prot · GP09104 · 2002-05-13 00:00:00 — globalmiljöförvaltning - och försöka få starkare miljökon-ventioner och en starkare global miljöförvaltning föratt över huvud taget förstärka miljöns inflytande överden globala utvecklingen.Detta hindrar inte, menar jag, att i ett slags filoso-fisk mening ska ekonomi och miljö vara jämställda. Imånga avseenden är miljön naturligtvis viktigaresåtillvida att den anger ramarna för vad vi kan unnaoss ekonomiskt och på annat sätt. Ett bra exempel pådet är naturligtvis klimatpolitiken.Anf. 46 ():Fru talman! Huruvida det var realistiskt eller ore-alistiskt att kräva att miljöfrågor och sociala frågorska överställas de ekonomiska frihandelsfrågornaberor väl lite grann på om man har ett ekonomiskt, ettpolitiskt eller ett naturvetenskapligt miljömässigtsynsätt. Det är ju också, kan man säga, orealistiskt attlåta storföretagen fortsätta med den exploatering avmänniskor och miljö som pågår runtomkring i värl-den eftersom det leder både till enorma problem förmänsklighetens överlevnad från miljösynpunkt - manvill privatisera vattenresurser t.ex. - och till storasociala problem som i längden kan leda till krig ochkonflikter liksom terrorism och annat.Vad som är realistiskt och orealistiskt i samman-hanget beror alltså säkert lite grann på vilken ut-gångspunkt man har. Jag kan dock dela miljöminis-terns uppfattning att det med rådande världsordninginte är en enkel uppgift att vända på de här perspekti-ven. Jag är glad över att miljöministern i EU ändåförsöker få stöd för att driva en politik som lite granngår åt rätt håll - detta är ju betydligt bättre än om mangör tvärtom.Sedan skulle jag fråga om en annan del i miljömi-nisterns svar. Det handlar då om Kyotoprotokolletsflexibla mekanismer. Miljöministerns lösning på dethär problemet är att internationellt bygga vidare på demarknadsbaserade lösningar som finns i Kyotoproto-kollets flexibla mekanismer. Jag skulle vilja att mil-jöministern utvecklade detta så att det inte finns nå-gon tvekan om vad vi egentligen menar med de flex-ibla mekanismerna och vilka av dessa som iså fall avser att använda sig av. Dessutom undrar jagpå vilket sätt miljöministern menar att de här kanbidra till minskade koldioxidutsläpp i världen. Vilkaflexibla mekanismer är alltså de viktigaste, och påvilket sätt ska man använda sig av dem?Anf. 47 Miljöminister ():Fru talman! När jag talade om vad som var realis-tiskt och inte realistiskt låg det ingen värdering i det -som att jag menar att det realistiska är sådant som jagsjälv tycker och det orealistiska sådant som jag intetycker - utan det var ett försök att göra en bedöm-ning. Vi kommer inte på ganska många decennier attha en internationell miniminivå för koldioxid, för attta ett exempel - detta trots att jag har använt en heldel utrymme, möjligheter, på internationella klimat-konferenser till att propagera för koldioxidskatten,som ju har hjälpt oss att minska våra utsläpp med14 %. Det råder ingen tvekan om att koldioxidskattenär det absolut effektivaste hjälpmedlet för att minskautsläppen av koldioxid eller växthusgaser.Jag har t.o.m. tvingat mina stackars tjänstemän atträkna på hur många kraftverk av det slag som vi harbyggt på andra sidan som man skulle kunnafå om man i hela världen kunde ta in en koldiox-idskatt motsvarande den svenska nivån. Det blev ettpar hundratusen kraftverk som kunde byggas - dettaför att visa att det handlar inte bara om att skapa eko-nomiska incitament för att minska utsläppen av kol-dioxid utan också om att skapa resurser för att byggaren energi. Detta är en värdering av vad som är möj-ligt att genomföra och av det som man ska satsa dekrafter man har på att försöka förverkliga.När det gäller de flexibla mekanismerna vet MariaWetterstrand vilken syn jag har och hur den svenskaklimatpolitiken ser ut. Vi ska alltså ha en minskningav de nationella utsläppen, utan användning av meka-nismerna, i stället för den ökning med 7 %som vi skulle ha haft utrymme för.Jag menar att det innebar att vi går före än deflesta andra länderna med tanke på att vi har så lågagenomsnittliga utsläpp själva. Det framgår inte minstav en mycket välskriven analys av mekanismernakontra koldioxidskatten som återfinns i en miljöpar-timotion där ni gjorde det storasprånget från motstånd mot mekanismerna till attacceptera mekanismerna. Däremot kan mekanismernavara ett sätt att skapa ekonomiska incitament ochstyrmedel med ungefär samma effekter som en koldi-oxidskatt, om de används på rätt sätt. Då är det fram-för allt emissionshandeln det handlar om, inte såmycket om joint implementation eller CMD. Detfinns andra problem, t.ex. möjligheten av att stödjasänkåtgärder genom CMD, av miljöpolitisk art somgör att det inte är lika enkelt att tänka sig den an-vändningen. Däremot skulle en fungerande utsläpps-handel i en värld som inte har en massa hot air kunnage ganska positiva resultat för miljön.Anf. 48 ():Fru talman! En gång bestämde sig några männi-skor i för att man skulle resa till månen, och detlyckades. En internationell koldioxidskatt, säger mil-jöministern, kommer att ta minst flera decennier. Dåsäger jag bara att den gröna rörelsen i världen är påframmarsch, så vänta bara, det kan gå fortare än mantror.I övrigt är jag tacksam för svaret om de flexiblamekanismerna. Jag delar miljöministerns uppfattningatt vissa typer av mekanismer är mindre lämpliga änandra, t.ex. att plantera skog i länder i tredje världenoch tillgodoräkna det som minskade koldioxidut-släpp. Det är väldigt viktigt att man, somman jobbar med flexibla mekanismer, ser till att detblir en rättvisa mellan länder så att vi i den rika delenav världen inte köper oss rätten att få fortsätta medvår miljöförstöring, medan vi hindrar och köper upprättigheterna till utsläpp från de fattigaste ländernaoch därmed också hindrar en utveckling. Det måstefinnas ett inslag av ett rättvist miljöutrymme i diskus-sionerna. Den inställningen skulle jag vilja föra vida-re till regeringen.Så vill jag önska miljöministern lycka till med attövertyga de andra länderna inom EU att införa enminiminivå för koldioxidskatt. Det är inte alltid densvenska regeringen har haft en särskilt positiv inställ-ning till en sådan. Slutligen vill jag tacka ministernför den här debatten.Anf. 49 Miljöminister ():Fru talman! Problemet är att det land som be-stämde sig för att man skulle åka till månen nyligenhar bestämt sig för att hoppa av det mest potentaglobala miljösamarbetet, nämligen Kyotoprotokollet.Hade det landet tillsammans med alla andra rika län-der faktiskt beslutat att genomföra det hade det gått,men det är alltså en hel del av den politiska viljansom saknas här och var. Problemet med den grönarörelsens maktövertagande i världen är möjligen attdet bestående resultatet är att man medverkadetill att och inte , är amerikanskpresident. Det finns en del som hävdar det.Det är alldeles riktigt att det ställs väldigt starkakrav på ett system för utsläppsrättigheter, och det ärdärför som vi inom EU i de globala klimatförhand-lingarna har drivit kravet på supplementaritet, dvs. inte får lösa sina egna problem bara genom attköpa utsläppsrättigheter från andra länder. Det här hardessutom varit riskabelt just nu när det har funnitsstora överskott av utsläppsrättigheter i det forna till följd av den snabba nedgången av indu-strin i de länderna . Det måste ställasmånga olika krav på ett fungerande utsläppshandels-system. Innan man kommer in i en situation där defattigaste länderna är med, som , måste vi ha bindande åtaganden från de fatti-gaste länderna. Där har vi också väldigt långt kvar.Jag hoppas att vi kan utsträcka kretsen av länder somhar bindande åtaganden till ett antal utvecklingsländerför nästa åtagandeperiod, alltså efter 2008-2012. Mendet kommer förmodligen att dröja länge innan de allrafattigaste länderna är med.Jag vill tacka för debatten. Det känns som en äraatt ha fått debattera med språkröret . Jag önskar dig lycka till i uppdraget.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 2001/02:361 omkronofogdemyndighetenAnf. 50 Statsrådet ():Fru talman! har frågat justi-tieministern vilka åtgärder han avser att vidta för attminska antalet ungdomar som hamnar hos kronofog-demyndigheten med betalningsanmärkningar.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på interpellationen.Att komma till rätta med skuldfällor är en viktigkonsumentpolitisk fråga som har uppmärksammatsbåde i handlingsplanen för konsumentpolitiken 2001-2005 (prop. 2000/01:135) och i budgetpropositionenför innevarande år. I regleringsbrevet harKonsumentverket fått i uppdrag att närmare analyseraorsakerna till uppkomsten av skuldfällor och att före-slå åtgärder för att begränsa problemen med över-skuldsättning. Uppdraget syftar till att öka kunskapenom konsumenternas beteenden och överväganden isamband med krediter så att de åtgärder som vidtas ärrätt riktade. Uppdraget ska redovisas senast den 1 julinästa år, men en lägesrapport kommer att överlämnasvid /03.Ungdomar är en grupp i samhället som utsätts förett hårt kommersiellt tryck. Det är därför oerhörtviktigt att undervisning om vilka regler som styr vårtprivatliv ges till unga i ett tidigt skede. De ungdomarsom har goda kunskaper om sina rättigheter och skyl-digheter som konsumenter och om hushållsekonomihar självfallet större möjlighet att klara sin egen eko-nomi.Regeringen arbetar på flera sätt med att stärkaungdomars ställning på marknaden och konsument-undervisningen i skolan. Ett av de ungdomspolitiskadelmål som regeringen beslutade så sent som i okto-ber tar sikte på att öka ungdomars kunska-per i konsumenträtt och hushållsekonomi. Delmåletsyftar till ett göra ungdomar mer självständiga somkonsumenter och verka för att unga personer undvi-ker situationer som kan leda till betalningsanmärk-ningar. För att kunna uppnå det här delmålet kommerKonsumentverket att följa upp ungdomars kunskaperom hushållsekonomi. Verket kommer också attgenomföra informationsinsatser.Under åren 2000-2003 gör regeringen en särskildsatsning med totalt ur Allmännaarvsfonden till projekt som syftar till att öka ungdo-mars inflytande i konsumentpolitiken och att stödjadem i deras roll som konsumenter. Stödet ska ges tillprojekt inom föreningslivet och främst ungdomarsegna organisationer. På detta sätt får ungdomarnasjälva en möjlighet att styra insatserna till de områdendär de anser att de behövs mest.I har skolämnet hemkunskap nyligenändrats när det gäller namn och innehåll. Det nyanamnet är hem- och konsumentkunskap. I den nyakursplanen betonas behovet av konsumentkunskap. Ikursplanen anges att skolan med sin undervisning ihem- och konsumentkunskap ska sträva efter att ele-ven lär sig planera sin ekonomi utifrån egna och hus-hållets resurser. Förutom hem- och konsumentkun-skap läser eleverna också om privatekonomi i ämnetsamhällskunskap.Konsumentverket arbetar med att framställa läro-medel, för både grund- och gymnasieskolan, bl.a. omekonomiska frågeställningar för ungdomar. Jag villsärskilt nämna en videofilm om vardagsekonomi somheter Handling och konsekvens, som verket låtit pro-ducera för årskurs nio och gymnasieelever. Videonkommer att marknadsföras via verkets webbsida medsyfte att nå skolor och konsumentvägledare över helalandet. Dessutom innehåller ochKonkurrensverkets webbplatser flera sidor med in-formation som riktar sig direkt till ungdomar och somkan vara användbara i skolundervisningen, t.ex.webbplatserna Våga handla och på pengarna.Webbplatserna syftar bl.a. till att tjäna som hjälpme-del i undervisningen för att få in privatekonomi ochandra konsumentfrågor på ett naturligt sätt i såvälhem- och konsumentkunskap som andra skolämnen.Konsumentverket producerar också webbtidningenKonrad, som är gjord av unga för unga och innehållerlättillgänglig konsumentinformation och som syftartill att ge unga människor konsumentkunskaper.Detta är några av de åtgärder som tillsammanskommer att ge förutsättningar för att våra ungdomarska kunna vara bättre rustade för att und-gå betalningsanmärkningar. Självfallet kommer jagäven i fortsättningen att noggrant följa utvecklingeninom detta område.Anf. 51 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet försvaret på min interpellation. Bakgrunden till inter-pellationen är de uppgifter som jag fått från Enhetenför förebyggande kommunikation i enhet tillskapades för att genom informationoch kontakter stödja ungdomar med praktisk livskun-skap.Ingen myndighet blir så mycket en spegling avsamhällets tillkortakommanden som kronofogdemyn-digheten. Tyvärr har det visat sig att mer än hälftenav förstakontakten hos kronofogden blir återkom-mande kontakter och det är detta vi måste bryta. Detfinns t.o.m. myndigheter som använder uttrycketevighetsgäldenärerna - människor kommer inte vida-re, de kommer inte ifrån skuldfällan.Statsrådet pekar på handlingsplanenför konsumentpolitiken, budgetpropositionen ochregleringsbrevet , där frågorna uppmärk-sammats och där fått i uppdrag attanalysera orsaker. Det är viktigt, men tyvärr sent medtanke på den utveckling som pågått under socialde-mokraternas dryga regerande. Jag hoppas attKonsumentverket tar kontakt med kommunikation i talman! Det som chockerade mig mest var in-formationen om den nya problematiken, att ungdomarinte klarar att betala läkemedelskostnader. Detta kanbli förstakontakten med kronofogden. vetvi att den som har hamnat hos kronofogden senarehar svårt att få både bostad och arbete. Från VästraGötaland rapporteras att denna problematik domine-rar hos unga kvinnor. Av de ansökningar om betal-ningsföreläggande som kommit in till kronofogde-myndigheten under de första 2 ½ månaderna år 2002kan som exempel nämnas att för kvinnor 20-25 århamnar läkemedel på tredje plats efter telefon, mo-biltelefon och trafikförsäkring. Det kan inte vararimligt att hamna hos kronofogdemyndigheten medläkemedel som första skuld, även om givetvis alla skalära sig att göra rätt för sig.Min fråga till statsrådet är hur läges-rapporten från som ska komma kommer att analyseras från regeringenssida. Det finns knappast någon forskning om vadungdomars betalningsanmärkningar leder till. Somattityderna är kan en betalningsanmärkningförhindra den unge att få såväl bostad och arbete somett banklån.Hittills har uppgifterna mera handlat om mass-hantering än individuell prövning. T.ex. kan en en-samstående mamma inte få sin skuld hos kronofog-den uppskjuten eller uppdelad av humanitära skäl. Ärdet rimligt att alla typer av ärenden hamnar hos kro-nofogden - jag menar nu skulder för läkemedel somär nödvändiga för en ung kvinnas hälsa? Skulle det istället kunna finnas läkemedelsfonder att ta pengarur?Fru talman! Givetvis måste, som statsrådet säger, och skolan göra sitt.Föreningslivet kan göra goda insatser. Det är bra medwebbplatser. Vad jag kanske blev något fundersamöver är att inte nämner något om föräld-rarnas roll. Jag skulle därför vilja att statsrådet besva-rar följande två frågor:Vad kan vi förvänta oss av föräldraansvar för attungdomar inte ska hamna hos kronofogdemyndighe-ten?Finns det andra vägar till stöd när en ung personsom t.ex. hamnat i en depression och inte kan betalasina läkemedel hamnar hos kronofogdemyndigheten?Anf. 52 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan inte ge några uttömmandesvar på de frågor som har ställt,vare sig när det gäller föräldraansvar eller kronofog-demyndighetens sätt att arbeta.Jag nöjer mig att konstatera att när unga männi-skor inleder sitt vuxna liv med betalningsanmärk-ningar och svårigheter med ekonomin och hamnarhos kronofogdemyndigheten är det en tragik i varjeenskilt fall och ett underkännande av det vuxensam-hälle som funnits kring dessa enskilda individer. Dethar misslyckats med att stödja dem. Det är både för-äldrar och andra vuxna i omgivningen som delar dettaansvar.Det är lite för tidigt för mig att kunna svara påfrågan om vad delrapporten kommer att leda till för analyser ochöverväganden hos regeringen. Det beror naturligtvispå innehållet i rapporten. Men den situation somUlla-Britt uppmärksammar är helt klartalarmerande. Det finns all anledning att hålla högstaberedskap för att se om det finns anledning för oss attvidta ännu flera åtgärder än vad vi redan har vidtagit.Men det kan jag inte gå in på , utan jag får åter-komma när vi har fått delrapporten.Anf. 53 ():Fru talman! Jag upplever att är be-redd att på något sätt gå vidare med frågan och se tillatt någonting verkligen händer.I handlingsplanen i regeringens proposition förkonsumentpolitiken finns det en del frågor. Manriktar sig väldigt mycket till skolan. Det är väldigtviktigt att skolan tar dessa frågor på allvar, men hurlångt kan man komma med tanke på de resurser somskolan har?En klass består ju av ungdomar med oerhört skif-tande ekonomiska möjligheter. Det är svårt för enlärare att hitta en lagom nivå och att hjälpa dem somdetta handlar om. Det är också en integritetsfråga.Skolan har inte resurser för att enskilt hjälpa dessaelever. I ingår det hem- och konsument-kunskap, och kursplanen för detta område är i och försig bra.Sedan hänvisas det också till att gymnasieskolanska ta ett stort ansvar, och jag kan mycket väl tänkamig att detta ingår som en särskild kurs i gymnasie-skolans arbete. Men man tappar aveleverna . Det kan ofta varaden gruppen av elever som skolan inte når. Sedan vetjag att många elever efterfrågar mer utbildning omkonsumenträtt och privatekonomi. Man kan alltsåkomma en bra bit på väg, men man kommer inte ändafram.Det finns också ungdomar med psykiska problem.Apoteken brukar fråga Upplysningscentralen om detöver huvud taget är någon idé att gå till kronofogden.Det är alltså inte alla ungdomar med läkemedelsskul-der som kommer dit. Det gör att det är ännu meralarmerande eftersom det måste vara många fler ung-domar som inte klarar detta.Det bästa - men den idén får jag kanske tala medLars om - vore att låta läkemedelskostnaderingå i det gemensamma högkostnadsskyddet. Dåskulle man slippa den uppdelning som man har i dag.Enligt den förebyggande gruppen i Västra Göta-land är att kronofogdemyndighetens resurser för detförebyggande arbetet minskar. klarar man bara attta sig an särskilt utsatta grupper. Vad jag efterlyser äratt ska undersöka vilka ungdomar det ärsom hamnar hos Upplysningscentralen och hos kro-nofogden och hur man kan hjälpa dem.Fru talman! Jag har också tittat på Konsumentver-kets webbsida. Där kan man finna väldigt mycket,bl.a. den tidning som nämnde. De ung-domar som det här verkligen gäller har kanske intetagit till sig någon undervisning vare sig från sinaföräldrar eller från skolan. De kanske inte har någonmöjlighet att gå in på dessa webbsidor.Jag tror att vi måste ta tag i denna fråga från enhelt annan vinkel. I och med den utredning som pågåroch som ska vara färdig , men som nuska komma med delrapport, har möjlig-het att gå in och se vilka varningssignaler som finnsoch försöka att göra någonting åt dem.Anf. 54 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror - precis som - självfallet inte att allt går att lösa via skolan.Men det är viktig vad man gör inom ramen för denskolundervisning som alla barn och ungdomar gårigenom, det tror jag att vi kan enas om.Som sagt, jag tror att det finns anledning att tittapå frågan betydligt bredare än så. Men vi får anled-ning att återkomma till den när vi har lite mer faktasom underlag för diskussionen.Helt klart är i alla fall att vi från vuxenvärldenmåste klara av att stödja unga människors inträde ivuxenlivet på ett bättre sätt. En av de absolut vikti-gaste åtgärderna i ett mer generellt och bredare per-spektiv handlar naturligtvis om att det ska finnas jobbför alla unga människor som lämnar skolan, även omde inte har avslutat gymnasiet. Det är en god förut-sättning för att de ska kunna ha en god egen hushålls-ekonomi.Tack för debatten, . Vi fåråterkomma när vi har mer kunskaper.Anf. 55 ():Fru talman! har analyserat den svenskaarbetsmarknaden och funnit hur ungdomar kommer utpå arbetsmarknaden osv. Andelen i näringslivet medlånga högskoleutbildningar kommer att stiga frånomkring till . Avdem som inte hade gymnasieutbildning var det bara4 % som hade fått ett arbete. I och med att vi tapparen fjärdedel av våra ungdomar på något sätt är dettaen väldigt allvarlig fråga, så jag vill verkligen tryckapå vikten av att regeringen tar tag i det här och underden tid som är kvar fram till valet verkligen gör nå-gonting. Sedan får vi se vad som händer. Jag hoppasju givetvis på regeringsskifte, men vi måste alla ta tagi denna fråga.Anf. 56 Statsrådet ():Fru talman! Bara för att avrunda det som lyfter fram när det gäller oron förungas situation på arbetsmarknaden kan jag konstate-ra att mycket har blivit bättre på svensk arbetsmark-nad , men det finns all anledning attintensifiera insatserna för att komma till rätta medungdomsarbetslösheten. Det är fortfarande nästan50 000 unga människor som är arbetslösa i Sverige.Det är en av de absolut viktigaste politiska uppgifter-na för oss att komma till rätta med det. Det har ocksåklara återverkningar på hur många som hamnar iskuldfällor, det vet vi.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 2001/02:386 omkvinnliga asylsökandes hälsaAnf. 57 Statsrådet ():Fru talman! har frågatsocialministern vad regeringen avser att göra dels föratt möjliggöra för de kvinnliga asylsökande sompåbörjat en psykologbehandling att få avsluta denunder ordnade former före det att en eventuell avvis-ning sker, dels vad regeringen avser att göra för attpsykologer ska kunna arbeta på ett mer yrkesetisktriktigt sätt.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska besvara interpellationen.Jag vill börja med att redogöra för den ordningsom gäller för hälso- och sjukvård till asylsökande.En person som vistas i ett landsting utan att varabosatt där ska av erbjudas omedelbarhälso- och sjukvård i enlighet med 4 § hälso- ochsjukvårdslagen. Begreppet hälso- och sjukvård om-fattar både sjukdomsförebyggande åtgärder och denegentliga sjukvården. I detta ingår även psykologiskoch psykiatrisk vård till personer som på grund avexempelvis traumatiska upplevelser och övergrepp äri behov av omedelbar vård. Vad som kan anses varaomedelbar vård får prövas från fall till fall av denläkare som har behandlingsansvar.Asylsökande och personer som har beviljats tids-begränsat uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 a § utlän-ningslagen får hälso- och sjukvård med stöd av enöverenskommelse mellan staten och Landstingsför-bundet. Denna överenskommelse går utöver lands-tingens skyldigheter enligt hälso- och sjukvårdslagen.I den omfattning som landstingen ger vård enligtöverenskommelsen lämnas statlig ersättning tilllandstingen för denna vård, huvudsakligen i form aven schabloniserad ersättning per asylsökande varsstorlek är åldersdifferentierad. För personer som fyllt18 år lämnas ersättning för omedelbar sjuk- och tand-vård samt sådan sjuk- och tandvård som inte kananstå. Därutöver lämnas ersättning för viss annanvård, exempelvis mödrahälso- och förlossningsvård.Vård som inte faller under dessa kriterier och där enmåttlig fördröjning inte medför allvarliga följder förpatienten ersätts inte av staten. För barn som inte fyllt18 år lämnas ersättning för hälso- och sjukvård samttandvård. Detta innebär att barnen i princip får sam-ma vård som barn vilka är bosatta i landet. Ersättningfår även ges för en genomförd hälsoundersökning.Vad som kan anses vara omedelbar sjuk- och tand-vård och sådan sjuk- och tandvård som inte kan anståfår prövas från fall till fall av den läkare som harbehandlingsansvar. Det är vidare upp till landstingenatt bestämma hur vården till de asylsökande bäst skaorganiseras. Jag utgår dock från att Migrationsverketoch landstingen samråder i dessa frågor. Enligt vadjag erfarit från verket är rehabiliteringsprogrammetför våldtagna kvinnor vid i uppskattat av samtliga parter. Inom ramen fören samrådsgrupp sker regelbundet utbyte av informa-tion mellan bl.a. Migrationsverkerket och VästraGötalandsregionen i dessa och andra frågor som rörhälso- och sjukvården till asylsökande m.fl.Fru talman!