prot · GQ0912 · 2002-11-06 00:00:00 — Den som först slog larm högt ochtydligt, som jag blev riktigt medveten om, var Pen-sionsforum: När demografin ser ut som den gör ochmänniskor vill gå i pension ochmånga blir förtidspensionerade, hur ska det då gåmed pensionerna? började det pratashögt om att långtidssjukskrivningar kostar enormtmycket pengar. Då blev man lite förvirrad. Miljöpar-tiet konstaterade med förvåning hur yrvakna ochförskräckta många, inklusive regering och riksförsäk-ringsverk, var över fenomenet ohälsa. Man börjadeförstå att saker och ting hänger ihop.Miljöpartiet har alltid hävdat att det finns en hel-het och att saker och ting hänger ihop. Det är minförhoppning att ska börja se det mer, så inte så ensidigt ser på ett utskott i taget och barasäger: Det här är inte mitt bord eller det här är justi-tieministerns område.Nu är inte socialministern här, men vore han härskulle jag säga till honom: Stressa inte ihjäl dinamedarbetare och underordnade! Jag tänker på alla dehär punkterna - jag kommer inte ihåg hur många detvar. Det handlade om att förnya sjukvårdens organi-sation, förstärka primärvården och se över rekryte-ringen. Sedan har vi också elvapunktsprogrammet.Det är mycket lovvärt och bra, men ni spränger er,och ni kommer att bli sjukskrivna, skulle jag ha sagttill om han hade varit här. Ta hjälp avalla de fantastiska resurser som finns ute i landet, ikommuner, i landsting, på vårdcentraler, på arbets-platser och bland sjukskrivna! Ta hjälp av försäk-ringskassorna, för de kan det här. De vet hur man skagöra, och de vill, men de hinner inte. Här finns guldatt hämta, och man får helheten på kuppen, underifrånoch inte ovanifrån. Det gäller att inte förstöra det manhar utan använda sig av det. Jag blir rädd att man iden här yrvakenheten tar till repressiva åtgärder somstraff, tal om att det fuskas, karensdagar och så vida-re.Enligt sätt att se är de skenandesjukskrivningarna ett tecken på ett samhälle som är iolag. Vi blir allt mer stressade över alla val vi skagöra när det gäller el, telefon och så vidare. Tack ochlov har flera här i kammaren pratat om barn. IngridBurman talade om barnkonsekvensanalyser, och jagvill tillägga att en barnbilaga till budgeten vore önsk-värd.I fjol svarade jag på en skrivelse som handlade omförverkligande av bankonventionen - nu blir jag litestressad för jag ser att tiden håller på att ta slut, menjag pratar färdigt. Där står det: I den ekonomiskaobalans som rådde var det nödvän-digt att begränsa de offentliga utgifterna. Detta drab-bade bland annat ett antal verksamheter helt ellerdelvis riktade till barn. Inte minst skars förebyggandeverksamheter ned, med resultat att trycket ökat på-tagligt på verksamheter som arbetar med behandlandeverksamhet, exempelvis barn- och ungdomspsykiatrinoch vård inom socialtjänsten.Jag tyckte nästan att det var konstigt att det stodså i en skrivelse där man pratade om hur man skaförverkliga , men det var ju bra attdet stod i alla fall.Om vi inte satsar aktivt på våra barn nu är vi såilla ute att ni kanske också får lust att blunda. Då gårhela samhället åt pipsvängen. Då blir det ännu mersjukskrivningar och ett sammanbrott, skulle jag viljasäga. Detta är alltså allvarligt.Nu är inte heller statsrådet här,men han sade att välfärdsstaten ska upprättas. Detkanske kostar en slant, men det lönar sig, sade han.Så måste vi också resonera. Och jag hoppas på att fåhjälp av med att övertyga fi-nansutskottet om att det är så vi måste resonera. Jagtalade med förut och bad honomläsa i protokollet om just det här.Anf. 177 ():Fru talman! Jag vill liksom många andra belysasituationen inom vård- och omsorgssektorn när detgäller personalen.Stress och utbrändhet har blivit 2000-talets storafråga inom vården och omsorgen och ohälsotalenmest när det gäller kvinnor. Många som jobbar inomvården tycker att arbetet är roligt, men de är mindrenöjda med förutsättningarna. Vårdpersonalen kännersig ofta inte uppskattad och inte trygg med sin arbets-situation. har de fått höra att de tillhörden tärande sektorn. Vem blir glad av det?Den stress som många upplever när de inte tid för vårdtagaren som de önskar gör att alltflerkänner otillfredsställelse med sitt jobb. besparingar fick personalen uppleva stora ned-dragningar. Mer ansvar och mindre antal medarbetaregjorde att förutsättningarna för att utföra jobbet blevmycket tuffa. De ohälsotal som vi ser borde intevara överraskande för någon, med tanke på de föränd-ringar som har skett i den här sektorn.Fler medarbetare som kan ge värme och omtankeoch har tid att sätta sig ned och lyssna och trösta denäldre eller den sjuka är vad man ropar efter i kommu-ner och landsting. Om vi inte lyckas med att få bättrearbetsvillkor kommer de som jobbar inom vården ochomsorgen att lämna sina jobb, och några ambassadö-rer för denna sektor blir de inte.Det handlar om att skapa bra löner i de kvinno-dominerade yrkena. De som arbetar måste själva fåinflytande över sina arbetstider och känna påverkan-smöjligheter, och heltid måste bli en rättighet ochdeltid en möjlighet.Den offentliga sektorn ska bli en mönsterarbetsgi-vare, och vi på central nivå har ett stort ansvar för attse till att statusen höjs. Om vi inte lyckas med detkommer ett stort orosmoln över oss, eftersom rekryte-ringsbehovet som vi står inför är enormt. På omvård-nadsprogrammet står var fjärde plats tom. Det ären varningssignal som vi politiker på alla nivåer skata till oss, så att dessa yrken blir populära igen.Flera studier visar att arbetsgivarna inom vårdenoch omsorgen har betydande och växande svårighetermed att rekrytera personal med rätt kompetens. Störstär rekryteringsbehovet när det gäller sjuksköterskor,sjukgymnaster med flera. Och det är ett tillta-gande problem med att hitta utbildade undersköter-skor.Det är inte bra om vi går en framtid till mötes därvi har mer outbildad personal. Det sänker förtroendetför vården och statusen på yrkena ännu mer. I bud-getpropositionen har vi satsningar på kommuner ochlandsting, men när ekonomin tillåter bör detta områdevara prioriterat. För det som kommuner och landstingbehöver är fler anställda med rätt kompetens.Försöksverksamheten inom arbetsmarknadspoliti-ken, som syftar till att minska kommunernas brist påbehörig baspersonal inom vården och omsorgen, är endel av regeringens satsning på att skapa bättre förut-sättningar för kompetensförsörjningen inom dennasektor.Fru talman! Mot bakgrund av detta är det oerhörtviktigt att en handlingsplan verkligen blir av när detgäller att jobba med denna så viktiga fråga och attriksdagen, landstingen och kommunerna och andraaktörer arbetar tillsammans, så att vi går en positivframtid till mötes på detta område.Anf. 178 ():Fru talman! Under dagens partiledardebatt fördesen diskussion om de växande ohälsotalen. Vi haräven under kvällens diskussioner hört frågan kommaupp. Även om det i retoriken framkom att det varolika syn på hur situationen borde hanteras fanns deten gemensam uppfattning om hur komplex situatio-nen egentligen är. De sjukförskrivningar som i daggörs av läkare har en bredd som man inte har setttidigare. Vid en hearing som socialförsäkringsutskot-tet genomförde konstaterades att de nyasjukdomsbilder som läkare ställs inför saknar deenkla läkemetoderna.Läkarnas egen organisation framförde sin oroöver de nya sjukdomsbilder - utbrändhet, elöver-känslighet, amalgamförgiftning med mera - somframkommer och där diagnoserna och därigenombehandlingsmetoderna är oprövade.Ofta är det fråga om sjukdomsbilder som vuxit framunder och där den sjuke i ett sent stadium tarkontakt med sjukvården.En viktig åtgärd för att förändra situationen ärdärför att minska inflödet av nya sjukskrivningargenom ett bra förebyggande arbete. Detta kan, precissom sades i partiledardebatten, ske på många olikasätt. Jag vill belysa det genom att här ta upp det före-byggande arbetsmiljöarbetet ute på arbetsplatserna,ute i arbetslivet.Genom den förändrade syn på arbetslivet och påarbetslivets villkor som blev en effekt av det tidiga90-talet kom medbestämmandet och de anställdasdelaktighet i arbetsprocesser att bli en tredjehandsfrå-ga. Ytterligare en effekt av detta blev att skyddsom-budens arbete med förebyggande hälsoarbete tonadesned.De signaler om en gryende ohälsa som kunde sesute i arbetslagen stannade upp, och åtgärder uteblev -åtgärder som ofta med enkla medel kunde sättas inför att förhindra eventuella framtida sjukskrivningar.Bland de fackliga organisationerna ses demånga och ofta långa sjukskrivningarna som en ef-fekt av ett dåligt förebyggande arbetsmiljöarbete.Utifrån de underlag som gällde vid uppbyggnadenav den skyddsorganisation som blev en effekt av 60-och 70-talen lär det saknas tiotusentalsskyddsombud. Inom , , finnsdet ca 60 000 skyddsombud. Trots detta sägs detatt ett mycket stort antal skyddsombud saknas ute.Flera av påtalar också problem vadgäller de regionala skyddsombudens möjligheter attfölja upp verksamheten vid de många små arbetsplat-ser som finns - skyddsombud som informerar omhälsorisker och som instruerar för att undvika framti-da skador och ohälsa.Fru talman! För att återigen få en skyddsorganisa-tion som kan vara den spets som behövs för att mini-mera den arbetsrelaterade ohälsan kan riksdag ochregering göra några små men strategiskt viktiga åt-gärder:· Man kan tillse att den "status" återskapas somskyddsombuden tidigare hade, att skyddsombudenses som en tillgång på arbetsplatsen - inte, somblev fallet , som en belastning vadgäller produktionen.· Man kan tillse att medel avsätts för att geskyddsombuden en utbildning som tar fasta på så-väl dagens som framtidens eventuella ohälsoris-ker.Även om vi redan i dagens lagstiftning ger ut-rymme för en mer offensiv hållning i arbetsmiljöar-betet är signaler från riksdag och regering, tillsam-mans med medel för utbildning, den stimulans somarbetsmarknadens parter behöver.I regeringens så kallade elvapunktsprogram motohälsa finns det många bra förslag exempelvis vadgäller medel till den regionala skyddsombudsorgani-sationen. Detta är en viktig signal som jag uppleverbör kompletteras med åtgärder för att också lyfta framden lokala verksamheten i arbetet.Anf. 179 () re-plik:Fru talman! nämnde inte med ettenda ord något om en åtgärd som Socialdemokraternatidigare egentligen har varit överens med oss om,nämligen att införa finansiell samordning för att sam-ordna alla resurser kring den personal som ändå finnsutanför arbetsmarknaden för att snabbare få dessamänniskor att komma tillbaka till arbetsmarknaden.Jag undrar om vet när det förslagkommer från regeringen som socialutskottet tidigarehar beställt. Det var ju fyra partier som var överensom att införa finansiell samordning på en mycketbredare front än som tidigare gjorts. Man vet genomden utvärdering som gjorts att det är till nytta och tillgagn för de personer som får möjligheten att delta idetta.Anf. 180 () replik:Fru talman! Något tidsschema från regeringenssida har jag inte att delge i den härfrågan. Värdet av att hitta samordnngsmöjlighetermellan de olika intressenter som finns på området ärviktigt. Det vet också utifrån detarbete som vi tillsammans bedriver i socialförsäk-ringsutskottet för att förbättra situationen och kommatill rätta med ohälsotalen. Något datum, en formelltidsangivelse från regeringens sida, har jag alltså inteatt tillgå och att ge information om.Anf. 181 () re-plik:Fru talman! En annan fråga som också är viktigoch som många väntar att få svar på gäller följande.Vi har ju ett arbetsgivarinträde på 14 dagar.Många småföretagare med en eller få anställda upp-lever det som väldigt betungande. gäller detföretag inom tjänstesektorn som kan ha haft oturen attdrabbas av att både en och två är sjukskrivna utan attfå någon intäkt från de personerna. I stället blir detenbart kostnader.Ser ni över detta och kommer med förslag om attunderlätta för småföretagen när det gäller möjlighe-terna att fullt ut klara ut sin situation? Många företa-gare har faktiskt gått i konkurs på grund av ökadekostnader genom arbetsgivarinträdet - kostnader somär betungande särskilt för småföretag.Anf. 182 () replik:Fru talman! oroade sig i ett tidi-gare inlägg över de utredningar som regeringen hartillsatt och som ska hantera och se över situationen. av utredningarna - utredning - talas detmycket om just frågeställningar kring arbetsgivarin-trädet och arbetsgivarperioden.Utifrån de här utredningarna jobbar nu regeringen,och förslag kommer att läggas fram. Naturligen blirprogrammet, kan jag tänka mig, lite sinkat genomministerbyte och ny organisation i vi kan säkert snart förvänta oss att få se de skar-pa förslag från regeringen som tidigare efterlystsockså på det här området. Men, som sagt, jag har ingen tidsplan att delge . 183 () replik:Fru talman! I mitt anförande här pekade jag påden ensidiga analys som jag upplever att Socialde-mokraterna har när det gäller ohälsofrågorna.I sitt anförande tog upp ett vis-serligen mycket viktigt perspektiv - den fysiska ar-betsmiljön, betydelsen av att ha trygga arbetsmiljöer,skyddsombudens viktiga uppgift och så vidare. Jagvill inte på något sätt förringa detta men noterar åter-igen en ensidig fokusering, ett spår som både ansva-rig minister och så att säga kör påområdet.Finns det ändå inte anledning för Socialdemokra-terna att fundera över de höga ohälsotalen, som juinte kan bero enbart på den fysiska arbetsmiljön?Antalet arbetsolycksfall minskar faktiskt, och detallmänna hälsoläget förbättras. Ändå uteblir alltflermänniskor från dessa i och för sig tryggare och säkra-re arbetsplatser.Anf. 184 () replik:Fru talman! Först får jag väl hälsa väl-kommen till socialförsäkringsutskottet. När han välhar varit med på några sammanträden där kommerhan säkert att märka att vi väldigt brett diskuterar justde frågeställningar som tas upp vad gäller ohälsota-len. Det gjorde vi inte minst på den hearing som jagsjälv åberopat i mitt anförande. Vi tittade då påkomplexiteten i den bild som finns ute. Läkarna oroasjust av situationen med de diffusa bilder som man får- nya sjukdomsbilder som man inte har tillräckligforskning om och en rad nya infallsvinklar kring hurman ska hantera de här frågeställningarna.Att i den allmänpolitiska debattengå igenom hela den lista med åtgärder som diskuterasfrån mitt partis sida och från regeringens sida är enomöjlighet. kommer säkert att få del avdetta i socialförsäkringsutskottets arbete fortsätt-ningsvis.Anf. 185 () replik:Fru talman! Jag är väl medveten om begräsningentill , och jag har själv problem med atthinna med det som jag skulle vilja säga.Jag noterar det som en positiv signal från GöteWahlström att vi i fortsättningen ska vidga den härdebatten. Jag tror att den enda lösningen för att kom-ma till rätta med den dramatiska utveckling som viser är att anlägga ett bredare perspektiv, inse attden ohälsoexplosion som vi upplever har medarbetsmiljöerna att göra, men den har också medmänniskans hela livssituation att göra.Anf. 186 () replik:Fru talman! Jag tackar för det inlägget, för det vi-sar en mycket stor öppenhet, och den är viktig. Det ären öppenhet som vi inte kände av i den valrörelsesom vi har bakom oss. Det ska jag i och för sig inteklandra och hans parti för. Men man varberedd att gå in i en majoritet där ett parti hela tidenpratar om skattesänkningar och om mindre medel föratt vidta åtgärder på det här viktiga området.Anf. 187 ():Fru talman! Jag tänker tala om attityder till ålder.Riv ålderstrappan och bygg en rulltrappa!Åldras gör vi hela livet, och därför är "Riv ålder-strappan och bygg en rulltrappa" en väldigt symbo-lisk rubrik för mig. Den bild jag vill att ni ska seframför er är en trappa som går uppåt ochinte en trappa som bryts av på mitten och snabbt går[BBnedåt. Varför blev det en rulltrappa? Det beror myck-et på tidens tempo.Det är också en jämställdhetsfråga, som jag serdet. Arbetsmarknadens hierarkiska uppbyggnad pas-sar inte kvinnors sätt att arbeta. Det mesta av obetaltarbete och ansvar ligger fortfarande på kvinnorna.Där går utvecklingen alldeles för sakta. Kvinnor leverlängre och behöver därmed mer vård och omsorg juäldre de blir.Jag roade mig med att slå upp i synonymordbo-ken. Där slog jag upp orden gammal och ung. Gam-mal likställdes med åldrig, gammalmodig, omodern,begagnad, fossil med mera. Ung likställdes med ung-domlig, färsk, omogen, oerfaren, oprövad med mera.Ja, vad säger man? Det bästa är väl att blanda och ge,se ung som djärv och gammal som erfaren.I vårt land är vi väldigt fixerade vid den kronolo-giska åldern. I många fall, för att inte säga i alla, gördet mera skada än nytta. varung arbetskraft inte längre attraktiv vid anställningar.Det var något nytt i modern arbetsmarknadshistoria.Många talade om hinder, och alla minns väl den om-talade proppen , det vill säga 40-talisterna somproppade till arbetsmarknaden. kan man säga attdet har vänt . är proppen attrak-tiv. gäller det att få de äldre och erfarna att stannalängre i arbetet. Attityder arbetar långsamt, menverklighetens krav gör att man snabbt kan ändra in-ställning.Fru talman! Den grupp som jag vill tala om är 60-plussare, som jag själv. Pensionär är för mig ingentitel utan ett ekonomiskt system som ger trygghet påäldre dagar. Alltså är vi som närmar oss pensionsål-dern eller är pensionärer ingen homogen grupp, utanvi är i allra högsta grad enskilda individer med bådeolika intressen och erfarenhet. Man blir så att sägamer unik med åren.Jag skulle vilja peka på några möjligheter till at-titydförändringar.Sluta kategorisera människor efter ålder. Här harbland annat massmedier en stor roll. Vi är inte pro-duktiva före och efter en viss åldersgräns. Som jag serdet finns det inget bäst-före-datum.Det är också en jämställdhetsfråga, för vi har enstarkt segregerad arbetsmarknad. Status för välfärds-arbetande kvinnor måste höjas genom rättvis lön, sombildar förebilder för kommande generationer.I stället för att se 55-plussare och 60-plussare somkommande problem i försörjningshänseende måste visnarast få en positiv bild av dessa kunniga aktivamänniskor. Vi måste mycket mer lyfta fram frivillig-heten till ett fortsatt verksamt liv.Vi vet genom många utredningar vilka insatsersom krävs i arbetslivet, främst inom väl-färdsområdet, service, vård och omsorg. Fler männi-skor behövs i arbete för att kunna möta de krav somställs. Det är viktiga frågor, men det känns mest somproblem, särskilt för kvinnor i vårdsektorn som serfram emot sin ledighet, som är lika med frihet fördem. De kan se höjd pensionsålder som ett dubbelthot: först ett längre arbetsliv och sedan kanske vård-brist . Det finns också många som harmycket kraft kvar och som vill ägna sig åt någontingsom känns meningsfullt, inte bara inom privatliv ochförströelseaktiviteter. Det är här flexibiliteten ochfrivilligheten kommer in.Lyft fram all den erfarenhet och kunskap somfinns bland 55- och 60-plussare.Fru talman! Tänk om vi fick välja fritt utan atttänka på försörjningen. Jag kan jobba politiskt, jagkan utbilda mig vidare, jag kan ta ett nytt jobb somstimulerar, vara till stöd och förebild för yngre perso-ner.Tänk att få jobba på egna villkor vad gäller bådearbetssätt, tempo och egen vald tid.Tänk att kunna få se fram emot en stimulerandeframtid även som 60-plussare.Vad samhället kan göra är att lyfta bort praktiskahinder. Mitt drömscenario är en flexibel framtid efteregna val, för alla åldrar.Tack, fru talman! Det här var en pigg 60-plussaresom jungfrutalade.Anf. 188 BO ():Fru talman! En socialliberal välfärdspolitik byg-ger på en god sjukvård och äldreomsorg, på godasocialförsäkringar och i dagens läge måste man sägapå en förändring av den fantastiskt tråkiga utveck-lingen av sjukskrivningarna.Inom sjukvården står vår sjukvårdspolitik för engemensam finansiering, men utrustad med valfrihetoch konkurrens. Vad gäller konkreta åtgärder har viförespråkat vårdgaranti för att se till att köerna blir såkorta som möjligt, möjligheter för en finansiell sam-ordning mellan försäkringskassorna och vården, möj-ligheter för direkt kontakt och kontinuitet inom pri-märvården med husläkare och distriktssköterskor ochen omsorgsgaranti i äldreomsorgen.Vad gäller socialförsäkringarna har vi bidragit tillden reformering av pensionssystemet som ägt rum ivårt land och som många andra länder är myck-et intresserade av och ibland lite ledsna för att självainte ha genomfört.Vi har förespråkat en stor socialförsäkringsreformmed liknande värderingar i botten som de som hargällt för den stora pensionsreformen. Vi har pläderatför det nu i fyra , utan att få något gehör frånframför allt Socialdemokraternas sida, utom en delallmänna välvilliga ord.Vad gäller sjukskrivningarna har vi nu i början påsommaren lyckats tvinga fram en extra debatt här ikammaren, och vi har förstås i samband med mo-tionsskrivande framfört våra förslag till åtgärder, somju handlar om ett helt batteri av åtgärder för att före-bygga, för att försöka förhindra sjukskrivningar ochför att förstås bota dem som drabbas.Det finns nu möjligheter att jämföra innehållet,utöver programskrifter och sådant från några partierssida, i en socialliberal välfärdspolitik ibörjan av 90-talet och i välfärdspolitiken som Socialdemokraterna nu suttit vid makten.På några av dessa områden är det mycket enkeltatt sammanfatta skillnaderna. medsocialliberal välfärdspolitik blev sjukvårdsköernakortare, de försvann nästan. Under de åtta socialde-mokratiska åren har de blivit längre. Antalet husläka-re ökade för att sedanstagnera under de kommande åtta åren.Under den socialliberala perioden sattes försöks-verksamhet och dylikt i gång med finansiell samord-ning. Under Socialdemokraternas tid har de stoppats ibyrålådan. Trots politiska överenskommelser hösten2001 om att presentera förslag som skulle träda i kraftden fick vi så sent som för några minu-ter sedan beskedet att man från Socialdemokraternainte vet när man ska komma med detta förslag.Under de tre åren med socialliberal välfärdspolitikminskade antalet sjukskrivningar. medsocialdemokratisk politik har antalet i det närmasteexploderat, framför allt från 1997.En stor del av den socialdemokratiska välfärdspo-litiken kännetecknas av reträtter, och det är bra efter-som man har intagit sådana ståndpunkter att det harvarit mycket önskvärt med reträtter. Ett sådant områ-de gäller husläkarna. De bekämpades ,och lanseras de under ett annat namn - familjelä-kare - i regeringens nationella handlingsplan. På denpunkten uppfattar jag det som att socialministerngenuint har övertygats om att det är en bra idé med enfast läkarkontakt och en fast sköterskekontakt.När det gäller frågan om finansiell samordninghar det åtminstone på ytan blivit en annan inställningän den som har rått under Socialdemokra-terna. talas det gång på gång om att en sådan skakomma till stånd. Den skulle komma på försomma-ren. sades det att den skulle komma undervalrörelsen. Under valrörelsen sades det att den skullekomma i budgetpropositionen. har det sagts attden ska komma . Men det finns enförändring på den punkten åtminstone på ytan.I våras genomfördes en förändring när det gällervårdgarantin. Efter att ha talat illa om den i ett antalår bestämde man sig helt plötsligt för att säga sig viljagenomföra det hela. Men när man talar om vårdga-ranti är det inte längre en fråga om att en sådan skakomma , utan enligt socialministern ärdet aktuellt och helst inom två år.Det sker en viss aktivitet åtminstone på ytan föratt komma till rätta med sjukskrivningarna. Det finnsseriösa texter i årets budgetproposition - detta efter ipraktiken utan åtgärder.Till sist: Efter dagens debatt verkar etableringsfri-het för husläkare och disktriktssköterskor har blivit entankegång som socialministern nu vill pröva.Fru talman! Socialdemokraterna släpas in i fram-tiden när det gäller välfärdspolitiken. Det hade förståsvarit oerhört mycket bättre för svenska folket om vihade fått en ny regering.Anf. 189 ()replik:Fru talman! var den första som pra-tade om pensioner.