prot · GP09118 · 2002-06-03 00:00:00 — När det gäller de viktigaproblemen med vatten kring har problemenframför allt varit att och Turkmenistanhar varit ovilliga att ha en samverkan och ansett inte ska lägga sig i det här utifrån. Man har ock-så sagt att alla begränsningar eller avgifter när detgäller vattnet skulle strida mot internationell praxis.Eftersom problemen med vattenfrågan har varit up-penbara har vi nu kunnat se en viss ökad beredskapför att faktiskt diskutera vattenproblemen från allaländer.Här kan vi också se att det finns flera projekt somden stöder. Bl.a. har vi bidragittill vattenprojekt som har i ,dammprojekt. Vi har också bidragitmed 16 miljoner till Läkare utan gränsers projekt, ochdet har i huvudsak en social bas och är ett socialtprojekt.Sverige har också naturligtvis stött arbetet motnarkotika. Det är ju också något som berör alla de härländerna och har väldigt stora sociala problem i sittsläptåg. Där har EU utarbetat en handlingsplan förnarkotikafrågor, och alla länder utom Turkmenistanhar anslutit sig till denna handlingsplan. EU har ocksågett , dvs. ,till information, upplysning och specialsatsningar påflygplatser och hamnar.Sida har fått det här året på sig att utarbeta en re-gionstrategi för de svenska insatserna i Centralasien.Exakt när rapporten om strategin kommer vet jaginte, men det är alltså under innevarande år som Sidaska göra det här projektet.Eftersom också nämnde ex-tremismen kan jag säga att det alldeles , islutet av april, hölls en konferens om extremism iTadzjikistan, och det var den första konferensen somhölls i kring ett sådant tema. Tidigarehar de centralasiatiska länderna blivit inbjudna attdelta i konferenser på andra håll i världen. Därförsågs det som en väldigt stor framgång att man faktiskthöll denna konferens i Centralasien.Detta var några exempel, men det finns naturligt-vis mycket mer som skulle kunna göras. Allmänt kanman väl säga att det är klart att alla väl upplever enviss yrvakenhet. Det är trots allt bara i ungefär tio årsom vi har haft insikt om de här problemen och lärtkänna de här nya regionerna som vi inte kände tilltidigare, och vi ska ha insikt både i problemen ochmöjligheterna att bekämpa dem. Men utifrån det villjag nog säga att den har varitväldigt aktiv när det gäller att själva skaffa oss merkunskap om och mer aktivt börja arbeta med Central-asien men också för att försöka se till att EU ochandra organisationer aktivt nu arbetar i dessa för ossganska nya länder.Anf. 33 ():Fru talman! För inte så väldigt länge sedan var jaguppe i en debatt med biståndsministern här och de-batterade enbart . Vi var väl inte då - åtmin-stone inte jag, och jag tror inte han heller - särskiltnöjda med den situation som råder kring . De insatser som där är gjorda är naturligtvisoerhört viktiga och angelägna, men detta land, dettaområde, denna del av världen är ju så ofantligt stor, sådet känns som om våra insatser nästan skulle drunknai allt det som behöver göras. Därför blev jag väldigtglad när utrikesministern sade att EU hade gjort enhandlingsplan. Det är sällan man hör talas om engemensam handlingsplan i de här områdena för attarbeta mot en gemensam sak. gällde det narkoti-kafrågan, som jag uppfattade det, och det tycker jagär jättebra och mycket positivt. Mer av de här gemen-samma aktiviteterna skulle jag personligen vilja se ijust de här områdena, som ju är nästan som enkokande kittel med oerhört mycket problem.Jag måste säga att jag inte blev sådär väldigt gladoch nöjd över svaret på vattenfrågan. nämn-des, och den tycker jag inte är ett bra exempel i sam-manhanget. Hur man än har satsat där har det barablivit sämre och sämre fastän man gör många olikainsatser. Men något påtagligt resultat, dvs. att miljön,situationen för människorna runt sjön och själva sjönhar blivit bättre, har jag aldrig hört eller sett.Jag brukar i många olika sammanhang ta uppbristen på samordning mellan olika insatser, både närdet gäller nationella och internationella organisatio-ners arbete och att det är svårt att se något resultat avgjorda insatser eftersom det saknas heltäckande pla-ner och målsättningar med mitt sätt att se. Då undrarjag om det finns några gemensamma planer, mer änden som nämndes, för hur man kan arbeta för att fåhela detta stora område på fötter igen, helst som fun-gerande demokratier.Sedan vill jag säga någonting om den svenska in-satsen när det gäller narkotikaproduktion och smugg-ling. Det är naturligtvis viktigt att få stopp på den härproduktionen. Det kan man göra på många olika sätt,inte minst genom att stimulera till alternativ produk-tion på jordbruksområdet. I första hand bör man hadet egna landets marknad i åtanke, men det måsteockså ges möjligheter till export av jordbrukspro-dukter med gynnsamma villkor, förutsatt att produk-tionen håller sådan kvalitet att det går att hitta köpareutanför den egna regionen. Den alternativa produk-tionen måste också vara ekonomiskt bärkraftig förden enskilde jordbrukaren. Har möjlighet attgå in och mer direkt hjälpa till med den här typen avprojekt också, eller sker det kanske redan, och kan detkomma att bli aktuellt om det inte redanfinns?Till sist skulle jag vilja framföra en personlig re-flexion till utrikesministern. Under den gångna man-datperioden har utrikesministern och jag haft tillfälleatt mötas i åtskilliga interpellationsdebatter och fråge-stunder, ofta i debatter om komplicerade internatio-nella frågor som egentligen kräver mer tid än vaddebatterna givit tid till. Det har gällt , assyri-er/syrianer, mänskliga rättigheter och Centralasi-en. Även om vi inte alltid har varit överens har de-batterna alltid varit konstruktiva och intressanta. Jagvill därför passa på och tacka utrikesministern för denmandatperiod som närmar sig sitt slut och de åt-minstone för mig intressanta stunder som vi har haftmöjlighet att ventilera olika frågor. 34 Utrikesminister ():Fru talman! Jag nämnde framför allt de projektsom vi haft från svensk sida och från EU:s sida, menman ska också komma ihåg att det finns väldigtmånga andra projekt, t.ex. kring vattenfrågorna, inteminst i FN:s regi. Här har också UNDP många lokalaoch regionala projekt.Hur mycket resultat de har hunnit ge vågar jaginte uttala mig om. Som jag sade inledningsvis är detett ganska nytt område rent geografiskt för oss attarbeta med. Det är ganska nya länder. Det tar tidinnan den här typen av projekt ger resultat.För UNDP handlar det om ganska stora projektsom bl.a. går ut på att få länderna att samarbeta, kringvattenprojekt och andra projekt, och att få till ståndett regionalt samarbete inom regionen.Jag instämmer fullständigt i att det finns ett behovav att få exportera jordbruksprodukter på rättvisavillkor. Här har vi tyvärr en besvärlig situation fördessa länder liksom för många andra länder eftersomdet finns så starka jordbruksprotektionistiska intres-sen både i och . Möjligheterna att få braavtal på jordbruksområdet har varit alltför små. Dethar jag sett i EU:s förhandlingar medt.ex. Det har handlat om handels-avtal med , , och liknande.Även om alltid har tillhört och kommeratt fortsätta tillhöra dem som arbetar för rättvisa han-delsavtal och en möjlighet att exportera jordbruks-produkter till vettiga och rimliga priser vågar jagdock inte å EU:s vägnar utlova att det verkligenkommer att ske, inte heller när det gäller Centralasi-en.Mänskliga rättigheter tas upp med de här ländernai förhandlingarna om partnerskap och samverkan. Detär en fråga som diskuteras mycket. Däremot vill jaginte ge någon överdrivet positiv bild av hur långt manhar kommit. Det här är i flera fall länder som har haftganska svårt att utveckla mänskliga rättigheter ochdet demokratiska arbetet. Det är ganska lång väg kvaratt gå. Desto mer viktigt är det för EU att fortsättaarbeta med mänskliga rättigheter och demokratifrå-gor.Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga till att jag också har uppskattat våra de-batter, vare sig vi har varit överens eller inte. Vi harhaft bra och intressanta diskussioner. Inte minst trorjag att engagemang för gruppersproblem - vi har ju diskuterat Ilascu-grupper och assyrier/syrianer - och länders problemhar varit viktiga för att sätta fokus i påutsatta grupper som annars inte får någon uppmärk-samhet. Vi vet ju att uppmärksamhet är väldigt viktigtför att förbättra deras förhållanden . Tack såmycket för det.Anf. 35 ():Fru talman! Jag har en bestämd känsla av att dendel av världen som vi nu diskuterar är nästan bort-glömd. Den har varit gömd bakom järnridån ochannat förut. har den helt plötsligt kommit i blick-punkten. Därför är det oerhört angeläget att vi fokuse-rar den delen av världen, som kanske tillhör framti-den, på ett bra sätt. Där är samverkan oerhört viktig.Jag är glad för alla svar som utrikesministern har gettpå alla mina frågor. Men jag skulle vilja understrykaatt EU har ett väldigt stort ansvar, både som organi-sation och som samverkande partner med FN ochnationella organ.Anf. 36 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan instämma i det MargaretaViklund har sagt. Det har varit en alldeles för bort-glömd region. Jag minns också att vi fick ganskamånga förvånade ögonkast när vi från svensk sidabörjade tala om att det var viktigt att arbeta medCentralasien, inte minst i EU:s arbete med att före-bygga konflikter och kriser. Då väckte det inte sär-skilt mycket uppseende och vi fick inte särskilt starkrespons för våra krav. Vi har dock kunnat se att detsenaste året och diskussionen kring terrorismen efterden har ökat medvetenheten om att maninte ska låta regioner vara isolerade på det här sättet.Det är viktigt att omvärlden hjälper till att stärka demekonomiskt, stärka det regionala samarbetet och ar-betet för mänskliga rättigheter och demokrati i Cen-tralasien. har vi sett en helt annanuppmärksamhet. Jag hoppas att den kommer att varakvar.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2001/02:443 omVästsaharaAnf. 37 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mig vadregeringen gör för att säkerställa att fredsprocessenfortsätter och folkomröstningen genomförs i Västsa-hara, hur jag ser på den mineralexploatering sompåbörjats på västsahariskt område samt vilka åtgärderregeringen tänker vidta för att motverka exploatering-en av Västsahara.Regeringen stöder FN:s ansträngningar att nå ensnar och varaktig lösning av den nu mer än kvartsse-kellånga konflikten i . FN:s roll i förblir central och regeringen fortsät-ter därför att stödja , liksom andralösningar som parterna kan komma fram till i sam-verkan med generalsekreterarens personliga sände-bud, . Det är min bestämda uppfattningatt sådana lösningar måste baseras på folkrättsligaprinciper och folkens rätt till självbestämmande.Minursos mandat förlängdes genomresolution (2002) med ytterligare tre månadertill . fortsätter därmedatt överväga de fyra alternativ som generalsekretera-ren lade fram i sin rapport från den 19 februari 2002.Dessa alternativ är fredsplanen - dvs. folkomröstningoch ramavtalet - autonomi inom , en delningav territoriet eller att FN-insatsen avvecklas. Reger-ingen vill se en snar lösning på konflikten i Västsaha-ra och vi vill inte att FN-insatsen avvecklas. Ut-gångspunkten för att stödja andra alternativ än folk-omröstningen är att parterna själva kommer fram sådan lösning och att demokratiska former ochfolkrättsliga principer beaktas.När det gäller mineralexploatering i Västsaharaoch närmare bestämt de kontrakt som beviljats ame-rikanska och franska företag för oljeprospektering,har FN:s rättstjänst uttalat sig om hur kontraktenförhåller sig till folkrätten. Rättstjänsten gör i sintolkning av folkrätten en åtskillnad mellan prospekte-ring och utvinning/exploatering och konstaterar att sålänge det handlar om prospektering, vilket är falletmed de nu aktuella kontrakten, så är det inget brottmot folkrätten. Om däremot kontrakten leder vidaretill exploatering av naturresurser får det ske endastom det västsahariska folket samtycker - en förutsätt-ning som inte är uppfylld i detta fall. Det råder deladeuppfattningar om de kontrakt som beviljats. Självanser jag att det är olyckligt att inleda aktiviteter somprovocerar någon part i det politiskt känsliga lägesom råder i . Företagen måstesjälva beakta sitt ansvar i den politiska miljö där dearbetar och det ligger även i deras eget intresse attagera med ett långsiktigt perspektiv för ögonen.Anf. 38 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka utrikes-ministern för svaret. Det var ett synnerligen bra svar.Västsaharakonflikten har pågått . Un-der hela har ockuperat Västsahara.Det är nu kvar till den av utri-kesministern nämnda förlängningen av Minursosmandat går ut.Det är lugnande att höra utrikesministerns svar, atthuvudalternativet bland de fyra alternativen fortfa-rande är folkomröstning och att parterna ska varaöverens om man ska gå utanför folkomröstningsalter-nativet.Såvitt jag förstår har avvisat delning.Polisario har avvisat den s.k. autonomin. Båda parterhar i praktiken avvisat ett tillbakadragande av FN. Dååterstår bara folkomröstningsalternativet, vilket ocksåvar utrikesministerns huvudalternativ.Frågan är då hur realistiskt det är att en folkom-röstning faktiskt kan komma till stånd. Hur realistisktär det att man kan uppnå en röstlängd som kan god-kännas av båda parter, kanske framför allt ?En annan fråga som jag skulle vilja ställa till utri-kesministern gäller de andra EU-länderna. Det är gottoch väl att huvudlinje har varitfolkomröstning. Men från de andra EU-länderna hardet kommit en mängd andra signaler. Man har varitmer positiv till delning eller till autonomi. Jag skullevilja fråga utrikesministern hur hon bedömer möjlig-heten att få med sig de andra EU-länderna på Sveri-ges hållning, dvs. huvudalternativet folkomröstningoch att båda parter måste vara överens för att ett annatalternativ ska prövas.Anf. 39 Utrikesminister ():Fru talman! Det är väl ingen hemlighet att det ifråga om finns olika uppfattningar inomEU-kretsen. Det är en av de frågor där EU egentligeninte tar några egna initiativ eller har något eget age-rande, utan det har begränsats till att vi stöder det somFN gör. Jag tror att det är bäst så för jag tror att det ärsvårt att få något annat slags samlat agerande frånEU:s sida.För oss har det framför allt varit viktigt att avvisaalternativet att avveckla FN-insatsen, att inte på någotsätt försöka glömma bort den här konflikten.Jag vågar däremot inte säga hur realistisktdet är att en folkomröstning hålls. Precis som AndersYgeman säger finns det ett antal hinder i en sådanprocess. Det finns också svårigheter att få parterna attkomma överens om hur en folkomröstning skagenomföras.Vårt huvudalternativ är att en folkomröstning skahållas, men vi har sagt att vi också är öppna för andraalternativ om båda parter själva kommer överens omdet.Det börjar bli tydligt att den här situationen ärohållbar. Den bara pågår år . Jag tror egentli-gen inte att heller på allvar menar attFN-insatsen ska avvecklas, utan det är ett hotför att markera att man måste komma fram till någontyp av lösning.Under den period som diskussioner pågår i , och vi avvaktar vilka initiativ som säker-hetsrådet eller kommer att ta, tror jag inteatt vi ska ta några egna initiativ. Vi har vid flera till-fällen tydligt markerat att vårt huvudalternativ är enfolkomröstning, men vi kan också tänka oss att stödjaandra alternativ. Däremot är det otänkbart för oss attFN-insatsen avvecklas.Anf. 40 ():Fru talman! Jag kan bara konstatera att det ärglädjande att den svenska linjen ligger fast, och attdet finns ett tydligt stöd för att folket i Västsaharasjälvt ska få avgöra sin framtid och vilket land de villtillhöra. Jag vill tacka utrikesministern för det svaret.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 2001/02:432 omUSA:s nya utrikespolitiska agendaAnf. 41 Utrikesminister ():Fru talman! har i en interpella-tion ställt 14 frågor till mig om hur jag avser agera påolika aspekter av nya utrikespolitiska agendaefter terrorattackerna den 11 september.Sverige uttryckte tidigt sin solidaritet med USAefter de fruktansvärda terroristdåden den11 . Den och alltsedan dess haft en nära och intensiv dialogmed om alla frågor i kampen mot terrorismen.Sverige betonar här vikten av internationell förank-ring och fortsatt global sammanhållning, liksom och folkrättens grundläggande roll. Vi avsersjälvfallet fortsätta att betona dessa värden i vår utri-kespolitiska dialog med USA.Sverige för en självständig politik, och vi tvekarinte att framföra våra åsikter, själva eller tillsammansmed andra EU-länder, i de frågor där vi inte harsamma syn som . Det gäller t.ex. Kyotoproto-kollet, planer på ett missilförsvar, att man interatificerat provstoppsavtalet, att man inte stöder deninternationella brottmålsdomstolen, samt skuldernatill FN.Vi inser vikten av ett nära och förtroen-defullt samarbete med i de fall ochUSA, eller EU och , har sammanfallande intres-sen. Det gäller såväl i kampen mot terrorismen, sominom en rad andra områden.Den internationella terrorismen måste bekämpasgenom internationellt samarbete, och driverstarkt att FN har och ska fortsätta att ha en central rolli detta. Vi förutsätter att följer internationell rättnär de gör insatser för att bekämpa terrorism utanförsina egna gränser. Det ligger även i eget in-tresse.I det internationella arbetet mot terrorism har densvenska regeringen initierat en diskussion inom såvälEU som FN om hur sanktionssystemet i FN kan för-bättras från rättssäkerhetssynpunkt när sanktionerriktas mot individer, samt om vikten av att i terrorist-bekämpning respektera rättssäkerhet och grund-läggande värderingar beträffande demokrati ochmänskliga rättigheter. Det är av yttersta vikt att kam-pen bedrivs i enlighet med den internationella rätten,de mänskliga rättigheterna och humanitärrätten.Vad gäller president uttalande om"ondskans axelmakter" tolkar jag det som en varningtill , och med hänvisning till deambitioner anser att dessa länder har att ut-veckla massförstörelsevapen och ge stöd till terroris-men. Det finns inga indikationer på att ameri-kanska militära insatser mot ovanstående länder ärnära förestående.I detta sammanhang vill jag också upprepa vadjag inledningsvis sade om att betonar viktenav internationell förankring och fortsatt global sam-manhållning, liksom och folkrättensgrundläggande roll.Sverige ser mycket allvarligt på den olösta fråganom möjliga innehav av massförstörelsevapen.Irak har konsekvent vägrat att samarbeta med FN,och sedan FN-inspektionerna avbröts 1998 har om-världen inte haft möjlighet att få insyn i pro-gram för utveckling av massförstörelsevapen.För närvarande pågår en högnivådialog mellan FNoch den irakiska regeringen. Det trots visat motFN gör det nödvändigt att fortsätta driva hårda krav.En eventuell militär aktion mot måste dock,enligt regeringens uppfattning, föregås av ett tydligtsäkerhetsrådsmandat. Denna ståndpunkt har jag fram-fört i flera sammanhang, bl.a. till utrikesministerColin i år.Kännetecknande för den globalisering vi nu be-vittnar är att det ömsesidiga beroendet ökar. Dettagäller naturligtvis även för relationer medandra länder. Det finns många och svåra problem somingen stat, hur mäktig den än må vara, förmår att lösasjälv. försvarsbudget är visserligen den över-lägset största i världen. Men även världens enda su-permakt tvingas acceptera att det finns ett stort antalfrågor som endast kan lösas multilateralt.Anf. 42 ():Fru talman! Jag tackar för svaret.I svar, som är väldigt okritiskt motUSA, säger hon bl.a. att vi från svensk sida inte tve-kar att framföra våra åsikter när vi inte har sammasyn som . Det är det mest USA-kritiska jag kanse i svaret.En förklaring till detta kanske finns i den utrikes-politiska deklarationen. Där står nämligen att vi i daghar en gemensam värdegrund med . Jag anser attdet finns ett stort frågetecken kring detta.När det gäller miljöfrågor, dödsstraff, militärdom-stolar, synen på den internationella brottmålsdomsto-len och på FN undrar jag om vi verkligen har engemensam värdegrund med . Jag vill börja medatt ställa den frågan.Jag tror att det, som säger i svaret,finns många problem som vi måste lösa tillsammans.Frågan är bara hur vi definierar problem. Har vi frånsvensk sida samma syn på vad som är problem somman har från sida? Vi löser knappast någottillsammans om vi inte har samma syn på vad som ärproblem.En skillnad mellan svensk och amerikansk politikär t.ex. synen på mänskliga rättigheter. Detta speglas iUSA:s syn på dödsstraff, synen på den internationellabrottmålsdomstolen och på militärdomstolar, ochockså i agerande i det som kallas kampen motterrorism.Samma sak gäller på miljösidan. ochUSA har inte samma syn på problemen med växthus-effekten och hur de ska lösas.När man inte har samma syn på vad som är ettproblem, hur ska man då kunna lösa det tillsammans?Jag tror att det är oerhört viktigt att tydligt vågakritisera och att i internationella sammanhangockså ibland ställa krav. När det gäller kampen motterrorism är det viktigt att ställa tydliga krav påmänskliga rättigheter.Jag tycker inte att man från svensk sida eller frånEU - eller något annat land - har vågat begära avUSA att de måste respektera mänskliga rättigheteroch t.ex. acceptera den internationella brottmålsdom-stolen för att vi ska gå med i kampen mot terrorism.Man måste helt enkelt ställa vissa krav.Vi kan alltid diskutera vilka krav som är viktigastatt ställa. Det skulle kunna vara en interpellationsde-batt för sig.I svaret från betonas folkrätten ochdess grundläggande roll.Enligt folkrätten ska ingen människa bli dömdutan en rättvis rättegång där man har tillgång tilladvokat. I kampen mot terrorism har det skett att t.ex.somaliasvenskarna men också andra somalier harblivit terroriststämplade. De har blivit dömda utan enrättegång. Vi har ett problem här med att folkrätteninte följs i sin helhet.Det är inte tillfredsställande att säga att det är nå-got som man arbetar på. Jag tror att det någonstanshar varit ett krav från sida. Man skulle redantidigare ha sagt att vi bara kan gå med på terrorist-stämplingar om vi har bevis och dessa människor harmöjlighet att ta del av bevisen och försvara sig.Anf. 43 Utrikesminister ():Fru talman! vill se något slagsgenerell kritik, något slags generellt fördömande avUSA. Det tror jag inte på. Om man drar sig till min-nes debatten är det i väldigt få fallsom vi framför den typen av generell kritik och görgenerella fördömanden av länder. Det är så det inter-nationella umgänget går till.Det jag tror är riktigt och viktigt är att vi agerarutifrån de olika frågorna. När vi kan agera tillsam-mans är det viktigt att vi agerar tillsammans. Själv-klart gäller det för ett så pass stort och viktigt landsom är. Ju fler frågor vi kan komma överens omoch få att agera på en multilateral grund, destobättre är det.I andra frågor har vi helt andra uppfattningar. Viframför därmed också en ibland mild och iblandskarp kritik mot . En av de frågor som det gäller,men som jag upptäckte att jag inte hade med i svaret,är t.ex. dödsstraffet. Det är viktigt att fortsät-ter att föra en sådan politik. I de enskilda sakfrågornaska vi diskutera. I de enskilda sakfrågorna ska visamarbeta eller framföra en ordentlig kritik.När det gäller kampen mot terrorismen har vi be-handlat den i ett antal tidigare interpellationsdebatter . Vi har också framhållit hur vi från svensk sidahar arbetat för att föra in mänskliga rättigheter och enmer rättssäker behandling av olika individer i deinternationella system som finns.Här måste vi komma ihåg att vår kritik i och försig delvis kan riktas mot men inte bara motUSA utan också mot det som är en svensk hjärtefrå-ga, nämligen FN. Vi kan se att vi här har fått ett rätts-säkrare system och ett bättre system i EU än vi harlyckats genomföra i FN.