prot · GP09116 · 2002-05-30 00:00:00 — 119 ():Herr talman! Anmälan angående statsrådet hantering av ett ärende om bidrag till Fryshu-sets verksamhet grundar sig på en programserie iTV 4 som hette Ministrarna. Under programmet görMona en överenskommelse med FryshusetsAnders om att han ska få fören viss verksamhet. Men ministern instruerar honomockså hur han ska skriva sin ansökan och att ansökanbara ska gälla tjejer. Det är inte tal om att andra skakunna konkurrera på samma villkor, än mindre attärendet ska beredas på normalt sätt.Av det material som utskottet har tagit del av frånNäringsdepartementet framgår att regeringen harfattat beslut i ungefär 20 ärenden där personer ochorganisationer har ansökt om bidrag, huvudsakligeninriktade på integrering. Det rör sig om totalt ungefär5 som har delats ut till olika typer avverksamheter. Dessa miljoner har stått till regeringensdisposition, det är riktigt.KU har vid tidigare granskning visat på vissabrister i den här hanteringen, och vi menar att pro-blem som påvisats kan förutsättas hänga sammanmed att verksamheten hanteras av Regeringskanslietinternt, och det är inte organiserat för den här typenav hantering. Här har alltså ingen genomlysandeprövning gjorts, och vi menar att det är nödvändigt attstatens medel används på ett sätt som inte kan väckamisstankar om otillräcklig noggrannhet i beredningeneller att man har tagit ovidkommande hänsyn vidbesluten.Det här är alltså inte första gången som utskottethar synpunkter på hur regeringen hanterar de medelsom står till dess förfogande. Utskottet har vid fleratillfällen tidigare varit kritiskt. Vi motionärer tyckeratt det är rimligt att regeringen visar att den hör vadKU tycker. Eftersom man inte har gjort det ärvi moderater mer kritiska än vad utskottets majoritetär och yrkar på godkännande av anmälan i reservationnr 4.Anf. 120 ():Herr talman! Det är som sade, den härgranskningsanmälan har sin utgångspunkt i ett TV-program, Ministrarna. valde att läggatyngdpunkten på programreferatet på sitt sätt.Utskottet konstaterar att anmälaren också återgerhur programrösten berättar att har be-stämt att ska få pengar. Men, säger pro-gramrösten, det finns ett problem. Bidragsansökanmåste skrivas om. Den måste passa ministern ochregeringen. Så sägs det i programmet. Så fortsätterprogramrösten: "Snabb affär vänner emellan." Natur-ligtvis blev detta med anledning av en sådan beskriv-ning ett granskningsärende för konstitutionsutskottet.Enligt 1 kap. 9 § regeringsformen gäller följande:"Den offentliga förvaltningen skall i sin verksamhetbeakta allas likhet inför lagen samt iakttaga saklighetoch opartiskhet." Utskottets genomgång, herr talman,ger svar på frågor om beredningoch hantering. Både genom enPM och i en utfrågning har redogjort försaken och för sitt arbete med att stimulera och initieraintegrationsarbetet. Utskottet, utom , haringet att erinra mot hur dispositionsanslaget har an-vänts. Utskottet finner inget belägg för programrös-tens tes - den tes som framfördes i TV-programmet -att bestämt att ska få pengar,att det var en snabb affär vänner emellan. Ärendetbereddes på sedvanligt sätt, inklusive dialogen, somär vanligt förekommande, angående projektets inne-håll och utformning.Herr talman! Utskottet har, precis som för, också tidigare behandlat frågor somrör anslaget till regeringens disposition. Förra åretgranskade utskottet Östersjömiljarden. Då konstate-rade utskottet enigt, liksom vi nu konstaterar enigt, attvissa av de brister och problem som vi kunde se ihanteringen då troligen hänger ihop med att Rege-ringskansliet inte har en administrativ uppbyggnad atthantera just bidragsgivning. Utskottet säger också,precis som redogjorde för tidigare, och vihänvisar till detta i betänkandet, att enskilda bidrags-system endast undantagsvis ska hanteras av Rege-ringskansliet och regeringen.Herr talman! har i sin reservation,och med det nya formuleringssättet, påstått att de svargranskningen har gett inte betyder någonting. Mode-raterna framhåller att har gjort utfästel-ser. Utfrågningen ger besked att någon utfästelse tillFryshuset inte har lämnats. skriver attprövningen av stödet till och Exit har gjortsmed samma brist på noggrannhet. Utskottet har integranskat handläggningen av bidraget till Exit. Detförefaller mig märkligt att kan dra såda-na slutsatser.Herr talman! Jag yrkar på godkännande av ut-skottets ställningstagande i den här delen av gransk-ningsbetänkandet och således också avslag på anmä-lan i den moderata reservationen.Anf. 121 () replik:Herr talman! Jag vill berätta för att jag var noggrann i mitt anförande attinte citera programrösten utan bara de stycken medpratminus framför . Det räckte fuller välför att få fram det jag ville få fram, dvs. att Rege-ringskansliet inte har berett ärendet ordentligt. Dethar ingenting med i sig att göra, och det haringenting med det faktum att pengarna går till integ-rering att göra. Vi är kritiska mot regeringens sätt attbereda ärenden.Hur ska utskottet yttra sig på sam-ma sätt? Majoriteten skriver i sitt yttrande att utskot-tet är kritiskt mot regeringens sätt att hantera frågornaoch att det antagligen beror på att Regeringskanslietinte är uppbyggt för att hantera den typen av frågor.Utskottet hade samma skrivning när det gällerÖstersjömiljarden och samma skrivning när det gällerde s.k. miljöpengarna. är det samma skrivning närdet gäller hanteringen av . Hur många gång-er ska utskottet upprepa detta utan att få någon res-pons från ? Det är det vi reagerarmot.Anf. 122 () replik:Herr talman! säger att hon i sitt anfö-rande var noggrann med att inte citera programrösten.När jag tittar på reservation ser jag attModeraterna slår fast att har gjort ut-fästelser. I vår utfrågning av framgickdet i vilket sammanhang den diskussionen dök uppvid hennes besök på , vilket gällde en heltannan sak. Jag tycker i alla fall att hartagit för givet att det är så som programrösten slårfast.Hur ? Det kaninte jag veta. Naturligtvis vet jag, precis som IngerRené, att regeringen ständigt arbetar med organisa-tionen och strukturen på . När detgäller att hantera den typen av bidragsärenden tror jagockså, , att kan se det positivamed att regeringen har ett anslag till sin dispositionför att kunna inspirera och initiera angelägna projekt.Det behöver vi inte diskutera här. Det är viktigt attden möjligheten finns. Den är intressant inte bara fören socialdemokratisk regering, utan den gäller natur-ligtvis också andra regeringar. Det är inga stora peng-ar men ändå ett bra och positivt arbetssätt.Anf. 123 () replik:Herr talman! Det kan hända att det är ett bra ar-betssätt. Det är inte det vi värderar här. Har regering-en dessa pengar - det må vara små eller stora summor- ska ärendet beredas på ett rimligt sätt så att det integår att misstänka regeringen för mannamån. Alla skaha samma möjligheter att ta del av de medel som skaanvändas - i det här fallet till integration.Jag vill gärna läsa upp vad vi har sagt för kamma-ren för tredje, fjärde eller femte gången: "Utskottetkonstaterade vissa brister i hanteringen och ansåg attde problem som påvisats kunde förutsättas hängasamman med att verksamheten hanterats av Rege-ringskansliet, vars organisation inte i första hand ärkonstruerad för sådan hantering." Sedan fortsättermajoriteten på samma sätt. Det här är minst tredjegången vi upprepar, ganska ordagrant, denna åsikt.Det här är en granskning. Den förutsätter att rege-ringen hör vad vi säger i plenisalen och faktiskt görnågonting. Annars får vi ta till starkare medel än attbara hovsamt uttala detta för tredje, fjärde, femte ellersjätte gången.Anf. 124 () replik:Herr talman! Vi är helt överens. Vi har i ett enigtutskott uttalat detta tidigare, och vi upprepar det sam-stämt . Självklart måste det råda ordning och reda,och ingen mannamån ska någonsin misstänkas råda idessa sammanhang.Samtidigt är det viktigt att påpeka det som MonaSahlin sade i utfrågningen, nämligen att det sättet attarbeta kanske inte precis kan rymma alla de bered-ningsstrukturer som vanligtvis finns. Här ska rege-ringen kunna ta initiativ och utveckla projektidéer.Det finns naturligtvis anledning att se lite annorlundapå det här sättet att arbeta eftersom det rymmer såmånga positiva möjligheter. Vi är helt överens, ochjag är övertygad om att detta når fram till regeringen.FN-sanktioner (avsnitt 2.11)Anf. 125 ():Herr talman! Det ärende som vi nu har att be-handla är ett juridiskt sett ganska sammansatt ärende.Det faller också ut ur de tragiska händelserna den 11september 2001. Efter detta förs tre svenskar upp påen s.k. sanktionslista. De påstås ha sparat pengar i ettfinansinstitut som skulle ha stött terrorist-verksamhet. De förs upp på listan och deras tillgångarfryses. Svenskarna förnekar att de över huvud tagethar haft någon kännedom om eller någon inblandningi verksamhet. De får inte heller reda pågrunderna till varför deras ekonomiska tillgångar skafrysas.Snart börjar många reagera. Och inte minst när detre skaffar ett juridiskt biträde, advokat , betonas starkt att detta strider mot de mänskligarättigheterna. Många reagerar, men regeringen reage-rar väldigt senfärdigt. Det såg nästan ut som en tankeatt det var först dagen efter det att vi i Vänsterpartietanmälde detta till KU för granskning som regeringenbörjade ändra attityd i frågan. Vi vill inte förhäva ossoch tro att det bara hade med KU-anmälan att göra.Det berodde väl på det samlade opinionstrycket ochpå att regeringen började förstå att det var nödvändigtatt agera. Efter detta har regeringen, tillskillnad från andra länders regeringar som har varit imotsvarande situation, agerat på ett bra sätt. Men vimenar att senfärdigheten ändå måste kritiseras. Där-för har vi inte kunnat ställa oss helt bakom det ställ-ningstagande som utskottets majoritet gjort på dennapunkt.Problematiken är ju flerfaldig. Vi har en stats-rättslig bindning vid FN-beslut. Det diskuteras stun-dom hur stark den är, men om vi ska kräva av andraländer att de följer FN-resolutioner måste vi ocksågöra det själva. uppstår det problem när FNantar resolutioner som strider mot grunden för FN,dvs. en sådan grundläggande sak som deklarationenom de mänskliga rättigheterna. Där stadgas ju utom-ordentligt klart att ingen kan dömas om man inte fårreda på grunderna till varför man straffas. Även omdetta inte är ett vanligt straffrättsligt mål, ska manända veta varför man utsätts för en sanktion. Alla skaha rätt till en rättegång. Alla ska ha rätt och möjlighetatt försvara sig och måste då ha tillgång till grundernaför anklagelsen mot dem.Det är uppenbart att de här FN-resolutionernastrider mot detta när de kan tillämpas på det sätt somhar skett i det här fallet. Problemet är ju att det intebara är regeringen som har varit försumligoch missat att denna motstridighet finns. Det harockså andra länders regeringar gjort. När frågan kon-kretiseras visar det sig att de här förhållandena stridermot de grundläggande principerna både i FN-stadganom de mänskliga fri- och rättigheterna och i de euro-peiska konventionerna om mänskliga fri- och rättig-heter och mot svensk grundlag. Utskottet har i och försig noterat den motsättning som finns. Det är bra har upptäckt och erkänner denna motsättning. Videlar också utskottsmajoritetens uppfattning att rege-ringen har dragit samma slutsats och arbetar för enförändring, men vi tycker att det har varit alldeles försenkommet. Frågan hade kanske kommit i ett annatläge om man hade reagerat starkt och bestämt så fortman upptäckte att den här stridigheten fanns.FN-sanktioner ska följas, men det blir ju ett pro-blem när nämnda sanktioner strider mot själva grun-derna för den organisation som beslutar om dem,nämligen mot FN:s grund som ändå måste anses varade mänskliga rättigheterna. FN är ju bl.a. till för attbevaka att de följs och att freden bevaras osv. Jagtycker att vår reservation, även om den inte avvikermycket, med skärpa vill slå fast den kritiken av rege-ringen. Därför står vi fast vid vårt yrkande på god-kännande av anmälan i reservationen.Anf. 126 BO ():Herr talman! Detta ärende gäller en mycket svårkonflikt mellan angelägna ting, å ena sidan kampenmot terrorism och å andra sidan försvaret av rättssta-ten och normala medborgerliga fri- och rättigheter.FN-resolutionen och den EU-förordning som hartillämpats, och som har lett till att några svenskamedborgare har berövats rättigheter som de har i allanormala fall i vårt land, är förvisso värd både diskus-sion i KU och också en hel del funderande över hursystemen ser ut.I rättsstaten framgår av Europakonventioner, , regeringsformer m.m. att medborgarehar rätt till rättegång. Man har rätt att försvara sig, fåveta vad man är anklagad för etc. Det är saker ochting som har varit självklara. Långt innan vi genom-förde demokratin i flera av länder har deninnebörden av rättsstaten varit klarlagd.I mitten på 70-talet hade vi en diskussion i vårtland om fri- och rättigheterna i grundlagen. Vi dis-kuterade med varandra och med andra om det varrimligt att man med relativt enkla beslut i skulle kunna inskränka fri- och rättigheterna.Den diskussionen, som några av dem som sitter ikammaren var med i för så där en , leddefram till de regler vi har i grundlagen nu om att detkrävs speciella beslutsregler, beslut med speciellamajoriteter etc. för att inskränka fri- och rättigheterna.Av den allmänna debatten, och även av konstitu-tionsutskottets betänkande, förefaller det som om FN-resolutionen skulle kunna upphäva nästan allt avdetta. Under själva utfrågningen som utskottet anord-nade med utrikesministern fick hon till slut frågan omFN-resolutionen skulle kunna införa dödsstraff i Sve-rige. Det viftade hon bort. Det skulle den förstås integöra. Men om man hävdar, vilket jag nästan tycker attKU-betänkandet gör, att FN-resolutionen tar överallting är väl det dystra svaret att den skulle kunnagöra ännu värre inskränkningar i människors fri- ochrättigheter i vårt land än de som är aktuella för detre svenskarna av somaliskt ursprung. Utskottet hartydligt och klart slagit fast att det som gäller enligtutskottets bedömning inte är rimligt. Det finns flerabra formuleringar på den punkten.Det här som jag nu har uppehållit mig vid äregentligen inte det som KU-granskning ska handlaom. Det är bakgrunden till själva KU-granskningen.Granskningen ska ju handla om regeringen har gjorträtt i förhållande till de regler som gäller.Vi i tycker att det förefaller uppenbartatt regeringen borde ha agerat tidigare och kraftfulla-re. I utfrågningarna finns det vaga medgivanden frånutrikesministern att man kanske borde ha kommit pådetta tidigare, man kanske skulle ha varit mer kraft-full. Med facit i hand finns det medgivanden åt dethållet, även om de inskränks några meningar senare.Frågan är vad KU:s granskning ska gälla. Dethänder ju oss alla att vi med facit i hand kan kommapå att vi gjorde rätt eller fel i en fråga. Frågan är när-mast om vi borde ha kunnat göra bättre än vi gjorde.Min och bedömning är att regeringenskulle ha agerat tidigare och kraftfullare. Därför harvi ställt oss bakom den reservation som har inlämnatsav och ett par partier till. Jag yrkar pågodkännande av anmälan i reservationen.Anf. 127 ():Herr talman! Som tidigare talare har sagt är dettaett något komplicerat ärende. Utskottet har ju kommitfram till en del ställningstaganden som jag tycker ärbra. Utskottet skriver bl.a.: Väsentliga intressen förSverige är att inte genom bristande lojalitet bidra tillatt undergräva tilltron till FN-systemet.Det är naturligtvis väldigt viktigt att vi inte gördet.Man konstaterar också att nuvarande sanktions-system riskerar att komma i strid med andra grund-läggande värderingar, inte minst inom FN.När det gäller det här ärendet tycker jag mig se attdet finns en kluvenhet i systemet som sådant inomFN när det gäller olika resolutioner. Men det som jagtycker är väsentligt i sammanhanget är att regeringeninte agerade tillräckligt snabbt och kraftfullt i den härfrågan. Det har, skulle jag vilja säga, lett till att manundergräver tilltron till FN-systemet.Oändligt många artiklar har skrivits om justtilltron till FN-systemet och agerandet i det här fallet.Det är ju just det som utskottet skriver att man inteska bidra till. Det borde i sig ha lett till en något kraft-fullare skrivning när det gäller regeringens agerandeän den som utskottet har kommit fram till.Mänskliga rättighetskonventionen inom FN äroerhört tydlig med vad varje individ har rätt till. Detär ganska självklart att agerandet i fallet med de tresvenskarna och rätten till mänskliga rättigheter är istrid med varandra. Regeringen borde ha agerat på etttydligt sätt i tid.Vi förutsätter att det här leder till att man i framti-den jobbar för att vi får ett tydligare system när detgäller rättighetsaspekten från individnivå så att inteenskilda individer ska hamna i samma situation somde tre svenskarna.Därmed har vi hamnat på den reservation som vihar tillsammans med Vänstern och . Jagyrkar på godkännande av anmälan i reservationen.Anf. 128 ():Herr talman! Av de granskningsärenden vi harhaft är detta kanske ett av de kinkigaste och viktigas-te. Vi känner nog alla att detta inte var någon lättfråga att hantera.Jag tror att man ska lägga på minnet att den härtypen av sanktioner som FN kan utfärda inte är någotnytt. Den har funnits . Det har väl varit ettmedel att bekämpa terrorism att frysa ekonomiskatillgångar för att inte underlätta sådan verksamhet.Det finns personer från andra länder som ocksåhar utsatts för den här typen av sanktioner. Ingen frånSverige - eller något annat land - har då protesteratmot hur det gått till.När det drabbar ens egna medborgare blir ju fokuspå de här frågorna mycket tydligare. Det blir såmycket mer avgörande för hur rimligt ett sådant härsystem är och vilka krav man kan ställa på det.Alla känner väl att de som blir utsatta för detta hardrabbats av något mycket hemskt, särskilt om detdessutom börjar visa sig att de är helt oskyldigaNär regeringen insåg att det här problemet fannsoch att det inte var tillräckligt bra utifrån ett rätt-sperspektiv, att man inte hade möjlighet att få reda påvarför man var drabbad och att man inte fick en chanstill en rimlig rättslig prövning, insåg man naturligtvisatt man måste försöka göra något åt det.Keneth var ju inne på att regeringen haragerat. Nyansskillnaden är att regeringen skulle haagerat tidigare och kraftfullare. Det kan låta sig sägas,men man behöver ju inte ta till alltför vidlyftiga spe-kulationer. Om man tänker sig in i situationen att dethade varit några andra svenska medborgare somdessutom bevisligen var skyldiga, vad hade Sverigesanseende då blivit om vi hade protesterat mot den härtypen av sanktioner bara för att det drabbat svenskamedborgare? Hos oss skulle detta aldrig kunna inträf-fa!Vi skulle inte få så stor trovärdighet om vi gjordepå det viset. Det som var rimligt var att försöka göraen bedömning tillsammans med och andra po-lismyndigheter och se vilken grund det fanns försanktionerna.Om det är tack vare anmälan somdet uppdagas att detta inte är helt riktigt är inte avgö-rande. Men i ett sådant här svårt fall är det väl ändårimligt att man tar tid på sig för att komma underfundmed om någonting inte stämmer och att man skaagera, i stället för att slå till direkt och säga: Detta ärotänkbart när det gäller våra egna medborgare. Detfår inte ske.Vi skulle nog ha fått ett ganska dåligt omdöme avde andra medlemstaterna både i EU och FN om vihade agerat på det viset.Frågan blir då om man skulle ha agerat någonvecka eller några dagare tidigare. Där tror jag att vihar ungefär samma känsla. sade vi ut-frågningen att det är möjligt att vi skulle ha gort någottidigare. Men alla inser att det är lätt att vara efter-klok, som sade. Vi måste sätta in det isitt rätta sammanhang.För de drabbade tror jag inte att det hade förändratsaken ett dugg. Det är väl ändå det som är det viktiga.Vi hade kunnat riskera att göra bort oss, men vi hadeinte varit säkra på att kunna hjälpa de personer som är drabbade.Det är tragiskt, och regeringen arbetar hårt för attfå en ändring på detta. Man har lyckats hyggligt i EU-sammanhang. Jobbet fortsätter att också i FN-sammanhang försöka se till den här typen av frysningav tillgångar måste ske på ett mer rättsstatligt sätt ochatt man får en chans att försvara sig och få reda påvarför man utsätts.I sak är vi alla helt överens. Det handlar om ny-ansskillnaden när regeringen skulle ha agerat.Anf. 129 () replik:Herr talman! Man ska ju inte protestera mot dethär bara för att det gäller svenska medborgare utandärför att rätten att omfattas av rättsstatens principertillkommer alla. Detta är inte något ställningstagandei skuldfrågan eller till terrorismen. Därom har vi ingaolika meningar. Terrorism är ett angrepp på rättssta-ten och på demokratiska principer. Som jag sade iinledningen av den här debatten är terrorism uttryckför ett elitistisk förhållningssätt, där en minoritet somkanske påstår sig tala i folkets namn tillgriper terrormot människor, samhällen och stater. Detta kan aldrigaccepteras utan måste bekämpas.Men det här ställer rättssamhället på ett prov. Manmåste ju bevisa någons skuld. Om personerna i frågabevisligen är skyldiga eller inte skyldiga vet man juförst efter en rättegång. Först sedan de fått chansen attförsvara sig i en rättegång, fått veta exakt vad de äranklagade för, fått ge sin syn på saken och fått dettaprövat i rättslig ordning vet man om de är skyldigaeller inte.Det är ju detta som gäller. Vi måste slå vakt omrättsstatens principer, och det måste egentligen skesom en betingad reflex. Det är ju framför allt just isådana här lägen när det kanske är svårt att hävdarättsstaten som det är viktigast att hävda den, så attden kan öka sin trovärdighet. Om vi inte är enigaockså på den punkten finns det kanske en aning störrenyansskillnad mellan oss än vad som framgår av våratexter.Anf. 130 () replik:Herr talman! Jag tror att jag kan säga att jag utanvidare håller med . Det är klart atträttsstatens grunder är en viktig del i sådana här oer-hört kinkiga frågor. Problemet var ju att vi inte hadeupptäckt den här problematiken när vi från börjangick med på det här. Andra personer i andra länderhar blivit utsatta för det här. Jag hade inte här i Sveri-ge hört någon debatt där man kritiserade att just dethär systemet tillämpades. Om vi redan kände till dethade vi väl arbetat mot det, oavsett om händelsernaden hade inträffat eller icke.Men ingen hade upptäckt dessa problem. Man kantycka att det är sorgligt, men så är ju fallet. Vi är nuklart medvetna om att det finns ett problem. Rege-ringen har varit rakryggad och jobbat hårt för attändringar ska komma till stånd. Den har lyckats väl iEU. Den är inte lika framgångsrik i FN-sammanhang,men vi kommer väl inte att ge upp för den sakensskull.I sak är vi helt överens, Kenneth.Anf. 131 () replik:Herr talman! Det är möjligt att så är fallet. Det ärbara synd att regeringens tidsspillan och brist påkraftfullhet från början var så anmärkningsvärt stor.Man ville länge inte låtsa om det problem vars exis-tens vi nu glädjande nog är helt överens om och somman nu har agerat utifrån.Sedan är det klart att det om inga i andra länderslår larm eller har sett problemet, är det svårt för ensvensk opinion att reagera, men så bör ske när detmaterialiseras på detta uppenbara sätt. Det är egentli-gen inte något litet straff att skära av människorsförsörjningsmöjligheter. Skulle saken drivas till sinyttersta konsekvens handlar det om ihjälsvältning.Det är nästan en sorts dödsstraff, vilket som bekantockså strider mot de mänskliga rättigheterna.Jag menar att det som man har gjort är ett flagrantövergrepp mot de mänskliga rättigheterna, i varje fallsom sanktionsmöjligheterna har tolkats efter den 11september. Mot detta borde så snart frågan anhängig-gjordes och materialiserades på det konkreta sätt somdrabbade de tre svenskarna regeringen egentligenomedelbart har reagerat. Det är det som vi menar frånreservanternas sida.