prot · GP0994 · 2002-04-12 00:00:00 — Och så har alltså icke skett, oavsettvad som må sägas i Dagens Eko.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 2001/02:324 omtillverkning av fruktvinerAnf. 49 Socialminister ():Herr talman! har frågat näringsmi-nister vilka åtgärder han avser attvidta för att underlätta för ökat företagande kringfruktvin. Arbetet i regeringen är så fördelat att det ärjag som ska besvara frågan.Grundprincipen för den svenska alkoholpolitikenär att motverka alkoholens skadeverkningar genomatt bl.a. begränsa alkoholens tillgänglighet. Av denanledningen är det bara som fårbedriva detaljhandel med spritdrycker, vin ochstarköl. Systembolagets detaljhandelsmonopol skautgöra en garant för att marknadsföring och försälj-ning av alkoholdrycker till allmänheten sker återhåll-samt. Att öppna nya försäljningskanaler till allmän-heten utanför Systembolaget skulle kunna innebäraatt detaljhandelsmonopolet urholkas.Att endast tillåta gårdsförsäljning för inhemsktillverkning av fruktviner kan dessutom EG-rättsligtuppfattas som diskriminering av utländska tillverka-res produkter som endast kan säljas via Systembola-get eller via restaurang. Likaså kommer övriga in-hemska alkoholproducenter, såsom ölbryggerier ochsprittillverkare, av samma skäl som fruktvinstillver-karna att ställa krav på försäljning direkt till konsu-menter. Jag är därför inte beredd att vidta några åt-gärder för att tillåta gårdsförsäljning av fruktviner.Anf. 50 ():Herr talman! Först vill jag tacka för svaret.Jag har sett det som en av mina viktigaste uppgif-ter i att på olika sätt underlätta för företa-gande och för småföretag. I interpellationer, frågoroch motioner har jag nämnt ett antal exempel. Mensom regel har svaren från den socialdemokratiskaregeringen varit negativa - så även denna gång.Jag har som ett exempel nämnt företagare somtillverkar fruktviner och som möter ett antal problem.Jag har tagit det exemplet därför att ett av de härföretagen finns i min valkrets. Jag har mött de härduktiga företagarna och tycker av tre skäl att exemp-let är väldigt bra och tydligt.För det första visar det att det finns många idéeroch många möjligheter till nytt företagande somväntar på företagare.För det andra finns det många politiska hindersom gör att företagen inte växer eller att företag intealls kommer till.För det tredje visar både exemplet och svaret häratt regeringen är komplett ointresserad, totalt ointres-serad, av att underlätta för den här typen av företag.Exemplet är också bra därför att det visar att dettaär en del av ett företagande som kommit till inte tackvare politiska subventioner och inte tack vare politis-ka stöd utan bara därför att politiken har tagit borthinder. Jag tänker då på det tidigare förbudet.Nu finns det två ytterligare hinder som man pekarpå. Först gäller det då möjligheten att sälja sina pro-dukter på tillverkningsstället - alltså vad som sker iresten av världen genom s.k. gårdsförsäljning. Varförskulle det som är möjligt och tillåtet i , för-säljning av fruktviner producerade på den egna går-den - det gäller dock inte försäljning av andra pro-dukter - vara omöjligt i ?En del av det totala ointresset för dessa företagareär att socialministern inte ens bryr sig om det andraproblemet som jag tar upp i min interpellation - möj-ligheten att erbjuda provsmakning när man visartillverkningen.Tusentals turister vill komma och titta på det här,och de skulle vilja ha möjlighet att, i det här fallet,provsmaka hjortronvin. Men för att kun-na få serveringstillstånd måste man bygga ett restau-rangkök så att man också kan erbjuda servering avmat.Herr talman! Jag tycker att detta är nojigt. Detborde vara mycket enkelt att förändra lagstiftningenså att man öppnar för möjligheten för de här nyaföretagarna att locka turister till gården och att säljasina produkter. Därmed skapas sysselsättning, arbeteoch välfärd i större delar av vårt land.Varför, socialministern, är det så omöjligt att un-derlätta för företagande inom det här området?Anf. 51 Socialminister ():Herr talman! Jag borde inte behöva upplysa OlaKarlsson om att det är denna riksdag som har beslutatom den alkoholpolitik som förs i det här landet. Detvar en mycket bred majoritet - egentligen var det nogbara som var mot - som bestämde vilkavillkor vi ska ha.En viktig del av den svenska alkoholpolitiken ärjust att behålla Systembolagets monopolställning närdet gäller detaljhandeln. Det är klart att detta över-gripande mål för att undvika att vi får framtida om-fattande alkoholproblem är viktigare än att diskutera ivilken mån man kan ägna sig åt gårdsförsäljning. Detär alltså den avvägning som gjorts i riksdag.Jag kan förstå att den enskilde - också jag harträffat många som ägnar sig åt att producera fruktvi-ner för försäljning på marknaden - tycker att detta äregendomligt. Men om man lite djupare resonerarkring problemställningen förstår de flesta också detta.Bara för att ska tvingas att själv reflek-tera tycker jag att han ska svara på följande enklafrågor: Om man tillåter försäljning av fruktviner påplatsen, varför ska man då hindra en sprittillverkare,exempelvis i , att också få sälja på platsen?Och nästa steg: Varför ska man hindra stora importö-rer att själva sälja om svenska producenter tillåts göradet?Anf. 52 ():Herr talman! Jag förstår att socialministern inte ärintresserad av att svara vad gäller det andra problemetsom jag tar upp i min interpellation. I stället för attbemöta det ställer han frågor till mig. Jag ska svara sågott jag kan.Jag tycker inte att det kan vara ett alkoholpolitisktproblem att låta fruktvinstillverkare försälja sinaprodukter på tillverkningsplatsen - dvs. Det borde vara mycket lätt att dra en gränsmellan starksprit och vin. Jag har mycket svårt att senågra alkoholpolitiskt negativa konsekvenser av attfolk reser till och köper en flaska à . Jag tror inte att det blir enmassinvasion av busslaster med människor som åkerdit för att supa sig fulla på fruktvin.I och med att gränsen dras på tillverkningsställetblir det ingen konkurrenssnedvridning. Utländskatillverkare har per definition inte möjlighet att sälja påtillverkningsstället i . Därför borde detta intevara något problem. Det är det inte i Finland.Det är ändå bra att vi får klara besked från soci-alministern. För honom väger nya företag på lands-bygden som ger välfärd, sysselsättning och arbeteväldigt lätt. De får gärna lägga ned bara detaljhan-delsmonopolet för Systembolaget inte hotas.Jag tycker att vad socialministern här ägnar sig åtär lite av ett cirkelresonemang om att , påregeringens förslag, har fattat beslut skulle vara ettskäl till att vi inte kan förändra reglerna och villkoren.Med det sättet att resonera - alltså att engång har beslutat om dagens regler - kommer vialdrig någonsin att få bättre villkor för företagen ochföretagandet.Det är beklagligt att vi inte kan få till stånd bättrevillkor, särskilt som det som behövs är att ett antalhinder tas bort. Det behövs inga statliga stöd och inteheller bidragsmiljoner eller subventioner. Det endasom behövs för att få fler företag och fler jobb inomdet här området är, som sagt, att några hinder tas bort,men det är socialministern inte beredd att göra.Anf. 53 Socialminister ():Herr talman! Jag vet inte i vilken mån har varit egenföretagare, men jag har varit detinom detaljhandeln. Jag har som egenföretagare somsålde ost ägnat mig åt att fundera på problemet attäven sälja vin. Jag lärde mig framför allt att det var enfrågeställning som egentligen inte var relevant förmin framgång som detaljhandlare. Vad det handladeom var att få möjlighet att sälja det jag sålde, att setill att jag nådde mina kunder och att se till att det deköpte var de nöjda med.Jag tror att det är likadant för dem som ägnar sigåt att tillverka vin, fruktviner eller alkohol i -både bryggerier och sprittillverkare. Förutsättningenför att de ska bli framgångsrika är att de faktiskt nårmarknaden, får en distribution för sina produkter somfungerar och att deras varor finns i det svenska de-taljhandelssystemet, dvs. Det ärjätteviktigt att de får rejäla chanser till detta.Jag tror att det är en återvändsgränd att tro att dethandlar om att de ska få sälja från gården och att detskulle vara lösningen på deras problem. Snarare ris-kerar vi att komma in, precis som för övrigtjust nu gör, en diskussion om huruvida man kan be-hålla monopolet för den här typen av försäljningar.Det går inte att dra gränsen vid att säga till den en-skilde att producera på hemmaplan eller att dra grän-sen vid fruktviner och starkare alkoholsorter. Sanno-likt får vi problemet att vi då har brutit monopolet ochdärmed får ändra inriktningen på alkoholpolitiken.Det är ju därför vi håller fast vid den.Vi ska naturligtvis se till att nya företag har enchans att utvecklas, men jag tror att det är ett sidospåratt diskutera om man ska få sälja.Detsamma är problemet med provsmakningen.När vi diskuterade detta var vi från regeringens sidaberedda att ändra de regler som faktiskt hänger ihopmed gåvoreglerna. Vi konstaterade då att börjar vimed detta är risken mycket stor för att vi öppnar föravarter som är svåra att förhindra. Inte ens detta äravgörande för de företag som arbetar på marknaden.Vi tror att de kan ha framgång ifall de behandlas braav detaljhandelsmonopolet, ifall de kommer tillmarknaden och får möjlighet att sälja sina produkter.Det är viktigt att slå vakt om.Anf. 54 ():Herr talman! Jag kan avslöja att jag i mitt civilaliv är skogsbonde och därmed tvungen att upprätta enN 2-bilaga i deklarationen. Så hos skattemyndighetenklassas jag som någon typ av företagare.Jag tycker att det var väldigt intressant att höra attsocialministern tidigare i sitt liv funderat på att säljavin inom detaljhandeln. Det tror jag är en nyhet för deflesta.Socialministern sade att det var viktigt för företa-garna dels att nå sina kunder, dels att få en distribu-tion. Visst är det så, och det är därför jag vill ta borthindren för att de lättare ska nå kunderna. Reglernainnebär att man har bara en monopolist att förhandlamed, en monopolist att sälja sina produkter till. Vadhar denna monopolist, som då ska hantera tusentalssorter i ett mycket stort utbud, för intresse av attskylta, marknadsföra och lyfta fram den här produk-ten? Nej, nästan inget. Det syns också normalt vidplaceringen av de svenska fruktvinerna i Systembola-gets butiker.Det här handlar om att ge företagarna en möjlig-het till den distributionskanal som innebär att man nårsina kunder och som är det vanliga i praktiskt tagetresten av världen som sysslar med tillverkning av vinoch fruktviner. Den möjligheten vill socialministernförneka dem.Jag ska ta med det här budskapet hem till dem imin valkrets som tycker att det är bra med fler företa-gare i glesbygd. Den rätten förnekar socialministerndem.Anf. 55 Socialminister ():Herr talman! Jag ska bara påpeka att jag som ost-handlare funderade över möjligheten och accepteradedet regelverk som finns och som säger att det trots alltinte är osthandlares sak att göra detta. Det är alldelesutmärkt om man som osthandlare kan konstatera attdet finns ett välsorterat Systembolag runt hörnet ochatt man kan hänvisa kunderna dit. Jag accepterade detefter att ha reflekterat över den ordning som vi har,för jag tror att den är bra för svensk alkoholpolitikoch svensk folkhälsopolitik.Jag tror att det är fullt möjligt också för dessasmåföretag som talar sig varm för attutvecklas och nå marknaden med det system vi har.Jag tror alltså inte att det är avgörande för derasframtid att de får möjlighet att sälja eller att göraprovsmakningar på platsen. Jag tror att det svenskaSystembolaget är öppet för att se till att också dessaföretag når framgång ifall de har bra produkter till brapriser att sälja.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2001/02:336 ombehovet av geriatrikerAnf. 56 Socialminister ():Herr talman! har frågatmig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säker-ställa tillgången på geriatriker under de närmasteåren.I har äldre människor möjligheter attfå både avancerade medicinska insatser inom akut-sjukvården och omfattande vård- och omsorgsinsatseri det egna hemmet eller i ett särskilt boende. Dettamåste ses som en mycket positiv utveckling. En följdav den snabba medicinska och medicinsktekniskautvecklingen är dock att vårdtiderna vid sjukhusenhar blivit kortare. Ädelreformen har också inneburitatt vårdinsatser för äldre i ökad utsträckning ges utan-för den slutna vården. Detta ställer stora krav pålandstingens och kommunernas primärvård, inteminst dess förmåga att samverka kring vården av deäldre.En av flera viktiga förutsättningar för att primär-vården ska ges rimliga möjligheter att fylla sin funk-tion som basen i hälso- och sjukvården är att antaletläkare i primärvården ökar. Med en ökad läkartäthet iprimärvården skapas praktiska förutsättningar för allainvånare att etablera en fast kontakt med en familje-läkare. En relation mellan patient och läkare sompräglas av ömsesidigt förtroende ökar förutsättning-arna för goda behandlingsresultat. Landstingen hartyvärr haft svårigheter att tillgodose behoven av lä-karnas insatser och medverkan i den kommunalaprimärvården. Trots att olika åtgärder vidtagits ochförbättringar uppnåtts på detta område finns det fort-farande brister som regeringen vill rätta till.I den nationella handlingsplanen för utveckling avhälso- och sjukvården har regeringen bedömt attantalet specialister i allmänmedicin måste öka underde närmaste åren. svarar därför,enligt det avtal om utvecklingsinsatser inom vårdenoch omsorgen som regeringen,och Svenska Kommunförbundetenats om, för att läkartätheten inom primärvårdenförstärks.Även om man stärker och förbättrar familjeläkar-nas insatser i vården och omsorgen för de äldre, finnsdet självklart behov av annan specialistkompetens föratt tillgodose de äldres skiftande behov. Geriatriker-nas roll som specialister på åldrandets sjukdomar äroerhört viktig, inte minst för de många multisjukaäldre och äldre med olika demenssjukdomar, vilketibland fordrar en fördjupad kompetens. Dessvärretycks intresset för att specialisera sig och arbeta inomgeriatriken inte ha varit tillräckligt stort. Här harlandstingen ett stort ansvar för att på olika sätt för-bättra arbetsvillkoren för att göra geriatriken till ettattraktivt område som också lockar flera yngre läkareatt utbilda sig och arbeta inom.För att underlätta landstingens möjligheter att re-krytera läkare , inte minst geriatriker ochspecialister i allmänmedicin, sker nu en kraftig utök-ning av antalet platser i läkarutbildningen. Antaletläkare som utexamineras kommer därför om några åratt ha ökat från dagens ca 800 till ca 1 000 per år.Detta tillsammans med det värdefulla tillskott tillvården som den ökande andelen läkare med utländskutbildning utgör förbättrar möjligheten att rekryteraläkare väsentligt.Enligt hälso- och sjukvårdslagen ska det i lands-tingen finnas möjligheter till anställning för läkaresspecialiseringstjänstgöring i en omfattning som mot-svarar det planerade framtida behovet av läkare medspecialistkompetens i klinisk verksamhet. Detta ärhuvudsakligen ett ansvar för landstingen. I syfte attstödja landstingen i denna planering har Socialstyrel-sen till uppgift att verka som ett nationellt planerings-stöd för läkarförsörjningen. Styrelsen ska fortlöpandeta fram underlag för bedömningen av hälso- ochsjukvårdens behov av läkare, särskilt läkare medspecialistkompetens, såväl nationellt som lokalt ochregionalt. Landstingen beslutar utifrån detta hurmånga tjänster, och inom vilka specialiteter, som manska utlysa för att kunna tillgodose behovet.Jag tror att det är genom samverkan mellan Soci-alstyrelsen, sjukvårdshuvudmännen och de universitetsom utbildar läkare som vi kan se till att de som nuutbildas till läkare får en bra vägledning för att kunnavälja rätt inriktning för sitt framtida arbete.Anf. 57 ():Herr talman! Jag vill tacka socialministern försvaret på min interpellation.Den fråga jag har ställt är alltså vilka åtgärderstatsrådet avser att vidta för att säkerställa tillgångenpå geriatriker, dvs. läkare som är specialister på äld-res sjukdomar, . Det svar somjag har fått är att det naturligtvis behövs geriatriker.Där är vi överens.Men sedan blir svaret att det främst behövs flerallmänläkare och familjeläkare på vårdcentralernaoch att man därför ska utöka antalet läkarplatser iutbildningarna.Vidare anför ministern att det nog är så att intres-set för geriatrik dessvärre inte är tillräckligt stort. Dåkan man fråga sig varför.Ministern menar vidare att ska tafram fortlöpande underlag för bedömningen av hälso-och sjukvårdens behov av läkare, särskilt då specia-listläkare, såväl nationellt som regionalt. Sedan be-slutar landstingen utifrån det här hur många tjänsteroch inom vilka specialiteter som tjänster ska utlysasför att kunna tillgodose behovet.Då kan man ställa sig frågan vilka framräkningarsom har gjort av behovet av geriatri-ker. Om kommer av befolkningatt vara . De som är kommer dåockså att bli fler, dvs. de som behöver medi-cinskt kompetent personal i både den kommunala ochden landstingskommunala vården. Jag har, så långtsom jag har kunnat ta reda på i efterforskningar påSocialstyrelsen och , inte kunnathitta några sådana framräkningar av behovet av geri-atriker framöver, vilket oroar.Jag blir därför beklämd och förundrad när detgäller vad regeringen egentligen gör för att få framfler geriatriker. Man säger att man ska ta fram flerfamiljeläkare. Och resten får vi väl se hur det går med- eller vad är det som gäller?Enligt min mening räcker det inte med familjelä-karkompetens i alla lägen, även om många av deläkarna är duktiga. Det verkar inte finnas ett tryck iden här frågan från regeringen. Syftet med min inter-pellation är att trycket ska öka på att ta framberäkningar av hur många geriatriker som behövsframöver, och att ministern nu på allvar ska börjajobba med den här frågan. Andelen äldre ökar, och dehar också rätt till specialistkompetens. Har äldre rätt till geriatrikerkompetens?Har framräkningar av behovet gjorts?Anf. 58 Socialminister ():Herr talman! Jag är rädd för att gör sig skyldig till samma misstag sommånga andra gör när man diskuterar äldrevården.Äldre människor behöver först och främst en famil-jeläkare, en specialist i allmänmedicin. Det är viktigtatt inse att det inte är så att bara för att man är över 65år och får ont i knät eller ont i magen skulle manbehöva en geriatriker. Det viktigaste är att vi ser tillatt det finns familjeläkare som arbetar i äldrevårdenoch som ger den medicinska kompetens som behövsför att äldrevården ska fungera. Det är det jag försö-ker påpeka.För en rad sjukdomar som är speciella för de äldrebehövs det specialistkompetens, nämligen i geriatri.Men det är viktigt att konstatera att det inte är så attbara för att man är ska man tvingas söka engeriatriker. Det viktigaste för svensk sjukvård är attdet finns tillräckligt många allmänläkare.Man kan konstatera att det har skett ett enormttillskott när det gäller allmänläkare. presenterarLandstingsförbundet en sammanställning som visaratt man mer än väl har nått de mål som vi satte upp ihandlingsplanen för hälso- och sjukvårdens utveck-ling. Enligt den skulle det ha funnits4 520 allmänläkare. Då skulle man ha rekryterat 230nya läkare för att ha den rekryteringsnivåsom krävs för att det ska tillgodose behovet. Detvisade sig att man nu hade nått nästan4 900 allmänläkare. Rekryteringen av allmänläkarehar alltså ökat mycket kraftigt. Det pågår en mycketsnabb rekrytering av allmänläkare i primärvården.När det sedan gäller kompletteringen av specia-listkompetens för äldresjukdomar kan vi konstateraatt det inte har skett samma ökning. Det var lika storrekrytering av geriatriker 2001 som det har varit desenaste åren. Vi måste försöka bedöma hur primär-vården och övriga läkare fungerar och hur man sam-verkar i äldreomsorgen för att få veta exakt hurmånga som behövs. Ingen kan ange hur mångageriatriker som behövs. jobbar Socialstyrelsenmed detta och kommer att redovisa en bedömning avhur stort behovet är. Vad man då kommer att ta hän-syn till är tillgången till specialister i allmänmedicin iäldreomsorgen. Då vet vi hur stort behovet av kom-plettering är.Gör inte misstaget att bedöma de medicinska in-satserna i äldrevården bara med utgångspunkt frånhur många geriatriker vi har. Det är den samladeläkarkompetensen som är viktig för att äldreomsorgenska fungera. När vi vet hur den kommer att se ut kanvi också bedöma behovet av geriatriker.Den allmänna bilden är att det utbildas för få ochatt de specialistbevis som utfärdas för geriatriker -jag tror att det var 42 stycken - är i under-kant och att det behövs fler. Det gäller att se till attfler utbildar sig till denna kompetens. Exakt hurmånga vi behöver avgörs av hur vi bedömer det all-männa läkarbehovet. Just nu ser det väldigt bra ut närdet gäller rekryteringen av allmänläkare - mycketbättre än vad vi vågade hoppas när vi antog hälso-och sjukvårdens handlingsplan.Anf. 59 ():Herr talman! Jag är självfallet medveten om attmånga behov hos de äldre, framför allt hos dem somär pigga och krya, kan med familjeläkare. Pro-blemet är bara att många är svårt sjuka.Jag skulle vilja läsa en liten notis från Äldrecent-rum, som ministern säkert känner till. ÖverläkareGöran säger så här:Att läkarförsörjningen till den kommunala äldre-vården mångenstädes är otillräcklig är väl känt. Jo, äldrevården ligger tyvärr i marginalen förlandstingsverksamheten och vårdprofessionerna. Denhar ingen status och prioriteras inte. Det är något somfår komma på tal när den akuta somatiska sjukvårdenfått sitt. En kår av geriatriska specialister växte framunder , med enstark känsla för äldremedicin. Men den upplever sigfortfarande i marginalen, där den över huvud tagetfinns kvar. Rekryteringen blir därefter. Familjeläkarehar blivit begreppet på modet, men ibland undrar manom de äldsta och sjukaste räknas till familjen. Kanman inte ta sig till vårdcentralen med sin skröpligakropp får det anstå, eller så åker man spontant tillsjukhusakuten.Det är precis detta som vi vill motverka, dvs. åker till akuten i onödan därför att familjeläkarenkanske inte alltid klarar de svårt sjuka.Ädelreformen trädde i kraft , alltså för tio årsedan. Över blev de många långvarigt sjukaoch handikappade förvandlade från patienter i behovav vård och omsorg till boende, klienter, hjälptagare,biståndstagare m.m. Visst var det bra tänkt att manskulle avmedikalisera vården kring de äldre. Menmånga av dem som var svårt sjuka hamnade nu ikommunernas verksamhet utan hög medicinsk kom-petens. De sjuka äldre har ofta en mångfasetterad ochkomplicerad sjukdomsbild, ofta med tre fyra aktivaåkommor. Det krävs då kompetens på äldres sjukdo-mar och på hur mediciner påverkar äldre, därför att depåverkar olika.Det som förvånar är att ministern accepterar attvåra äldre har en mycket orättvis och ojämn tillgångtill specialister inom geriatrik . Snittvårdtiden påsjukhusen har minskat från 14 , vilketinnebär att våra äldre snabbt skrivs ut trots storavårdbehov. Det är här jag menar att det inte klarasbara genom familjeläkare påäldreboendet, som är det vanliga.Det innebär också att forskningen kring de äldressjukdomar kommer att minska om ingenting görs.Vissa får aldrig träffa geriatriker om de inte kommerin på sjukhus. Andra får träffa dem . Andra kanträffa dem dygnet runt, som på . Det ärinte alltid vårdbehovet som styr.I dag finns det i flera nya projekt pågång som ska förbättra tillgången till geriatriker. Menkommer vi då att ha fler geriatriker framöver? Kom-mer de att finnas ? När vi diskuterar specia-lister, vilka som ska finnas kvar framöver, kommergeriatrikerna att finnas och vara en stor tillgång i vårtsamhälle? Kan ministern säga om våra äldre kommeratt få möta specialister på äldres sjukdomar, dvs.geriatriker, ?Anf. 60 Socialminister ():Herr talman! Om jag hade frågat hur många allmänlä-kare som rekryterades , tror jag inte att honhade vågat svara eller så hade hon säkerligen blivitöverraskad över det faktiska svaret.