prot · GQ0912 · 2002-11-06 00:00:00 — De får inte lägga sig idomstolarnas avgöranden. Det är en delegering. Påsamma sätt kan man delegera räntepolitiken. Vi har juredan gjort det till . Det är en annan formav delegering, ja, men principiellt är det samma sak.Anf. 299 () replik:Herr talman! Det är en viss skillnad på delegering.Om en styrelse delegerar beslut till någon kan manoftast också återta delegationen. Jag finner det varatämligen svårt när det gäller EMU-frågan att manskulle kunna återta en sådan. Då blir det nog vissaproblem skulle jag kunna tänka mig.UtrikespolitikAnf. 300 ():Herr talman! Jag tror att det förvånar varken tal-mannen eller invånarna i att statsministern tarsemester. Även om statsministerns uppgifter är vikti-ga så vet vi att de utförs av en vanlig person av köttoch blod som ibland behöver vila.När nytillträdde president of-fentliggjorde att han skulle ta semester väckte detuppståndelse. Löjtnant , som tidigare styrtlandet, avslöjade aldrig när han åkte på semester, månsom han var att legitimera sin regim genom att fram-stå som en slags övermänniska. Genom att nu offent-ligt ta semester banar president väg för en nydemokratisk kultur.Herr talman! Det är en ära för mig att få hålla mittjungfrutal i kammaren, och jag vill tala om det somligger mig varmt om hjärtat, nämligen vikten av de-mokrati för att kunna uppnå en fredligare värld därklyftorna minskar mellan den fattiga och rika världen.Det var det som ledde mig in i politiken, och det är enfråga som jag har drivit i min personvalskampanj.Demokrati och respekt för varje persons mänskli-ga rättigheter är en förutsättning för att var och en avoss ska kunna utforma våra liv så som vi önskar bådemateriellt och andligt. ökade antaletdemokratier i världen till att omfatta av värl-dens länder, men tyvärr har utvecklingen de senasteåren stannat av.Afrika är den kontinent där demokratin har sittsvagaste fäste. Det är därmed inte förvånande att detockså är den kontinent som är fattigast. I diktaturensfotspår följer inte bara brott mot de mänskliga rättig-heterna utan också ekonomisk misskötsel. tappa landet på naturresurser, bara desjälva kan sko sig tillräckligt. De agerar inte i folketsintresse.Det är därför som jag och vill görademokratimålet till övergripande mål för vår bi-ståndspolitik. När ledare kan avsättas i val prioriterasdet medborgarna behöver.Herr talman! Det finns trots allt positiva exempel iAfrika. Jag hade förmånenatt själv vara där under valkampanjen se-dan. Framgångsrikt bevakade partivalen rigoröst för att förekomma regeringspartietstraditionella valfusk. Makten kunde överlåtas fredligtfrån ett parti till ett annat.Men står inför problem. Demokrati ochsärskilt demokratisk kultur införs inte över en natt.Ghana är på rätt väg. Pressfriheten har ökat, men detär svårt att bryta invanda mönster. Invånarna är vanavid att kunna uppvakta sina riksdagsledamöter och beatt få ekonomisk hjälp. förekommergodtyckliga arresteringar inom polisen.Kampen är inte vunnen. Vägen är lång. Jag skullevilja att den generellt prioriteradedemokratifrågorna högre och bland annat stöddedemokratiseringssträvandena i liksom i Sene-gal som är ytterligare ett gott exempel i som ärpå rätt väg.Avsaknad av demokrati är inte bara till förfång förmedborgarna utan är även en källa till internationellakriser och krig. Demokratier har fredliga metoder föratt hantera åsiktsskillnader och startar, som bekant,inte krig med varandra.Jag vill därför passa på, herr talman, att avslut-ningsvis tala om ett högaktuellt exempel på hur pro-blem uppstår då demokrati saknas. en farlig diktator som startat krig mot både Iranoch , liksom gasat ihjäl 5 000 ur sin egenkurdiska befolkning. En avväpning av är nödvändig för irakiernas och grannländernassäkerhet.Det är bra att en FN-resolution verkar vara på väg.Saddam och diplomatin har fått en chans.Förhoppningsvis ska avväpningen nu fungera. Ominte, måste FN vara beredd att fullfölja avväpningenmed militära medel i enlighet med folkrätten. FN börockså ta itu med att implementera de övriga resolu-tionerna som gäller , vilka bland annat kräverrespekt för mänskliga rättigheter.Herr talman! Jag stannar där, och jag hoppas attjag har klargjort varför jag vill att regeringen tydliga-re fokuserar på demokratisering i både utrikes- ochbiståndspolitiken.Anf. 301 ():Herr talman! Det här är den första allmänpolitiskadebatten efter valet. En del nya ansikten dyker uppoch ger besked om att de är här. Det är intressant ochspännande. Andra mer kända ansikten dyker upp inya roller, och det är också spännande. Däremot ärdet kanske inte så mycket nytt i det politiska budska-pet.Den första allmänpolitiska debatten efter ett valbrukar innehålla analys av valet och deklarationer omvad partierna tänker göra under den kommande man-datperioden.Diskussionen om utrikespolitiken var inte särskiltintensiv i valdebatten. Däremot kan det finnas anled-ning att göra deklarationer om hur varje parti ser påutrikespolitiken och vad man tänker göra under denkommande perioden. Vi kommer att ha en sådan meromfattande utrikespolitisk debatt i vår. Jag ska nubegränsa mig till att något beröra ett par av de utri-kespolitiska frågorna som är mest aktuella.Låt mig börja med att prata om mänskliga rättig-heter i ett perspektiv av den terroristbekämpning somnu pågår. Det har sagts att världen inte mer blir sig likefter terrordåden i . Det liggermycket i det. Kampen mot terrorismen måste gå vida-re. Det är vi alla ense om. Följderna av terrorismensmeningslösa våld når oss , och de är påtagli-ga. I skuggan av detta påtagliga våld finns ocksåandra följder. Det finns anledning att vara orolig förvad som händer med enskilda människors rättssäker-het. Det finns en uppenbar risk att mänskliga rättig-heter mer och mer får stå tillbaka i kampen mot terro-rismen.Det finns många exempel på detta. Behandlingenav fallet med den svenska fången på är väl dettydligaste exemplet. Diskussionen om en eventuellutlämning av den ryske medborgaren i samband medgisslandramat i är ett annat exempel. Militär-polis har fått ökade befogenheter. Antiterroristlagarmissbrukas på sina håll så att auktoritära eller våld-samma aktioner av regimer har motiverats just somantiterrorism. Så får det naturligtvis inte vara.Kampen mot terrorismen måste föras parallelltmed att mänskliga rättigheter inte förkvävs. Sverigebör vara vaksamt och tydligt i detta. Vi har av tradi-tion en klar profil i att hävda mänskliga rättigheter.Den får inte förblekna i kampen mot terrorismen. Vibör verka för att kampen mot terrorismen måste förasinom ramen för ett multilateralt juridiskt hållbartramverk.Det är också dags att agera hårdare där svenskarär inblandade och där mänskliga rättigheter kränks.Både fången på och de tre medborgare varstillgångar frystes har enligt tunga jurister utsatts förrättsövergrepp och brott mot mänskliga rättigheter.Fången på Guantánamobasen utsätts för brott mot enhel rad konventioner om mänskliga rättigheter ochkrigets lagar när tar sig rätten att hålla fångenfängslad som säkerhetsrisk.Nu har släppt tre afghaneroch en pakistanier som inte längre bedöms utgöra etthot och inte har något intressant att avslöja. Men jagfrågar: När släpps svensken? Det är dags att frånsvensk sida sluta att ställa mesiga frågor och i ställetbestämma sig för en juridisk linje och ställa rättsligakrav på USA.Frågan är om regeringen är beredd att göra detta.Det är ju regeringen, med den ordning vi har, somstår för utrikespolitiken. Vi måste reagera när demänskliga rättigheterna kvävs på samma beslutsam-ma sätt som vi har gjort trots hotet om terro-rism.På samma sätt är det nu viktigt att problemet iIrak löses på fredlig väg. Det är min förhoppning attden balansgång som säkerhetsrådet nu har att gåmellan att å ena sidan ställa kraftiga krav på SaddamHussein-regimen och å andra sidan förhålla vetosta-terna på mattan gör det möjligt att lösa detta på dip-lomatisk väg.Anf. 302 SERMIN ÖZÜRKÜT (v):Herr talman! Jag skulle vilja ta upp en skiljelinjemellan regeringens och utrikespolitik.Skillnaden handlar om aktuella Mellanöstern-politik. Med andra ord: Krigshotet mot Irak.I dag försöker många regeringar, inklusive Sveri-ges regering, att komma undan sitt eget ansvar genomatt hänvisa till . Men ett beslut somfattas i säkerhetsrådet kan inte rättfärdiga ett krig iIrak.För det första ska inte ställa sig bakom ettbombkrig vars främsta syfte är att säkra olje-tillgångar. En rapport framtagen av CFR, Rådet förinternationella relationer, visar att är på väg moten allvarlig oljebrist, och nödvändigheten av militärainterventioner för att trygga oljeförsörjningen förut-spås.CFR är ett av de tyngsta rådgivande organen tillden amerikanska regeringen med vicepresidentensom medlem. CFR:s rapport ger en mycket tänkvärdalternativ bild av varför vill anfalla Irak.För det andra kommer ett krig att förstärka detirakiska folkets lidande, som är ett resultat av mång-åriga, djupt orättfärdiga sanktioner. Hela befolkning-en lider inte bara under diktatur utan också av brist påmediciner och mat. krig kommer att slå hår-dast mot dem som redan tidigare drabbats hårt. Dess-utom kommer ett krig också att försvåra en demokra-tisk utveckling i Irak.Det kan inte vara den amerikanska militären somfattar beslut om hur - eller några andra länder -ska styras. I måste detta vara befolkningens be-slut.Att rättfärdiga dessa handlingar kräver ett i grun-den rasistiskt synsätt. Irakiska människoliv tillmätsinget värde. Det gör krigsmotståndet desto mer ange-läget.Det viktigaste av allt är att traditionelltverkat för att stärka folkrätten. Att hänvisa till FN:ssäkerhetsråd innebär att man i stället för att värna omfolkrätten överlämnar beslutet till världens starkastemilitärmakter.Folkrätten ska tillämpas konsekvent. Den ska intebara komma till användning när det passar eller liggeri linje med någon militär stormakts intresse.USA och flera andra stater gick till angrepp motIrak, som anföll den självständiga staten . Detamerikanska angreppet skedde i enlighet med folk-rätten. Man söker och får stöd i folkrätten när detgäller att förmå att göra sig av med sina massför-störelsevapen.USA är berett att gå till krig mot för att ge-nomdriva sitt krav medan , som har begått folk-rättsbrott , också innehar massförstörelse-vapen. Men vad beträffar är inte berett attpåverka för att folkrättens krav ska uppfyllas.Folkrätten måste vara det som ligger till grund förinternationell säkerhet - annars är det den starkes rättsom blir gällande.Med hänvisning till det nämnda uppmanar vi re-geringen att verka mot ett anfallskrig mot obero-ende av vad tar för beslut, inte föratt internationella konflikter ska kunna hanteras"effektivt" utan för att motstå ett krig i Irak.Den amerikanska utrikespolitiken - med eller utanFN:s stöd - är det största hotet mot fred i värl-den. Detta bör sägas högt av varje regering som vär-nar folkrätten.Anf. 303 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja ställa två frågor tillSermin Özürküt. Av hennes inlägg kunde man tro attVänsterpartiet inte värnar folkrätten. Enligt folkrättenhar säkerhetsrådet makten att, om de så beslutar,använda våld i internationell politik. De har den legi-timiteten att få använda våld. Det lät som om SerminÖzürküt inte tyckte att ett säkerhetsrådsbeslut kunderättfärdiga ett angrepp på . Men det kan det juenligt folkrätten. Värnar ni verkligen inte folkrätten?Jag vill också fråga om Sermin Özürküt anser attSaddam är en fara för sin befolkning ellerinte. Hur vill ni avväpna honom? Eller vill ni integöra det?Anf. 304 SERMIN ÖZÜRKÜT (v) replik:Herr talman! När vi pratar om folkrätten gör viingen skillnad på folk och folk. Det är den civilabefolkningen som kommer att bli mördad under ettkrig i . Det är barn och gamla som kommer att blimördade. Ett krig är den yttersta formen av en terror-handling. Så tycker vi.På frågan om kan jag bara svaraatt visst är han en diktator, men det är en självständigstats ansvar och skyldighet att bli av med honom.Inga andra stater har skyldighet och rätt att avgöradetta. Så tycker vi.Anf. 305 () replik:Herr talman! Jag håller med om att krig är terror-handlingar, såtillvida att de är väldigt tragiska och fårnegativa konsekvenser. Men man kan ändå inte sägaatt ett krig som är godkänt av är enterrorhandling. Det är i enlighet med folkrätten.Anf. 306 SERMIN ÖZÜRKÜT (v) replik:Herr talman! Jag försökte i mitt anförande förkla-ra att vi tycker att ett krig inte är lösningen. Det bordefinnas, och det finns, diplomatiska lösningar, fredligalösningar, konstruktiva lösningar. Det är så vi menar.Anf. 307 () replik:Herr talman! Folkrätten är ju inget pacifistisktlagsystem, som påpe-kade. Det utvecklas också, och det är det som jag villställa en fråga om.Numera, efter och efter , talar manmycket mer om human intervention till förmån förmänskliga rättigheter. Detta är en utveckling som jagförstår att talaren avvisar. Hon vill i stället betona attingen utländsk intervention ska få förekomma, unge-fär på det sätt som skedde . Är det riktigtuppfattat att ni avvisar den utveckling som har skettunder ?Anf. 308 SERMIN ÖZÜRKÜT (v) replik:Herr talman! Ja, det är rätt. Så gör vi.Anf. 309 () replik:Herr talman! Med tanke på att det var 800 000människor som mördades i tycker jag att detär väldigt bra att folkrätten har utvecklats så att dettainte ska kunna upprepas en gång till, och inte hellerdet som skedde på . Jag tycker att det är enväldigt positiv utveckling som har skett. Det finns endjup avgrund mellan oss. Det är förfärligt.Anf. 310 SERMIN ÖZÜRKÜT (v) replik:Herr talman! I grunden tycker vi att det inte finnsnågon skillnad mellan folk och folk. Sedan tycker viatt våld föder våld. Det är vår utgångspunkt för attförklara detta.Anf. 311 () replik:Herr talman! Jag har kanske delvis fått svar på endel frågor. är inte vilken beskedligherre som helst. Vi vill ha en fredlig lösning, men FNoch säkerhetsrådet har en balansgång att gå och måsteställa krav för att vapeninspektörerna ska kunna full-göra sitt arbete. De har också en balansgång att gå,mellan att väljer och inte gör det.Förhoppningsvis väljer de nu FN-vägen.Om man ska klara balansgången och få uträttatdet man behöver uträtta i måste man också kunnahota med att använda våld, men förhoppningsvisbehöver man inte använda det. Avvisar Vänsterpartietockså det?Anf. 312 SERMIN ÖZÜRKÜT (v) replik:Herr talman! Jo, det är viktigt med balansgång.Men jag vill prata om en annan balansgång för attbesvara finns en stor majoritet mot krig i trots attstämningen tyder på att de flesta amerikaner skullestödja ett krig mot . Med tanke på omfattningenav krigspropagandan är det förvånansvärt många somändå motsätter sig krig. I finns ett organiseratmotståndsnätverk vid namn Not In Our Name, vilketdelvis visar att är mer än just president och brutala övergrepp. En sådan balansgångär också viktig, tycker jag.Anf. 313 () replik:Herr talman! På vilket sätt vill då Vänsterpartietförorda att man kan sätta tryck på för att klara av inspektionerna och lösa kon-flikten fredligt?Anf. 314 SERMIN ÖZÜRKÜT (v) replik:Herr talman! Jag upprepar vad jag har sagt. Krigär inte lösningen på konflikten. Det skapar ovisshet.Det skapar stort lidande. Det skapar ingen lösning,därför att utgången är oviss. Man vet inte hur det skabli. Man slänger in en bomb i , och se-dan vet man inte hur utgången blir. Det är så enkelt vitänker.Anf. 315 ():Herr talman! Att tala om hela världen på sex mi-nuter går ju inte. Men låt mig åtminstone få säganågra ord om fyra av jordens ca 200 länder och sevilket pensum vi har framför oss när vi, som vi gröna,ingår i är det . Efter en egen handgriplig er-farenhet framstår det som alldeles up-penbart för mig att situationen för mänskliga rättig-heter och för demokratin inte är den bästa.Militären styr och sätter utan att darra på man-schetten diplomatiska dokument ur spel om man troratt landets intressen är hotade. var vår lilla dele-gation ett synnerligen blygsamt hot, men det som tillexempel kurder och andra minoriteter i dagli-gen erfar av sin egen regim hotar allt vad demokrati,rättssäkerhet, internationella konventioner och mino-ritetsskydd heter.Turkiet är långt ifrån att uppfylla de Köpen-hamnskriterier som ska kvalificera in i deneuropeiska gemenskapen, förlåt, unionen, eller vardet förenta stater? För det utlovade medlemskapet iEU har väl inte med roll i en viss försvarsal-lians att göra?Det ska nu bli mycket intressant att se om det om-välvande valresultatet från kommer atttillåtas verka fullt ut eller om militära dekret övertaragendan.Nästa land är . Det räcker med en en-da siffra från all tillgänglig fattigdomsstatistik för attskildra detta lands belägenhet. De har världens lägstaskol- och utbildningssiffra. Ingenstans får så få barngå i skola, och ingenstans finns så få skolor i en sådanförödd administration, trots en mångårig och strålan-de insats av . Få län-der har nämligen så hänsynslöst utnyttjats, förbrukatsoch våldtagits av dem som är starkare, allra senastden gångna vintern då bomberna föll över detta utpi-nade fattigfolk. En sådan massflyktssituation somunder det gångna året runt gränser mednära tre miljoner människor expatrierade har världeninte sett på länge.Varför kan detta ske? Ett kort och bra svar är: ol-ja. Ett annat svar är: okontrollerad vapeninförsel. Etttredje svar är: omvärldens långvariga ignorans.Tjetjenien är mitt tredje land. Nyckelordet fördenna lilla komplett sönderbombade del av en gam-mal korrupt union är terrorism. Men hur ska man vetavem som är den verkliga terroristen i denna förvirradevärld? Våldets logik eller brist på logik kastar omroller och positioner och förråar alla inblandade.Gisslandramat i fick trots allt, om än på ettoändligt tragiskt sätt, för omvärlden attigen sätta strålkastarna på den permanenta statsleddaterror som pågår mot tjetjenerna.Var går då gränsen mellan det berättigade i att be-kämpa statsterrorism à la i ochren skurkterrorism av gisslan- eller självmordsbom-bartyp? Ingen vet.Presidenterna ingår dock i sammaterrorbekämpningsallians, och det ger dem iblandalibi för snart sagt vilka övergrepp som helst på civilaoch på andra icke önskvärda regimer. Någontinghåller på att gå alldeles galet med begreppen. Det ärvåld som våld, våld som föder nytt våld. Våld är detminst intelligenta sättet att lösa något som helst pro-blem. Dagligt och systematiskt våld dominerar alltförmånga platser på den här planeten.Det fjärde landet jag vill nämna är , ett landmed ett tredubbelt ok.Först har man en egen hustyrann av sämsta slag.Sedan är det en stor bristsituation med mängder avlidande barn som följd av en misslyckad och miss-riktad sanktionspolitik. Prestigen råder trots helt felutfall och irakiernas allt tätare uppslutning kring sinegen diktator. Det tredje är ett öppet krigshot från denenda kvarvarande stormakten i världen, något som fårmer gehör än motstånd. Trots all freds- och rättrådig-hetsretorik tvekar inte att på eget bevåg ochutan FN:s sanktion skipa sin egen rättvisa, det villsäga se till att deras nationella behov av kontroll, oljaoch alibi tillgodoses. Vem har mage att rättfärdigadetta förspel till ett tredje världskrig? Var är de somvågar utmana och övermanna krigshetsaren?I den här världen av fattigdom, våld, diktatur,bristande demokrati, oljeberoende, vapenhandel,minoritetsförtryck, terrorism, självpåtagen makt etc.är det sannerligen lätt att misströsta och ge upp. Mendet, herr talman, är den i särklass största förbrytelsenav alla.Vi i lever i ett välmående land. Vi kantala fritt, och vi har trots lite gnäll ett fullt fungerandefolkstyre, och våra militärer håller sig på behörigtavstånd från vårt eget och andras folk.Jag menar med den här sexminutersresumén attvårt lands förpliktelser ,lämpligen som vi nu harpåbörjat, är att kraftfullt återta vår roll som en trovär-dig hoppets röst i världen. Vi ska återta det civilkura-ge som förr har präglat vår utrikespolitik och som gettoss ett gott rykte bland fattiga och små länder ochvåga vara de som säger ifrån.Anf. 316 () replik:Herr talman! Jag skulle bara vilja få ett klargöran-de. anförande gav intryck avatt det hade varit bättre för folk ochkvinnor om och talibanregimenhade suttit kvar. Det hade nämligen varit konsekven-sen om den här bombkampanjen inte hade ägt rum.Är det rätt uppfattat att ni föredrar talibanregimenframför den nuvarande regimen?Anf. 317 () re-plik:Herr talman! Det är lite tragiskt att man fortfaran-de lyckas ställa upp problematiken på det förenkladesättet.Som jag har avlyssnat och läst finns det egentli-gen inte någon i den här kammaren eller i offentligsvensk debatt i tillgängliga medier som har förfäktatatt det skulle vara bra med talibanism eller att Usamabin på något sätt hade ett berättigande i denverksamhet som han eventuellt fortsätter med.Svaret är: Nej, det är feltolkat av dig.Anf. 318 () replik:Herr talman! Då är min enkla följdfråga: Hurskulle man bli av med den tidigare regimen om maninte gjorde ungefär på det sätt som man gjorde - detfinns naturligtvis lite olika grader, till exempel mereller mindre bombning. Hur skulle man göra? Vadhade ni gjort?Anf. 319 () re-plik:Herr talman! Syftet var inte först, i pro primo-fallet, att avskaffa talibanismen, utan det var ett syftesom lade in . Syftet var att hittade förövare som bombade och körde in flygplanen iWorld Trade Center.Det var ett senkommet alibi att dessutom hjälpadet afghanska folket att avsätta en regim som maninte klarade av. Det här är ett mycket vanligt knep,och det är inte bra. Det ska inte gå till på det viset i enrimlig värld.Anf. 320 () replik:Herr talman! Jag har en fråga till dig, . Av ditt inlägg förstår jag att Miljöpar-tiet är kritiskt till ett unilateralt ingripande från . Med tanke på vad vi tidigare fick höra frånVänsterpartiets representant undrar jag hur Miljöpar-tiet ställer sig till en eventuell framtida krigsinterven-tion stödd av FN.Anf. 321 () re-plik:Herr talman! Svaret är väldigt enkelt: Det kankomma till en situation där man måste stödja ett så-dant ingripande. Problemet i diskussionen är att mansätter det som det första och det önskvärda.Jag håller med om det som sades idet förra inlägget, nämligen att alla andra alternativnaturligtvis först måste diskuteras, penetreras ochuttömmas.Genast och återigen är det behovet av och lustenatt intervenera militärt som kommer först i allas de-battinlägg och i allas agendor. Det är detta som är detorimliga. Det är alltså fortfarande en total, besin-ningslös övervikt och ett hyllande av militära lös-ningar. Men det är inte FN:s primära uppgift. FN ärinstiftat för att skapa och bibehålla fred, inte för attskapa krig. Alltså är svaret på din fråga att det hand-lar om en absolut yttersta, sista, utväg.Anf. 322 () replik:Herr talman! Jag håller absolut med dig, LottaNilsson , om att det är diplomatiska medelsom man alltid ska använda så långt det går, och manska undvika väpnade konflikter. Jag håller alltså heltoch hållet med dig där och är tacksam för ditt förtyd-ligande om att - om jag förstod dig rätt -när alla andra medel är uttömda ändå är berett attacceptera ett FN-ingripande i eller generellt inågot annat område.Anf. 323 () re-plik:Herr talman! Min kommentar till din och även dinpartikollegas fråga är att när situationen i Afghanistanför var aktuell var inte ens ett FN-mandatfullt ut klarlagt, utan då var det den unilaterala inter-ventionen som i första rummet var intressant.Jag tycker att det är bra att både vår utrikesminis-ter och svenska med- och motdebattörer nu har kom-mit fram till en sorts konsensus i om att vifaktiskt inte ska bejaka interventioner som inte är FN-stödda. måste vi - vilket egentligen var enav huvudpoängerna i slutet av mitt anförande mensom jag inte hann med - stärka FN:s roll och säker-hetsrådets förmåga att fatta kloka beslut.Anf. 324 ():Herr talman! Som sista talare ska jag tala omen hjärtefråga för mig. Det gäller hiv/aids i ett globaltperspektiv.Fattigdom och sjukdom går hand i hand. Så längemänniskor är fattiga kommer de att löpa stor risk attbli allvarligt sjuka.