prot · GP0959 · 2002-01-29 00:00:00 — Vi ser också en glädjandeutveckling på det området, inte minst i våra skogslän.Till den har de s.k. mikrolånen bidragit kraftigt. De ärväldigt populära. Det gäller också för de regionalaresurscentrum för kvinnor som behandlas i den regio-nalpolitiska propositionen. Sådana har på en del hålllagts ned, men får de ett kontinuerligt statligt stödför att bli sådana centrum i länen som så många kvin-nor efterfrågar och tycker är bra.Visst kan man göra en sådan jämförelse med and-ra länder som gör, men man glöm-mer då att det som vi har inom offentlig sektor imånga andra länder oftast bedrivs i privat regi. Räk-nar vi in våra chefer i offentlig sektor blir siffrornaannorlunda. Siffrorna kan säkert bli ännu bättre, menvi har hos oss relativt många kvinnliga chefer inomoffentlig sektor - kanske inte på toppnivå men påmellanchefsnivå.Till skulle jag vilja säga att man iett land med hög förvärvsfrekvens ofta får en köns-segregerad arbetsmarknad. Det är vad som händer iSverige. Jämför vi oss med de allra flesta andra län-der inom finner vi att vi har en mycket högförvärvsfrekvens men också en segregerad arbets-marknad. Den kan man inte lagstifta bort, utan den är,som jag sade, en spegel av samhället. Kvinnornaarbetar i sektorer där de nu får betalt, till skillnad moti många andra länder där de gör samma jobb utanbetalning. Vi har en annan samhällsmodell.Vi har vidare ojämställda familjeförhållanden iSverige, där småbarnspapporna jobbar övertid ochsmåbarnsmammorna arbetar deltid. Detta leder till eneftersläpning i karriärmöjligheter och i lönehänseendeför kvinnorna. Jag menar därför återigen att det interäcker att titta på lönen och löneförhandlingstillfälletutan att man måste ta hänsyn till hela spektrumet,inklusive familjepolitiken. I det sammanhanget skaväl inte kd ställa sig längst fram och säga: Vi är för enprogressiv familjepolitik som utjämnar mellan kvin-nor och män. - Er politik går i direkt motsatt riktning.Jag menar att t.ex. föräldraförsäkringen skullekunna spela en alldeles avgörande roll om den - vil-ket jag ska tillstå att inte heller regeringen vågar göra- skulle individualiseras i stället för att som gå tillfamiljen. Det kunde ske för att papporna skulle ta ettstörre ansvar och för att mammorna skulle slippa denenorma börda som oftast ligger på kvinnor att kombi-nera föräldraskap och förvärvsarbete.Jag tror att föräldraförsäkringen annorlunda an-vänd - vi ser också att alltfler pappor faktiskt tar utmer tid, även om det går alldeles för sakta - skullekunna vara en nyckel till ett mera jämställt samhälle.I det inkluderar jag också arbetsmarknaden och merajämställda löner.Anf. 14 ():Fru talman! Jag är förvånad över att höra hur nöjdjämställdhetsministern är över att andelen kvinnorsom är chefer inom offentlig sektor är medan desom jobbar inom offentlig sektor till är kvinnor.Det är ett ganska dåligt resultat.Nej, man kan inte lagstifta bort en segregerad ar-betsmarknad. Jag tror att det finns andra metoder,metoder som regeringen blundar för. Den of-fentliga sektorn har blivit en kvinnofälla. Kvinnorsmöjligheter till karriär och löneutveckling har begrän-sats eftersom de har haft att välja på bara en arbetsgi-vare.Helena gav ett annat exempel, frånStockholm. Vilka slutsatser kan man dra av det ex-emplet? Bemanningsföretagens inträde på marknadenhar betytt att vissa grupper har kunnat höja sina löner.Vi tror på en ökad konkurrensutsättning av verksam-heter inom offentlig sektor för möjligheterna att ut-veckla det som är tradionellt kvinnlig arbets-marknad. Det behövs fler aktörer, med en fortsattgemensam finansiering. Socialdemokraterna har i denhär frågan målat in sig i ett hörn, satt på sig skygg-lappar och säger envist nej. Detta gagnar inte kvin-norna.Vidare hasplar jämställdhetsministern ur sig enmassa fördomar om och synpunkter på kristdemokra-tisk familjepolitik. Också vi tycker att det ska vara enjämnare fördelning av arbete mellan hem och arbets-liv, men vi ställer oss inte bakom det som socialde-mokraterna står för, nämligen en uppdelning ifint och fult arbete. Vi tycker att både förvärvsarbeteoch arbete inom hemmet är viktigt arbete.Den bästa jämställdheten kanske uppnås om manges mer tid med barnen, om fler pappor jobbar deltidför att man ska kunna få ihop tillvaron, livspusslet, såatt man inte stressar sönder sig själv eller barnen. Detkan vara en framkomlig väg som har prövats medgott resultat bl.a. i Nederländerna.Det finns andra vägar än socialdemokratisk cent-ralistisk politik. saknas framtidsstrategierfrån jämställdhetsministern.Anf. 15 Jordbruksminister ():Fru talman! och att den offentliga sektorn är en kvinnofälla. Jagundrar hur situationen för kvinnor skulle havarit om vi inte hade haft en offentligt finansieradbarnomsorg, äldreomsorg, skola eller skolmåltider.Det är offentlig sektor. Det anser är enkvinnofälla.Jag menar att det är precis tvärtom. Genom denoffentliga sektorn har vi kunnat skapa arbeten åtkvinnorna i och ett hyfsat jämställt samhälle.Därmed inte sagt att jag är nöjd. Men barnomsorgenoch äldreomsorgen har bidragit mycket starkt till attgöra mer jämställt än kanske något annat landi världen. Jag är oerhört förvånad över det MariaLarsson säger.Man får alltid höra, både av Kristdemokraternaoch , att lönerna skulle höjas om vi baraöppnade för mer konkurrens, så att de sjuka skulle fåvälja ännu mer och de anställda skulle kunna gå frånden ena arbetsplatsen till den andra. Det är vad vi serinom handeln. Där kan kvinnorna gå från tillPrix, från Prix till 7-Eleven osv. Har de högre lönerför det? De kan göra det inom hotell- och restaurang-branschen. De kan gå från det ena hotellet till detandra, städa och servera osv. Har de högre löner fördet? Svaret är nej. De lågavlönade kvinnorna i privatsektor ligger ännu lägre än de lågavlönade kvinnornai offentlig sektor. Det är inget bra argument. Ni fårförsöka hitta ett bättre.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellationerna 2001/02:169 och177 om postens serviceAnf. 16 Statsrådet ():Fru talman! och ställt flera frågor till näringsministern om PostenAB:s service. Ansvarsfördelningen är sådan att det ärjag som ska svara på interpellationen.Maud Björnemalm frågar om statsrådet avser attverka för att alla invånare i glesbygd erbjuds en ac-ceptabel postservice. frågar vilka åt-gärder som statsrådet avser vidta för att säkra en godpostservice och kassaservice för alla medborgare.Mitt svar är att det är regeringens bedömning attinvånare i såväl glesbygd som tätort ska erbjudas ensamhällsomfattande posttjänst och en grundläggandekassaservice av god kvalitet. Denna bedömning, harsom bekant, regeringen även lämnat till ibudgetpropositionen. Underlag för regeringens be-dömning är bl.a. Post- och omutvecklingen på postmarknaden.Statens ansvar för den samhällsomfattandeposttjänsten framgår av postlagen. Genom tillstånds-villkor åligger det Posten att tillhandahålla den sam-hällsomfattande posttjänsten. Detta innebär bl.a. atttjänsten ska erbjudas i hela landet i veckanutom under omständigheter eller geografiska förhål-landen som bedömer utgörskäl för undantag.Fr.o.m. regleras den grundläg-gande kassaservicen i en särskild lag. Kravet på attdet ska finnas en kassaservice i hela landet som inne-bär att alla har möjlighet att verkställa och ta emotbetalningar till enhetliga priser kvarstår.Den praktiska utformningen av hur tjänsterna skatillhandahållas är det Postens ansvar att besluta ominom ramen för de ställda kraven. Post- och telesty-relsen kommer även i fortsättningen att bevaka attkassaservicen motsvarar samhällets behov.Vidare frågar om det åliggerkommunerna att se till att äldre och handikappade iglesbygd får sin post utdelad till bostadens belägenhetoch om de i så fall kommer att få ersättning för dessauppgifter.Kommunen har inte någon skyldighet att tillhan-dahålla denna service. Posten utformar postservicenpå lokal nivå i samråd med kunderna och med beak-tande av den etablerade utdelningspolicy som gäller.Post- och upphandlar den särskildaposttjänsten från Posten som därigenom får ersättningfrån staten för att tillhandahålla bl.a. den utsträcktalantbrevbärarservicen. Detta kan innebära att äldreoch handikappade är berättigade till utsträckt lant-brevbärarservice.Regeringen anser det vara självklart att postservi-cen i hela landet ska upprätthållas och vara tillgängligför alla. har därför i uppdragatt tillse att fullgör sina åligganden när detgäller tillhandahållandet av samhällsomfattandeposttjänster. Om dessa inte skulle uppfyllas rapporte-rar till regeringen som dåbedömer om det finns anledning att vidta åtgärder.Beträffande den översyn av lantbrevbärarlinjernasom genomförs av har Postens ledningmeddelat att förändringarna av lantbrevbärarlinjernaskjuts framåt i tiden och att rutinerna kommer att sesöver i samråd med Post- och telestyrelsen.Maud Björnemalm ställer frågan om stats-rådet kommer att verka för samordning av post- ochtidningsdistributionen i glesbygd.Post- och tidningsdistribution samordnas avmarknadens aktörer och Posten erbjuder tidningsdist-ribution, i konkurrens med andra distributionsföretag,via dotterbolaget nu gällande regler fastställer Postkoncernensjälv sina priser för denna typ av befordran. När tid-ningsföretagen väljer att anlita Tidningstjänst ABsom distributör i glesbygd sker vanligtvis den fysiskautdelningen av Postens lantbrevbärare.Sammanfattningsvis anser jag att Postens serviceär en mycket viktig samhällsfråga. Regeringen följervad som sker på detta område mycket noggrant.Anf. 17 ():Fru talman! Tack för svaret. Det är bra att statsrå-det säger att invånare i såväl glesbygd som tätort skaerbjudas en samhällsomfattande posttjänst och engrundläggande kassaservice av god kvalitet.Ute i landet har vi sett konsekvenserna av Postensreformarbete. I glesbygds- och landsbygdsområdeninnebär det en försämring av servicen. Enligt Postensföreträdare krävs ett visst antal hushåll per kilometerför att berättiga till lantbrevbäring. Det är inte rimligtatt, som i ett fall, en man ska behöva gå åttakilometer för att hämta sin post medan hans dagligatidning kommer i brevlådan bredvid huset. Egnaföretagare i området har också förlorat sin postser-vice. Postens informationsansvariga påstår sedan attdet är kommunens sak att se till att gamla får sin posttill bostaden. I så fall läggs nya uppgifter på kommu-nerna. Det är bra att statsrådet slår fast att kommuneninte har någon skyldighet att svara för den servicen.Det är bara att gratulera om Posten nu har tagit sittförnuft till fånga och ser över sina rutiner. Om lands-bygden ska vara ett bra alternativ för bosättning ocharbete måste också servicen fungera.Det är bra att statsrådet kommer att följa vad somsker på området. Men är statsrådet också beredd atthandla, och inte bara följa frågan, om ingenting sker?Anf. 18 ():Fru talman! När jag nu ska tacka för svaret, somman helst bör göra, slås jag av att sista sidan måste hafallit bort. Statsrådet har valt att besvara två interpel-lationer . Den ena handlar om brevbäring ilandsbygd. Där får vi beskedet att regeringen harbackat, såtillvida att man nu vill se över brister i dendelen. Den andra handlar om kassaservicen. Det kanväl inte vara så att det uteblivna svaret på de frågorjag har rest är ett signifikant uttryck för regeringensbristande intresse, i synnerhet för kassaservice tilllandets medborgare och postkunder. Det är en fultanke, så jag får stryka den.Jag påstår att Postens splittring av verksamheten ikombination med oklara besked om vad förändringeninnebär har ställt till både oreda och oro.Reformen, eller kanske snarare förändringen, vardåligt förberedd. Framför allt var konsekvenserna integenomlysta. När den situationen uppdagades ficknäringsministern resa ut med "lugnande tal" både häri och på möten och pensionärskongresser. "Allt ska bli bättre", var fältrop.Det ska vara minst ett postkontor i varje kommun.Min fråga är: Vad är, med regeringens terminolo-gi, ett postkontor?När Postens koncept införs och under detta årslutgiltigt införs för kassaservicen är det några grup-per som känner av det mer än andra: pensionärer,småföretagare och glesbygdsboende. som förutsätts ske i allt större utsträck-ning via elektronisk överföring är ju inte aktuell förde flesta pensionärer. De har ett traditionellt sätt atthantera sin hushållsekonomi, och för flertalet i dennagrupp är IT eller datorköp inte aktuellt för att klara ettfåtal hushållsräkningar.När det gäller småföretagarna har man utöverdramatiska höjningar av t.ex. postboxavgifterna ocksåblivit varse att man inte kan uträtta sina ärendensamlat. Man får privata paket på ett ställe och företa-gets brev och paket på ett annat serviceställe. Flertaletekonomiska transaktioner får ske på banken. Dess-utom har man fått saldobesked på Postgirot fördröjdamed en eller flera dagar.Glesbygdsboende, som i regel har en god lant-brevbärarservice, får nu finna sig i att bli avkrävdastora årliga belopp för att få posten utdelad, och idagarna har Posten aviserat dramatiska höjningar avt.ex. Som jag sagt ser det ut som attregeringen försöker korrigera på just den punkten.Det koncept, fru statsråd, som tonar fram är inteatt grunden för postal service har breddats. I ställethar den smalnat av och selekterats. Den kundvänlig-het som Postens ledning och Näringsdepartementettalat om är inte bara begränsad, utan framför allt ärden också dyrare. Om detta har regeringen genomstatsrådet inget att säga.Ovissheten kring kassaservicen och dess, som detsynes, försämring har gett utslag i den allmänna de-batten med stora reportage i svensk press. DagensNyheter har haft en jättelik artikel över två helsidor,och har haft en serie på temat med löpsedlar som ropat ut: "monterasPosten ned". En känd journalist på samma tidningskrev i en krönika att nu går "Posten in i dimman ochblir osynlig".Inom facket är man bekymrad. Personalen, som iregel nästan undantagslöst är kvinnor, har kommit ikläm. Det offensiva riskerar att bli ettblödande förlustföretag. Redan talas det om minus imiljardklassen.Jag beklagar att Postens enda guldklimp, Postgi-rot, sålts ut. Med sunt bondförnuft kan det väl hävdasatt man ska vårda sig om sin bästa mjölkko.Fru talman! Talartiden är slut, men jag återkom-mer.Anf. 19 ():Fru talman! Posten är en överlevnadsfaktor förlandsbygd och glesbygd. Kanske är det just därförsom vi är så pass många som deltar i den här debat-ten. Vi anser att det är oerhört viktigt att slå vakt omPostens funktion.Om det finns bara en användare kvar på en lant-brevbärarlinje kan man dra in den postlådan. Kundenerbjuds då att i stället sluta ett närserviceavtal. Detbaseras på en årlig kostnad, som i sin tur baseras påarbetstid och det antal mil som brevbäraren behöverköra. Detta kan leda till att en enskild postkund pålandet får betala . Det är ett exempelsom jag själv har stött på. Jag tycker att det är orim-ligt att en enskild person ska erlägga en så hög avgiftför att få sin post hem till lådan. Vad tycker statsrådetom detta?Det finns också exempel på att kunden protesteraroch inte sluter ett sådant här närserviceavtal utansäger nej. Då kan beslutet omprövas. För de här när-serviceavtalen är ingen förteckning gjord. Det finnsinget centralt register. Inte heller på lokal eller regio-nal nivå kan man se hur avtalen ser ut, utan de är ensak enbart mellan Posten och kunden. Jag tycker inteatt rättstrygghet garanteras för den enskilde postkun-den om det inte går att jämföra och se om han fått enriktig, en relevant, prisuppgift eller vilka kriterier somlegat till grund för andra beslut. Jag tycker att detta ärohållbart i ett företag som har det uppdrag som Pos-ten har.Vidare kan kostnaden bli hur hög som helst därföratt den baseras på ett självkostnadspris. Bor man dåavlägset kan det generera en väldigt hög kostnad.Rättstrygghet och ingen risk för godtycke är vadjag efterlyser för de landsbygdsboende som råkar utför den här typen av avtal samt att det ska finnas enform av taknivå så att det inte kan bli hur dyrt somhelst därför att man råkat bosätta sig ute på landet.Post- och anser inte att pånågot sätt har hanterat de här frågorna felaktigt. Jaghar haft en brevväxling med vd om detta. Han hävdar att Post- och telestyrelsentycker att sättet att sköta detta är fullt okej. Vad ärministerns uppfattning i de här frågorna?Anf. 20 ():Fru talman! Precis som sade enga-gerar denna fråga många människor ute i landet ochdärmed många av oss riksdagsledamöter. Vi fårmånga samtal från och kontaktas av allmänheten.Man är orolig för vad som händer på vitala områden.De regionala obalanserna i har ökat dra-matiskt i . Storstadsom-rådena växer, med regeringens goda minne, medanfrämst skogslänen och men även mindre och medel-stora städer minskar. Att många människor ser signödsakade att flytta kan delvis förklaras med attmånga upplever att samhällsservice av olika slagsuccessivt försämras, framför allt på landsbygden ochpå mindre orter.Posten har genomfört, och håller på att genomfö-ra, mycket stora förändringar. Man har sagt upp av-talet med Nordbanken, och man gör sig av med Post-girot. håller man på att avveckla kassa- och betal-service i traditionell mening. I stället inrättar manserviceställen. Dessa kan vara ett bra alternativ, mendet blir svårt för allmänheten att hålla sig ajour medsnabbheten i förändringen. På andra ställen, på mind-re tätorter, samlar man ihop brevlådor så att postkun-derna, som sade, får gå långasträckor för att hämta sin post. Lantbrevbärarlinjerläggs om och avgiftsbeläggs i många fall.Många av de här förändringarna upplevs, medrätta, som försämringar och fördyringar för de männi-skor som berörs. Som sade har detta imedierna beskrivits med rubriker om nedmontering,slakt osv. Möjligen är det lite överdrivet, men det ärden bild som man kan få av de förändringar som görs.Jag har själv träffat postledningen och fått infor-mation om de förändringar som genomförs. I trafikut-skottet har vi också fått information. Jag är övertygadom att man gör vad man kan, men informationen omvad som händer och om varför det händer är mångagånger bristfällig.För mig som centerpartist är det väldigt viktigt attslå vakt om servicen runtom i landet. Dessutom skaden här servicen vara likvärdig för alla människoröverallt i landet. I det sammanhanget skulle jag viljakomplettera de frågor som rests av de andra i den härinterpellationsdebatten med någon fråga till statsrå-det.Hur blir det med lantbrevbäringens kassaservice iden förändring som sker? fanns det ut-redningsförslag om att kassaservicen skulle minskasfrån att omfatta till att bara om-fatta . Detta vållade en storm av pro-tester. Vid det tillfället lades det hela till handlingar-na, men frågan tycks leva vidare i vissa sammanhang.I dag är det 2 500 brevbärare som upprätthållerden här viktiga servicen, som 700 000 hushåll runtomi landet har nytta av. Naturligtvis är därför varje för-ändring dramatisk.En annan sak som jag tror gör väldigt mångamänniskor konfunderade är den fråga som ElverJonsson var inne på: Vad är egentligen ett postkon-tor? Varhelst i världen man reser vänder man sig postkontoret när det gäller brev, försändelser,vykort och frimärken. ska vi iSverige inte kunna gå till det som kallas för postkon-tor för att ens köpa frimärken. Hur förklarar statsrådetdetta för en allmänhet som inte förstår att det är för-bättrad service att inte ens kunna köpa frimärken pådet som kallas för Posten?Jag vill balansera den bild som har getts här. Detfinns inslag i de förändringar som genomförs somfaktiskt innebär bättre service. Posten har i sitt egetdokument en vision om att man ska bli världens bästapost.De serviceställen som inrättas innebär längreöppethållandetider och bättre service på sina håll.Därför är det olyckligt att det sprids en bild av Postensom ett företag som inte riktigt vet vad man gör närman - som det har beskrivits i medierna - plötsligtaviserar stora förändringar för lantbrevbärarlinjernaoch sedan fryser det hela och säger att man ska funde-ra ytterligare.Det vore bra om statsrådet kunde räta ut en del avde frågetecken som här har förts fram från olika håll.Anf. 21 Statsrådet ():Fru talman! Jag ska försöka att efter bästa förmå-ga svara på de frågor som har ställts. Jag utgår ifrånatt ledamöterna är väl medvetna om att mitt ansvar-sområde handlar om lagstiftning och reglering. Precissom alla länder som inte helt och fullt äger Postenmåste vi skilja på detta ansvar inom regeringen.Ägarfrågor ligger hos , men ansvaretför det som jag tycker är det centrala i den här diskus-sionen, nämligen hur lagstiftningen och regelverketska garantera likhet för alla, ligger på mig.Jag vill återigen understryka det som alla har varitinne på, att post- och kassaservicen är viktig ochcentral för möjligheterna att bo och arbeta i hela lan-det. Jag har all förståelse för många av de frågeställ-ningar och mycket av den oro som uttryckts i dag.Framför allt och var inne på att vi står inför stora förändringar.Det vore att ljuga att inte säga det. Dessa förändringarberor på många saker. Tekniken har förändrat ochkommer att förändra beteenden, och det ärpå gott och ont. Alla förändringar innebär inte för-sämringar för konsumenterna. Därför är det oerhörtviktigt att se att lagstiftningen om kassaservicen harkommit till just därför att regeringen har känt ettbehov av att fastställa det som måste vara grundläg-gande för hela landet.Till vill jag säga att jag förstården oro som hon uttryckte över diskussionen omlantbrevbärarna och den servicen. Jag lovar verkligenatt regeringen - och det gäller många ministrar -följer detta mycket noga. För att uttrycka mig milttycker jag att det är mycket bra att det nu förs samtalmellan Posten och PTS - dvs. Post- och telestyrelsen- eftersom det är den myndighet som ska tillse attPosten uppfyller de uppdrag som har ålagts dem. Viföljer alltså de diskussioner som förs där mycketnoga.Jag tycker att rör ihop begreppenlite. En hel del av de exempel som hon nämndehandlar om tilläggstjänsterna och inte om det som vinu i första hand diskuterar, nämligen det som är dengrundläggande post- och kassaservicen som ska fin-nas tillgänglig för alla.Till vill jag säga att jag verkligenhar svarat på frågorna om kassaservicen. Det är dettasom är det grundläggande i interpellationssvaret.Elver anför långa citat om hur massmediernabeskriver saker och ting. Jag hör till dem som tyckeratt man ibland ska hysa en viss försiktighet med attutgå från att allt som står i massmedierna är sant ochriktigt och framför allt har de rätta proportionerna.Jag vill upprepa några saker som ärlighetens namn var mycket tydlig om. Det skerförändringar nu i servicen. Det är för tidigt attsäga om detta som helhet kommer att vara på gotteller på ont. Det vore löjligt att påstå att det intekommer att ske några förändringar av Postens ser-vice. Det gäller dock inte det som alla ska ha rätt tillnär det gäller kassaservice.Vi vet också att antalet serviceställen i landetkommer att öka från ca 1 008 till 3 100. Precis somSven var inne på kommer det sannolikt fören del att betyda en större tillgänglighet och längreöppettider. Samhället bevakar oerhört noga att dekrav som vi har ställt i samband med lagen ocksåuppfylls av Posten.För det första ska man tillhandahålla kassaservice.För det andra ska förändringar i kontorsnätet skevarsamt och innebära en förbättrad service. För dettredje ska de anställda som berörs erbjudas hjälp tillannat arbete eller utbildning. För det fjärde ska lant-brevbärarlinjerna med nuvarande service bibehållas.För det femte ska Posten inte stänga postkontor förränbättre alternativ till dagens service finns på plats.Med dessa utgångspunkter fortsätter jag att följadenna fråga mycket noga.Anf. 22 ():Fru talman! Jag delar statsrådets uppfattning omatt man ska vara skeptisk till det som massmediernasäger. Men här var det ett stort uppbåd enskilda per-soner som hade uttryckt sin mening. Jag förutsätteratt de var rätt citerade.Sedan tycker jag att det är märkligt att säger att hon inte kan svara på allt, eftersom an-svaret är uppdelat.