prot · GP0960 · 2002-01-30 00:00:00 — Det finns med stor sannolikhetett antal fall där mor- eller farföräldrar förvägratsumgänge med barnbarn och där sådant umgängeåtminstone inte skulle vara till barnets nackdel utantill dess fördel, om man ser det på längre sikt.Vi kristdemokrater anser att det finns goda skäl attändra på de nuvarande bestämmelserna så att mor-och farföräldrar får rätt att föra talan i domstol. Vi hardärför ställt upp på denna reservation.I det betänkande som vi nu debatterar behandlasen kristdemokratisk motion, L242, rubricerad Ge-mensam vårdnad. Motionen innehåller sex yrkandensom handlar om vårdnadens utövande, upplysningarom barnet, växelvis boende, samarbetssamtal, gemen-sam vårdnad mot ena förälderns vilja och rättenssammansättning när det gäller vårdnadstvister.I alla yrkanden begärs att frågorna ska tas upp tillöversyn eller beaktas i den utvärdering som regering-en ska göra av föräldrabalksreform. I betän-kandet förutsätter lagutskottet att så kommer att ske,eller i något fall att yrkandet beaktas i annan utred-ning.Med anledning av dessa skrivningar har vi krist-demokrater inte reserverat oss till förmån för motion-syrkandena. Vi vill avvakta regeringsarbetet ochfrämst utvärderingen av föräldrabalksre-form, men vi anser att det är angeläget att denna ut-värdering snabbt kommer i gång.Fru talman! Vi kristdemokrater menar att all erfa-renhet visar att fungerande och stabila familjer är braför både barn och vuxna och att det är en förutsätt-ning för ett gott samhälle. Därför måste samhället taett särskilt ansvar för att skapa förutsättningar för attgemenskaperna i familjerna kan fungera så bra sommöjligt. Familjestabilitet bör vara ett politiskt mål.Vi anser att barn generellt sett mår bäst av att boihop med två föräldrar och att de då har störst förut-sättningar att utvecklas på ett bra sätt. Lagstiftningoch sociala ekonomiska stödformer bör utformas medutgångspunkt i att stabila familjerelationer är bra ocheftersträvansvärt.När en kris uppstår i ett förhållande gäller det där-för att man snabbt får hjälp med att lösa upp knutar-na. Förebyggande och kompetent familjerådgivningär därför viktigt.Tyvärr är det så att väldigt många relationerspricker. Vi vill verka för en förändring så att antaletseparationer minskar i stället för att de ökar.Men vid alla dessa separationer som sker måsteändå barnens bästa sättas i fokus. Därför är det natur-ligtvis oerhört viktigt att skapa regler och förfarandensom gör att barnen drabbas så lite som möjligt närföräldrapar separerar.Det kan inte nog betonas att barn inte har och inteska känna skuld i att vuxna människor - inte ens förbarnens skull - inte kan hålla ihop. När den ena ellerbåda parterna inte har förmåga att för barnens skull setill att relationerna är drägliga nog för att hålla ihopmåste i alla fall barnen ges så bra förutsättningar sommöjligt för att inte allvarligt ta skada. Det är då vik-tigt att det finns lagar och bestämmelser som fungeraroch i varje situation värnar barnets bästa.De synpunkter som ligger bakom yrkandena imotion L242, men också bakom yrkandena i andramotioner, är därför högst relevanta. Det gäller t.ex.utvärdering av hur den gemensamma vårdnaden fun-gerar i verkligheten, hur växelvis boende faller ut ochhur samarbetssamtal och information mellan parternahar fungerat. Ger dessa möjligheter och medel maxi-mal effekt så att barnen skadas så lite som möjligt avatt befinna sig i en situation med separerade föräld-rar?Kristdemokraterna tycker att det är viktigt att ut-värderingen av föräldrabalksreform belyserdessa och andra frågor på ett bra sätt och att manföreslår förbättringar där så behövs. Det är mycketangeläget att utvärderingen snabbt kommer i gång.Anf. 124 () re-plik:Fru talman! Det gäller detta med talerätten igen.För att försöka göra det lite tydligt ska jag ta upp detfall som jag relaterade till i mitt anförande och somBerit också mycket väl känner till.Mannen erkände faderskapet. Under betala-de han underhåll för sitt barn till barnets mor. Man-nen avled, och den nya hustrun hade mycket svårt attförstå att han skulle vara biologisk far till barnet. Honvill därför ha en möjlighet att ifrågasätta riktighetenav detta påstående.Ponera att det införs en sådan regel som ni vill ha.Det skulle faktiskt kunna vara så att mannen inte ärfar till barnet - det vet inte någon av oss här. Är detdå rätt mot barnet att göra det faderslöst? Hur ser nipå det här egentligen?Anf. 125 () replik:Fru talman! finns det ju förbättrade möjlig-heter att fastställa faderskap. Vad vi har begärt är enförutsättningslös utredning, och det har vi gjort motden bakgrunden att det finns andra möjligheter i dagatt fastställa ett faderskap.När det sedan gäller denna specifika fråga är detnaturligtvis oerhört svårt att svara ja eller nej på den.Det är mycket möjligt att det kan uppstå vissa komp-likationer, men i de allra flesta fall tror jag att det ärsanningen som ska segra. Och, som sagt, en översynav de bestämmelser som gäller är det som vibegär. Sedan får vi se vad den landar i.Anf. 126 () re-plik:Fru talman! Det är klart att det är svårt att diskute-ra ett enskilt fall, och det kanske inte heller alltid ärhelt etiskt att göra det. Men det är det fall som liggerbakom dessa motioner. I förlängningen måste manockså fundera över konsekvenserna.Min syster och jag är ganska olika. Om jag sägertill henne att jag undrar om hon verkligen är minsyster och känner mig orolig över att jag ska delaarvet med henne och om jag vill föra talan i domstolför att kolla om pappa verkligen är pappa också tillmin syster, vad ska gälla då? Ni måste verkligenfundera igenom era tankegångar.Ni har inte barnets bästa för ögonen. Jag är jätte-ledsen att säga det. Jag uppskattar mycket som person, men här tänker ni fel.Detsamma gäller när ni säger att det ska vara fulltlegitimt att mor- och farföräldrar ska kunna gå tilldomstol för att få träffa sitt barnbarn. Det är jättetra-giskt att utsätta ungar för att kanske inte få träffavuxna personer. Men kan det verkligen vara riktigt attförutom att pappa och mamma har möjligheten att gåtill domstol ska också mor- och farföräldrar ha denmöjligheten?Jag är nästan upprörd över att ni ens vill tänkatanken att utsätta barn för någonting så förskräckligt.Anf. 127 () replik:Fru talman! Jag tackar så mycket för uppskatt-ningen av mig som person. Den är ju glädjande.Men jag återkommer till att jag tycker att man börgöra en förutsättningslös utvärdering av lagen och seom man kan komma fram till något annat som mankan besluta om gemensamt. Gör man inte det, får detsom gäller gälla. Så är det ju med det.Jag vill till slut passa på att tacka för att AnnelieEnochson har fått en motion delvis bifallen. TanjaLinderborg ville ha också en annan motion bifallen,men så har inte vi tyckt.Anf. 128 ():Fru talman! Först vill jag yrka bifall till Center-partiets reservation nr 7. I övriga ställningstagandensom gjorts från instämmer jag.Hänsyn till barnets bästa är rubriken på mitt anfö-rande. Ett av mål är att medverka tillett barnvänligare samhälle. Det innebär för oss attbarnen ska ha en stark ställning och att de ska mötasmed respekt. Det är inte alltid som jag tycker att vilever upp till barnets bästa. ges devuxna företräde på barnens bekostnad.Att alla barn ska få uppleva en god omvårdnadoch umgänge med sina föräldrar är vi nog alla över-ens om. Trots alla goda föresatser har antalet omhän-dertagna barn ökat i . Det harblivit ett tuffare klimat för föräldrarna med ökadekrav och minskad tid för att odla relationer. Ingetbarn ska ändå behöva känna sig övergivet om enkatastrof inträffar i deras liv. Det måste alltid finnasnågon som tar ansvar och parti för barnet. Dagensinsatser är otillräckliga, sett ur ett barnperspektiv. Förbarnens skull måste vi synliggöra deras behov ochvåga stå på deras sida.Angående gemensam vårdnad för ogifta föräldrar:De flesta barn föds av föräldrar som inte ärgifta. Lagstiftningen bör därför anpassas till den tid vilever i och bygga på ett delat föräldraansvar, oavsettsamlevnadsform. Utgångspunkten bör vara gemen-sam vårdnad om barnet efter det att faderskapet harfastställts. Lagstiftningen bör utgå från att en majori-tet av föräldrarna är skötsamma och omsorgsfulla omsina barn. Föräldrar som inte lever upp till detta be-rörs av andra lagar.Vid beslut om vårdnad och umgänge ska syftetalltid vara att göra det som är bäst för barnet. Barnetsrätt till en trygg och kärleksfull uppväxt är det primä-ra.I situationer där kvinnor utsätts för familjevålddrabbas också barnen. Där familjevåld sker måstegärningsmannens lämplighet som vårdnadshavaremed umgängesrätt ifrågasättas. Varje händelse somkan benämnas som familjevåld där barn förekommermåste leda till åtgärder som sätter barnets bästa icentrum. Det är vår skyldighet att bidra till att barnetinte utsätts för vare sig psykisk eller fysisk misshan-del. Barn som tvingas bevittna våld som sker inomfamiljen saknar trygghet. De barnen behöver ocksåomsorg och någon att tala med efter de traumatiskahändelserna. De behöver kvalificerad hjälp. Föräldrarkan vägra att umgås med sina barn, men barn kan intevägra att umgås med våldsamma föräldrar.Vårdnadsutövande: För att göra vardagen lite lät-tare har föreslagit att en ny bestämmelseinförs i 6 kap. i . Motivet är att ge bo-endeföräldern större beslutanderätt i frågor som gällerbarnets dagliga omsorg. Dagens regler kan medförastora problem rörande små praktiska frågor, som lättkan bli uppförstorade av föräldrarna om de har enkonflikt sinsemellan. Att båda har laglig rätt att varamed och bestämma om allt är en god tanke men ipraktiken inte alltid så klokt.Jag vill också ta upp lite grann om utredning i målom vårdnad, boende och umgänge. Det gäller vård-nadstvisterna. Vi har tagit del av att det på många hållpågår långa vårdnadstvister, så långa som fem, sexoch . Detta sliter naturligtvis på alla parter, menjag vill hävda att det sliter mest på barnen. För bar-nets bästa bör man sätta in resurser så att utrednings-tiderna kan kortas ned - detta utan att kvaliteten för-sämras. Jag tycker att det är mycket olyckligt attutredningar kan tillåtas ta så många år.Även barnens rätt att komma till tals vid vård-nadstvister bör ses över. Vi har en tolvårsgräns.Men det förekommer faktiskt att även barn som äräldre än har svårt att få komma till tals ochavgöra hos vilken av föräldrarna de vill bo. Till sy-vende och sist är det ändå föräldrarna som har detyttersta ansvaret när vårdnadskonflikter uppstår. Detär naturligtvis viktigt att föräldrar som inte är sams påett tidigt stadium erbjuds samverkanssamtal.Jag vill också ta upp lite grann om talerätten, somockså har tagits upp här tidigare, i mål om hävande avfaderskap. Även har flera motioner väckts, precissom under den här mandatperioden, och degäller framför allt talerätt för arvingar som ställs införokända barn som ger sig till känna efter faderns död.Huvudregeln är att arvingarna inte har någon tale-rätt. Men det bör faktiskt finnas undantagssituationer.En situation som bör omfattas av undantag är när denutpekade fadern nekar till faderskap men efter rätte-gång och under stor press erkännerutan att blodprov tagits. med misstankeom att han inte är fadern, men hårt pressad av omgiv-ningen, accepterar den ut utpekade faderskapet. Möj-ligheterna att ogiltigförklara faderskapet är mycketsmå. Men det finns faktiskt en omständighet som jagtycker att det kan finnas skäl att åberopa, och det ärom det visar sig att mannen har varitsteril. Om inga blodprov har tagits, kan man inte varasäker på detta förrän det har undersökts.Jag vill understryka de fall som vi alla känner tillhär, men jag vill också sätta fokus på de okända barnsom dyker upp. De fall där ett barn och en vuxen haften etablerad relation - barnet kanske har vuxit upphos fadern - berörs inte av vårt krav om talerätt, oav-sett om det är en biologisk far eller inte. Det handlar istället om helt okända barn, om fadern har erkäntfaderskap under mycket stor press och om det finnsen misstanke om att han är steril.Anf. 129 () re-plik:Fru talman! Jag hade faktiskt inte tänkt ta upp dethär med talerätten, men det dök upp en frågeställningnär nu började tala om detta medeventuell sterilitet. Det jag funderar över är hur mannågonsin ska kunna fastställa när steriliteten har upp-stått, före eller efter det att barnet har avlats. Det varen frågeställning. Det kan naturligtvis inte ViviannGerdin svara på, och det kräver jag inte heller.Det jag ville ta upp var detta med automatisk ge-mensam vårdnad. Det gör jag utifrån att ViviannGerdin sade att tar parti för barnen. Dettror jag i grunden, men jag funderar på vad ViviannGerdin tycker om vad det, om vi får in en sådan regel,faktiskt skulle innebära för barn som har kommit tillgenom sexuellt tvång, genom våldtäkt eller annatraffinerat sexuellt tvång. Är det verkligen lämpligt ska behöva ha gemensam vårdnad med en vålds-verkare? Eller man kanske har haft en tillfällig för-bindelse på . Ska man då ha gemensamvårdnad med en man som inte bor i ? Kan nise några komplikationer med det här?En annan fråga som jag vill ställa gäller om möjligtvis kan se att det kan finnas en riskför att det blir ännu fler vårdnadstvister om man införautomatisk gemensam vårdnad.Anf. 130 () replik:Fru talman! I mitt tidigare inlägg talade jag omfall där det förekommer våld. Att faderskap alltid skafastställas är en sak för sig. Men där det finnsvåldsinslag är vi varken för att det ska vara deladvårdnad eller för att umgänge ska ske. Jag vet inte omjag har uttryckt mig oklart.Anf. 131 () re-plik:Fru talman! Ja, då har jag nog helt missförståttvad menar. Automatisk gemensamvårdnad inträder ju när barnet har fötts, efter en fader-skapsbekräftelse, och det oavsett om det har före-kommit våld eller inte. Det innebär att om det före-kommer våld i det här måste mamman, oftast är det jufaktiskt mamman, gå till domstol för att begära en-skild vårdnad. Det innebär att antalet vårdnadstvisterkan komma att öka.Jag ser det så här: Det är ju ändå som hargemensam vårdnad. Det är jättebra. Vi har tagit ettenormt stort kliv mot att ta ett gemensamt ansvar förvåra barn. Men beträffande de här serjag det som att den lagstiftning som vi har får varaen skyddslagstiftning för de barn som faktiskt leverunder svåra förhållanden eller riskerar att göra deteller som en skyddslagstiftning för de kvinnor somhar fått barn med våldsverkare. Så ser jag det.Anf. 132 () replik:Fru talman! Jag vill svara än en gång att det är tvåskilda saker. Vi framhåller fortfarande att faderskapetska fastställas när barnet har fötts, men efteråt är detså, och det har jag också sagt tidigare här, att före-kommer det någon form av våld, eller har gjort tidiga-re, mot kvinnan är naturligtvis inte gärningsmannenlämplig som vårdnadshavare eller för umgänge. Jagsade också tidigare att det är vår skyldighet att bidratill att barnet och kvinnan inte utsätts för psykisk ellerfysisk misshandel. Det finns ingen grund för att det isådana fall, vid en våldtäkt, skulle utövas ett gemen-samt vårdnadsskap.Anf. 133 ():Fru talman! Det har diskuterats rätt så mycket ochingående här om talerätt i mål om hävande av fader-skap. Jag måste erkänna att jag inte kände till det fallsom verkar vara känt för alla andra. Så jag tänker intediskutera just det fallet. Jag tänker inte heller försökakonstruera möjliga fall, för jag tycker att vi komplice-rar den här diskussionen i onödan. Min reaktion, ochmitt bifall till motionerna i den här diskussionen,bygger helt enkelt på den text som jag flera gångerhar fått läsa omkring dessa frågor.Det var som vi hade den här diskus-sionen i utskottet, och varje gång har vi i slutet avbetänkandet fått läsa en oerhört komplicerad argu-mentering för att behålla gamla regler och gamlametoder för att bekräfta eller häva faderskap.Jag kan inte förstås varför vi fastnat i de härgamla reglerna, varför vi fastnat i de här gamla meto-derna. Alla fall som jag har hört beskrivna är otroligtkomplicerade, och jag tror inte att vi kanskriva en lag som absolut, precis och exakt kan täckavilken situation som helst i livet. Men en lagtext börvara relativt enkel så att var och en förstår vad somstår där. Det här blir så komplicerat, så otroligt sofis-tikerat. Det finns så många komplicerade steg somska tas. Det är därför jag yrkar bifall till reservation 1.Jag ska också tala om talerätt i umgängesfrågor.Då yrkar jag bifall till reservation 6. säger att hon inte vill utsätta barnen för oändligarader av rättegångar. Det kan jag förstå. Jag har settsådana situationer i vårdnadstvister, och då var intemorfar och mormor eller farfar och farmor inblanda-de på något sätt. Det var fruktansvärda konfliktermellan föräldrarna, och då blev ständiga överklagan-den av gamla vårdnadsbeslut ett slags ständigt pågå-ende tortyr av en f.d. partner, en f.d. make eller maka.Om vi vill ha ett mindre antal rättegångar i de härfrågorna bör vi alltså i första hand tänka på att sättastopp för de här evigt återkommande överklagandena.De kostar väldigt mycket tid. De tar väldigt mycketpengar från någon som måste betala. De är ett slagsständigt plågeri av dem som straffas av en f.d. part-ner.När det gäller umgänge med far- och morföräld-rarna vill jag bara säga att det är grymt att accepteraatt konflikterna mellan föräldrarna drabbar både barnoch gamla. Jag tror på familjen. Jag har själv sett vaddet betydde för mina barn när min mor äntligen, eftermånga år av påtvingad skilsmässa på grund av entotalitär regim, kunde komma till . Jag såg hurmycket deras liv berikades, hur mycket större dimen-sion deras inre fick genom närheten med den gamla.En av de stora bristerna i vardagen är segre-gationen mellan åldrarna. När jag försvarar den härreservationen vill jag åtminstone bidra lite grann tillatt minska denna ålderssegregation. Så jag yrkarbifall när det gäller det här med vårdnaden.Till slut, herr talman, vill jag med mycket glädjetala om det beslut som finns på s.14, där man tillkän-nager bifall angående de fall där våld förekommermellan man och kvinna när det gäller en automatiskprövning av vårdnaden.Jag tycker att det är en stor vinst för oss alla attjust den här komplicerade situationen äntligen har fåtten mänsklig lösning. Vi föreslår inte att den som harbrukat våld för alltid ska straffas att inte träffa sinabarn. Men vi föreslår en prövning som gör det möjligtatt den här våldsbenägna personen inte ska få vårdna-den av barn.Jag vill påminna om att våld mot kvinnor också ärvåld mot barn. Inget barn som har sett sin far slåmodern kan må bra. Inget barn som lever i en familjdär blodiga konflikter upprepas kan må bra. Barnetsbästa krävde denna lagändring. Och jag är väldigtglad för att detta äntligen har kommit till en mycketbra och välbalanserad lösning.Våld mot kvinnor är tyvärr ett ämne som vi på ettfruktansvärt sätt har fått diskutera under de senasteveckorna. Varje steg vi tar för att minska möjlighe-terna för att våldet fortsätter är en mycket stor vinstför hela samhället.Med detta vill jag avsluta mitt anförande.Anf. 134 ():Herr talman! Jag vill inledningsvis yrka bifall tillförslaget i betänkandet och avslag på reservationernamed undantag för bifall till motion L201 och delvisbifall till motion L301 gällande vårdnaden om barnnär den ena föräldern gjort sig skyldig till grovbrottslighet mot den andra föräldern.Vi debatterar nu lagutskottets betänkande LU9. Ibetänkandet behandlas faderskapsfrågor, vårdnads-frågor och frågor om umgängesrätt. Vi ska ha i min-net att den stora utvärderingen av föräldra-balksreform kommer . Många av de motio-ner som behandlas i betänkandet kommer att inrym-mas i den aviserade utvärderingen och arbetet somgäller föräldrabalk.Herr talman! I denna utvärdering kommer frågorom barnets rätt att bli hörd att genomlysas. Låt ossalla komma ihåg att barn som har förmågan att ut-trycka sin vilja med hänsyn till mognad och ålderockså har rätt att bli hörsammade.Min uppfattning är att om fler barn blir hörsam-made om var de vill bo och var de känner sig tryggaså skulle domstolar i de svåra vårdnadstvis-terna ha färre verkställigheter och färre polishämt-ningar, och det skulle finnas fler lyckligare barn iSverige. Vidare kan man fundera på om vi över hu-vud taget ska behöva stora starka poliser i svartapiketbilar för att hämta barn.I motion L264 tas barnets rätt att komma till tals ivårdnadstvister upp. Utskottet har inte tillstyrkt mo-tionen. Dock har utskottet beslutat att geett förordnande gällande frågan om juridiskt biträdeför barnet i svåra vårdnads- och umgängestvister.Detta förordnande har utmynnat i att en utredare harhaft i uppdrag att biträda i frå-gan om eget juridiskt biträde i vissa svåra vårdnads-och umgängestvister. Uppdraget ska redovisas nu ivår.Den ensamutredare som regeringen tillsatte 1998skulle biträda med övervägan-den om vad som bör göras för att ratificera som bestämt. I den kon-ventionen finns det artiklar som uppmanar staterna attöverväga att ge barnet en ställning som part och rätttill ett eget juridiskt ombud i alla processer som rörbarn. I denna konvention, European Convention onthe Excercise of Children s Rights, finns en artikelmed uppmaningen att överväga barnens rätt att få enställning som part och rätt till eget ombud i alla pro-cesser som rör barnet. har undertecknat dennakonvention men ännu inte ratificerat den.Barnens rätt att komma till tals kommer enligt vadutskottet erfarit också att behandlas inom ramen förden aviserade utvärderingen av föräldra-balksreform.Utskottet anser att varken det pågående arbetetmed anledning av ratificeringen av Europakonventio-nen eller det kommande utvärderingsarbetet bör före-gripas av med något särskilt uttalande.Herr talman! När det gäller frågan om umgänges-sabotage måste vi komma vidare. Umgängessabotageär skadligt för barnen och deras behov av bägge för-äldrarna om barnets vilja och kärlek finns för dembåda. Men vi lagstiftare måste återigen komma tillbarnets rätt att bli hörd. Det kan aldrig vara umgäng-essabotage när barnet absolut inte vill ha och är räddför umgänge av en eller annan godtagbar anledning.Detta tas upp i motion Ju393 yrkande 4, och i motio-nen står följande:Ett barn som vägrar träffa den andre föräldernmed rätt till umgänge, blir till slut hämtad av polis.Motionären vill ha en barnbalk.I motion L310 vill motionären att barnet ska kun-na utkräva mer delaktighet i barnets liv av den osyn-lige föräldern och även ha rätt att utkräva umgänge avden som inte frivilligt tagit del av barnets uppväxt.Vid föräldrabalksreform övervägdessanktioner, exempelvis vite, men regeringen konstate-rade att ett påtvingat umgänge kunde verka i felaktigriktning och kanske inte skulle vara till gagn för bar-net.Utskottet förutsätter att alla dessa motionsspörs-målen kommer att aktualiseras i översynen av 1998års föräldrabalksreform och att regeringen återkom-mer till om det skulle visa sig erforderligt.Herr talman! Det tillkännagivande som vi ger re-geringen gällande bifall till motion L201 och delvisbifall till L301 gällande vårdnaden om barn när denena föräldern har gjort sig skyldig till grov brottslig-het mot den andra föräldern är av den naturen attregeringen ska se detta tillkännagivande utifrån attdet är en förstärkning av barnets rätt och att det skafrämja barnets bästa. Att prövning automatiskt skaske när grov brottslighet mot medföräldern inträffarär dock inte detsamma som att det med automatik skavara så att den som har utfört handlingen automatisktska förlora vårdnaden.Jag kan inte undgå att i mitt anförande nämna detsom , och har tagit upp i sina anföranden om hot, våld ochkränkande behandling av den ena parten och medför-äldern. Vi har tidigare genomgåendeuttalat att vi ser väldigt strängt på det och att gemen-sam vårdnad i sådana fall är utesluten.