prot · GP09123 · 2002-06-12 00:00:00 — Men efter valet blirdetta en av den nya regeringens mest prioriteradeuppgifter.(applåder)Anf. 172 Statsrådet ()replik:Fru talman! säger att detta är ettkonkret program. Det enda konkreta i det som BoLundgren nu presenterade var att det fuskas, att manska sänka skatten och att det ska löna sig att privatise-ra. Men inte ens den mest intresserade privata företa-gare har möjlighet att driva verksamhet när man, somi budgetförslag, lägger fram ett förslagsom innebär 8 miljarder mindre till den verksamhetsom ska bedriva vård, omsorg och skola. Det här gårinte ihop, . Dessutom är faktiskt det somBo Lundgren säger är konkret oerhört flummigt,vilket förvånar mig i allra högsta grad.Sedan finns det en fråga, , som Mo-deraterna undviker, och den är: Hur blir människorfriskare genom att man försämrar ersättningarna? Nuhar jag hört så många olika företrädare för Modera-terna säga att man ska öka de ekonomiska incita-menten i sjukförsäkringen och att man ska öka själv-risken i sjukförsäkringen. Detta blir man inte friskareav. Kan nu i kammaren redogöra förhur socialförsäkring ser ut efter valet?Anf. 173 BO () replik:Fru talman! Självfallet kan jag göra det. Först ochfrämst är det tråkigt när socialdemokrater fastnar igamla hjulspår. Vi minskar inte på något vis det ut-rymme som används för att människor ska få vårdeller utbildning. Tvärtom prioriterar vi de områdena.Vi tycker t.o.m. att de är så viktiga att de inte kanöverlåtas till politiker på lokal nivå. Vi vill ha ennationellt finansierad vårdgaranti som innebär att mani realiteten har en dragningsrätt. Det är rättigheten attfå vård som är det viktiga. Kostnaden tas sedan i dennationella finansieringen. Det är samma sak påskolområdet. Så detta har fått alldelesom bakfoten, men det är ju val , så jag förstårtaktiken.Sedan gäller det ersättningarna. Det viktiga föross är ju att se till att vi har ekonomiska incitament.Jag vet inte om har läst tidningarna,men , en skicklig ekonom, harvisat vad som händer när man förändrar ekonomiskaincitament. Min ambition är inte att försämra förnågon utan att förbättra för den som arbetar. Vi sän-ker skatten så att man kan ha en andra karensdag. Vihar samma ersättningsnivåer, men det måste vara merförmånligt att arbeta. Det är den skillnaden som gerekonomiska incitament att arbeta i stället för att intearbeta. Det är viktigt att tänka på detta. Det går inteatt sticka huvudet i sanden och säga att Henreksonoch andra har fel.Sedan kan man göra på olika sätt. Jag har någrakonkreta förslag. Det ska vara en omedelbar vårdga-ranti. Det ska vara en finansiell samordning, inte baranågra tankar om framtiden utan konkreta krav. Detförslaget finns i , och den som känner fördet kan rösta för det - vi får se vad majoriteten säger.Man ska tillåta alternativ, ta bort stopplagstiftningaroch se till att man sänker skatten och gör det medinriktning på barnfamiljer. Man ska se till att man germänniskor rätt till reduktion för hushållstjänster, såatt fler kan använda sig av dessa.Detta är några av de många konkreta förslag somfinns i denna reservation och i många andra. Men,, var är regeringens konkreta förslag?Det är ju ni som har ansvar. Hur har ni kunnat varapassiva ? Hur har regeringenstillatigande kunnat sitta på och på andradepartement utan att göra någonting när detta harexploderat?Anf. 174 Statsrådet ()replik:Fru talman! Om hade avvikit frånsitt skrivna anförande och öppnat öronen och lyssnatpå min redovisning i min inledning hade Bo Lund-gren fått en koncentrerad beskrivning av det som vigör just . Dessutom pågår naturligtvis utöver det enlång rad saker.Sedan vet att man på den offentligaarbetsmarknaden inte kan bedriva en verksamhet medfler anställda med åtta miljarder mindre i pengar. Vadska man göra med skolans arbetsplatser, förskolansarbetsplatser och hälso- och sjukvårdens arbetsplatsermed de mindre resurser som vill tillfö-ra?Jag tycker att det är bra att så tydligtredovisar de förslag om ökade självrisker som defini-tivt drabbar enskilda som behöver vara sjuka. De somär långtidssjuka berörs ju inte av de förslag somBo Lundgren har lagt fram. I stället blir de hjälpta avdet program som regeringen, och Mil-jöpartiet står bakom. Vi kommer också inför detkommande budgetåret att presentera ytterligare insat-ser.Men, , det förslag som Moderaternanu lägger fram och presenterar i kommeratt innebära att de människor, främst kvinnor, somarbetar inom vård, omsorg och skola kommer attdrabbas av en fortsatt hård press. Det kommer attinnebära en stark påfrestning i deras arbete. Så blirdet inte om Socialdemokraternas politik får fortsättaefter valet.Anf. 175 BO () replik:Fru talman! Det beskrev nu var si-tuationen när socialdemokratisk politik gäller. Det varnuläget som hon beskrev, och det är det som vi skabort från. Då krävs det en ny politik, inte mer av detsom har skapat problemen. Det som redan har miss-lyckats är ju inte lösningen för framtiden.Sedan kan fundera över hur detkom sig att den socialdemokratiska regeringen 1990minskade ersättningsnivån i sjukförsäkringen underde , vilket ledde till ett våldsamt falli sjukskrivningen. Gjorde ni inte det för att ni villeändra incitament? Det var det som ni sade i alla fall.Det var också var med.Det skulle vara intressant att höra en synpunkt på det.Det viktiga för mig är att om jag nu ändrar inci-tamenten genom en karensdag till så gör jag det sam-tidigt som jag sänker skatten, så att människor bådehar råd att betala detta och får pengar över. Då lönardet sig bättre att arbeta. Det är den stora skillnadenmellan oss.Sedan borde Socialdemokraterna lärasig att det som är grunden för att man ska kunna fi-nansiera både människors välstånd och offentligautgifter är produktionsökning. somni har regerat största delen av tiden, , harsjukvården och skolan tappat tiotals miljarder på ensämre tillväxt än vad som hade varit möjligt, ochdetta kommer att fortsätta under de kommande åren.Enligt era egna bedömningar går miljard eftermiljard åt därför att ni inte släpper loss de krafter somkan ge oss ökad produktion. Vi säger att kommuneroch landsting, men inte när det gäller vård och annat,kan behöva mindre av statsbidrag när ekonomin väx-er snabbare. Grunden när det gäller deras möjligheterär att ekonomin växer snabbare. Det sambandet, In-gela , borde ni en gång för alla lära er.Sedan har vi konkreta åtgärder. Vårdgarantin kanvi rösta om direkt. Finsam kan vi rösta om direkt,med den modell som vi har. Vi kan rösta om hemnäratjänster. Vi kan rösta om en mängd andra konkretaförslag som innebär klara förbättringar, men ni göringenting. Det är det som är skillnaden mellan oss.(forts. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 19.00för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs . I talman-nens frånvaro leddes förhandlingarna av Bo Lundgreni hans egenskap av den av de närvarande ledamöternasom längst tid hade varit ledamot av riksdagen.AjourneringKammaren beslutade på förslag av BoLundgren att ajournera förhandlingarna tills vidare.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs under led-ning av talmannen.17 § (forts.) Krisplan mot ohälsa (forts.SfU18)Anf. 176 ():Fru talman! Jag ska be att få börja med att yrka bi-fall till reservation 4 under punkt 5 i det betänkandesom nu diskuteras, Krisplan mot ohälsa.Man kunde bli smått förvirrad när man hörde BoLundgren här tidigare. Han kanske hade tagit fel pådag och trodde att det var fredag och partiledardebatt.Men ärendet som diskuteras gäller ju ohälsan, och jagskulle vilja varna för att göra det till någon enkelvalfråga och kasta ur sig floskler om enkla och snab-ba lösningar.Det har heller inte utskottet gjort, har jag förstått.Det är intressant att se, när man läser utskottets be-tänkande, att den borgerliga oppositionen inte harsärskilt mycket att komma med. Vi är ganska överensom att detta är ett stort och komplext problem somdet kommer att behövas en rad olika åtgärder för atträtta till och att detta kommer att ta tid. Det som skil-jer mellan de borgerliga partierna och Socialdemo-kraterna, Vänstern och gäller om riksda-gen nu ska besluta att avsätta avförsäkringskassans pengar för att använda till sjuk-vård. Det är ungefär den skillnaden det gäller.Det var också väldigt tydligt att intehade några konkreta förslag. Men det var ändå rättbetecknande att se vilka frågor tog upp.En fråga som jag tror att väldigt många skulle vilja haett mer detaljerat svar på gäller detta med fusket. Detfinns en föreställning - hos flera, tydligen - om attmänniskor som är sjukskrivna är det därför att detycker att det är okej även om man inte är sjuk, dvs.att man fuskar med systemen. Bakom de tankebanor-na döljer sig, tycker jag, en människosyn som åtmin-stone för oss i Vänstern är väldigt fjärran, nämligenatt de sociala skyddsnäten och systemen och dengenerella välfärden är till för att utnyttjas, inte för atttillfredsställa människors behov av trygghet i sinvardag.Jag tycker att detta är en skrämmande syn sombörjar göra sig gällande i samhället. Den går igenockså när man tittar på och andra bor-gerliga partiers förslag om sänkningar av nivåerna isjukförsäkringen. T.ex. ska man titta på lönen bakåt istället för den nuvarande när man ska räkna ut sjuk-penninggrundande inkomst. Man vill också införaytterligare en karensdag för att människor ska hanågon form av morot för att gå till jobbet.Det finns över huvud taget tydligen en föreställ-ning om att ju högre sjukpenningen är, desto mer ärfolk sjuka. Det är nog att läsa statistik på ett väldigtspeciellt sätt.Det finns också en föreställning om att detta ärnågot som är hastigt påkommet. Jag hörde Bo Lund-gren säga att har sjukskrivning-arna ökat och ser vi den här ut-vecklingen. Jag vill nog påstå att detta är problemsom är betydligt äldre än så. Den statistik som finnsoch som utskottet har haft till sitt förfogande gåråtminstone bakåt i tiden, och man kan se attdetta har skjutit i höjden ända , dvs. ocksåunder den borgerliga regeringen.Jag tror att det är ganska rätt att säga att vi nu kanse notan för nedskärningarna - slim-ningarna av organisationerna och trimningarna påarbetsplatserna, både inom den offentliga och inomden privata sektorn. Det ger ju inte utslag på en gång,men efterhand kommer det. När det gäller den of-fentliga sektorn är detta väldigt tydligt, men ocksåinom den privata sektorn.Det är också väldigt tydligt att det i hög grad gäll-er kvinnor. Vi vet ju att kvinnor i hög grad inte barahar oerhört låga löner utan också har anställningsför-hållanden som är mycket otrygga. Man går på tim-mar. Man har system med att arbetsgivaren ringer ochde anställda springer. Man arbetar vid toppar. Mangår på vikariat långa tider.Det här - att färre ska göra mer av jobb och helstpå - är tillsammans med nedskärningarnasådant som naturligtvis ger utslag, både i stress och iförslitningsskador. Det är naturligtvis på arbetsplat-serna som vi behöver göra saker. Det handlar om attanställa fler där det är för få - och det är det inommånga sektorer, inte minst inom den offentliga sek-torn. Men det handlar också om att bedriva ett syste-matiskt arbetsmiljöarbete. Det handlar om att byggaupp den företagshälsovård som så många, inte minstde borgerliga partierna, var så ivriga att riva ned.Detta motsatte vi i Vänstern oss, men en majoritetville ha det på det viset. ser vi att den måste bygg-as upp igen. Det handlar om att människor i arbetemåste få mer att säga till om, så att man bättre kanstyra sin tid och få ihop det livspussel som många avoss har stora erfarenheter av att det är svårt att fåihop.Det handlar också om arbetstiden - självklart. Vihar en arbetstid som utgår från en familjesitua-tion som vi hade , när det var enman som arbetade utanför hemmet och fick betalt ochen kvinna som arbetade i hemmet och inte fick betalt.Men detta sammanlagt gjorde ändå att det här livs-pusslet gick ihop. har vi inte den situationen, ochjag tror inte att vi är särskilt många som vill tillbakatill den, med en som arbetar och får betalt och en somarbetar och inte får betalt. Jag tror att vi är rätt såinställda på att både män och kvinnor ska arbeta ochockså ha tid att leva, vara med barnen och sköta detsom finns utanför familjen.Detta är dock svårt att få att gå ihop. För att detska bli möjligt att också dela på det ansvar som hörtill den obetalda sfären är det nödvändigt att vi gårned i arbetstid och att vi gör det allihop, inte bara desom frivilligt har lust att bekosta detta själva.Det är alltså många reformer som behöver genom-föras som tar sikte på arbetslivet - en reformering avarbetslivet, en modernisering av arbetslivet och endemokratisering av arbetslivet. Det behövs också ettmodernt tänkande där man ser att den arbetstidsnormsom har varit rådande så länge i naturligtvismåste ändras i takt med att samhället ändrar sig.Jag tror inte att vi kommer åt ohälsan på jobbeneller i samhället genom att sänka nivåerna i sjukför-säkringen och införa ytterligare karensdagar. Jag trorinte heller att vi kommer åt personalbristen, som ju ären stor anledning till att många slits ned och stressassönder, genom att sänka bidragen till skolan, barnom-sorgen, sjukvården och äldrevården. Jag tror inte attvi kommer till rätta med ohälsan genom att ta bortpengar ur systemen. Snarare är det tvärtom.Det vi landar på - det är jag övertygad om - är attvi faktiskt behöver mer pengar ur statens budget föratt se till att de verksamheter som ger trygghet i sam-hället, dvs. välfärden, ska fortsätta att vara generellaoch att ingen människa ska vara beroende av sinekonomi för att kunna känna en trygghet i vardagen.Vi behöver mer pengar för att kunna höja lönernainom den offentliga sektorn, och vi behöver merpengar för att kunna anställa fler.Det här går naturligtvis på tvärs med de borgerli-gas alternativ. Jag tycker att det vore bra om ocksåBo Lundgren blev lite mer konkret och talade om: Påvilket sätt blir människor friskare genom att vi sänkernivåerna i sjukförsäkringen och inför ytterligare enkarensdag? På vilket sätt får alla offentliganställda, avvilka majoriteten är kvinnor, bättre arbetsförhållandenom vi drar undan 8-10 miljarder från den kommunalasektorn? På vilket sätt förbättrar vi möjligheterna attmöta människors behov av vård genom att mjölka ursystemen runt 10 miljarder, som ni har föreslagit? Deandra borgerliga partierna ligger lite lägre, men allaföreslår minskade resurser till det konto som har handom sjukförsäkring och rehabilitering. På vilket sättskulle vi kunna möta ökande behov genom minskaderesurser? Det är en ekvation som inte går ihop. Mendet är intressant, nu när partiledarna är här, att få enordentlig redogörelse för hur ni tänker omkring detta.Jag skulle också väldigt gärna vilja höra vad det ärför personer ni har hittat som fuskar med systemen.Jag vet nämligen att väldigt många människor blirupprörda och känner sig utpekade när den här typenav resonemang kommer upp. För att bespara dem detär det väl bäst att ni pekar ut ordentligt vilka det är.Anf. 177 BO () replik:Fru talman! I Temos undersökning som jag togupp i mitt anförande framgår det att hade enbekant eller arbetskamrat som under det senaste åretvarit sjukskriven utan att egentligen vara sjuk. Omdet sedan är eller så är detta ett problem,därför att de som betalar detta är de som fortsätter attarbeta, som kanske har de sämsta förutsättningarna attkunna klara försörjningen av både sig och familjen.Detta borde faktiskt fundera kring.Men hon är ju så generös med andras pengar. Det ärså vänsterpartister brukar vara, och sedan hänger detinte särskilt mycket samman heller.Sedan gäller det kärnuppgifterna som sjukvårdenoch skolan. Låt mig ta in skolan i det här samman-hanget också, inte bara därför att lärare blir sjuk-skrivna därför att skolan fungerar så dåligt i det sy-stem ni står bakom att många sjukskriver sig ochmånga blir långtidssjukskrivna utan för att förklarasystemet. Vi tycker att det är så viktiga verksamheteratt vi inte vill riskera att politiker inte klarar uppgif-ten. Vi vill att människor ska ha en finansiering somär nationell för både vården och skolan, en finansie-ring som ger större utrymme rent ekonomiskt än idag.Dessutom vill vi ge rättigheter till den som är sjukatt välja läkare, till den som vill att erbjuda vård. Detär det väsentliga, att ta till vara det människor kanerbjuda. Det vill när det gäller bådeskola och vård är att politiker ska dominera alltsam-mans. Då blir resultatet just det vi har sett i de social-demokratiska landstingen, långa vårdköer, människorsom väntar år efter år.Jag kommer aldrig att glömma den man jag träf-fade i som hade väntat på en höft-ledsoperation. Han visste att det fanns en plats påDanderyds sjukhus, men fick den ändå inte utanskulle gå hem och ta värktabletter. Dagen efter jaghade varit där och det stod i tidningarna var det enprivatperson som erbjöd honom för attbetala hans operation, för han tyckte så illa om dethan läste i tidningen. Det sägs mig att iDalarna gav honom förtur. Men principen skulle varadär. , och fördelar pengar.Om inte de räcker blir det köer.Ett sådant system är jag inte beredd att ha, för dåblir det sjukskrivningar och besvärligheter. Och såfinns det fusk.Anf. 178 () replik:Fru talman! Det skulle vara intressant att se, BoLundgren, hur frågorna i den där Temoundersökning-en var ställda. Det är klart att man kan diskutera vaddet är att vara sjuk. Är det att ha en diagnos, ochvilken är det i så fall som är giltig?På den hearing som socialförsäkringsutskottet an-ordnade om de här frågorna framgick det väldigttydligt, inte minst från läkarhåll, att det ofta är myck-et diffusa diagnoser därför att det inte är så lätt attfastställa vad det är när människor känner en sådantrötthet att de inte orkar stiga upp ochgå till jobbet. Det kanske är det som Bo Lundgrenmenar är fusk. Jag menar att detta inte är fusk. Jagtror inte att någon människa ligger kvar i sängen förro skull. Det kan finnas någon enstaka, men det ärinte det som är problemet, Bo Lundgren.Jag tror att vi måste vara noga med vad vi talarom för garantier när vi utformar dem. Jag har ocksåläst de borgerliga partiernas förslag till vårdgaranti ibetänkandet och hur man tänker sig att utnyttja depengar som man vill ha från sjukförsäkringssystemen.Det är pengar som ska användas för att människorsom finns på arbetsmarknaden ska kunna få vårdsnabbare och få sina belastningsskador åtgärdade. Detinnebär ju som var tänkt, där maninte har med arbetsmarknaden, att det blir människorsställning på arbetsmarknaden som blir avgörande för ivilken takt de får vård. Det är ju inte rimligt, tyckervi.Det finns en prioritering inom sjukvården som vihar varit överens om. Det är att kroniskt sjuka ochakut sjuka ska gå före. Det tycker jag är en bra prio-ritering. Jag tycker inte att vi ska ha ett system somutvecklar ett synsätt som innebär att människor somär s.k. lönsamma därför att de har en bra position påarbetsmarknaden ska gå före andra. Det är behovensom ska styra, Bo Lundgren.Anf. 179 BO () replik:Fru talman! Nej, det är jag som tycker det. Gud-run tycker liksom Socialdemokraterna attpolitikerna ska styra. Därför blir det köer. Därför blirdet omfattande sjukskrivningar. Därför ökar långtids-sjukskrivningarna. Det är därför att ni vill styra ochställa på ett sätt så att behoven faktiskt inte styr.Det jag vill är att vi ska ha en gemensam finansie-ring av en sjukvård där behovet av vård avgör, sedanbetalas den av försäkringen. Men patienten har rätttill behandling inom en viss längsta tid. Naturligtvisska de som är akut sjuka och de som har speciellaproblem kunna ha förtur. Den typen av prioriteringarkan man göra.Men är den ende som kan klara sig från köeri de socialdemokratiska och vänsterstyrda landstingenden som efter skatt har råd att köpa en privat sjuk-vårdsförsäkring. Jag vill inte förbjuda sådana försäk-ringar, men ingen ska behöva en sådan försäkring idet jag vill se i framtiden.Det är samma sak med den finansiella samord-ningen. Det är någonting som ligger utöver vårdga-rantin, möjligheten för försäkringskassorna att kunnabåde spara pengar, sjukpenningen, och se till att män-niskor kommer i arbete. Det handlar inte om att manska göra en bedömning av någon individ som är merlönsam än någon annan därför att han eller hon harhögre lön. Det handlar om att göra en generell be-dömning så att alla de fall som kan rehabiliterassnabbare också kan få rehabilitering. Detta kommer isin tur att vara väldigt lönsamt och effektivt för helasamhällsekonomin. Det är det som det handlar om,förstår att man kanske är bekymrad och sägeratt ingen vill ligga kvar i sängen om man inte är sjuk.Nej, det tror jag inte. Men återigen, i Dagens Nyheterstod att 11 000 personer sade att de tänkte sjukskrivasig under . Då skulle man nog inte ligga isängen, man skulle sannolikt sitta och titta på TV.Men det finns en attityd och det är det som Temoun-dersökningen visar. Vi har kommit så långt att de härsystemen faktiskt emellanåt utnyttjas av personer. Detgör att det blir svårare för dem som verkligen behöverstödet att få det. Det är därför vi också måste jobbamed fusket.Men, , varför är ni inte bereddaatt låta patienternas behov styra, att ge alla patienterrätt till en vårdgaranti och kunna använda försäk-ringskassepengar? Tala om varför ni inte vill det!Anf. 180 () replik:Fru talman! När säger att behovenska styra och inte politikerna undrar jag naturligtvisvad har för syn på politiken. Är det attpolitikerna inte ska blanda sig i det här över huvudtaget utan vi ska överlåta det till marknaden. Där skamedborgarna som goda konsumenter gå omkring ochvälja själva.Där man har sådana system vet man att det finnsde som tar för sig och de som inte har möjlighet attgöra det. Då får vi stora skillnader. Det är det som ärden stora skillnaden mellan höger och vänster. Ni harju en syn på människor som innebär att de ska väljaoch i konkurrens med varandra se till att välja blanddet som är mindre bra och det som kanske är bättre.Det är hela er mentalitet att man ska ha något att väljamellan så att man kan komma bättre fram än någonannan. Det ska finnas det som är sämre och det somär bättre. Det här är ett synsätt som grundar sig på justden annorlunda synen på människan. Har vi rättighe-ter för att vi är människor punkt och slut eller ska vibehöva kvalificera oss för att få rättigheter och för attfå den sociala välfärd som vi tycker ska finnas i sam-hället?Det handlar egentligen, , om vår oli-ka definition av ordet solidaritet. För er är det, jaghörde det senast i en debatt som hadeordnat, där den moderata representanten sade: Solida-ritet för oss är att hjälpa människor i nöd - dvs. Solidaritet för oss i Vänstern, ,utgår från en syn på människors lika värde, och det ärstarkt sammanbundet med krav på rättigheter. Då fårvi betala tillsammans för att de som inte själva har rådockså ska kunna få den vård och den omsorg sombehövs. Det är skillnaden mellan höger och vänster,och vi skiljer oss säkert också åt när det gäller vilkenroll politiken ska spela.Anf. 181 ():Fru talman! Det var kanske, med ett särskilt starktunderstruket kanske, intressanta ideologiska frågor.Nu har vi en verklighet i och den är så elän-dig för att inte säga katastrofal att den kräver ett åt-gärdande. Det är därför den här debatten är viktig.Jag hörde statsrådet säga: Regeringenhar tagit ett helhetsgrepp. Det är direkt återgivet. Denrimliga frågan är: Har regeringen tagit något greppalls? Fem statsråd har skrivit i ska ta itu med de problem som verkli-gen tornar upp sig.Nej, den nu sittande regeringen för att ing-enting görs åt verkligheten. Den har sett antalet sjuk-dagar i genomsnitt per person mer än fördubblassedan 1997 2001 stanna , ellerfem veckors sjukledighet, i genomsnitt. ser GöranPersson sjukfrånvaron i allmänhet och långtidssjuk-frånvaron i synnerhet som regeringens stora uppgiftför nästa mandatperiod.Men nästa mandatperiod är en skälm - särskilt omGöran sitter kvar. Någonting måste givetvishända , och vi är beredda, fru talman, att samverka,t.o.m.