prot · GQ0932 · 2002-12-09 00:00:00 — Vi liberaler kommer envetet att kämpa för att såmånga som möjligt ska tycka att det är en bra idé attta en ja-sedel.Det får absolut inte fastna vid någon specialiseraddiskussion om stabiliseringspolitikens exakta utform-ning och penningpolitikens roll. Den diskussionenska vi också föra. Vi ska föra den både mellan ja- ochnej-sägare och bland ja-sägarna. Det finns mångaolika möjligheter som ligger framför oss. Men det ärinte den största och viktigaste frågan.Det gäller att lyfta blicken framåt och se de långaperspektiven. Vilket vill vi bygga? Vilkenframtid vill vi bygga? Vill vi vara med och bygga deneller vill vi ställa oss bredvid och titta på?Den gemensamma valutan är en del i hela och Europasamarbetet. I grunden är syftetförst och främst att skapa fred och bevara fred menockså att främja utvecklingen av mänsklig samvarooch samverkan i och i allt större kret-sar.Det kanske ofta låter konstigt för oss här i Sverigeoch för den unga generationen att valutasamarbetetoch frågan om man ska ha euro eller kronor har nå-gonting med fred och frihet att göra. Få tror väl att detskulle utbryta krig i fall vi röstade nej nästa år.Det handlar om samverkan och att riva gränsermellan människor, att riva administrativa gränser, attriva politiska gränser och att riva ekonomiska gränsermellan människor så att man kan vara med och byggaden framtid som man själv helst vill ha.För de forna kommunistländerna, för människor ide länder som har lidit underkommunistisk diktatur, är däremot frågan om fredoch frihet mycket levande. En integration med Euro-pa i övrigt inklusive ett deltagande i är ju fördem ett ytterligare och oåterkalleligt steg bort från dettidigare förtrycket och ett bevis på att de är fast för-ankrade i demokratiernas krets. Jag menar att detskulle bli en mycket konstig situation för oss i Sveri-ge om vi skulle ställa oss utanför och omges bara avländer som är med i eurosamarbetet.Fru talman! Det första och för oss viktigaste ar-gumentet för ett svenskt medlemskap i handlarjust om inflytandet i hela Europasamarbetet. En delnöjer sig med ett krämarnas och tycker attstorföretagen redan är med i valutasamarbetet. Detycker att det kan räcka med att ha en sorts EES-avtalmed euron, där man inte har någon rösträtt och intehar något inflytande. Men det är alldeles självklart attett utanförskap i själva valutasamarbetet påverkar vårtinflytande inte bara när det gäller penningpolitikenoch skötsel utan även i alla andrafrågor.Jag tycker att det är väldigt viktigt att ha några sa-ker klara för sig när man pratar om vilket vivill bygga framöver.Det första är att det aldrig blir som det var. Manvet inte vad man har, därför att det aldrig mer blirsom det var. Och oavsett vad man kan tycka när mansitter och studerar optimala valutaområden eller så påsin kammare finns bevisligen euron. Vad vi har att taställning till är om vi tycker att det verkar vara en braidé att delta i det samarbetet. Jag tycker det.Det andra, och det som är det främsta ekonomiskaargumentet, handlar om vår långsiktiga möjlighet attbygga välstånd. Det handlar om att få en god ekono-misk utveckling och tillväxt, att skapa en ekonomiskmiljö i vårt land och i vårt närområde som är bra förföretagande, som ger mycket konsumentmakt, somger ekonomisk stabilitet och som gynnar utveckling.EMU är en viktig del, men självklart inte den enda, idet arbetet. Att undvika transaktionskostnader ochväxelkurssvängningar när det gäller viktiga handels-partner är viktigt för de små företagen. Lägre prisergör att konkurrensen skärps, genom att jämförelsenblir lättare.Men den stora utmaningen ligger förstås i att intelita bara på valutasamarbetet utan i att se till att pa-rallellt skapa ett internationellt konkurrenskraftigtskattesystem. Det handlar om att se till att vi kan fåstörre utväxling av insatser för forskning och utveck-ling. Det handlar om att skärpa konkurrenslagarnaoch övervakningen, att öppna marknaderna mot , att reformera jordbrukspolitiken och ommånga andra reformer som gör att vi får goda villkorför jobb och företagande i vårt land och i vår region.Det är den stora uppgiften för politiken.Fru talman! Jag har en mycket stor tilltro till poli-tiken och vill därför att politiken ska flytta med or-dentligt ut i . Jag har en mycket stor tilltro tillpolitikens långsiktiga möjligheter att vara med ochskapa goda villkor, men jag vill varna för att tro allt-för mycket på att politiken kortsiktigt ska kunna läggalivet till rätta, att politiken kortsiktigt ska kunna fin-kalibrera så att alla skakningar och svängningar för-svinner.Det avgörande ekonomiska argumentet handlarinte om den stabiliseringspolitiska effekten av denväxelkursregim som vi diskuterar utan det handlarjust om hur vår långsiktiga tillväxt blir. Hur är våralångsiktiga tillväxtmöjligheter? Hur påverkas de avom vi väljer ja, att vara innanför, eller om vi väljernej, att vara utanför? Det är min fasta övertygelse attvåra möjligheter till ett växande välstånd är störst omvi säger ja. Det är också det som egentligen är avgö-rande för om vi ska kunna finansiera sjukvård, äldre-omsorg, dagis och skola. Om man tycker att det ärviktigt att ha en bra finansiering för det som ligger iden offentliga sektorn måste man ju fundera på hur vifår det mest växande välståndet. Min uppfattning äratt vi får det genom att säga ja.Stabiliseringspolitiken är ju nej-sidans ekonomis-ka huvudnummer. Jag tror, som sagt var, att man överhuvud taget inte ska ha för stor tilltro till politikensmöjligheter till sådan här kortsiktig finkalibrering,men visst är det sant att vi förlorar en viss rörelsefri-het när vår riksbank blir en del av den europeiskacentralbanken och vår valuta en del av den gemen-samma europeiska. Det är nästan lite lustigt att nuhöra många på vänsterkanten ställa sig upp till ettintensivt försvar för den svenska självständiga riks-banken med tanke på vilket enormt hot mot demo-kratin en självständig riksbank utgjorde så sent somhäromsistens. Det undergräver i alla fall i mina örontrovärdigheten till de argumenten. Visst är det sant attvi förlorar något i rörelsefrihet, men vi vinner såmycket annat.För oss liberaler är det, som sagt, viktigare ochmer angeläget - det är en viktigare uppgift för politi-kerna - att se till att vi driver en ekonomisk politiksom tar tag i de långsiktiga frågorna och de struktu-rella problemen än att med hjälp av en krona somhela tiden blir lite mindre värd sopa problemen åtsidan och stabilisera den långsiktiga nedgången.Försvagningen av kronan och urgröpningen av vårköpkraft, alltså det vi får för pengarna, har gjort att vii fortfarande befinner oss på den 17:e platseni välståndsligan. Det är ju inte bara någon sortssporttabell och något för kalenderbitare utan det be-tyder just att våra löner inte räcker till att köpa likamycket. Då kan man ju försöka tricksa med statisti-ken, men faktum kvarstår. Kan vi i stället för att änd-ra måttstock få sådana villkor att vårt välstånd kanmätas som bättre och bättre har vi betydligt störremöjligheter att ha just de här buffertarna och säker-heterna.Fru talman! En viktig fråga är behovet av en egenstabiliseringspolitik. Jag tror att det finns andra storamöjligheter, men man ska komma ihåg att konjunktu-ren i inte har varit så väldigt avvikande underde som man ibland vill få det attlåta som. Och precis som tidigarepåpekade kommer ju inte de här chockerna som blix-tar från klar himmel. när jag hör den här de-batten associerar jag till ; det kommer småsvarta åskmoln som bara följer efter just sprutar blixt och och hagel över honom.Det låter som att konjunkturen skulle fungera på detsättet. Så är det naturligtvis inte, utan vi är i ganskagod samklang med övriga länder, men vi behöver setill att vi för en sådan strukturpolitik, främst när detgäller skattesystem och lönebildning, att vi inte ham-nar i väldigt stora obalanser.Vi i säger nej till buffertfonder. Vi villinte ha fondsocialism baklänges med hjälp av EMUsom argument, men vi säger ja till ordentliga buffer-tar. Därför tycker jag att det är oerhört viktigt att vinu äntligen kan komma i gång med en diskussion omhur vi ska formulera saldomål. Vad ska vi räkna in idet? Behöver vi ha flera kompletterande mål? Jag troratt det är bra att man också har en diskussion omutformningen av stabiliseringspakten. Men jag tyckeratt det är fel att göra detta för att komma undan kort-siktiga problem som beror på att man inte har gjortsin hemläxa. Vi ska komma ihåg det viktigaste, näm-ligen att om vi vill att de andra länderna verkligen skalyssna på oss måste vi vara en del av det samarbetesom vi vill vara med och påverka.Fru talman! En del av oss funderar väldigt mycketpå de här frågorna, men de flesta är fullt upptagnamed helt andra saker. Jag tycker att det är mycketviktigt att vi nu kan få till stånd en givande och seriösdiskussion, och jag är mycket glad åt att biträdandefinansministern inte bara är tillsatt utan också är häroch är beredd att argumentera för den här linjen.För de flesta är de ord och begrepp som vi använ-der - växelkursregim, stabiliseringspolitik ochasymmetriska chocker - egentligen rena rama rappa-kaljan. måste vi alla tänka till. Det är ett stort stegatt säga ja, men det är också ett stort steg att säga nej.Vi kan säga ja till internationell samverkan, och vikan säga nej till nationell vanmakt. För oss liberalerhandlar det om att riva gränser, öppna möjligheter förmänniskorna.Fru talman! Jag kommer därför att göra vad jagkan för att så många som möjligt i september nästa årska vilja välja en sedel där det står ja till valutasamar-betet.Anf. 36 Tredje vice talman ():Fru talman! skulle egentligenha representerats av i denna debatt, menhan har tyvärr blivit förhindrad. Det har därför fallitpå min lott att redogöra för synpå EMU-samarbetet.Med kom de dåvarandemedlemsländerna i EG överens om att skapa engemensam marknad. Målet var inte ekonomin i sig.Visionen var att säkra fred och samarbete genom enalltmer sammanflätad europeisk ekonomi. Ekonominvar och är ett medel för det överordnade målet fredoch samarbete.Europas historia är tyvärr fylld av konflikter ochkrig. EU syftar till att knyta länder och folk närmarevarandra genom att minska betydelsen av de gränseroch murar som alltför länge har tillåtits att fungerasom härdar kring vilka misstro och misstänksamhetkunnat frodas. Genom ett utökat utbyte av varor ochtjänster och fri rörlighet för människor och kapital ärEU ett politiskt och ekonomiskt stabilt område,där riskerna för våldsamma konflikter mellan nationeri stort sett är undanröjda. Den gemensamma valutanbidrar till att förstärka denna utveckling för trygghetoch säkerhet.Med EMU-samarbetet och euron fullföljs dengemensamma marknaden. Med den gemensammamarknaden har tusentals handelshinder mellan länderi form av särbestämmelser och olika standarder upp-hävts och harmoniserats. Standardiseringen har ökatkonkurrensen och skapat en prispress som i sin turbidrar till den låga inflationen. Den gemensammavalutan förstärker ytterligare ett positivt konkurrens-klimat inom EU vilket bidrar till att hålla ned priser-na. Prisstabilitet och låg inflation är tydliga mål försåväl hela som för den europeiskacentralbanken inom EU finns många angelägna uppgifterkvar. Till de viktigaste för oss Kristdemokrater hör attverka för att de forna kommunistiska östländernasluts in i den demokratiska gemenskapen i , attkampen mot den internationella brottsligheten för-stärks och att ett aktivt arbete bedrivs för gemensam-ma tag mot miljöförstöring.Från svensk sida måste vi därför ta till vara allamöjligheter att påverka. Genom ett deltagande även iEMU:s tredje fas ökar vårt inflytande. Detta ska an-vändas inte minst till att underlätta för kandidatlän-derna att så snabbt som möjligt integreras i EU. Sve-rige ska också verka för att alla tendenser till en upp-delning mellan medlemsländerna i ett A- och ett B-lag motarbetas. Att stå vid sidan om i en av de vikti-gaste samarbetsfrågorna minskar våra möjligheter tillallt detta.Vilka är då skälen för att även ska deltafullt ut i EMU? Jag har redan nämnt tre skäl: Med-lemskapet bidrar ytterst till våra trygghets- och freds-strävanden. Möjligheterna att påverka andra länderinom EU ökar. Konkurrensen förbättras när svenskapriser blir jämförbara med priser i andra länder. Mendet finns fler skäl:En gemensam valuta bidrar till att underlättakontakter mellan människor och företag i . Det innebär mindre krångel och lägre kostna-der vid utlandsresor för alla resande och konsume-rande privatpersoner men också för företagen.Svenska företag ska ha så goda möjligheter sommöjligt att konkurrera med utländska företag på af-färsmässiga grunder. Valutakurssvängningar är ettgissel som både försvårar och fördyrar. Om Sverigestår utanför EMU kommer svenska företag även fort-sättningsvis att få extra transaktionskostnader somandra företag slipper. Detta innebär färre arbetstill-fällen och lägre skatteinkomster för vårt land.Om vi går med i försvinner valutakursriskenvilket minskar den så kallade ränteriskpremien. Detinnebär att räntorna blir lägre än vid ett utanförskap.Det har stor betydelse för både hushåll och företag.Inte minst de många högt belånade hushållen harmycket att vinna på att denna ränteskillnad minskar.Ett lägre ränteläge ökar dessutom investeringarnavilket leder till lägre arbetslöshet.Men som med alla större reformer finns det själv-klart problem som måste lösas. En vanlig invändningmot en gemensam valuta är att vi som enskilt landinte längre kan bedriva en självständig penningpolitikoch sätta vår egen ränta. Det har ju, i kombinationmed inflationsmålet, varit vårt sätt att bedriva stabili-seringspolitik de senaste tio åren.Med en gemensam valuta försvinner visserligenmöjligheten att variera räntan inom men intemöjligheten att bedriva en stabiliseringspolitik. Denkommer då i stället att ske inom ramen för finanspo-litiken. Den stora medvetenhet som vuxit fram desenaste åren om lönebildningens betydelse, liksomden förbättrade budgetprocessen och stabiliserings-processens betydelse, gör att man nu kan känna till-försikt om att vår nationella finanspolitik också kanges ett trovärdigt ramverk. Detta stabiliseringspolitis-ka ramverk måste utvecklas, men det kommer attfungera på ett liknande sätt som penningpolitiken göri dag.Vare sig vi är med i EMU:s tredje fas eller intefordras det åtgärder för att förbättra den svenska eko-nomins funktionssätt. Det omfattande handelsutbytesom har med EMU-länderna innebär att densvenska ekonomin måste vara konkurrenskraftig irelation till dessa länder. Den anpassning som blirkonsekvensen av ett medlemskap kommer därför attske även utanför EMU dock med den viktiga skillna-den att då står utan möjligheten att direktpåverka beslut som landets ekonomi i stor omfattningkommer att påverkas av.Kristdemokraterna vill åtgärda de problem isvensk ekonomi som fört från att ha varit ettav världens rikaste länder till en plats långt ned pålistan i välståndsliga. Med vår politik kom-mer flexibiliteten att förbättras, bland annat genomåtgärder på arbetsmarknads-, närings- och skatteom-rådet. Därmed förbättras även förutsättningarna förett svenskt deltagande i den europeiska valutaunio-nen.Fru talman! kunde ungefär300 miljoner människor i EMU-länderna gå till ban-ken för att växla sina nationella sedlar och mynt moteuro. Därmed blev den nya valutan både påtaglig ochvardaglig vilket i sig har ökat förståelsen och minskateventuell oro för valutans funktion. Med möjligheter-na att påverka de andra EU-länderna inom ramen församarbetet får vi en större möjlighet att bidra tillutvecklingen i såväl som i övriga änom vi står vid sidan om. Tillsammans med de eko-nomiska fördelarna och inte minst det jag inleddemed, att den gemensamma marknaden fullföljs ge-nom euron och EMU-samarbetet för att bidra tilltrygghet och välståndsutveckling, gör detta att Krist-demokraterna inför folkomröstningen nästa höstkommer att verka för ett ja till ett svenskt medlem-skap i EMU.Anf. 37 ():Fru talman! Vi har hört fyra störstapartier säga ja till EMU. Tillsammans representerarde en överväldigande majoritet. Om frågan skulleavgöras här var den redan avgjord, innan vi på nej-sidan sagt vårt. Men fem myror är fler än fyra ele-fanter. Denna fråga ska avgöras i en folkomröstningav hela stacken. Så det finns hopp.Då blir striden mycket jämnare. Vi vet att detfinns gott om väljare, medlemmar och valda företrä-dare för Socialdemokraterna ändå upp på regerings-nivå som stöder nej-sidan. Vi vet att fackföreningsrö-relsen är delad i sin syn. I ekonomkåren finns kanskelika många röster som säger nej som ja. Även i när-ingslivet finns flera tunga röster som säger nej till-sammans med medborgare och valda från alla bor-gerliga partier.Vi i nej-partierna är mer enade. Men också hososs finns avvikande röster. De är inte så många, mende finns och de ska respekteras.Fru talman! Det är mer än bra att frågan förs tillfolkomröstning och att vi alla i lovar attrespektera resultatet. Men vem i hela världen ska manlita på när inte ens experterna är överens? Det ärtydligen inte så enkelt som att det är vänster att varaemot och höger att vara för när det finns industrileda-re som säger nej och fackledare som säger ja, när tvåföre detta riksbankschefer säger nej och en avgåendetycks säga ja. Vi kan dock göra det lättare att välja,både för oss själva och för andra, genom att erkännaatt detta med EMU är svårt, genom att erkänna att detfinns goda skäl både för och emot EMU och genomatt försöka föra en så saklig debatt som möjligt.Reinfeldt sade att det varken är himmel eller hel-vete, och det är det inte heller. Men det går att bena utdet här. Det finns skillnader. Vi kan börja med ettmycket enkelt konstaterande, nämligen att man intebehöver laga saker som inte är sönder. Det behöverman aldrig göra. Ingen i denna kammare kan förnekaatt har starkare finanser än de flesta EU-länder. Vi behöver inte lära oss att ta budgetansvargenom att gå med i . Ingen kan förneka att Sve-rige har haft bättre tillväxt än de flesta EMU-ländernasedan euron infördes. Ingen kan heller förneka attSverige visat att vi kan klara låg inflation och rimligapriser också utanför EMU.Vad är det då vi kan vinna genom att gå med iEMU? Andra EMU-regeringars uppskattning - så ärdet nog, men det är väl inget huvudmål för oss i Sve-rige. Ännu lite lägre räntor - ja, kanske. Inga valuta-risker mot andra EMU-länder - ja, så är det ju, meninte mot de andra länderna. När och skasälja bilar till eller när massa- och träindustrinska sälja dit är det inte så väldigt mycket man konkur-rerar om mot EMU-länderna. Inga växlingskostnader- ja, det stämmer ju om man reser till den vinst dessa företag gör på att slippa så-dana risker kanske andra företag förlorar just på är bunden till euron - gungor och karuseller.Fråga bara några av alla de svenska företag som bru-kar fakturera och konkurrera i dollar!Och vad betalar vi för det vi kan vinna? Det finnsnämligen alltid ett pris. Det finns inga gratisluncher.Ja, vi förlorar en svensk riksbank som sätter räntorefter svenska förhållanden. Oavsett om det är Bäck-ström som oberoende expert eller som ärtillsatt av sätter den räntor efter svenskaförhållanden. I stället får vi en europeisk bank somsätter räntor efter vad som är bra för . De görsäkert så gott de kan i den , men ibland ärdet väldigt långt från till , väldigt långtfrån till . Och det skiljer inte bara i tempe-ratur, fru talman, utan också i ekonomiska förutsätt-ningar.Sedan finns det de som säger att bör ochkan gå med i när vi fått ordning på pris- ochlönebildningen. Som jag sade har vi klarat dettarimligt bra under . Vi har måttliga löneök-ningar, små prisökningar och rejäla reallöneökningarpå det stora hela. Men att det gått bra under några årgör ju inte att det automatiskt går bra under komman-de år. Man kan inte spå framtidens väder genom atttitta på förra månadens väder. Det är ingen bra metod.Framför allt säger resultatet av en svensk lönebild-ning under en självständig svensk riksbank och enrödgrön riksdagsmajoritet inte ett dugg om hur detgår med svensk lönebildning om vi byter kronor moteuro och kanske har en helt annan politisk majoritet.Denna enkla sanning, som faktiskt är en sanning, kanbli en dyrköpt lärdom för företagen, löntagarna, till-växten och arbetslösheten.Fru talman! Alla ekonomiska konsekvenser av ettja eller ett fortsatt nej till EMU går inte att förutse.Men ingen kan förneka - håller juockså med om detta - att utrymmet för en självstän-dig ekonomisk politik minskar vid ett ja. Då förlorarvi vår valuta, den termometer som mäter hur landetlyckas ekonomiskt. Med den försvinner de styrmedelsom kallas valuta- och penningpolitik och en räntasatt efter svenska förhållanden, de medel vi så oftaanvänt för att möta både inhemska och internationellakonjunktursvängningar.Säg inte att det finns ett moln som alltid förföljerSverige! Självklart inte, ! Men det finnsdock moln på himlen. Den är inte alltid blå.Kvar finns bara finanspolitiken, den offentligasektorns budgetar, statens, kommunernas och pen-sionssystemets inkomster och utgifter - budgetar somredan är hårt ansträngda, inte minst i kommunerna,och som kommer att bli alltmer ansträngda av en alltäldre befolkning och ökade krav i vården och omsor-gen. Se på senaste rapporter därman visar på problemen! Men även det instrumentetvill vissa strypa, som den avgående riksbankschefen.Han säger att vid ett ja ska detta skötas inte av riks-dagen utan av oberoende experter. Man tar ju stegefter steg! Vad det handlar om i klartext är att manska pressa upp överskottsmålen ännu mer vid ett ja.Det är ju vad det handlar om. Då blir det mindrepengar till gemensam välfärd. Självklart är det så.Vinsterna av EMU måste alltså vara mycket storaoch säkra om de förluster jag nu talat om ska kom-penseras vid ett svenskt deltagande i . Det är deinte.Jag påstår inte, fru talman, att vi i alltidkommer bättre ut med en egen ekonomisk politik. Jagbegriper att vi aldrig kan föra en svensk ekonomiskpolitik oberoende av vår omvärld och internationellkonkurrens - självklart inte. Men så länge vi stårutanför EMU kan vi alltid välja att föra en egen poli-tik, ta hänsyn till omvärlden, göra de vinster ochbetala för de prioriteringar som vi vill göra. Det valethar vi utanför EMU, men det valet har vi inte inomEMU.Det är också sant, som någon här sade, att EMUinte bara handlar om ekonomi. Många säger att EMUegentligen är ett ekonomiskt redskap för att uppnåpolitiska mål, en metod för att politiskt ena Europa.Jag tror att de som säger så har rätt. Det kan ocksåvara en förklaring till att kritiken mot EMU brukarväxa med avståndet till makten i medan upp-skattningen av euron ökar ju längre in i maktcirklarnaman rör sig.Om en rad länder har en gemensam marknad ochsamma valuta krävs också ganska snabbt gemensam-ma regler för hur man ska beskatta företag och kapi-tal. Annars kommer enigheten förr eller senare attbrytas sönder av ömsesidiga anklagelser om illojalskattekonkurrens. Jag hoppas att den ansvarige mi-nistern kommer att ta upp sin syn pådetta i sitt anförande.Lika snabbt kommer det att resas krav på ökadegemensamma satsningar kring regional arbetsmark-nadspolitik, och sedan helt enkelt krav på en gemen-sam finanspolitik. kommer EMU genomdetta att vara ett direkt hot antingen mot den öppnagemensamma marknaden eller mot EU som ett sam-arbete mellan suveräna stater.Jag tror egentligen inte att någon kan förneka des-sa faktum. Jag tror också att det är dessa konsekven-ser av EMU som gör att det finns kritiker mot EMUbåde från vänster och från höger.Men jag måste säga, fru talman, att jag är destomer förvånad över ledande socialdemokrater somsäger att de är för EMU men mot gemensamma över-statliga beslut på skatteområdet. De socialdemokratersom säger så intar faktiskt en position som i just denhär sakfrågan snarare är nyliberal än socialdemokra-tisk. Jag tvingas konstatera det. Det är en mycketudda ståndpunkt som jag inte hittar i övrig europeiskdebatt hos socialister och socialdemokrater.Fru talman!