prot · GQ0928 · 2002-12-03 00:00:00 — Detär så att om det är dåliga vägar på vinternkan de som transporterar gods, till exempel virke, bliförsenade, och det kan stoppa produktionen i de fö-retag som ska ha virket. På så sätt kan de göra storaförluster i sin produktion. Så det är väldigt viktigt tänker på hela när man pratar vägtrafikoch även andra kommunikationer som tåg.Jag vill därför vädja att vi ska fortsätta dennakamp för att få till stånd en nybyggnation av påsträckan enligt den plan somligger, att den ska byggas . Om man skakunna bo där man vill, jobba där man vill och startaföretag där man vill krävs en bra infrastruktur. An-nars förhindras den ambitionen. Om vi i framtidenska kunna stå här i kammaren och med gott samvetesäga att vi verkligen vill att hela ska leva, dåmåste vi vara tydliga i sådana här frågor. Då kännsdet bra att vi gävleborgare har varit tydliga här ikväll.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 2002/03:64 om fi-nansiering av kollektivtrafik i glesbygdAnf. 77 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migvilka initiativ jag är beredd att vidta för att kollektiv-trafiken i de glest befolkade länen inte ska försämras.Frågan är ställd mot bakgrund av att flera trafik-huvudmän, i huvudsak i norra , har aviseratneddragningar inom kollektivtrafiken på grund av deökande kostnaderna för trafiken.Jag vill inledningsvis säga att jag i grunden delarKarin oro för utvecklingen inomkollektivtrafiken. Den övergripande målsättningeninom transportpolitiken är ju att säkerställa en effek-tiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning förmedborgarna och näringslivet i landet.Ansvaret för kollektivtrafiken i är delat.Staten har ett övergripande ansvar för den interregio-nala, eller den långväga, kollektivtrafiken. Kommu-ner och landsting har via sina trafikhuvudmän ansva-ret för lokal och regional kollektivtrafik.Denna gränsdragning är dock inte solklar, blandannat därför att länsgränsen, som är den enda definie-rade gräns som finns, alltmer förlorar sin funktionellabetydelse med avseende på var människor bor ocharbetar och hur man reser.I den proposition som låg till grund årstransportpolitiska beslut föreslog regeringen att en nymyndighet skulle skapas. Rikstrafiken startade sinverksamhet 1999. I myndighetens uppgifter ligger ska utveckla och samordna kollektivtrafiken.Rikstrafikens mest kraftfulla redskap i det arbetet ärmöjligheten att upphandla trafik. Den statliga upp-handlingen har utvecklats i riktning mot att alltflerupphandlingar genomförs i samverkan med trafikhu-vudmännen. De samordnade upphandlingarna om-fattar både regional och interregional trafik där Rik-strafiken finansierar den andel som kan definierassom interregionalt resande. Som exempel kan jagnämna Tåg i Bergslagen och busstrafik längs . De samordnade kollektivtrafiksystemsom blir följden av de gemensamma upphandlingarnager synergieffekter som gynnar både det långvägaoch det regionala resandet.Det senaste exemplet på regeringens utökade an-svar för kollektivtrafiken i glesbygd är att regeringeni juni gav Rikstrafiken i uppdrag att tillsammansmed trafikhuvudmännen upphandla ett samverkandebusstrafiksystem i de fyra nordligaste länen. Trafik-systemet omfattar såväl ny som befintlig busstrafiksom helt bekostats av huvudmännen.I samband med det beslutet fick Rikstrafiken äveni uppdrag att analysera möjligheterna att under enövergångsperiod stödja viss kollektivtrafik som i dagbedrivs av trafikhuvudmännen i de fyra nordligastelänen, det vill säga trafik utöver vad som ska upp-handlas i ett samverkande system i norra har redovisat sitt uppdrag och före-slagit att ska utgåsom ett stöd till trafikhuvudmännen i de fyra länen.Detta förslag bereds inom Regerings-kansliet.Regeringen är medveten om att resandet medframför allt den lokala och regionala kollektivtrafikenhar stagnerat på sina håll. Det är en icke-önskvärdutveckling, och med den bakgrunden tillsatte rege-ringen 2001 en parlamentarisk kommitté, , som har till uppgift att studera bådeproblemen och möjligheterna för kollektivtrafiken.Kommittén avser bland annat att belysa den sär-skilda problematik som finns runt kollektivtrafik iglesbygd. Kommittén avser också att studera frågorsom berör kollektivtrafikens organisation och gräns-dragningen mellan vad som ska betraktas som regio-nalt och vad som ska betraktas som interregionalt.Kommittén ska redovisa sitt slutbetänkande senastden 30 juni 2003.Jag vill därför i avvaktan på Kollektivtrafikkom-mitténs slutbetänkande inte utlova några ytterligareförslag än dem regeringen lämnat i syfte attfrämja kollektivtrafiken i glesbygd. Men jag utgårfrån att regeringen kommer att återkomma till riksda-gen med anledning av kommitténs betänkande.Anf. 78 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Jagtycker att det är bra att statsrådet delar min oro försituationen vad gäller kollektivtrafiken i glesbygd.I svaret står att trafiken stagnerat. Det är inte rik-tigt det som orsaken till att man är tvungen att lägganed trafiken här - man får till och med ställa in bussardär man har 20 resenärer på bussen - utan problemetär helt enkelt att ekonomin i länstrafikbolagen interäcker till för att upprätthålla trafiken.Svaret innehåller inget förslag, utan det sägs attfrågan bereds och man hänvisar till Kollektivtrafikbe-redningen. Men den ska ju vara färdig först i slutet avnästa år, och sedan ska det förslaget remissbehandlasinnan det skrivs en proposition. I väntan på hela den-na process kan jag inte se annat än att man riskerar attomfattningen av kollektivtrafik i glesbygd drastisktförsämras under den tiden. Det oroar mig väldigtmycket.Under den tid som , Vänsterpartietoch regeringen har samarbetat har vi tagit ganskakraftfulla initiativ för att ställa om till en hållbar ut-veckling. Tillsammans har vi åstadkommit en in-frastrukturproposition i syfte att bereda möjlighet föratt stärka de mer miljövänliga alternativen. Men vadär det för glädje med det om man inte har råd attupprätthålla trafiken?I klimatarbetet har vi haft en ganska hög profilinternationellt. Vi har vädjat ganska mycket till män-niskors eget ansvar för att ställa om. Det kan mankanske göra när det gäller korta sträckor, men förlängre sträckor måste det i glesbygden finnas tillgångtill kollektivtrafik för att bilanvändningen ska kunnaminskas. Det finns inget att välja på i det avseendet.Det har tillsatts en barnsäkerhetsdelegation somhar konstaterat att den vanligaste dödsorsaken blandbarn är trafikolyckor. Barnsäkerhetsdelegationen harockså - intressant nog - konstaterat att i glesbygdenär olycksbenägenheten för barn större, och man antaratt en förklaring till detta är att utbudet av kollektiv-trafik i glesbygden är mindre och därför är barnenmer utsatta i trafiken jämfört med hur situationen är istorstäderna.Då återkopplar jag till nollvisionen som vi frånalla partier är överens om att vi måste försöka attfullfölja, och kollektivtrafiken är där en väldigt viktigfaktor för att riskerna för såväl barn som andra män-niskor i trafiken ska kunna minskas.Men kollektivtrafiken är också viktig för att jäm-ställdhetsmålet ska vara någonting annat än bara envacker målsättning. När det gäller bilinnehavet är detstora skillnader mellan män och kvinnor - förvisso ärskillnaderna mindre i glesbygden än vad de är i stä-derna. Men för dem som inte har tillgång till bil ärkollektivtrafiken en förutsättning för att man skakunna ta sig ut, utöva sina fritidsintressen eller hälsapå sina släktingar och bekanta.Ser man detta ur ett regionalpolitiskt perspektivkan det vara en viktig faktor, den droppe som fårbägaren att rinna över när en familj bestämmer sig förvar man ska bo, om man ska flytta eller inte. Omungdomar inte har möjlighet att bedriva någon hob-bysysselsättning utan att föräldrarna måste skjutsadem, ja, då kan jag förstå att storstaden lockar. Manmåste ha rätt att kunna leva ett fullvärdigt liv oavsettvar i landet man bor.Vår överenskommelse inför den här mandatperio-den innehöll 121 punkter varav en handlade om ska hitta modeller för att trafiken i glesbygd skakunna upprätthållas och utökas. Men i väntan på hittar dessa modeller är vi från Vänsterpartietväldigt måna om att man inte ska minska utbudet avkollektivtrafik i glesbygden. Vi måste hitta långsikti-ga modeller, men i väntan på dessa vädjar vi till rege-ringen att man åtminstone försöker att upprätthållastatus quo så att kollektivtrafiken inte dras in.Anf. 79 ():Fru talman! Jag är glad över att har lyft fram den här frågan så att vi kan hadenna interpellationsdebatt.För mig som kommer från känns detsom en riktig infallsvinkel att ansvarigt statsråd harhand om dessa två politikområden, både regionalpo-litik och kommunikation, eftersom de hör ihop.Detta med kollektivtrafik i glesbygd omfattar re-gionalpolitik, trafiksäkerhet - som var inne på- miljöfrågor, jämställdhet, rättvisa, ja, det innehålleren mängd grundläggande perspektiv.När det gäller läget i Norrlandslänen, till exempeli , är det ingen överdrift att säga att det ärakut. Förutsättningarna för att bedriva kollektivtrafikhar drastiskt försämrats . Kostnadernahar ökat som statsbidragen har minskat.Inom loppet av har man kvar ungefär 70 %av trafiken till en kostnad av av den tidigarekostnaden - detta sagt för att visa vilka enorma för-skjutningar det handlar om.Kommuner och landsting gör vad de kan. De ärintresserade och tycker att det är viktigt med kollek-tivtrafik. De ökar ägarbidragen, och har man skat-tebidrag som motsvarar ca mer per invånarejämfört med genomsnittet i andra län. Det visar att detkrävs ett nationellt ansvar för att man ska kunna klaradetta.Som det är nu är det många byar som saknar kol-lektivtrafik. Många äldre kan inte åka kollektivt föratt göra sina sjukbesök inne i . Ungdomarkan inte gå på bio eller delta i kvällsaktiviteter därföratt de inte tar sig hem. Det går ingen buss på kvällar-na. var inne på konsekvenser-na, att de som kan tar bilen. Det skapas nya vanor -eller ovanor, det beror på hur man vill se det - ochnya mönster i strid med miljömålen. Äldre får svårtatt bo kvar. Ungdomar tycker inte att det är så kul attinte kunna delta i aktiviteter. Förutsättningarna förinflyttning blir sämre.I interpellationssvaret förs det ett resonemang omdet nationella ansvaret utifrån gällande ordning, omgränsdragningarna mellan interregionalt och regio-nalt. Vi menar att det nationella ansvaret måste varaövergripande för att hela ska ha en fungeran-de kollektivtrafik. Sådana förutsättningar finns just nuinte i alla län.Utgångspunkten i statsrådets svar är att man inteska föregripa de utredningar som arbetar och attRikstrafiken bereder det här förslaget. Men enligtRikstrafiken behövs det ytterligare 17 miljoner. Detär inte mycket att ta från en statsbudget, men det ärotroligt mycket pengar för ett skogslän.Jag vill betona andemeningen i interpellationen,och jag vädjar till statsrådet att ta en ytterligare fun-dering över detta. Vad som händer om man inte görnågot är att när utredningsuppdragen slutförsdå har grundförutsättningarna drastiskt försämrats.Det går fort att riva ned någonting, men det tar långtid att bygga upp det. Så det vore mycket värdefulltom man kunde bibehålla dagens nivå, och då behöverman göra en akut insats nu.Anf. 80 ():Fru talman! Jag vill instämma i att det är enmycket angelägen fråga som tagit upp. Som kommer jag från Jämt-land, och också jag vill ta upp några synpunkter påden situation som råder där.Det är ingen överdrift att säga att Länstrafiken ärinne i en djup kris. Om ingenting händer kommerkollektivtrafiken drastiskt att minska i ,och det kan få fatala konsekvenser.När man granskar det som har skett under de se-naste åren är det kanske inte så konstigt att den härsituationen har uppstått. be-räknas kostnaderna för upphandling av trafiken attöka . Till detta ska läggas attfordonsskatten och dieselskatten har höjts, och det ärhöjningar som slår hårt mot kollektivtrafiken. Samti-digt som staten höjer skattebelastningen på kollektiv-trafiken skärs statsbidragen ned, i fall från19 till 10 miljoner.Ägarna till Länstrafiken - och länetsåtta kommuner som alla är ekonomiskt hårt pressade- har ändå mött detta med ett ökat ägartillskott på25 %. Mer orkar man inte. Men det räcker ändå inte.Trafiken har också skurits ned med ungefär 30 %.Om samma trafik som Länstrafiken bedrev 2000skulle kunna bedrivas 2004 måste ägartillskotten frånkommuner och landsting höjas från 71 till 116 miljo-ner, och det är inte realistiskt att man klarar av det.Som tidigare sade kommer 70 %av den tidigare trafiken att kosta för de kom-muner och landsting som får stå för ägartillskottet.De grupper som drabbas hårdast av nedrustningenoch fördyringen av kollektivtrafiken - även biljettpri-serna har gått upp med - är främst ar-betspendlare och gymnasieungdomar. Dessutomdrabbas många små företag i glesbygden när derasmöjligheter att få varor levererade via bussgods kraf-tig försämras. Risken är då naturligtvis stor att denhär utvecklingen och nedrustningen av kollektivtrafi-ken påskyndar landsbygdens avfolkning.Denna besvärliga situation är ju inte unik förJämtlands län. Det är särskilt i de nordliga länen - iNorrbotten, i , i och iJämtland - som den här situationen föreligger.Som vi ser det från sida - och frånalla partiers sida, tror jag - har staten ett ansvar för enfungerande infrastruktur i hela landet. Det gäller ävenkollektivtrafik i glesbygd. Det är uppenbart attglesbygdslän med liten befolkning och stora avståndbehöver en bättre uppbackning från statens sida föratt kunna upprätthålla en väl fungerande kollektivtra-fik även i de glesare bebyggda områdena.Det är mot den bakgrunden som vi från Center-partiets sida har föreslagit ett nytt anslag på100 till Rikstrafiken för att fördela påkollektivtrafik i glesbygd. Såvitt jag förstår harVänsterpartiet nu anslutit sig till det här kravet, ochdå hoppas vi att flera partier gör det, och att ävenregeringen ansluter sig till det.Jag vet att är väl informerad omläget för länstrafiken i efter en upp-vaktning . Jag hoppas att hon harfunderat igenom det här och agerar snabbare än attvänta på utredningen, som ska vara klar . Deträcker inte att vara oroad och vänta på en utredning,som sedan ska remissbehandlas. Det krävs åtgärdernu för att någonting ska hända, så att vi kan upprätt-hålla en god nivå på kollektivtrafiken.Anf. 81 Statsrådet ():Fru talman! Först vill jag återigen understryka attKollektivtrafikkommittén inte ska vara klar i slutet avnästa år, utan den ska vara klar med sitt betänkande isommar.Jag tycker att vi ska respektera att vi har en par-lamentarisk kommitté. Vad är poängen med att bjudain till parlamentariska kommittéer om vi redan haralla svaren? Det är naturligtvis ingen poäng. Då run-dar man den demokratiska processen.Trots att vi har en kommitté har vi gjort en mängdsaker. Vi har givit Rikstrafiken i uppdrag att upp-handla och samverka kring kollektivtrafik i de fyranordligaste länen. Det har inneburit att man har sparatpengar och att man har fått ett bättre pris. Det harvarit oerhört värdefullt. Vi har utöver det gett Rikstra-fiken i uppdrag att stödja kollektivtrafiken i de glestbefolkade länen. Det har också spelat en stor roll. Vihar också träffat en överenskommelse där vi harkompenserat för . Vi träffade en över-enskommelse som höll , och vi har förlängt dennågot år. Det är den som får störst effekt i mångaglesbygdskommuner.Det är viktigt att hålla isär detta. Det är inte så attstaten från till en annan har dragit ned påstatsanslaget eller överraskat lokal- och regionalpoli-tiker. Det betyder inte att jag inte inser att mångalokal- och regionalpolitiker ändå har stora bekymmeratt få sin ekonomi att gå ihop. Jag är medveten omdet, och jag har all respekt för de problem som de stårinför. Men jag vill ändå säga att staten inte med kortvarsel har dragit ned statsbidragen. Vi har hållit allade överenskommelser vi har tecknat, och vi har tilloch med förlängt dem en del. Ändå har det inte räckt.Jag har inte mer pengar än de som är avsatta i in-frastrukturpropositionen. Vi får hålla oss till budge-ten. Det hoppas jag att fortfarande stårbakom.Jag delar både och HåkanLarssons uppfattning att alla län är unika. Jämtlandslän är speciellt på det sättet att där finns väldigtmånga riktigt små och aktiva byar. Det skiljer sig endel från andra glesbygdslän, som kanske har flerstörre centrum. På många sätt är det en oerhörd rike-dom för , men på andra sätt ställer detextra stora krav på de politiska besluten. Det innebärockså att det kostar mera pengar.Vi hade en väldigt bra diskussion när jag var iSveg , och jag har tagit emot ettunderlag från representanter för och akti-va i Rikstrafiken. Jag bereder nu skyndsamt detta,tillsammans med önskemålet från Rikstrafiken att fåytterligare anslag.I grunden tror jag att vi när Kollektivtrafikkom-mittén kommer med sina förslag måste ta ett hel-hetsansvar i fråga om vilka ambitioner vi ska ha, vemsom ska ta ansvar för vad och hur viktigt det är att vihar hyggligt likvärdiga förhållanden över landet. Alltvad vi gör kan bli kortsiktiga åtgärder,men jag tror inte att det räcker. Jag tror att vi måste taett beslut om hur man i grunden ska ta ett gemensamtansvar för infrastrukturen i glesbygden, precis somman gör för de stora nationella stråken.Anf. 82 ():Fru talman! Jag delar i mångt och mycket de upp-fattningar som statsrådet ger uttryck för här. En del avde fördyringar som har drabbat kollektivtrafiken iglesbygd har vi varit delaktiga i och i vissa fall initia-tivtagare till. Det är miljöpolitiskt motiverat att höjadieselskatten, men i glesbygden har man svårare attkompensera för dessa skattehöjningar än vad man hari , som jag kommer från.När det gäller inlägg om100 miljoner mer till Rikstrafiken finns inte detta medi budgetförslag. Personligen skulle jagnog kunna tänka mig att man kundehitta en modell att finansiera kollektivtrafiken så attvarje länstrafikbolag på egen hand kan klara av attdriva den trafik man behöver. Den trend som innebäratt Rikstrafiken får handla upp mer och mer trafikhåller nog inte i längden. Hur den modellen ska se uttycker jag att vi ska återkomma till när är färdig och remissvaren har kommitin.Det gäller nu vad vi gör akut fram tills den är fär-dig och vi har remisserna inne och kan skriva enproposition. Då har staten ett ansvar. Det här handlarom grundläggande infrastruktur. Precis som när detgäller el och vatten är möjligheterna att förflytta signågonting som människor behöver för sin försörjningoch för att kunna leva ett någorlunda bra liv.Det som skiljer trafiken från mycket annat är skapar sig vanor. Bilen är onekligen oöverträffadrent bekvämlighetsmässigt. Har vi lyckats skapa ettmedvetande om och en efterfrågan på kollektivtrafik,som ibland kan vara rätt besvärligt, särskilt när detgäller den manliga delen av befolkningen, ska manvärna om det. Då talar staten med dubbla tungor omman har fått människor att göra sig av med sin andrabil eller fått ungdomar att inte skaffa bil utan försökerklara sina transporter med kollektivtrafik, men sedandrar in de turer som gjort det möjligt för människoratt välja kollektivtrafiken som alternativ för sinaresor.Det som också är typiskt för en del av de län somvi pratar om är att man är beroende av turismoch att man har försökt ordna turer som gör att män-niskor kan förflytta sig i fjällvärlden på annat sätt änmed busstrafik. är man tyvärr tvungen att läggaom tidtabeller och dra in en del av denna trafik. Vadfinns det för alternativa försörjningsmöjligheter fördessa län? De är i större utsträckning än andra bero-ende av att turisterna kommer och att använda sig avdetta som en näring. Den näringen förutsätter i sin turatt det finns fungerande infrastruktur, inte bara vägarsom är hållbara utan också trafik på de vägarna somman kan nyttja.Det här är en interpellation som känns väldigtviktig för mig. Jag kan illustrera hur det är där jag borför att visa på skillnaderna i landet. När vi halverademomsen på kollektivtrafik minskade huvudmännen iSkåne län sitt anslag till trafiken med precis likamycket. Syftet var ju att det skulle bli mer kollektiv-trafik. Detta kunde man göra och trafikutbudet blevändå detsamma. av kostnaderna för kollektivtra-fiken kan man täcka med taxor där jag bor därför attavstånden är korta och vi är väldigt många som bordär. Den möjligheten finns inte för , , och . De sitter i enrävsax. De kan inte gärna ta ut mer från landsting ochkommuner för att klara det här.Jag hoppas att vi i samförstånd kan få en lösning.Jag har uppfattat att statsrådet är väldigt angelägen,precis som vi, att komma till skott med den här fråganså att man inte lämnar dessa människor i sticket.Tack för debatten!Anf. 83 ():Fru talman! Det är ingen slump att vi är två frånJämtland som deltar i den här debatten. Det har attgöra med att läget är akut, men också att det finns enväldigt stark opinion i vårt län när det gäller kollek-tivtrafiken och att man är mån om att försöka räddadet som räddas kan.Det känns bra att höra statsrådet uttrycka både ensådan medvetenhet och en tydlig målinriktning att vimåste klara det här och att det är viktigt. Precis somMessing säger har staten gjort mycket, men vi kon-staterar också samfällt här att räcker det interiktigt.Jag kan instämma i att man inte ska föregå parla-mentariska utredningar, som ska ta ett långsiktigtgrepp. Men här handlar det ju inte om att gå in i denprocessen utan om att i avvaktan på en mer långsiktiglösning se till att vi inte hinner förstöra en viktiginfrastruktur. Om man försvagar det för mycket är jurisken att man har förändrat grundförutsättningarnanär man förhoppningsvis har hittat de mer långsiktigthållbara lösningarna.Vi är, som sagt, överens om att vi ska hålla bud-geten. Vi är överens om att vi ska hitta lösningar, ochdå vill jag instämma med somsäger att det talar för att det på något sätt borde gå atthitta en lösning. Det innebär att vi, när de mer lång-siktiga förslagen kommer, har lyckats hitta en lösningsom har gjort att vi inte har kört allting i botten utankan ha en god och bra kvalitet på kollektivtrafiken iglesbygden.Anf. 84 ():Fru talman! Jag tycker att det känns bra att detfinns en insikt från statsrådets sida om lägets allvar -jag uppfattar att det finns det. Det är en bra utgångs-punkt.Som sade består ,som vi tar upp lite speciellt, eftersom vi är två repre-sentanter därifrån, i hög grad av många små och akti-va byar. Det finns levande samhällen, och det finnsförutsättningar för inflyttning och utveckling i mångaav de här byarna, men när bussen slutar gå och ung-domar inte kan åka på bio i till exempel ärdet många familjer som tvekar. Därför är det väldigtviktigt att den här nedrustningen inte får fortsätta utanåtminstone bromsas.Om man inte kan stödja förslaget om 100 miljonerkronor i budgeten tycker jag att man borde kunnagöra en tillfällig insats i avvaktan på den här utred-ningens resultat. Staten har faktiskt höjt dieselskattenoch fordonsskatten, som har slagit hårt mot kollek-tivtrafiken. Då borde man kunna göra en engångsin-sats tills utredningen är färdig och det går att få enlångsiktig lösning. Därför vädjar jag till om att hon ska fundera över vad som kan görassnabbt, innan den här nedrustningen har kommit tillstånd.Anf. 85 Statsrådet ():Fru talman! Ett sätt för regeringen att kompenseraför den höjda dieselskatten var att halvera momsen påkollektivtrafik. Sedan finns det, precis som KarinSvensson sade, en rad olika tolkningar när detsedan gäller hur man använder sänkningen på mom-sen. Det beklagar jag, därför att syftet var att vi somresenärer och konsumenter skulle få ett lägre pris närvi reste kollektivt. På en del håll i landet har dettaockså lyckats, och det är naturligtvis viktigt.Jag tycker i grunden att det är bra att vi har ändratuppdraget i och med att vi bildade Rikstrafiken, så attstaten har gått från att vara ett passivt stöd till att varaaktiv till exempel när det gäller att hjälpa till medupphandlingar, att ta ett samordnat ansvar med trafiköver regiongränser och att inte vara så fokuserad vidde här regiongränserna.