prot · GP09120 · 2002-06-05 00:00:00 — Skrivningarna i lagen om den allt annat över-skuggande vikten av gemensam vårdnad har dockinneburit att barn i svensk domstol döms till att förevigt leva i en pågående konflikt mellan föräldrarna.Regeringen har varit medveten om de allvarliga pro-blem som lagändringen orsakade.Redan 1999 uppmanade regeringen attskyndsamt utreda och de ändringarsom gjordes. Men ingenting har hänt . Detskulle vara bra om gav ett beskedtill om när utredningen om ändringarna iföräldrabalken kommer.Anf. 173 ():Fru talman! Jag vill ta upp ett ämne som anknytertill artikel 23 om funktionshindra-de och artikel 28 och 29 som gäller skolan. I denmoderata reservationen nr 30 i betänkandet i dagberörs valfriheten och rätten att välja skola för allabarn. För att spara tid kommer jag att ta detta så kortsom möjligt i denna sena timma.Ett grundläggande problem är att barn och ung-domar med funktionshinder inte har rätt eller möjlig-het att välja skola efter kvalitet, profil på undervis-ningen eller social miljö. I stället hänvisas man till enkommunal skola utifrån om den har hiss eller inte.Riksdagen har upprepade gånger avslagit yrkan-den från om att ge barn med funktions-hinder rätt att välja skola. Barn med funktionshinderhindras också aktivt från att välja skola av rena kom-munala avslagsbeslut, av utebliven information ochinte minst av det faktum att det finns alldeles för fåbra alternativ för dessa barn . Det beror inteminst på att dagens finansieringssystem inte är gjortför att säkerställa barnens behov. Det är inte hellertänkt att uppmuntra att alternativ skapas inom skolan.Många funktionshindrade barns behov kostar sto-ra summor att tillgodose. Det är alldeles för vanligtatt det viktigaste för kommunerna blir att behållafunktionshindrade barn i de egna skolorna i stället föratt låta dem söka bästa tänkbara alternativa skolaoavsett var den ligger eller vem som driver den. Mendå utgår kommunen från fel sak. Kommunernas egnaintresse av att slå vakt om verksamhet och budgetställs i vardagen mot barnens behov. Långt ifrån allaföräldrar till barn med funktionshinder känner tillvilka alternativ som finns för barnen. Det bör vara såatt kommunerna aktivt understöder de berörda famil-jerna och deras möjligheter att välja den skola sompassar det funktionshindrade barnet och dess behovallra bäst.Vi moderater avser att skapa en statligt garanteradoch finansierad rätt att välja skola för barn med funk-tionshinder. Den ska gälla kommunala skolor likvälsom specialskolor eller andra skolor med särskildförmåga att undervisa i just deras situation. För attvalfriheten ska vara reell måste finansiering av boen-det vid skolan också garanteras för de barn för vilkainternatboende är nödvändigt. För detta anvisar vi300 nya miljoner.Valfrihet, etableringsfrihet och möjlighet att väljaprofilering kommer att ge förutsättningar för enmängd nya alternativ. Föräldraföreningar, organisa-tioner och eldsjälar får då möjligheter att förverkligasina visioner om goda skolmiljöer för barn med funk-tionshinder. Frågan om specialskolornas vara ellericke vara, som vi så har diskuterat här ikammaren, upphör då att vara en politisk fråga ochblir i stället en vardagsfråga för barn och föräldrar.Om skolornas huvudmän är staten, kommuner ellerprivata är ointressant. Det viktiga är att alternativ avhög kvalitet växer fram.I praktiken innebär detta att en del barn, t.ex. demed multifunktionshinder, kommer att kunna ha enskolpeng på kanske 1 ½ miljon därför att det är vaddet kostar att tillgodose deras behov. Ett barn meddyslexi eller hörselskada får ett annat tillägg på skol-pengen i enlighet med sina behov. Vi bibehåller re-surscentrumen.Poängen med förslaget är att resurserna följer bar-net till den skola där han eller hon vill gå. Det gör attskolans möjligheter att möta just det barnets behovökar. För föräldrar till barn med funktionshinderkommer den ständiga kampen med hemkommunenom resurser för barnet och dess behov att upphöra.Att tillräckliga resurser anslås för varje barn blir endel av statens ansvar och åtagande. Staten har, ochhar länge haft, ett särskilt ansvar för skolan för barnmed funktionshinder.Vi menar att beslutet att avveckla specialskolorska upphävas. Statens huvudmannaskap för special-skolan bör kvarstå, men när en statligt garanterad rättatt välja skola införts för alla barn, och inte minst fördem med funktionshinder, kan en annan huvudmanvara ett alternativ för specialskolor och regionalaskolor. Föräldrar och skolans medarbetare får dåekonomiska möjligheter att driva skolan under statligkvalitetstillsyn.Vi menar också att det är alldeles nödvändigt atttillsätta en parlamentarisk utredning för att granskaden kommunala skolans kvalitet för barn med funk-tionshinder.Anf. 174 vice talman ():Fru talman! har på ett föredömligtsätt framfört synpunkter på det härbetänkandet från socialutskottet. Det behöver jag integå närmare in på. Jag vill göra några personliga re-flexioner utifrån mitt arbete här i riksda-gen.Självklart kan ingen av oss slå sig till ro med densituation som råder för barn i eller ute i värl-den. Ingen av oss kan vara nöjd när vi vet att såmånga barn lever i fattigdom, att så många ensam-kommande flyktingbarn inte får det stöd och denbehandling de behöver. Ingen av oss kan heller varanöjd med det som har drabbat barnen under nedskär-ningarna . Det finns inte heller någon an-ledning att slå sig för bröstet när vi tittar ut i världen.30 000 barn dör i "onödan" därför att de inte får nöd-vändig mat eller mediciner av väldigt enkelt slag. Vivet också att det är flera 100 miljoner barn som intehar tillgång till skola. Det finns också en rad andraproblem.Fru talman! Jag skulle vilja lyfta blicken och sevad som ändå har åstadkommits sedan den dag dåbarnkonventionen lades fast och sedan skrevunder och ratificerade den här i riksdagen.Jag menar att det har skett väldigt stora framstegunder . Vi måste se vad som ändå har skett.Bara det att vi har en barnpolitik är ett stort stegframåt. När jag började här i för elva årsedan fanns ingen barnpolitik. Det var uppsplittrat påolika utskott. Det fanns ingen sammanhållen diskus-sion om hur man skulle främja barnens intresse. Denstrategi som beskrivs i det här utskottsbetänkandet,och där är vi helt överens, lyfter fram rättighetspers-pektivet, delaktigheten, barnkonsekvensbeskrivningaroch en rad andra centrala begrepp.Jag vill också peka på framsteg som har skett här iriksdagen. Det gäller inte bara innehållet, utan jagtänker t.ex. på Ungdomens riksdag som vi har haftvartannat år. Där har ungdomar själva fått komma tilltals.På det internationella planet har också stora fram-steg faktiskt skett fast vi inte alltid ser dem varje dagpå grund av de problem som finns. Jag tänker påmillenniemålen som lades fast ochde löften som avgavs där. Många sjukdomar har ut-rotats, och flera hundra miljoner fler barn får tillgångtill utbildning än tidigare.Barntoppmötet har flera nämnt här. Flera av närvarande där. Det var en stor besvikelse när detgäller nya åtaganden och speciellt roll när detgäller att förvägra barn och ungdomar rätten till t.ex.rådgivning om familjeplanering och en rad andrafrågor. Men det som var ett stort framsteg var barnsoch ungdomars delaktighet. De av oss som varit medunder kan se att det har skett en markantförändring. Barn och ungdomar tar för sig och talarsjälva i stället för att vi alltid ska tala för dem.Jag skulle också vilja peka på hur deltagandetockså har växt i vårt eget land. nämnde Framtidsskeppet där också jag hademöjlighet att vara med . Det var fantastiskt. Manblir entusiastisk över vad som görs. Där förde manockså fram att vi inte bara ska lyssna till barn ochungdomar och de konkreta råden och synpunkterna,utan deras deltagande måste också stärkas på derasegna villkor. Det känner jag är viktigt inför framtiden.Vi måste finna nya former och inte bara inbjuda dematt vara med i debatter på vårt sätt, som vi är vanavid.Därför menar jag att det är viktigt att lyssna, attförsöka lyfta fram de frågorna och att inte tro att vikan nöja oss med de former och det innehåll som vihittills har kommit fram till.Herr talman! Jag stannar med detta. Men jag villgärna inte bara tacka socialutskottet och dess leda-möter, som jag tidigare gjort, utan liksom tidigaretalare också tacka för det som hon somperson betytt för att i lyfta fram barnfrå-gorna och barnperspektivet.Jag vill också tacka statsrådet . Honär ju barnminister - kan det bli så mycket bättre? Detär ett viktigt uppdrag.Herr talman! Till slut vill jag yrka bifall till reser-vation nr 7 om betydelsen av barnbilagan, som ocksåandra har talat om.Jag vill också inför den valrörelse som kommer igång peka på Rädda Barnens krav, som jagtycker att alla partier måste studera och ta till sig. Detär kloka råd och även förslag som bör omsättas ipraktiken.Men jag menar också att vi inte ska stanna därutan att partierna själva måste fundera över hur vi påett helt annat sätt ska få med barn och ungdomar i detpolitiska arbetet och ändra våra egna former för dettaarbete. Och ungdomar ska också få vara med om attgöra upp agendan, inte bara behöva tala på våra vill-kor.Anf. 175 ()replik:Herr talman! Jag har tidigare yrkat bifall till för-slagen i betänkandet, och jag vill nu få ordet för enliten tackstund. Jag vill rikta ett tack till för hennes engagemang i barnfrågor och förinitiativet att söka få oss att träffas också över parti-gränserna för att finna minsta gemensamma nämnarenär det gäller att lyfta fram barnfrågorna på diskus-sionsnivå. Tack för det, och lycka till fortsättningsvis!Anf. 176 vice talman () replik:Herr talman! Tackandet fortsätter, men jag villinte stanna där utan vill också skicka med ett tack tillMargareta , som för det gemensamma ar-betet med barnfrågorna över partigränserna vidare.Det är ett viktigt uppdrag som ni som stannar kvar iriksdagen har att arbeta över partigränserna för att setill vad som kan göras gemensamt när det gäller attåstadkomma en bättre situation för barnenän vad de har haft hittills.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 18 §. )15 § Jubileumsfonds verksamhetunder år 2001Föredrogsutbildningsutskottets betänkande 2001/02:UbU14Riksbankens Jubileumsfonds verksamhet under år2001 (redog. 2001/02:RJ1 och redog.2001/02:RR6).Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades under 18 §. )16 § Rekryteringsbidrag vid vuxenstudierFöredrogsutbildningsutskottets betänkande 2001/02:UbU15Rekryteringsbidrag vid vuxenstudier (prop.2001/02:161).Anf. 177 ():Herr talman! Vi föreslår att regeringens förslagom inrättande av rekryteringsbidrag vid vuxenstudieravslås. Förslaget innebär att de som är mellan 25 och50 år, som har kort tidigare utbildning och som upp-fyller vissa krav ska erhålla hela studiestödet sombidrag, med möjlighet för dem som har haft inkomstatt få förhöjt studiemedel.Förslaget framstår som orättvist, framför allt ijämförelse med dem som väljer att studera . Riskerna för nya tröskeleffekter är uppenbara.Många som är kan komma att vänta med sinutbildning tills de uppnått den ålder som förslagetavser, då de blir kvalificerade för det förhöjda bidra-get.Förslaget strider dessutom mot grundprincipen fördet statliga studiestödssystemet, nämligen att denstuderande och samhället på något vis ska dela påinsatserna.Vi anser att en särskild rätt ska tillerkännas demsom behöver komplettera grund- och gymnasieut-bildningen, men den föreslagna åldersdifferentiering-en får sådana effekter att vi motsätter oss den.Vuxenutbildningen är en personlig investering,och det är rimligt att den innehåller ett åtagande avpersonligt slag. Vi har i tidigare motioner redovisatde principiella förändringar som vi anser vara nöd-vändiga i studiestödssystemet samt därutöver lagtfram förslag om införande av s.k. utbildningskonton,detta i syfte att skapa ökade möjligheter för vuxna attstudera och vidareutbilda sig. Regeringen bör åter-komma med förslag i den riktning som vi redovisat.Herr talman! Därmed yrkar jag bifall till reserva-tion 1 under punkt 1.Anf. 178 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 3 under punkt 7.Vi behandlar nu rekryteringsbidrag vid vuxenstu-dier med anledning av regeringens proposition 161.Regeringen har ju visat en ambitionen att skapa enandra chans för de vuxna som inte har slutfört singrundskole- och gymnasieutbildning. Ambitionen ärbra, men med det här förslaget fortsätter lappandetoch lagandet.Fortfarande kan den som vill börja studera mötasav följande besked från kommunen: Tyvärr! Du får vänta till nästa år.Regeringen orkar tyvärr inte ta fram ett enhetligtoch sammanhållet studiefinansieringssystem. Försla-get är som det föreligger i flera avseenden oförutsäg-bart och orättvist. har ändå valt attinte avstyrka propositionen rakt av eftersom den ivissa stycken ändå är ett steg i rätt riktning.Herr talman! Vår främsta kritik mot det föreslagnarekryteringsbidraget är att det maximalt ska kunnautgå och fram tills den studerandefyller . Jag vill fråga: Varför just och50 år? Inga möjligheter till dispens ges vad gällervare sig studietid eller åldergräns.Jag vill fråga Socialdemokraterna: Vad händer omstudierna skulle behöva fortsätta en månad ytterliga-re, alltså , för att den studerande skauppnå gymnasiekompetens? Och vart vänder sig denstuderande om hon eller han i samma veva råkar fylla50 år?Såsom bidragen är konstruerade stängs såvittjag kan förstå alla möjligheter att slutföra studierna.Enda möjligheten är att själv bekosta slutförandetmed egna medel, om nu sådana finns att tillgå.Enligt vår mening måste dispensmöjligheter fin-nas vad gäller både studietid och åldersgräns. Krist-demokraterna anser att rekryteringsbidraget ska ingå ioch fungera på samma sätt som övriga studiemedels-system - som ett sammanhållet studiestödssystemmed flexibla lösningar för alla.Vårt förslag är att vuxenstudiestödet för grundut-bildningarna ska vara av studiemedlens total-belopp med en möjlighet att låna permånad. Principen att lånet ska återbetalas ska gälla.Vi tror att med vårt förslag minimeras risken för s.k.först-till-kvarn-effekter.Herr talman! För att kunna trygga fi-nansieringen av studier i det livslånga lärandet behö-ver nya studiefinansieringsvägar sökas. Vi anser attdet är viktigt att de statliga bidragen inte blir den endavägen till studiefinansiering. Ett utbildningskonto ären uthållig finansieringsväg, som möjliggör lärandeunder hela livet och som bör införas så snart sommöjligt.Herr talman! Jag slutar här eftersom timmen ärsen. Jag vill tacka samtliga ledamöter i utbildningsut-skottet för gemenskapen, för arbetet och för frejdigadebatter . Jag vill också säga ettvarmt tack till utbildningsutskottets kanslipersonal.Anf. 179 ():Herr talman! För har krav på kom-petensutveckling, livslångt lärande och vuxenutbild-ning varit centrala politiska mål tillsammans medförbättrad grund- och gymnasieutbildning och ut-byggd högskoleutbildning. Det är klara skillna-der i utbildningsnivå mellan olika kategorier av ar-betstagare, mellan befolkningen i olika regioner ilandet men även mellan män och kvinnor.Under 90-talet blev utbildningens betydelse klar-gjord. De med kortast utbildning var de som förstblev arbetslösa och de som sist fick ett nytt arbete närkonjunkturen vände.Framtidens utbildningspolitik måste därför inrik-tas mer på att stärka den enskildes möjligheter ochval, såväl för dem som befinner sig i arbetslös-het som för dem som har ett arbete.Utifrån det välkomnar vi stora delar av regering-ens förslag, men vi menar, till skillnad från majorite-ten i utskottet, att det inte finns skäl att ha en övreåldersgräns för rekryteringsbidraget. När det livslångalärandet står i fokus för utbildningspolitiken är detbåde märkligt och oacceptabelt att personer som ärkring och däröver utestängs från rekryteringsbi-draget. Det finns ju många människor kring 50 somvarken har grundskole- eller gymnasiekompetens.Skulle de här personerna bli arbetslösa blir de medregeringens förslag hänvisade till kortvariga lågavlö-nade arbeten eller långvarig arbetslöshet. Dessutomkanske de har kvar på arbetsmarknaden.Den koppling som man också gör vad gäller ål-dersgränsen mellan rekryteringsbidraget och studie-medelssystemet kan heller inte göras, anser vi. Studi-emedelssystemet ska ju vara ett renodlat system förstudier på högskolenivå.Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till reser-vation 4 under punkt 3.Anf. 180 ():Herr talman! När det nya studiemedelssystemetinfördes gjorde regeringen en stor sak av att Sverigeskulle få ett enhetligt studiestödssystem. Men redannu kommer regeringen med förslag som ger helt and-ra, olika villkor för olika grupper av studerande.Folkpartiet vänder sig mot den nya idén om att vissa,som väntar med studier till de blir ska slippalåna pengar , medan den som börjar studeratidigare måste låna pengar. Den som lyckats få hyfsadlön och är får med regeringens förslagännu mera pengar utan att behöva låna än den somvarit arbetslös eller har haft låg lön.Vi tycker att det här förslaget är orättvist, och jagtycker att det skapar konstiga gränser mellan olikagrupper. Det känns mycket märkligt att gå in i ettklassrum på komvux t.ex. och se en grupp elever däralla har svårt med ekonomin, men där en del måstelåna pengar medan andra inte behöver göra det.Annars tillhör de partier som tycker attvuxenutbildning är väldigt viktigt. Därför har vi här iriksdagen vid ett antal tillfällen motionerat om enlagstadgad rätt till vuxenutbildning för människorsom inte har genomgått en gymnasieutbildning iungdomen. Det är den typen av orättvisa villkor mel-lan kommunerna osv. som regeringen i första handborde rikta in sig på när det gäller att reformera vux-enutbildningen.Vi vill från sida göra helt andra prio-riteringar i studiestödssystemet, så vi säger nej tillregeringens förslag och vill i stället göra förbättringarsom gäller alla studerande: vuxenstuderande pågrundskole- och gymnasienivå, studenter på högsko-lan, studerande med barn och funktionshindrade. Deförslag som vi redovisar även i den här motioneninnebär att vi vill höja totalbeloppet för alla studeran-de med med inriktningpå att skriva upp det ytterligare, vi vill avskaffa fri-beloppsgränsen som straffar extraarbete och vi vill atttilläggslånet i första hand ska ges till studerande medbarn och till studerande med funktionshinder.När det gäller totalbeloppet, herr talman, har jukostnaderna för datorer, läromedel osv. gjort att stu-denternas kostnader är mycket högre nu än för någraår sedan. Senast kom det en rapport från om att studenter får allt svårare att klaraekonomin. Jag tror det var fler än somuppger att de inte klarar ekonomin. När det gällerstuderande med barn har ett stort antalandra förslag i sitt familjepolitiska program, t.ex. ettbarnkonto och höjd ersättning även för studerandesom har barn.Och som sagt var: I stället för att lägga så mycketpengar på ett system som kommer att skapa konstigagränser mellan olika grupper tycker vi att regeringenborde ha prioriterat en förbättring för alla studerande.Alla behöver motiveras, och alla behöver stöd. Ävenfattiga vuxenstuderande som faktiskt är motiveradeför sina studier behöver stöd. Den som är skainte känna att han måste vänta med att börja läsa tillhan blir 25, för om han inte gör det så ska han straffasgenom att han får låna pengar.Avslutningsvis, herr talman, tycker jag att rege-ringen är inne på helt fel spår i den här frågan. Börjasom sagt var i stället med att rätta till alla nuvarandebrister i studiemedelssystemet! Tänk då särskilt påstuderande med barn och på studerande med funk-tionshinder.Jag har kortat ned mitt anförande med tanke påden korta tid vi har och nöjer mig med att yrka bifalltill reservation 2 under punkt 2. Jag står i övrigt na-turligtvis bakom alla våra andra yrkanden.Anf. 181 ():Herr talman! Jag ska inledningsvis yrka bifall tillförslaget i betänkandet i sin helhet, så har jag detgjort. Jag ska sedan fortsätta med att bara kort ändåpåpeka att vi faktiskt har ganska stolta traditioner avvuxenutbildning i det här landet. Vi är internationelltberömda, inte bara för de satsningar som gjordes ibörjan av 70-talet, som gjorde att vuxenutbildningentog ett ordentligt skutt framåt i . Även desatsningar som gjordes i form av Kun-skapslyftet är ju nu världsberömda och eftersträvans-värda för många länder ute i världen. Kunskapslyftetinnebar ju i sig att över en miljon vuxna människorfick möjlighet att läsa in gymnasiekompetens för attbättre kunna möta de krav som samhället men ocksåarbetsmarknaden ställer i det samhälle vi lever i nuför tiden.Alla minns vi debatten - vi hade den här i kam-maren och vi hade den ute på gator och torg - därflera företrädare för borgerliga partier sade: Ni göm-mer de arbetslösa i . Jojo, så lät det!Det sade man aldrig när vi satsade på Handelshög-skolan, eller KTH: då var det investeringarminsann. Men var att gömma de ar-betslösa.Eftervärlden har visat att detta var en av de klo-kaste satsningar vi gjorde , inte bara föratt stora grupper slapp gå öppet arbetslösa och kundefå satsa på sin egen kompetens och personlig utveck-ling, utan också för att vi sedan, när det vände påarbetsmarknaden, kunde möta risken för arbetskrafts-brist med en välutbildad arbetskraft vilket var oerhörtviktigt för hela ekonomi och framför allt förmånga individer.En viktig förutsättning för många var ett bra stu-diestöd, och då hade vi det särskilda utbildningsbi-draget som gav goda möjligheter för många att stude-ra. Detta tillsammans med vägledning, uppsökeri ochandra insatser som vi gjorde för att öppna vuxnasmöjligheter att lära gav fantastiska möjligheter föralla.Det här har vi dragit erfarenheter av när vi nu harbyggt en struktur efter som vi kallarVuxnas lärande, där kommunerna nu fortsätter medatt bygga en infrastruktur för vuxnas lärande medvägledning och uppsökeri och med att hitta de grup-per som har svårast att söka sig till vuxenutbildning.I det läget är fortsättningen på studiestödet oerhörtviktigt. Första steget för oss var att reformera helastudiestödssystemet så att det blir angeläget för allavuxenstuderande att få ett bra stöd. Vi ersätter svuxoch svuxa och ger i stället generösa möjligheter tillvuxenstudier. Men därutöver inför vi nu ett rekryte-ringsbidrag som ger ett användbart instrument för attnå de grupper som har svårast att komma in i vux-enutbildning.Detta är ett flexibelt rekryteringsbidrag som göratt man kan läsa på , , eller ,dvs. man kan gå i väg och läsa för attpröva på, för vi vet att det finns grupper som inte försitt liv kan tänka sig att sätta sig på skolbänken igen,men som genom agitation och diskussion vågar när-ma sig detta och på det sättet kanske kommer ur enlångvarig arbetslöshet eller slipper bli arbetslösa i enverksamhet som står inför omställning. Vi ger dennamöjlighet under hela , vilket är en fantastiskmöjlighet. Därefter gäller det generella studiestöds-systemet som är generöst och bra för alla.Framför allt ser vi till att vi får plats och stödsamtidigt. Ett misstag vi möjligtvis gjorde iblandunder kunskapslyftstiden var att en del fick plats iutbildningen men sedan inget stöd sena-re, och det är klart att det är oacceptabelt ur rekryte-ringssynpunkt. Här öppnar vi möjligheten att man fårreda på att man får både utbildningsplatsen och vilketstudiestöd man ska få . Det är oerhört viktigtför att kunna nå just den målgrupp vi pratar om. Se-dan är ju detta studiestöd både skattefritt och pen-sionsgrundande.Alla som arbetar med vuxenutbildning har väl-komnat detta och sagt att det är perfekt. De säger attdet möter precis de behov de har just . De kananvända detta direkt ute i kommunerna genom attsöka upp grupper som annars inte kommer in i vux-enutbildningen.Detta är viktigt därför att om vi inte tar det kom-pensatoriska ansvaret politiskt kan man säga somFolkpartiet gjorde att folk får väl sköta det härsjälva. Varför skulle vi ta ett särskilt ansvar för demsom inte själva söker sig till utbildningsanstalter ellertill utbildningsmöjligheter?Jag tycker att vi ska ta det ansvaret.