prot · GP0990 · 2002-04-04 00:00:00 — Det är den enda möjligheten att vrida snedre-kryteringen rätt.Det gäller också den sista punkten om trakasserierpå grund av sexuell läggning. Jag tror att det också ärgrunden till problemen ute i regementena. Jag villpåpeka att den speciella reservation som Folkpartiethade skrivit angående trakasserier på grund av sexuellläggning är nu inskriven i sin helhet, vilket också ärett tecken på den enighet som finns i försvarsutskotteti många frågor och inte minst i denna. Det tycker jagär viktigt.Jag vill ändå än en gång påpeka att dessa problemväsentligt skulle kunna ändras till det bättre genom enmönstring av alla för att ta ut de som är bäst, oavsettkön. Då skulle vi fler kvinnliga officerare och annansituation ute på våra militära plattformar.Till sist vill jag säga något om visstidsanställning-arna, konstapel- och kontraktsanställningarna. Demhar vi också hävdat i våra motioner de senaste åren.Jag vill för protokollet och för alla här närvarande änen gång understryka att vitsen med detta är att kunnaha en ordentlig, fin och bra möjlighet att delta i inter-nationell verksamhet. Det är på väg att bli den absolutviktigaste punkten som vi har. Vi har sett detta iDanmark. Vi vet att danskarna tar in ungefär hälftenså många som vi till plikttjänstgöring, och de harändå 1 000 eller 1 500 man ute på internationellamissioner. Kontraktsanställningar och konstapelverk-samhet måste föras in och bli tillåtet i det svenskaförsvaret.Anf. 212 ():Herr talman! Betänkandet Fö7, Försvarsmaktenspersonal, omfattar personalavsnittet från propositio-nen Fortsatt förnyelse av totalförsvaret, följdmotio-ner till denna och motioner från allmänna motionsti-den /2001 och 2001/2002. Det är en stor, viktigoch mångsidig fråga. Självklart är det så när Sverigesstörsta myndighet lägger om verksamheten.Personalen kan kanske ibland känna sig som fö-remål för omläggningen men är i själva verket förut-sättningen för all verksamhet och all omläggning.Därför välkomnar utskottet att regeringen nu harpresenterat den helhetssyn på personalfrågorna somutskottet efterlyst. Fastän frågan är så omfattande,eller kanske just därför, råder det stor enighet i ut-skottet om huvuddrag och riktlinjer. Betänkandet harorsakat endast fyra reservationer och tre särskildayttranden.I stor utsträckning ligger Personalförsörjningsut-redningens betänkande Personal för ett nytt försvartill grund för regeringens förslag i propositionen. Påett fåtal punkter skiljer sig regeringen från utredning-en. Det är för övrigt delvis samma punkter där detfinns reservationer eller särskilda yttranden.En del grundläggande återstår att göra. Bl.a. ar-betar en utredning som ser över det militära skolsy-stemet som ska lägga fram sitt förslag senast den 1juli . I samband med det behöver kanske vill-koren för de som utbildar sig också granskas.Det är spännande förslag som nu in-bjuds att fatta beslut om. De rör breddad rekrytering,ändrad kompetens, ökad andel kvinnliga officerare,mer civilanställd personal, ändrad reservofficersut-bildning m.m., dvs. sådant som måste till för att För-svarsmaktens omställning från invasionsförsvar tillinsatsförsvar ska bli kvalitetssäkrad verklighet. del kommer det att bli en viktig uppgift attfölja och värdera det som kommer.Jag vill särskilt kommentera några sakfrågor somutskottet tar ställning till.För det första gäller det officerares tjänstgöringutomlands. Här menar utskottet, till skillnad frånregeringen, att alla yrkesofficerare ska ha skyldighetatt delta i all den internationella verksamhet som kankomma i fråga, inklusive fredsbevarande och freds-framtvingande verksamhet. Det ska ses mot bakgrundav att deltagande i internationell fredsfrämjande verk-samhet är en av fyra huvuduppgifter förFörsvarsmakten, att deltagande i internationell verk-samhet fått ökad vikt i Försvarsmakten och att dettadeltagande är en viktig del i det vidgade säkerhetsbe-greppet. Vi stärker den egna säkerheten genom attvara med och vara förebyggande och aktiva interna-tionellt.Liksom regeringen, men till skillnad från , anser utskottet att skyl-digheten inte behöver lagregleras, utan att lagen omväpnad styrka utomlands bör ändras med innebördenatt någon särskild anställning i utlandsstyrkan intebehövs för den som är yrkesofficer inom Försvars-makten.Kristdemokraterna har på denna punkt ett särskiltyttrande som faktiskt är mer i linje med propositio-nen, medan utskottet i övrigt inte riktigt ser det möj-ligt att göra skillnad mellan redan anställda och sedananställda.För det andra anser utskottet, i likhet med reger-ingen och Försvarsberedningen, att kvinnliga office-rares andel inom Försvarsmakten bör öka. På den härpunkten har en noggrann läsare av utskottsbetänkan-det - det finns sådana - gjort mig uppmärksam på attutskottet har en annan formulering än propositionen.Regeringen skriver "påtagligt öka" andelen kvinnoroch utskottet skriver bara "öka". Ska detta tolkas såatt utskottets ambitionsnivå är lägre än regeringens?Jag har tagit mig friheten att tolka utskottets inställ-ning i denna fråga så att regeringens förslag var såsjälvklart för utskottet att utskottet för en gångs skullbrast i observans vad gäller den exakta ordalydelsen,men att det inte på villkors vis får tas till intäkt för enlägre ambitionsnivå. Jag styrks i min tolkning avsåväl reservationer som särskilda yttranden som villdriva på regeringen i denna fråga. Skulle någon parti-företrädare till äventyrs ha en annan uppfattning elleranse att det är en felaktig uttolkning finns det ju möj-lighet att säga det här och nu.Även på denna punkt har kd ett särskilt yttrandesom i korthet går ut på att uppmuntra regeringen attvidta kraftåtgärder mot de sexuella trakasseriernainom totalförsvaret. Det är en viktig och riktig åtgärdom man vill ha fler kvinnor till Försvarsmakten, ochdet är vi alla överens om. Utskottet har särskilt upp-märksammat dessa frågor, bl.a. genom ett förtjänst-fullt initiativ från egen del är jag övertygad om att andelenkvinnor i Försvarsmakten kommer att öka väsentligtförst när villkoren för tillträde blir lika mellan kvin-nor och män. Det är också vad som sägs i Folkpartietsreservation. Men det är en fråga och en diskussionsom hör till ett annat betänkande.För det tredje: Visstidsanställning av både office-rare och färdigutbildade värnpliktiga tas upp av som avvisar det förra,men bejakar det andra. Regeringen avvisar bådaderaoch får stöd för detta från en utskottsmajoritet.Moderaterna, att 1 000 soldater och sjömän ska kunna an-ställas högst två år.Helt klart finns det problem att lösa vad gäller så-väl rekrytering som möjligheten att hålla kvar perso-nal. Utskottsmajoriteten menar att regeringen är pårätt väg med en rad förslag som svarar mot behovetav utbytbarhet, breddning av kompetens och mer likavillkor; till skillnad från reservationens förslag som viuppfattar som innebärande ökad skiktning mellanpersonalkategorier och ökad skillnad mot resten avarbetsmarknaden.Jag tror dessutom att det är särskilt viktigt för alla,t.ex. för flertalet av riksdagspartierna som önskarbehålla värnplikten som stommen i det svenska för-svaret, att hålla rågången fri mot både grå och svartarbetskraft och mellanformer som visstidsanställning.Slutligen vill jag säga att precis som när det gällerkvinnors situation och villkor i försvarsmakten trorjag att det är lång väg att gå när det gäller förhåll-ningssättet till homosexuella, bisexuella och trans-sexuella personer.Motioner som tar upp dessa frågor har inte bifal-lits av utskottet, men på förekommen anledning villjag understryka att det inte betyder att utskottet finneratt sakernas tillstånd är gott. Vi har valt att uttryckauppmuntran för de ansträngningar - ganska nypå-komna, det medges - som görs inom försvarsmakten.Såväl ansvariga inom myndigheten som utskottetsledamöter är medvetna om att det är långt kvar till attdet militära försvaret på alla nivåer och i alla funktio-ner ska vara öppet, välkomnande och tillgängligt pålikvärdiga villkor för alla, för att använda betänkan-dets ord.Till personalförsörjningen hör i högsta grad total-försvarspliktiga och frivilligorganiserade och derasvillkor. De kommer att behandlas i särskilda betän-kanden som debatteras senare i vår. Därför slutar jaghär och yrkar bifall till betänkandet och avslag påreservationerna.Anf. 213 ()replik:Herr talman! Jag har litet tid till godo, så eftersomjag glömde att yrka bifall till min egen förträffligareservation om kvinnliga officerare kanske jag fårchansen nu.Jag passar på att än en gång fråga ToneTingsgård om de ord som sades från talarstolen avFolkpartiet om en jämställd mönstring skulle betydaatt officerskåren skulle öka. Är det också Socialde-mokraternas önskemål att den ska öka?Är vårt önskemål om en gemensam mönstring föralla den rätta vägen att ta ut de bästa?Anf. 214 () replik:Herr talman! Jag måste väl svara även om jagtycker att jag var ganska tydlig i mitt anförande.Jag anser att den frågan inte riktigt hör till det be-tänkande som vi diskuterar . Den hör mer tillfrågan om totalförsvarsplikten. vetvilken ställning vi har tagit där.Vi anser inte att frågan är färdigberedd att förafram.För min egen del anser jag att om man verkligenvill åstadkomma någon likaställning inom försvars-makten när det gäller officerarna är troligen en allmänvärnplikt för både kvinnor och män den enda rättavägen.Anf. 215 ()replik:Herr talman! Det stämmer väl att det inte riktigt ärdet som propositionen handlar om. Men vi har fåttlära oss att när liberalerna driver sinafrågor mot Socialdemokraternas uppfattning måste vispotta på stenen länge.Vi passar på varje gång tillfälle ges att skriva nå-got om jämställdhet i försvaret, som jag tror är enväldigt viktig fråga.Jag tackar för uppriktiga tack tillFolkpartiet för den hearing som en gångordnade beträffande trakasserierna.Anf. 216 ():Herr talman! För tids ska jag fatta migmycket kort.Tillsammans med min kollega harjag skrivit en enskild motion rörande de homosexu-ellas situation inom det svenska försvaret. Den grun-dar sig på ett par studier som kommit till resultatet attåtta av tio genom försvarsmaktens attityder uppleversig negativt bemötta.Många av dem känner att de har svårt att öppet ståför sin sexuella läggning. Det trycket känner mångaav de anställda med homosexualitet som sexuellläggning.Utskottet har gått nästan alla av oss till mötes.Inte så att man har beviljat motionerna, men det ärprocesser på gång som kommer att titta på de härfrågorna. Vi känner förtröstan i att utskottet kommeratt bevaka frågor om diskriminering och trakasseriervad gäller homosexualitet, bisexualitet osv. inomförsvaret, och att de här frågorna kommer att åtgärdaspå ett kraftfullt sätt framgent.Jag vill därmed tacka utskottet för en välvillig be-handling.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § Nationell narkotikahandlingsplanFöredrogssocialutskottets betänkande 2001/02:SoU15Nationell narkotikahandlingsplan.Anf. 217 ():Herr talman! Livets turer är oförutsägbara. Jaghade trott att jag skulle debattera narkotika-handlingsplanen med min gode vän och med- ochmotdebattör , så blev det tyvärr inte. Det känns tomt att inledadenna debatt utan Rinaldo.Herr talman! Som själv återkommer soci-alministern med en ny plan, fjärran från verkligheten- nu mot narkotika. Det fanns stora förväntningar påhandlingsplanen. Många drabbade anhöriga och ide-ellt engagerade personer hoppades på en kraftfullnarkotikapolitik. Missbruket har ju i det närmasteexploderat det senaste årtiondet.Utmärkande för 1990-talet är de nya s.k. partyd-rogerna som är särskilt riktade till ungdomar. Jagbehöver bara nämna Ecstacy. Detta missbruk är likafarligt och leder till samma misär, samma destruktivaoch kostsamma följder som något annat missbruk.Förra året sökte sig drygt 1 500 ungdomar till Ma-ria ungdomsmottagning i . Det är en ök-ning jämfört med året innan, och dethögsta antalet . av de ungdo-mar som missbrukade amfetamin varunder 15 år.I dag är det för de flesta ungdomar enklare ochbilligare att få tag i narkotika än alkohol. ,, från en Stockholmsförort, skrattar i en intervjuoch säger: Det är lättare att köpa knark än en litermjölk.Herr talman! Utifrån den verkligheten är reger-ingens handlingsplan ett haveri. Det regeringen nupresenterar i kampen mot narkotika är inget annat änprat. Politik som gör skillnad måste vara mer än attvilja och prata. En aldrig så god vilja räcker inte närhandlingskraft saknas. Handlingsplanen är i stort settutan konkret innehåll.Att propositionen dessutom fått titeln gör att man undrar över hurregeringen definierar handling.Är det något regeringen här visar sig sakna så ärdet just handlingskraft. Detta trots att narkotikan ärett av vår tids värsta gissel. Det är bland narkotika-missbrukare man hittar den svåraste misären. Narko-tikan bryter ner människor fysiskt och psykiskt. Nar-kotikan tvingar missbrukare till oönskade och krän-kande beteenden för att finansiera fortsatt missbruk.En narkoman ljuger för sina närmaste, bryter förtro-enden och upphör till slut att älska allt utom narkoti-kan.När allt fler narkotikapåverkade människor rör sigpå restauranger, i utelivet eller i trafiken blir samhäl-let osäkrare för oss alla. Att bekämpa narkotikan ärdärför att stå upp för människors rätt att få leva tryggtoch anständigt.Herr talman! Att säga att missbruket har sprungit ifrån den svenska narkotikapolitikenär ingen överdrift. En svensk narkotikapolitik motökningen av missbruket och de nya attityderna tilldroger har saknats. Narkotikapolitiken har varit re-striktiv i ord och i viss mån i lagstiftning men mycketslapphänt i handling. När nu efterfrågan på narkotikaväxer saknas informationsinsatser för att dämpa efter-frågan, polisiära resurser för att minska användandetoch vårdande insatser för att bryta missbruket.Det finns, herr talman, en opinion mot missbruksom ofta tar sig uttryck i ett starkt engagemang. Mendet finns också de som menar att narkotikaproblemenmåste ses i ett nytt perspektiv och att förbud intehindrar människor från att missbruka. I takt med attantalet unga missbrukare ökar, färre missbrukare fårvård och antalet ungdomar som provar narkotikastiger döms den restriktiva narkotikapolitiken ut. Detmenar jag är en farlig utveckling.Narkotikahanteringen skapar enorma rikedomarför ett fåtal kriminella, som den ödeläggertusentals människoliv. Droger och kriminalitet gårhand i hand - antingen begår man brott för att få tag ipengar till narkotika, eller så börjar man ta droger föratt orka med ett liv i kriminalitet. Missbruket tar ock-så över de anhörigas liv, och de pendlar mellan ett livi skräck och ett liv i maktlöshet.Men förtvivlan kan också ta sig desperata ocholagliga uttryck när samhällets instanser sviker, sommedborgargarden och enskilda uppgörelser - nog såförståeligt . Att förebygga och bekämpa drog-missbruk - lokalt såväl som globalt - handlar därförom att förhindra familjetragedier och värna rättssta-ten.Herr talman! Att utreda, utveckla, analysera,kartlägga, samordna och hålla konferenser och semi-narier är enligt handlingsplanen det som ska vändaden explosionsartade ökningen av narkotikamissbru-ket, bromsa upp kriminalitet och det våld som följer idess släptåg. Men vad har handlingsplanen att erbjudaalla de missbrukare som behöver hjälp nu? Alla desom förtvivlat försöker få en anhörig missbrukareomhändertagen för vård? Alla de föräldrar som serpolisen stå maktlös inför spridningen av partydroger?Svaret till dem är: Det finns inget i handlingsplanenatt hämta. Mot dem är handlingsplanen ett svek. Denrådande situationen kräver snabba och effektiva åt-gärder. All kraft måste nu ligga på att få stopp påökningen.Det kanske mest allvarliga är att de förslag presenterade i syfte att kun-na upptäcka ungdomsmissbruk i tidigt skede harförsvunnit. Det handlar om ökade befogenheter förpolis och socialtjänst att gripa in när man misstänkernarkotikamissbruk hos ungdomar . Inteheller kommissionens förslag om hur smuggling avnarkotika in i fängelserna ska försvåras har följts upp.Herr talman! Med vetskap om den aktuella situa-tion som råder är regeringens förslag om ensärskild narkotikasamordnare otillräckligt. Problem-område efter problemområde pekas ut i handlingspla-nen utan att följas upp av konkreta åtgärder. Varkenpolis eller tull ges de verktyg som behövs för attminska nyrekryteringen av missbrukare och tillgång-en på narkotika.Att utan några andra insatser tillsätta en särskildnationell samordnare av narkotikapolitiken riskeraratt bli verkningslöst.I stället för att ge förslag har regeringen nöjt sigmed att bara göra bedömningar. Ett undantag utgörförslaget om registrering av läkare som förskrivernarkotikaklassade läkemedel. Detta är anmärknings-värt nog den enda lagändring som föreslås i hand-lingsplanen. De positiva effekterna av förslaget är enförsvinnande del i missbruksproblemet i stort ochriskerar dessvärre också att få kontraproduktiva ef-fekter för vården. De som förskriver dessa läkemedelär få, och problemet kan lösas inom dagens system.Herr talman! Det här duger inte. måstebegära av regeringen en ny handlingsplan mot narko-tika med ett verkligt innehåll.Herr talman! Det behövs lagändringar som un-derlättar upptäckten av missbruk i ett tidigt skede.Det är helt avgörande för framtiden. , polis ochkriminalvård behöver mer resurser och ökade befo-genheter för att kunna bryta utvecklingen och förbätt-ra dagsläget. Jag ska vara tydlig. Föl-jande behövs:· Specialiserade narkotikaenheter i varje län samtgatulangnings- och ungdomsgrupper i större stä-der.· Vid misstänkt missbruk ska provtagning på ung-domar tillåtas.· De pågående försöken med utdelning av friasprutor till narkotikamissbrukare ska omedelbartupphöra.· Kriterierna för metadonbehandling måste ändras.Metadonprogrammet kräver en klar målinriktning,och för ett meningsfullt program krävs att detställs tydliga krav på patienten.· Arbetet med dokumenterat framgångsrika be-handlingsmetoder ska intensifieras.· Insatserna mot narkotikan på fängelserna måsteintensifieras. Narkotikafria fängelser är ett måste.· Kriminalvården behöver resurser för att kunnafylla verksamheten med ett fungerande innehållsamt kunna ha ett tillräckligt antal platser. För attdetta ska bli möjligt vill vi satsa 2,2 miljarderkronor mer än regeringen på kriminalvården un-der nästkommande treårsperiod.· Ökade befogenheter för polisen att beslagta till-gångar vid misstanke om att dessa förvärvats ge-nom brottslig verksamhet.· Maxstraffen för ringa och grova narkotikabrottmåste höjas.· Vi tillför ANT-utbildningen i skolan för elever,lärare och skolpersonal . Sko-lan ska ha en absolut plikt att informera vårdnads-havare vid misstanke om narkotikaanvändning.Herr talman! För att förslagen ska bli verklighetavsätter vi sammanlagt 3 ½ miljard kronor utöver vadregeringen anslagit för kommande treårsperiod tillrättsväsende, tull och preventivt upplysningsarbete.Socialministern, som enligt ryktet skulle vara här menännu inte är det, måste vara medveten om den besvi-kelse hans plan utlöst bland så många. Han har häroch tillfälle att säga att han tar åt sig av kritikenoch accepterar vårt förslag som utgångspunkt för ennationell handlingsplan så att man kan uppnå de nar-kotikapolitiska mål som vi faktiskt alla är ense om.Jag yrkar bifall till reservation nr 1.(forts. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av förstevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 19.00 för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.Anf. 218 ():Herr talman! "Det är lättare att köpa droger änkorv med bröd. - - - Väck upp den slumrande föräld-ragenerationen. Varför ska de stå på läktaren och låtasocialen och polisen sköta deras grej? Föräldrar måsteengagera sig i sina barn och bry sig om dem. Som detär nu har en hel föräldrageneration abdikerat. Det ärdags att ta tillbaka förlorad mark. "Dessa påståenden kommer inte från någon krist-demokratisk politiker utan från , chefför narkotikaenhet i . Uttalan-det stod att läsa i en artikel i gårdagens . Isamma artikel fanns också mycket nedslående upp-gifter från en undersökning om förekomsten av knarkpå krogar.Narkotikan är ett växande samhällsproblem somförtjänar en bättre politik än den handlingsplan motnarkotika som vi nu behandlar. Regeringen tar inteproblemet på tillräckligt allvar och lägger inte framde förslag som är nödvändiga. talar om ett narkotikafritt inom tioår, men den framlagda propositionen saknar de åtgär-der som frivilligorganisationer, polis- och tullmyn-digheter och missbrukarvården efterfrågar. Dessutomåtföljs propositionen inte av de resursförstärkningarsom är nödvändiga för att uppnå de satta målen.Berättigad kritik mot handlingsplanen har redanframförts av i princip alla organisationer som arbetarmed att förebygga missbruk eller med vården avmissbrukare. instämmer bl.a. i denkritik som gör gällande att utökade resurser och befo-genheter till polis- och tullmyndigheter krävs. Exem-pelvis har gatulangningsgruppen i från 50 till 16 personer efter 1995, samtidigtsom flödet av droger har ökat.Givetvis kan inte arbetet för ett narkotikafrittsamhälle avgränsas till insatser från olika myndighe-ter, utan har en stark social dimension. Det går dockinte att prata bort de stora brister som finns hos demyndigheter som har till uppgift att ansvara för attlagar efterlevs.Kristdemokraterna har i sitt budgetalternativ förinnevarande år därför avsatt tillpolisorganisationen utöver nuvarande budget, bl.a. förnarkotikainriktat arbete och skolinformation. TillTullen har vi avsatt 20 miljoner kronor.Uppskattningsvis finns det över 26 000 tungamissbrukare i . Bakom dessa siffror döljer siglidande och misär. Detta är ingen omedveten om -inte heller regeringen. Socialminister dock att samhällets resurser är tillräckliga, enuppfattning som för övrigt inte delas av Kommunför-bundet. Skulden för narkotikapolitikens misslyckandeskylls på bristande samverkan mellan myndigheterna.Handlingsplanens verkligt stora tillkortakommande ärdock av annat slag.Föräldrar och familjer som på något sätt har erfa-renhet av en anhörig med missbruksproblem vittnarom hur svårt det är att tyda signalerna på ett begyn-nande missbruk och även få hjälp och stöd. Kristde-mokraterna menar att samhällets stöd till missbrukar-na och drabbade familjer måste förbättras, från upp-sökande verksamhet, vård och behandling till efter-vård och uppföljning. I det förebyggande arbetet motnarkotika är familjen samhällets bästa resurs. Detsamma gäller när unga människor börjar användadroger. En familj eller förälder som tidigt ingripermed samhällets stöd i ryggen har bäst möjligheter attförhindra tungt missbruk.Så länge regeringen och dess stödpartier inte tarfamiljens roll på allvar kommer inte problemet meddroger att minska. Att erkänna familjens betydelse förbarnens uppväxt innebär även att samhället måstetillhandahålla ett adekvat stöd när det behövs. Miss-lyckas vi med det är risken stor att vi fullständigttappar kontrollen över narkotikasituationen. Famil-jens oersättliga roll och uppgift i det förebyggandearbetet finns tydligt beskriven i Narkotikakommissio-nens utredning, som ligger till grund för handlings-planen. Konsekvensen borde vara att regeringenkommer med konkreta förslag för att stärka och upp-värdera familjens betydelse. Man tvingas dock besvi-ket konstatera att åtgärder såsom informationsinsatseroch stödjande föräldrautbildning för familjer saknashelt i handlingsplanen.Herr talman! En dyster bild av missbruksvårdenbeskrivs i handlingsplanen, men den föranleder intenågra skarpa förslag eller ökade anslag. Utökaderesurser till kommuner och landsting är alldeles nöd-vändigt, vilket också påpe-kade. Fler vårdplatser i primärvården skulle ge bättreförutsättningar att behandla missbrukare och att dess-utom samverka med när avgiftningövergår i rehabilitering. En effektivare samverkaninom missbrukarvården är också nödvändig, vilketäven regeringen anser. Antalet vårdplatser måstedock bli fler.