prot · GP09123 · 2002-06-12 00:00:00 — Det är också svårt att se någon-ting annat än att i en moderatledd re-gering skulle vara de som satte dagordningen.Grundtrygghetssystem, låga ersättningar,komplettera med privata försäkringar om man villgarantera sig den trygghet man har - vad är detegentligen som gäller? Är berett att stödjadenna politik? Jag tycker att ni ska svara - kanskeinte för min skull, men för att väljarna ska få höra vaddet är som gäller. Vad innebär ett stöd för Folkparti-et? Innebär det ett stöd för en moderatledd regering,och vad innebär det för enskilda människors trygg-het? Det är viktiga frågor. Det är viktiga frågor för demänniskor som är sjukskrivna eller långtids-sjukskrivna.Jag yrkar bifall till förslaget i socialförsäkringsut-skottets betänkande 18 i den del som avser punkterna1-4 samt bifall till reservation 4 under punkt 5.Anf. 212 () replik:Herr talman! Det var intressant att lyssna till ut-skottsordföranden, som var väldigt indignerad ochupprörd över och ageran-de. Det var vi som var skulden till alltihop. Så talarnaturligtvis en utskottsordförande som är trängd närmajoriteten börjar brista.Om vi tar det lite lugnt, , är det så attCenterpartiet har lagt fram en partimotion med för-slag om finansiell samordning som fått bifall av ut-skott och riksdag, som begärt ett förslag från reger-ingen. Detta förslag lades till menvar fullständigt otillräckligt i förhållande till det upp-drag som vi och majoritet hade föreslagit.Det är förklaringen till att vi naturligtvis inte kangodkänna ett sådant förslag. En finansiell samordningmed av sjukkostnaderna är ju inget förslag atttala om i den meningen. Det är förklaringen till detta.Hade regeringen då kommit fram med det här för-slaget hade vi haft denna samordning . Då hadeinte behövt säga nej till den 55-plus-kvinna som jag tog som exempel tidigare i de-batten . Det är det som det är fråga om. Vi hadedå klarat av den här problematiken. Det är ju ni somhar krånglat och krånglat för att förhala detta. Nuupplever vi att vi måste gå ut i en valrörelse innannågonting händer.Sedan vill jag medan jag har ordet, herr talman,precisera mitt yrkande. Jag yrkade bifall till reserva-tion 1, som täcker nästan hela betänkandet. Mitt yr-kande, preciserat, är bifall till reservation 1 underpunkt 3 och bifall till punkt 5 i utskottets förslag.Anf. 213 () replik:Herr talman! Det som är intressant är det vi dis-kuterar . Var står i dennafråga? Vad jag vet har ni skrivit en ny motion mednya krav. Ni har en reservation som ser annor-lunda ut än vad den gjorde för . Vadtycker ni egentligen?För oss socialdemokrater har det varit väldigt vik-tigt att ta vara på erfarenheterna från den försöksverk-samhet som har pågått i landet. Den har utvärderatsunder , och vi fick slutrapporterna under hösten.Det framgår fullständigt klart och tydligt av den ut-värderingen att det är oerhört viktigt att vi har de fyraarbetsmarknadsmyndigheterna med. tyckerAgne också det, vad jag förstår, och det ärbra. Jag tycker det. Men det vore klädsamt att inseoch förstå hur hela detta händelseförlopp har sett utoch vad som ligger bakom att vi står där vi står i dag.Det är bara det jag tycker.Det är märkligt att man försöker göra politiskapoäng av någonting där beställningen redan är lagdfrån sida. Vi väntar på ett förslag. Vi villinte göra något hastverk. Vi vill inte göra någontingsom innebär att vi får oönskade konsekvenser avförslaget. Vi kommer att återkomma med ett förslagnär det gäller den finansiella samordningen. Men dåkommer det att innehålla de fyra myndigheterna. Detär det som är det viktiga och det som ger resultat.Anf. 214 () replik:Herr talman! Jag förstår att är upp-rörd. Ni är på defensiven i den här frågan, och ni ärbesvärade av att det är och Folkpartietsom har initiativet i frågan när ohälsotalen välver sigöver er som har ansvaret och ni inte lyckas göra nå-gonting åt dem. Det är klart att det är oroande attmöta väljarna i en sådan situation.Var står i den här frågan trodde jagvar känt för utskottsordföranden vid det här laget. Sålänge har vi lagt fram förslag om det vi nu behandlaratt det borde vara fullständigt klart.Från sida vill vi ha en finansiellsamordning som innebär någonting, där avsjukvårdskostnaden får gå till samordning. Vi kräverockså en rehabiliteringsgaranti och en rehabiliterings-ersättning för att människor snabbt ska kunna rehabi-literas tillbaka i arbete. Det är de förslag vi har lagtfram i motionen. Det är de förslag som vi har fåttgodkända för behandling av , bland de15 förslag som vi lade fram i vår motion med anled-ning av att regeringen inte har kommit till skott idenna fråga.Anf. 215 () replik:Herr talman! Det som har varit väldigt tydligt föross som har jobbat och jobbar med frågan i socialför-säkringsutskottet är att den ökande ohälsan är ettkomplext problem. Det krävs ett helt batteri medåtgärder. Det krävs insatser på olika nivåer och i olikasektorer, på både kort och lång sikt. Det pågår ettsådant arbete. Det finns ingenting i de förslag som nilagt fram som på något sätt skulle innebära någotnytt, som skulle innebära att det blev drastiska för-ändringar i besluten om man biföll de framlagdamotionerna - ingenting. Öppna dörrar slås in.När det gäller den finansiella samverkan finns detett tillkännagivande. Det gjordes i sam-band med att vi behandlade budgetpropositionen.Men det såg annorlunda ut, för det omfattade fyramyndigheter. Regeringen arbetar för högtryck med attta fram en proposition i denna fråga. Det var en nybeställning som lades av . Detär ett komplicerat lagstiftningsarbete. Det går inte,som jag uppfattade att sade, att genågon form av signaler här. Det krävs en lagstiftningför att kunna genomföra denna verksamhet med fi-nansiell samordning.Men det viktiga är att det är fyra myndigheter, attarbetsmarknadsmyndigheterna är med. Det är enbartdå, i den samverkan, som vi kan nå goda resultat,sätta människan i centrum och ge människor det stödde behöver. Men det beslutet är redan taget i riksda-gen. Så ser det ut, : Det beslutet ärredan taget.Anf. 216 ():Herr talman! , och Kristdemo-kraterna har väckt en motion om ohälsa med anled-ning av s.k. timad händelse. Alla utom motionärernaoch talmannen har undrat något om en timad händelsekan ha pågått . Jag tolkar det som någotalldeles nytt, oförklarligt och häpnadsväckande. Mensjukskrivningarna förtjänar trots allt att debatteras såkonkret och sakligt som möjligt.Ytterst är den socialdemokratiska regeringen an-svarig för att underskotten i sjukförsäkringen har växtmed miljarder. Varför visade inte regeringen hand-lingskraft redan efter valet och vidtog åtgärderför att motverka den kraftiga ökningen av sjukfrånva-ron? Tror man på sunt förnuft visar denmest elementära pristeorin att mer för pengarna, alltannat lika, leder till högre efterfrågan. manersättningsnivån i sjukförsäkringen från till80 % påverkar det sjukskrivningarna. Det är ingennyhet. Fråga holländarna, som har rekord i sjukbidragoch förtidspensioner, . Vi har bara 10 %.Att professor uttalande i gåratt ersättningsreglerna har betydelse för sjukfrånvaronslogs upp som en stor nyhet är egentligen bisarrt.Varje gång försäkringarna blivit generösare, 1963,1967, 1974, 1987 och 1998, har arbetsoförmåganökat. Fusk, nej inte alls. Det är ett rationellt beteende.Det förvånar mig att regeringen, de andra partiernaoch den massmediala opinionen inte velat inse såenkla fakta.Statsrådet har i stället förklarat attsvenskarnas höga sjukfrånvaro jämfört med andraeuropéers beror på de slimmade arbetsplatserna meduppskruvat tempo, fysiskt tunga jobb och en allmäntidspress både i och utom arbetet. Fel på två sätt.Vi är inte unika. fick motsvarande ut-veckling när de hade ersättningsnivå. Mansänkte nivån på papperet, men fortfarande har enmycket stor grupp av de anställda i ersättningav de senaste fem årens inkomster. Sänkningen fickinte mycket effekt av den anledningen.Arbetsmiljön i är jämförelsevis bra, ochregeringen och företagen har verkligen satsat på den.Det märks bl.a. på minskningen av arbetsolycksfal-len.Visst, en så dramatisk utveckling som sjukskriv-ningarna har inte en orsak.När ett flygplan störtar beror det i regel inte på ettenda katastrofalt misstag utan på många mindremisstag och problem som sammantaget leder tillkatastrofen: vädret, mindre miss av flygledningen, attpiloten sovit illa, etc.Detsamma gäller vid ohälsa. Höjda ersättningsni-våer i en högkonjunktur, 1998, fler nyanställda medkanske något lägre motivation eller sämre hälsa, svå-righeter att ge nyanställd personal bra introduktion,hög belastning på sjukskrivande doktorer, arbets-kraftsbrist, dåliga chefer, fler sjukskrivna, överbelast-ning på försäkringskassorna. Allt detta är ingredien-serna i vårt problem.Vi har alla sett hur snabbt en liten olyckshändelsekan skapa milslånga köer på motorvägarna. Sammasak gäller om sjukförsäkringen inte har rätt utform-ning. Det innebär att korttidssjukskrivning faktisktnästan automatiskt blir långtidssjukskrivning för inte hinner med.Vad bör då regeringen göra?1. Se till att läkarna har en bra utbildning i försäk-ringsmedicin! Det är ingen nyhet för mig, jaghar tjatat. Läkarna måste vara övertygade om attsjukskrivning är en dålig ordination, att de skage sig tid att tala med patienten. De bör ha kun-skap om vad olika jobb ställer för fysiska ochpsykiska krav. De bör överge gammal slentrianoch inte alltid sjukskriva hela veckor. Det ärbättre att sluta , börja jobba så småttpå och vila upp sig på lördagoch söndag.Varför har inte regeringen satt i gång med utbild-ning i försäkringsmedicin? Vi vet att den ger re-sultat. Vi vet att det är ganska billiga åtgärder sombehövs. Och vi får faktiskt både lyckligare pati-enter, lyckligare läkare och en bättre försäkring.2. Ersättningsnivåerna bör justeras nedåt. Varför?Jo, därför att det då blir lättare för läkare ochpatienter att fatta vettiga och rationella beslut.När sådana justeringar görs bör dock perspekti-vet vidgas till att på en gång omfatta trygghet,skattesituation, möjligheter att komplettera för-säkringar i form av avtalsförsäkringar, privataförsäkringar, etc. Det är inte helt lätt om manska försöka hitta en långsiktig lösning.3. Punkterna 1 och 2 kommer att minska öknings-takten och sedan också den totala arbetsoförmå-gan. Detta kommer i sin tur att leda till atttrycket på doktorn och försäkringskassornaminskar. Det leder i sin tur till att kassorna kanse till att de människor som behöver annat änekonomisk service, då menar jag rehabilitering ivid bemärkelse, får det snabbt. Snabbhet är aoch o. Har man varit sjukskriven i mer än tremånader har man mycket mindre möjlighet attgå tillbaka till jobbet. Och det är en olycklig ut-veckling.Nu är vi i en krissituation, och det är därför vitycker att det är befogat med Finsam. Fungerarsjukförsäkringssystemet normalt hade inte sådanaextraordinära åtgärder behövt vidtas. Det är ocksåväldigt viktigt att vi ser till att patienterna kommersnabbt till sjukvården om de behöver den.4. Försäkringskassornas administration måstemoderniseras. Arbetet är på gång. Hade vi med den utvecklingen tror jag inteatt vi hade behövt vara uppe så här länge påkvällen och prata. Det projekt som för närva-rande håller på att komma fram på kassornagäller föräldraförsäkring. Det innebär att föräld-rarna själva kan fylla i blanketterna. Datorernasäger till när de gör fel, och man slipper en för-färlig mängd dubbelarbete. Samma sak gäller ihög utsträckning för läkarna. De lämnar insjukintyg via IT. Har de icke fått med alla upp-gifter säger datorn till. Finns det uppgifter somav nödvändighet måste komma senare kan manockså få reda på när de beräknas komma in.Med nya arbetsmetoder kan vi alltså få ratio-nella kassor. Då kan vi glömma bort stora, om-fattande omorganisationer som gör alla olyckli-ga på en arbetsplats.5. Det femte problemet för både offentlig förvalt-ning och näringsliv är att man borde fundera påom jobbet kan rationaliseras med ett minimumav oro på arbetsplatserna. Detta är en utmaningför alla som arbetar i ett företag.6. Det kan vara svåra olönsamhetsproblem. Dåmåste det bli varsel och friställningar. Så är ty-värr verkligheten. Då behövs bättre arbetsför-medling, mer flexibla arbetsmarknadslagar, ochdet ska inte vara en nackdel att byta jobb. Vi skaha en effektiv och tidig kompetenshöjning närdet behövs. Avtalsförsäkringar får inte hindraäldre att få nya jobb. Detta är också utmaningar,men de är inte omöjliga att lösa.7. Företagshälsovården borde få tillbaka en del avsin tidigare sjukvårdande behandling. De kon-kreta kunskaperna om riskmomenten, alla typerav riskmoment, på företaget uppmärksammasdå lättare. Snabbhet gör att man löser proble-men snabbare och billigare. Det är långsamhetsom gör att vi får köer både på motorvägarnaoch i sjukvården liksom på försäkringskassorna.8. Det är många åtgärder som måste vidtas för attklara dagens delvis ohållbara situation. Finnsdet några råd? Ja, börja med att försöka minskainflödet av sjukskrivna. Här kommer ersätt-ningsnivåerna och läkarnas försäkringsmedi-cinska utbildning in och även att de har mer tidatt prata med patienterna och förklara hur mankänner sig så bra att man vill gå till jobbet. Sat-sa på en bättre företagshälsovård! Men gör det ien ansvarsfull takt och se var nyttan blir störst.Satsa ännu mer på systematiska arbetsmiljöpro-blem! Här finns stora problem, framför alltinom vårdsektorn, men även på andra håll. Setill att de som kan rehabiliteras får chansen attrehabiliteras snabbt! Väntan är inte bra. Tyvärrkommer vi att se, och här är jag pessimistisk, enökad förtidspensionering innan allting blir bätt-re.Det är gamla synder som leder till detta. Därförmåste vi se till att vi får drivkrafter för att få deförtidspensionerade tillbaks till visst förvärvsar-bete. Här tror jag att det behövs ekonomiska driv-krafter, men här behövs också fantasi osv. Härbehövs säkerligen mycket samarbete mellan olikaarbetsgivare osv.Detta var mitt konkreta och sista råd i dennakammare.Anf. 217 () replik:Herr talman! Mycket av det hartagit upp är vi överens om. Det rör flera punkter, t.ex.försäkringsmedicin, utbildning av läkare, varsamhe-ten i sjukskrivningar, ökad kunskap. Samma säkergäller det systematiska arbetsmiljöarbetet och före-tagshälsovården.Försäkringsmedicin är en av de punkter som finnsi vårt elvapunktsprogram. Det pågår ett arbete i tre-partssamtalen och företagshälsovården där mangemensamt mellan arbetsmarknadens parter och sta-ten ska försöka bli överens om hur en livaktig före-tagshälsovård ska byggas upp som fungerar på bästasätt. Om detta är vi överens.Men sedan kommer vi till punkter som moderater,och socialdemokrater inte är överensom.Margit sade inledningsvis att det handlarom sunt förnuft. Ja, kanske till vissa delar. Men dethandlar inte om sunt förnuft när en av de punkter somMargit tar upp rör ersättningsnivåer ochkarensdagar.Blir man friskare om vi inför fler karensdagar?Mår man bättre om man arbetar deltid på vårdavdel-ningen och jobbar på obekväma arbetstider? Blir detbättre på jobbet om vi försämrar arbetsrättslagstift-ningen och man känner större otrygghet i arbetet?Blir man friskare? Tycker man att det är roligare attgå till jobbet i en sådan situation?Blir man friskare, , av en lägre er-sättning? Ökar inte otryggheten i en sådan situation?Anf. 218 () replik:Herr talman! Jag är inte säker på att jag hörde allt,men jag vet ungefär vad jag ska svara.Först och främst ser vi olika på problemet. Det harmed temperament att göra. Jag är otålig. Jag är ledsenför att åtgärderna inte har vidtagits snabbare.Det andra gäller resurser. När man arbetar snabba-re använder man resurserna bättre. Då behöver man ilängden inte fullt så mycket resurser. Det är inte atttrolla, utan detta är rationalitet. Annars har vi varitganska överens i utskottet om att vi måste vidta dessakonkreta åtgärder. Det enda är att jag säger att demåste vidtas snabbare.Anf. 219 () replik:Herr talman! Jag delar den otåligheten, MargitGennser. Jag är nog precis likadan som tror att de flesta av oss skulle vilja hitta denenkla lösningen. Men det är inte så. Det finns ingaenkla lösningar. Vi vet att det krävs ett långsiktigtuthålligt arbete för att göra någonting åt orsakerna tillohälsan. Det krävs också, enligt min uppfattning, ettgemensamt arbete mellan arbetsmarknadens parteroch oss som företräder lagstiftaren. Ska vi genomföragrundläggande och genomgripande förändringarkrävs en samsyn och en gemensam uppfattning omvilka åtgärder som ger effekt. Därför är trepartssam-talen viktiga.Vi har olika uppfattningar när det gäller synen påkarensdagar, ersättningsnivåer och arbetsrättslagstift-ningen.Jag upprepar min fråga igen till verkligen säker på att fler karens-dagar, lägre ersättningsnivåer och sämre arbetsrättskulle innebära att man blir friskare och att ett bättrearbetsliv skapas?Jag har ytterligare en fråga till kan och tro attmindre resurser till vården, skolan och omsorgen,dvs. färre människor på vårdavdelningarna, skulleinnebära att arbetet skulle underlättas för dem som ärmin ålder och som har jobbat och slitit ochkänner av de krämpor som skapas av att det är för fåpå jobbet? Hur kan mindre resurser ge en bättre ar-betsmiljö?Anf. 220 () replik:Herr talman! Om man känner att man har arbets-förmåga - det är subjektivt - får en mängd faktorervägas in. Jag vill inte alls säga att det bara är frågaom ekonomiska drivkrafter, utan det finns en mängdandra saker.Jag ska vara riktigt personlig. När jag råkade utför mitt återfall i cancer fann jag att det bästa var -jag var sjuk! - att gå till jobbet. Då tänkte jag påandra saker. gick det inte.Om man har doktorns inspiration och han läggerned tid på att prata, och man faktiskt försöker an-stränga sig att göra någonting annat trots att man ärsjuk, t.o.m. har ont, klarar man sig och blir friskarefortare. Här är vi naturligtvis olika, och det är härläkaren kommer in. Det är därför vi aldrig kan låtanågon annan än den läkare som har hand om patien-ten avgöra och hjälpa patienten att gå till jobbet ellerinte.Det är därför jag har talat om karensdagar och er-sättningsnivåer. Vi måste göra avvägningar mellantrygghet och vad folk kan spara. Här måste vi varaoerhört pedantiska så att vi inte gör misstag. Då trorjag att vi kan få mycket bättre förhållanden. Det harvi sett utomlands och i lite äldre tider då vår försäk-ring fungerade bättre och folk antagligen hade ännusämre arbetsförhållanden.Anf. 221 ():Herr talman! Undersökningarna kring ohälsa ochvilka grupper som är i farozonen duggar tätt. Underde har vi fått uppgifter om att sexav tio sjuka går till jobbet och att ohälsan ökar. Varjedag stiger kostnaderna med 25 miljoner kronor.Några dagar efter att denna har lagtsfram skriver att fler höginkomsttaga-re blir sjuka. Chefen för välfärd och hälsa på Alectasäger att försämringarna har ökat - det kryper ned iåldrarna och upp i inkomst.Undersökningar visar också att även bland ung-domarna ökar sjukskrivningarna. Men det som kan-ske oroar mest är att det är svårt att komma tillbaka.Alltfler blir sjukskrivna under lång tid.I ett pressmeddelande från Riksförsäkringsverketden framkommer det att det är en avtagandeökningstakt men att sjukskrivningarna blir längre.Sjukskrivningar som varar fortsätter attöka, liksom antalet nya förtidspensionärer.Något som ofta hörs i debatten om ohälsa är atttempot speedas upp . Det finns alltid etttryck att prestera mer, och någonstans tar det stopp.En stressmotor är just-in-time, och arbetslöshet ochotrygghet är en annan.Om vi ska skapa goda arbetsmiljöer där männi-skor inte slås ut av stress och utbrändhet krävs storasatsningar på att återupprätta företagshälsovården ochförbättra skyddsombudsverksamheten. Landets allalöntagare behöver inte mindre utan mer demokratioch inflytande. Det måste finnas tid för både åter-hämtning, lärande och utbildning. Människor måstekunna arbeta ett helt yrkesliv.Från borgerligt håll skriver man gärna ut standard-receptet, dvs. att införa fler karensdagar och sänkaersättningsnivåerna.I tror vi att människor måste få tidatt återhämta sig under trygga förhållanden, utanständig skuldbeläggning och hot om försämrad eko-nomi. Det har vi råd med. Att öka antalet karensdagareller att sänka ersättningar skulle enbart innebära attvi skjuter en ohälsobomb framför oss. De problem viser är inte orsakade av korta sjukdomsfall. Ut-ifrån både ett individ- och ett samhällsperspektiv ärdet de längre sjukdomsfallen som är de stora proble-men.Herr talman! Jag tror att vi alla är medvetna omatt många människor har slitit hårt i slimmade organi-sationer under lågkonjunkturen . Vi vetockså att sjuknärvaron har varit hög och övertidsar-betet har ökat, och detta gäller särskilt inom kommu-ner och landsting. Kvinnor har drabbats hårdast, ochdå särskilt kvinnor . Detta mänskliga lidan-de ska vi inte acceptera.Vad ska vi då göra? Jo, arbetslivets krav måsteanpassas till arbetstagarnas arbetskapacitet. Det börjarbli hög tid för flexibla arbetsgivare, dvs. arbetsgivaresom tar hänsyn till att arbetsförmågan bl.a. är beroen-de av individers hälsa och familjesituation.Det finns många goda exempel på bra arbetsgiva-re, som verkligen satsat på en bra arbetsmiljö, ochnaturligtvis är det bra att ta fram dessa exempel. Menvi måste öka drivkraften för att många arbetsgivare ipraktiken ska verkställa det arbetsmiljöansvar som deär ålagda enligt gällande lagstiftning. Detta kan skegenom ekonomiska styrmedel, personalekonomiskabokslut och arbetsmiljöcertifiering.Att alla anställda måste ha tillgång till företags-hälsovård med förebyggande och rehabiliterandeinriktning kan vara ett viktigt verktyg för minskadohälsa. Det behövs också ökande resurser till rehabi-litering och till en bättre fungerande administrationhos försäkringskassorna.När det gäller arbetsmiljön hos de offentliga ar-betsgivarna har alla politiska partier ett stort ansvaratt bära. Offentliga arbetsgivare måste ta sitt ansvaroch bli föredömen vad gäller att få bukt med denpressande arbetsmiljön.På alla arbetsplatser är det också nödvändigt att fådet systematiska arbetsmiljöarbetet att fungera. I det, som jag tror att nämnde, ettfungerande systematiskt arbetsmiljöarbete på cirka entredjedel av landets arbetsplatser.Att har möjlighet att utöva till-syn för att förebygga ohälsa är också mycket viktigt.Att, som några av de borgerliga partierna, lägga för-slag på nedskärningar för kan jubara innebära att man vill försämra tillsynen. Detkänns verkligen konstigt.I tror vi också att samverkan mel-lan olika aktörer som ska motverka ohälsa måste bliett arbetssätt som genomsyrar all verksamhet inommyndigheter. Det krävs ett stort engagemang ochsamarbete mellan många olika aktörer för att lösadessa stora problem som ohälsa är. Här är elva-punktsprogrammet en mycket bra början.Alla dessa åtgärder är viktiga, men jag vill särskiltbetona trepartssamtalen. chefKenth gav hela utskottet en utförlig infor-mation om trepartssamtalen, där 150 parter är medoch kommer med synpunkter. Vid informationenframkom det att de som är med i trepartssamtalen haren press på sig men att det inte är konstruktivt att rusapå för mycket.Att få bra lösningar som alla ställer upp på är sä-kert bättre om vi ser långsiktigt. Och det är verkligenmin förhoppning att många löntagare också lokaltkommer att delta i dessa diskussioner. En ökad dialogoch mer information behövs på många lokala arbets-platser. Det finns otillräckliga kunskaper i arbetsmil-jöfrågorna. Undersökningar visar att av arbets-givarna och av skyddsombuden anser att de harotillräckliga kunskaper om arbetsmiljön. Det behövsdärför bl.a. informationsinsatser. Problemen medohälsa får inte bli individens problem även om insat-serna oftast måste utformas personligt. Människansvärde måste gå före de ekonomiska värdena.Det är inte operationsköerna som genererar dehöga sjukpenningkostnaderna, utan det är belast-ningsskador och psykisk ohälsa.