man måhända se olika nyanserbakom. Men jag tror ändå att vi kan enas om att det ärlokalt som människor har de största förutsättningarnaatt tillsammans med andra vara delaktiga i och taansvar för gemensamma angelägenheter.Statsrådet hänvisar, som svar på min fråga omvilka åtgärder man avser att vidta för att utveckla denkommunala självstyrelsen, till den demokratiproposi-tion som efter många våndor överlämnades till riks-dagen för beslut under den förra mandatperioden. Omden propositionen skulle det finnas mycket att säga.Men låt mig, fru talman, nöja mig med att konstateraden stora enighet som fanns om att utveckla den deli-berativa, den deltagande demokratin.Förutsättningarna för att människor på sin fritidska vilja delta, vara aktiva och ta ansvar är självklartatt deltagandet gör någon skillnad i sak i den vardagdär de verkar. Det kräver att människor upplever ettkvalitativt innehåll i den kommunala självstyrelsen.Det kräver att det kort och gott finns något kvar attbesluta om så att människor inte bara får uppleva attde utför oavlönat arbete som tjänstemän och genom-för det som någon annan redan har beslutat.Vi kan nu se tillbaka på ännu ett val där valdelta-gandet sjunkit, trots massiva insatser för att öka del-tagandet, inte minst i våra förorter där deltagandetvarit lågt. Detta måste självfallet oroa alla som önskarett högt valdeltagande. Uttryck som att det ändå intespelar någon roll hur man röstar eftersom det ändåblir samma sak är en oroande men långtifrån ovanligkommentar som jag har hört i valstugorna. Till detska läggas färre förtroendevalda och svårigheter attrekrytera till vanliga uppdrag i styrelser och nämnder.Frågan till statsrådet är om detta är ett tecken somhan också har sett. I så fall skulle det vara intressantatt få ta del av hur statsrådet tolkar den här utveck-lingen. Är denna utveckling ett kvitto på att det med-borgerliga deltagandet i det lokala beslutsfattandetväxer?Statsrådet säger i svaret att medborgarnas tilltrotill den kommunala självstyrelsen är beroende av attde upplever sig rättvist och likvärdigt behandlade ijämförelse med invånare i andra kommuner. Så är detförvisso. Men är det inte också en fråga om att manser sig rättvist behandlad i förhållande till grannen iden egna kommunen? Om utrymmet för att föra den-na diskussion inte finns lokalt, riskerar då inte solida-riteten mellan människor i olika situationer att för-svinna på den nationella likhetens altare? Var finns,fru talman, kvittot på att till exempel maxtaxan ska-par likvärdighet mellan familjen i Söder-tälje och familjen i , eller mellantvå familjer i och mellan två familjer iSorsele? Är det inte i själva verket så att den natio-nella jakten på likhet kan bidra till att öka olikhetenoch människors upplevelser av orättvisor i samhället?Anf. 14 Statsrådet ():Fru talman! tar i sin interpella-tion och i sitt anförande upp den kommunala självsty-relsen. Det är naturligtvis en svår balansgång medutrymmet för den kommunala självstyrelsen och dekrav som vi ställer på det nationella planet om enlikvärdig behandling oavsett var man bor i landet.Jag förstår att interpellation ärföranledd bland annat av den debatt som initieradesav ett antal socialdemokratiska kommunalråd i . Men om mangranskar den debattartikeln måste man också ställafrågor till . När det i debattartikeln sägsatt den statliga regleringen när det gäller skolan, äld-re- och handikappomsorgen och mins-kar utrymmet för självstyrelse och KerstinLundgren åberopar debattartikeln blir frågan tillCenterpartiet: I vilka avseenden vill Centerpartietminska den statliga regleringen när det gäller skolan,äldre- och handikappomsorgen och föratt på så sätt skapa ett större utrymme för den kom-munala självstyrelsen?Jag vill med frågan peka på den stora konflikt somgäller och som finns mellan det nationella planetsambitioner om att en elev i varje del av landet ska haungefär samma rättigheter, att en handikappad, oav-sett var man bor i , ska ha samma rättighetertill stöd och hjälp och att en äldre människa som harbehov av omsorg ska ha samma rättigheter att fånågorlunda likvärdig omsorg oavsett var man bor ilandet.Om man granskar motionsfloden under inneva-rande finner man ett stort antal motioneräven från som man kan tolka som ettingrepp i den kommunala självstyrelsen. Man villställa ut nationella vårdgarantier, vilket jag inte harnågot emot, det är också socialdemokratisk politik.Man vill undanta intäkter för sommarjobb vid beräk-ningen av socialbidrag. Man vill införa strikt skade-ståndsansvar för kommuner när det gäller mobbning iskolan. Varje reform på det nationella planet som ärvällovlig och som syftar till att skapa rättigheter förindividerna i kan också ha baksidan att dekan uppfattas som ett ingrepp i den kommunala själv-styrelsen.Jag vill med detta resonemang peka på den kon-flikt som finns och som alltid kommer att finnasmellan våra ambitioner att se till att medborgarna ihela landet har ungefär samma rättigheter och sammatillgång till vård och omsorg och det som vi ocksåbesjälas av, nämligen att ha ett stort och fritt utrymmeför kommunerna på den lokala nivån att bestämmaöver verksamheterna och se till att demokratin på detlokala planet har en reell innebörd. Den konfliktenkommer vi aldrig slutgiltigt att kunna lösa utan denfinns där. Men vi måste vid varje ställningstagandeom nationell lagstiftning eller nationella mål ställa deti relation till behovet av och önskan om att lokaltkunna anpassa verksamheten så att vi får ett reelltinnehåll i den kommunala självstyrelsen.Anf. 15 ():Fru talman! Jag ska strax kommentera de frågorjag fick av statsrådet, men först vill jag bara säganågra ytterligare ord angående svaret på min inter-pellation.Statsrådet säger att utvecklingen av den offentligasektorn bör ske i samverkan mellan stat och kommu-ner, och det var lite grann en del av det resonemangstatsrådet förde. pekas på att det finnsmotsatta intressen. Men är det centrala då inte attförverkliga den svenska folkstyrelsen i syfte att gemedborgarna goda möjligheter att både delta mellanvalen, påverka och i val utkräva ansvar?Om det är medborgarnas delaktighet och inte såatt säga strukturens delaktighet som är det centrala,måste då inte alla direktvalda organ samverka medsikte på att flytta makt och befogenheter närmaremedborgarna och göra ansvaret tydligt och lätt attutkräva? Det är ju den samverkan som vi tror stärkerdet kommunala självstyret.Det är inte frågan om att vi här i eller påandra ställen ska ge oss in och diskutera hur olikasaker ska genomföras. Men om man på punkt efterpunkt går in och reglerar blir regelverket så stort ochså trångt att det knappt finns något utrymme kvar.Detta gavs det också uttryck för i artikeln av de soci-aldemokratiska kommunstyrelseordförandena, ochdet ges uttryck för det i så många inlägg från kom-muner, landsting och regioner, oavsett partitillhörig-het.Statsrådet anför vidare att kommuner och lands-ting fritt förfogar över huvuddelen av de kommunalaskatterna och bidragen. Vid den fria förfoganderättenfinns det då anledning att stanna upp ett tag, tyckerjag. De sju socialdemokratiska kommunstyrelseordfö-randena pekade på en helt annan verklighet,nämligen att regering och riksdag alltmer beslutarockså över den kommunala budgeten. Och till riksda-gens beslut ska läggas följderna av myndigheternasuttolkningar av ramar och det nya medEU-beslut. Här finns en mycket samstämmig bildöver alla partigränser: Staten griper in alltmer i denfria förfoganderätten över egna skatter, och finansie-ringsprincipen fungerar inte längre.Statsrådet pekar vidare på att alternativet till rät-tighetslagstiftning är att verksamheterna tillhanda-hålls genom statliga myndigheter. Min fråga är då:Anser statsrådet då närmast att detta är fråga om ettval från riksnivå vem som ska få det statliga uppdra-get? Är det så synen på det kommunala självstyret serut?Anser statsrådet i så fall att det finns statsfinansi-ella skäl att lägga ansvaret just hos kommuner ochlandsting när utrymme för självstyre saknas? Detfinns en aktuell debatt om LSS, och statsrådet fick betänkande. Där är utrymmet iprincip obefintligt.Jag skulle avslutningsvis vilja höra lite djuparehur statsrådet avser att behandla frågan om den kom-munala självstyrelsen i den kommande översyn avuppgiftsfördelningen som det hänvisas till i svaret.Det vore spännande att få ta del av på vilket sätt justden frågan ska beröras i det sammanhanget.Anf. 16 Statsrådet ():Fru talman! Vi har aviserat en bred översyn avuppgiftsfördelningen mellan de olika folkstyrelseni-våerna. Det ska ses i perspektiv av de stora föränd-ringar har genomgått och i perspektiv av vårtmedlemskap i den europeiska unionen. De föränd-ringarna tar sig uttryck i den starka demografiskautveckling som har genomgått, med enfolkomflyttning som varit väldigt stark under de se-naste 10-15 åren och med en åldrande befolkning iSverige.De utmaningarna tar sig uttryck i den väldigtkraftiga medicinsk-tekniska utvecklingen. Hur klararvi sjukvården i om denmedicinsk-tekniska utvecklingen fortsätter i sammatakt som ? De tar sig också uttryck i form avvårt samarbete med och vårt medlemskap i unionen. Vad ställer det för krav på den svenskastatsförvaltningen?Det blir en bred översyn av uppgiftsfördelningen,och den kommer säkerligen att bli föremål för stordebatt. Jag ser fram emot den debatten i un-der . Min övertygelse är att grun-den för att den kommunala självstyrelsen ska ha ettreellt innehåll är att kommuner och landsting har enstark ekonomi. Det är grunden för att den kommunalasjälvstyrelsen ska ha ett reellt innehåll.Vi har från regeringens och från riksdagsmajori-tetens sida tillfört kommuneroch landsting ganska stora ekonomiska resurser. Vikommer också att fortsättatillföra kommuner och landsting ekonomiska resurserså att de ska klara av sina åligganden.Åter till den grundläggande frågan, som jag måsterikta till . Om man tar debattartikelnsom utgångspunkt vill jag fråga henne: Vad är det iden statliga regleringen av skolan, äldreomsorgen,handikappolitiken och som Centerpar-tiet vill förändra för att skapa en större frihetsgrad förkommunerna? Vad är det i det reella innehållet i dennuvarande rättighetslagstiftningen för LSS som Cen-terpartiet vill förändra för att på det viset skapa störrefrihet för kommunerna? Står inte bakomkravet på nationell vårdgaranti, som man ju har mo-tionerat om i ? Det tas nämligen också upp idebattartikeln som ett exempel på statlig inblandningi den kommunala och landstingskommunala verk-samheten.Med dessa exempel vill jag visa på att frågan inteär alldeles enkel.Det finns ett starkt önskemål från ochoss som verkar på det nationella planet som tar siguttryck i riksdagsinitiativ och motioner om att skapaförutsättningar för likvärdighet för människor i olikadelar av landet - möjligheter till en likvärdig skola,omsorg och service. Detta står ibland i konflikt medkommunpolitikers vilja att styra över verksamhetenpå egen hand. Den konflikten kan vi aldrig undvika.Men däremot - och jag vill understryka det jag sade imitt förra inlägg - måste vi varje gång vi på det na-tionella planet vill ta initiativ för att uppnå likvärdig-het ställa det mot kravet på stor frihet för kommuner-na att utforma verksamheten. Den frågeställningenmåste alltid finnas med när vi tar initiativ på det na-tionella planet som syftar till att medborgarna i landetska ha samma rättigheter och möjligheter.Anf. 17 ():Fru talman! Det som är spännande är naturligtvisatt fundera på om jakten på nationell likhet ökarorättvisorna och ökar olikheten mellan människor iolika situationer. Stirrar man sig inte blind och tittarliksom i ett stuprör? I och med att man söker rättvisaskapar man en orättvisa mellan människor i olikasituationer i olika delar av landet. För verklighetenser oerhört olika ut.Det framkom inte speciellt tydligt hur statsrådetser på att den kommunala självstyrelsen ska behand-las i den kommande översynen. Jag är väl medvetenom att de förutsättningar som har funnits, men dettaatt den kommunala självstyrelsen ska finnas med ochhur den ska finnas med var en liten nyhet. Det vorespännande att höra en utveckling av detta.Så till statsrådets frågor. Vi hade för ett tag sedanen diskussion om maxtaxor. Om man från majoritetenhär i går in och talar om hur verksamhetenska skötas och om man ger möjlighet för myndigheteroch andra att fastställa regler som också talar om hurverksamheten ska skötas, är det lätt hänt att allt ut-rymme för det lokala självstyret försvinner.LSS är en annan sådan fråga. Anser statsrådet attdet ska vara staten som har ansvar om det inte finnsnågot utrymme kvar på den lokala nivån att fattabeslut om, att utrymmet saknas? Är det då staten somhar det fulla ekonomiska ansvaret, eller ska kommu-nerna ha det? Bibliotekslag, krisnämnder är ett parytterligare exempel på där man går in och reglerar ihur den kommunala verksamheten ska skötas.Anf. 18 Statsrådet ():Fru talman! tog några exempelpå där Socialdemokraterna har tagit initiativ till attskapa en likvärdighet över landet - maxtaxan är ettsådant exempel.