prot · GP0974 · 2002-02-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2001/02:74Fredagen den 22 februariKl. 9.00 - 10.30Det justerade protokollet beräknas utkomma -----------------------------------------------------------1 § Aktuell debatt: Situationen inom densvenska äldreomsorgenAnf. 1 ():Fru talman! Bästa åhörare och tittare!Dan Millman säger följande: Om du tappar kontaktenmed ditt hjärtas visdom är allting annat förgäves. Omdu känner kärlek, däremot, är ingenting annat nöd-vändigt.Vi i har önskat debatten av sär-skilda skäl, men också med hopp om särskilda be-gränsningar. Vi hoppas nämligen att de folkvaldaledamöterna här ser och upplever vilket stort gemen-samt åtagande vi har när det gäller att läggagrund för en god äldrevård och äldreomsorg som skamöta kommande generationer.Vi önskar att betoningen ska ligga på justomsorgstänkandet och på kvaliteten - inte t.ex. på hurvi ska ta fram ett nytt pensionssystem, som dennagång borde utformas långsiktigt och hållbart på rik-tigt. Inte heller vill vi att vi pratar ädelreform, taxoreller avgifter, och absolut ingenting skulle jag viljahöra sägas om driftsformer eller vilken typ av hu-vudman som är bäst för omsorgen. De positionernakan både vi och våra åhörare utantill vid det här laget.Jag vill helst inte heller höra någonting om fastighets-skatt, t.ex.För att perioden i svensk historia då svordomar,övergrepp, vanvård och misskötsel av våra gamlaaldrig ens ska tillåtas bli en period vill jag veta vadregeringen och politikerkollegerna har för kreativaidéer om vad vi tillsammans i ska kunnagöra för att komma till rätta med problemen. Vad harni att säga om etiken, bemötandet, människosynen,inlevelsen, självbestämmandet och värdigheten -ytterst om det samhällsklimat som varje människa haransvar för? Aldrig mer ska vi behöva höra bandin-spelningar på nyheterna som får både oss och änglar-na att gråta.Hur mycket närmare kärlek och verklig omsorgkan vi komma med handfast politik och med det somär bortanför politiken? är det för verkligomsorg och verklig varsamhet.Anf. 2 Socialminister ():Fru talman! flyttadehon in i det nya äldreboendet i . Du skabara veta hur bra jag har fått det - hjälp med allt jagbehöver och kär personal - sade hon när jag besökteäldreboendet . Hon fortsatte:Men det bästa av allt är min lägenhet. Så visade honstolt den personligt och vackert inredda lägenhetenmed fönster ut mot trädgården.Samma stämning mötte jag dagen efter när jag be-sökte äldreboendet i . Det varvårdtagare som berättade om åldrandets bekymmeroch ängslan, men också om vänligt bemötande ochtrivsel. En kvinna visade också där stolt sin lägenhetoch pekade på väggen. Tavlan där, sade hon, ärGrindslanten. Jag vill ha den där för att visa hur detvar . Då var det de starka som tog för sig.Jag mötte personal som berättade om det tungaoch svåra uppdraget, men också om hur de numerasjälva bestämmer över arbetstiden och för dialog omhur vården ska förbättras. Jag mötte anhöriga somberättade om sin ängslan och om behovet av aktivakontakter med personalen, men också om att de fak-tiskt trodde att föräldrarna kände trygghet i det nyaboendet.Detta är den ljusa sidan av äldreomsorgen. Vi vetatt den gäller för stora delar av vården. En lång radkvalitetsmätningar och intervjuundersökningar visaratt de allra flesta vårdtagare och anhöriga är mycketnöjda. Vi vet att personalen inom äldreomsorgen görett fantastiskt arbete, som alltför sällan uppmärk-sammas.Men det finns också en annan, mörkare sida. Denhandlar om äldre som möts med respektlöshet ochinte får den vård de har rätt till. Den handlar om up-penbara fall av vanvård. Den handlar också om anhö-riga som oroar sig över vården och som känner attingen lyssnar på dem. Den handlar om personal somkänner otrygghet och stress och en rädsla för att tappatålamodet.Med utgångspunkt från principen om nolltolerans- vi accepterar inte ett enda fall av vanvård - har viunder byggt upp ett system för kvli-tetssäkring. Det förutsätter att kommunerna arbetarmed kvalitetsutveckling och förbättrar rutinerna. Detförutsätter kompetensutveckling, förbättring av ar-betsförhållandena för personalen och dialog med allaberörda.Kvalitetssäkringen bygger numera också på enskyldighet för all personal att anmäla alla eventuellamissförhållanden. Den kräver en kompetent och om-fattande tillsyn.Under de senaste åren har antalet anmälningarökat. På ett sätt är det glädjande. Många har befaratatt den nya lagen inte skulle fungera och att anställda,men också vårdtagare och anhöriga, skulle vara räddaför att påpeka brister.Det ökande antalet anmälningar kan i varje fall imedierna tas till intäkt för att kvaliteten försämras,men det handlar i själva verket om att alltfler vågaroch vill påpeka bristerna. Även om vi ibland kanbeklaga den något förenklade medierapporteringenbör vi inse att vi aldrig kan komma till rätta medproblemen genom tystnad. Det är bara med offentligdebatt och rejäl uppmärksamhet som vi kan skapaförbättringar.Ta i som exempel. Pol-hemsgården, som drevs av ett privat vårdföretag, blevnågot av en symbol för misslyckanden i äldreomsor-gen. Det var där arbetade när honanmälde vanvården. Det var också som fick genamn åt den nya lagen.Men kan också bli en symbol förhur man kan vända utvecklingen och hur man kan seanmälningar om brister som en utmaning att gemen-samt skapa något nytt och bättre.Jag besökte . Verksamhe-ten drivs nu av kommunen. Personalen och ledning-en, som kommunen samarbetar med ett privat företagkring, pekar nu på hur man systematiskt arbetar medförbättrade rutiner, utveckling av personalen, förbätt-rade kontakter med sjukvården och dialog med anhö-riga. Så sade de: har vi ett mål. Polhemsgårdenska bli det bästa äldreboendet i Sverige.Att garantera alla en god äldreomsorg är en av vå-ra stora politiska utmaningar. Det är ett arbete somomfattar såväl de äldre själva som personalen och deanhöriga. Det omfattar de äldre för att de ska ha rätttill en vård och omsorg i trygghet och värdighet. Detomfattar personalen för att den ska ha rätt till godaarbetsförhållanden och utvecklingsmöjligheter i ar-betet. Det omfattar de anhöriga för att de ska kännatrygghet och veta att deras nära har det bra.För detta krävs resurser, personal med rätt kun-skaper, en effektiv tillsyn från samhällets sida och ettökat samarbete med brukar- och anhörigorganisatio-nerna.För det första är resursfrågan avgörande. Vi skagemensamt ta ansvar för tryggheten på äldre dagar.Äldreomsorgen är en samhällelig angelägenhet ochska vara ett kommunalt ansvar. Medborgarna måstekunna förlita sig på att samhället klarar att erbjuda engod äldreomsorg och att detta ska gälla för alla. Detär behovet och inte den enskildes ekonomiska villkorsom ska vara avgörande. Detta är grundläggande imin syn har stora resurser tillförts äldre-omsorgen. Det har skett genom ökade generella stats-bidrag och särskilda satsningar. Genom den natio-nella handlingsplanen för äldrepolitiken avsattesresurser till fortbildning av arbetsledare och utveck-ling av anhörigstöd. Inom ramen för den nationellahandlingsplanen för utveckling av hälso- och sjuk-vården tillförs kommunerna under de närmaste åren2,för att förstärka sjukvårdsinsat-serna i äldreomsorgen. Regeringen föreslår nu ocksåatt ytterligare nästan ska gå tillkommunerna för att de ska kunna anställa mer perso-nal. Det är viktigt om man vill skapa trygghet i äldre-omsorgen. Men kommer det att krävasytterligare resurser för att man långsiktigt ska kunnatrygga äldreomsorgen.För det andra är tillgången till personal en förut-sättning för att det ska gå att skapa en god äldreom-sorg. Det gäller att kunna rekrytera personal, att per-sonalen stannar kvar och att arbete inom äldreomsor-gen ses som ett attraktivt yrkesval. Det handlar ocksåom att de anställda inom äldreomsorgen har den ut-bildning som behövs.Ofta talas det om att det är kris i äldreomsorgen,om stora nedskärningar och om personalflykt. Denbilden är inte riktigt sann. arbetar ca 300 000människor inom äldreomsorgen. Mellan och2000 ökade antalet anställda, med 29 000 årsarbeten,inom den kommunala äldreomsorgen. Inom mångakommuner pågår ett ambitiöst arbete med rekryte-ringsfrågorna. Satsningar görs också på vidareutbild-ning av personalen. Men personalsituationen är likvälbekymmersam, och det har att göra med de totalaresurserna. Låga löner för ett krävande arbete gör attför få ungdomar söker sig till gymnasieskolans vård-och omsorgsprogram. Oregelbundna arbetstider,svårigheter att få heltidstjänster och brist på inflytan-de över sin arbetssituation är andra orsaker till attmånga hellre väljer att arbeta inom andra yrken.Jag ser mycket allvarligt på detta. Därför har jagbjudit in de fackliga organisationerna för att i nästavecka lyssna till deras synpunkter på hur rekryte-ringsfrågorna ska kunna lösas. Vi ska då särskilt dis-kutera svårigheterna att anställa utbildad personal.Jag är medveten om att det i första hand är kommu-nerna som har arbetsgivaransvaret, men jag tycker attdet är viktigt att vi diskuterar på vilket sätt staten kange ökat stöd till kommunerna.För det tredje krävs det en effektiv tillsyn för ska kunna garantera kvalitet och trygghet i äld-reomsorgen. Med den nya socialtjänstlagen har läns-styrelsernas möjlighet att utöva tillsyn utökats. Läns-styrelserna har också fått mer resurser. Socialstyrel-sen arbetar för att utveckla tillsynen. Den kunskapsom kommer fram i länsstyrelsernas tillsynsverksam-het måste i större utsträckning föras ut och användas imetodutvecklingen inom verksamheterna. Kunskapenom lex behöver spridas.Utöver den lagstiftning som gäller och det ut-vecklingsarbete inom tillsynen som pågår anser jagatt den enskildes ställning behöver stärkas även påandra sätt. Att förbättra systemet för hur klagomåloch synpunkter på t.ex. bemötandet hanteras är ettytterligare steg för att skapa en god äldreomsorg.För det fjärde vill jag ta upp de anhörigas berätti-gade krav på äldreomsorgen. De har all rätt att för-vänta sig att de som står dem nära får en god om-vårdnad. Jag har full förståelse för den oro som anhö-riga känner när de hör talas om missförhållanden. Vibehöver ta till vara den kunskap och det engagemangsom finns hos anhörigorganisationerna. Jag är gladöver att kunna berätta att regeringen nu har fattatbeslut om att tillsätta en särskild arbetsgrupp som skakartlägga förhållandena i samhället för personer meddemenssjukdom och deras anhöriga. Arbetet ska ske isamverkan med sakkunniga på områdeoch på hälso- och sjukvårdsområdet och med repre-sentanter för de anhöriga. Till arbetsgruppen skaockså knytas forskare på området.Fru talman! I denna debatt är de borgerliga parti-erna skyldiga att svara på en enkel fråga. De vill jualla sänka skatterna med många miljarder. Längst gårModeraterna som vill sänka skatten med 42 mil-jarder, med 63 miljarder och 2004 med 80miljarder kronor. Den offentliga sektorn, som skafinansiera framtidens äldrevård, ska alltså få kraftigtminskade resurser. Den enkla frågan är: Kan vi fåbättre äldreomsorg med färre anställda?Anf. 3 ():Fru talman! Jag efterlyste i inledningen våra mestkreativa idéer. Under mina vill jag därfördela med mig av de fem saker som vi gröna tycker ärmest angelägna och verkningsfulla, fler finns förvis-so.Det första som måste åtgärdas och som socialmi-nistern också tog upp gäller hur yrket att vårda gamlaska bli mer attraktivt och få en högre status. Engage-manget och motivationen att göra ett bra arbete står idirekt proportion till om man själv och omvärldenanser att det man gör är fint och viktigt. Hur kan detkonsekvent få vara så i vårt samhälle att de arbets-uppgifter som har att göra med teknik, datorer ochmaskiner alltid är bättre betalda än människovårdandeyrken? Värdesätter vi maskiner mer än människor?Då är det vår civilisations största misstag.Människan är vår värdefullaste resurs, och degamla är våra läromästare och våra mentorer, ellerskulle vara det om de fick chansen och om vi insågvad de har att ge. "Humankapital" säger man när manser varje människa som en resurs även om människanråkar vara hjälpbehövande i något avseende. Human-kapitalet värdesätts när man inser att personalen ärden avgörande succéfaktorn i varje verksamhet. At-tityder och synsätt, enligt detta, påverkar man genomopinionsbildning och medvetandegörande. Det är ettganska tålamodskrävande och långsamt arbete.Lönesättning är däremot någonting konkret. Nuvill inte vi lägga oss i löneförhandlingar, så jag skabara ta tillfället i akt att peka på vad ett vårdbiträde iöppen vård tjänar i genomsnitt : 14 800 kr.Det blir ca 9 000 netto att leva på.Percy, ni vet, ska klara sig på lika mycket som tvåJAS-plan kostar, nära 1 miljard, under sitt stilla pen-sionärsliv. Jag hoppas att han kan köpa sig bra vårdoch få en välbetald och motiverad personal för denslanten. Annars kunde ju hans pensionsbonus ochJAS-miljarderna ha kunnat användas till just en an-ständig bemanning i vården och omsorgen. Det ärnågonting för nästa regering att tänka på.Den gamla människa som kanske har fostrat fembarn och inte har någon ATP har inte Percys valfrihet,utan hon måste lita på samhällets vård. Frågan ommer medinflytande på en arbetsplats inom äldreom-sorgen är också någonting konkret som vi kan ta tag i,liksom frågan om hur stort engagemang ledningenoch särskilt mellancheferna inom äldreomsorgen har.Om jag får vara med och styra hur mitt arbete skautföras, vilka metoder som ska användas och be-stämma vilka organisationsmodeller vi ska användaoss av ökar nämligen min motivation och min självre-spekt som anställd avsevärt. Då kan jag respekteraandra bättre. Att som anställd inte tas i anspråk fulltut är lika förgörande som för en gammal människa attbli behandlad som ett kolli.Vårdyrkena blir mer attraktiva om det finns brahandledning, om det finns ett tydligt medinflytande,om man arbetar i självstyrande grupper, om schema-läggningen är en gemensam angelägenhet etc. Led-ningen och huvudmannen kan uträtta åtskilligt för attfå både unga och äldre att stanna kvar och även attsöka sig till äldrevården. Då kan det bli en arbetsplatsatt växa med. Då kan etikdiskussioner och bemötan-defrågor rymmas på ett självklart sätt. Inte minst kanoffentlighetens arbetsgivare gå före i framsynthet ochprova olika modeller för medinflytande och visa gottledarskap. Låt oss ta fram de stora PR-kampanjernanu för att rekrytera och marknadsföra vårdyrkena somattraktiva och utvecklande!40 % outbildad personal inom äldreomsorgen är för mycket. Därför handlar min andrapunkt om kompetenshöjning. finns det ett brettstöd för att alla vårdanställda ska ha minst underskö-terskekompetens. Olika ansatser i den riktningen harredan gjorts. I budgetförslag för nästa årkommer vi att avsätta medel för att det här ska kunnarealiseras med en större effektivitet. Det behövs fleryngre som söker till omvårdnadsprogrammet. Vidarebör äldre personer kunna få komplettera med dennalinje eller någonting motsvarande trots att de kanskeredan har en 3-årig gymnasieutbildning, just därför attbehovet nu är så markant. De som redan finns i yrketbör ges möjlighet att på ett för dem ekonomiskt håll-bart sätt läsa in motsvarande utbildning.Vi menar att satsningar som de här tillhör det na-tionella ansvaret för äldreomsorgen, eftersom upp-emot 220 000 människor måste rekryteras till äldre-omsorgen inom loppet av . Då har vi inte råd atttappa en enda som kan tänka sig utbildning till äldre-arbete. Stoltheten i att vara välutbildad och att i sinutbildning ha fått möta normdiskussioner, kvali-tetstänkande och bemötandefilosofier gör att man isin uppgift inte kommer att nedlåta sig till vilka greppeller övergrepp som helst. I basutbildningen lärs yr-keskoderna ut, och där får ogenomtänkta värderingarbrytas mot erfarenheten.Vi hoppas också snart få se genomförda individu-ella kompetenskonton.För tillfället slutar jag nu med vår tredje punkt,som är värdet av en allmän arbetstidsförkortning. Denär bra för de anhöriga, som kan få mer tid att hälsa påsina kära oftare. Den är bra för arbetstagarna, somkan göra fullgoda insatser utan att slita på sig. Den ärbra också för alla medborgare, som kan åldras på ettrimligare sätt utan sjukskrivningar, utbrändhet ochförtidspensionering. Dessutom finns man ju kvar is.k. produktiv sysselsättning högre upp i åldrarna,någonting som kommer att behövas i de tider somstundar med fler och fler äldre och färre yngre.Men de som kanske tjänar mest på kortare arbets-tid är de gamla, som får möta lugnare vårdare medhumöret i behåll.Slutligen är kortad arbetstid även bra för statskas-san. Tvärtemot vad som vanligen framhävs kommeren arbetstidsförkortning, om den genomförs medminst , att minska på en mängdbelastande samhällskostnader. Ska vi börja kortaarbetstiden ska vi börja inom vården.Anf. 4 ():Fru talman! Låt mig först besvara . har och hans rege-ring ökat skatteuttaget realt med över 300 miljarderkronor. Har den svenska äldreomsorgen blivit bättresedan 1994? Nej, det har den inte. Det visar att detinte räcker med bara mer resurser.Fru talman! Jag har aldrig gråtit när jag fått minacancerbesked. Men när stångats med harjag det. Ingen har lyssnat till mig. Ingen har utgåttfrån mina behov. är det nya människorsom kommit och gått, och sällan vet de vad jag heter.Så såg vardagen ut för 66-åriga i Lilje-holmen, som varit i behov av hemtjänst . är det annorlunda. tog till varamöjligheten att välja hemtjänst när det blevmöjligt i hennes hemkommun - i det härfallet en hemtjänst som drivs i enskild regi, eftersomhon tycker att den passar henne bättre. Hemtjänstenär fortfarande behovsprövad och finansierad avkommunen, och betalar inte mer än förut.Skillnaden är att hon nu kan väljavem som ska komma hem till henne.Äntligen får jag bestämma själv vem jag får hjälpav. För mig är detta som skillnaden mellan demokratioch diktatur, säger att tidigare ha varit en passiv mottagare är nuMonica tillfrågad och involverad i en omsorg som äravgörande för hennes liv och välbefinnande.Så utlämnad som kände sig förut kännersig många äldre och anhöriga . Klagomål påboendet eller hålls inte sällan inne avrädsla för att behandlingen ska bli ännu sämre. Hän-delser som övergreppen mot en 94-åring i Gislavedeller den bristande skötseln av en äldre kvinnas ligg-sår i hör förvisso till undantagen. Menlågt räknat 662 anmälningar om missförhållandenförra året visar att den senaste tidens uppmärksam-made fall av vanvård kan uppfattas somenstaka fall.Det behövs en långt mer kraftfull tillsyn av äldre-omsorgen. Otrivsel och tillkortakommanden måsteupptäckas tidigt innan de hinner utvecklas till miss-förhållanden och vanvård. Därför vill vi moderatersamla den tillsyn som är uppdelad på flera myn-digheter, där den ena handen inte vet vad den andragör, till en oberoende tillsynsmyndighet. Det bordevara en självklarhet att alla, också kommuner, måsteha tillstånd för att starta och driva äldreomsorg. Detär kvalitetssäkring!Men enbart tillsyn räcker inte. För att inte baraundvika missförhållanden utan även kunna väljaomsorg med kvalitet måste var och en i behov aväldreomsorg kunna välja en vårdgivare de själva harförtroende för och litar på. Därför vill jag införa ennationell äldrepeng. Äldrepengens storlek ska varieramed vårdbehovet för att ge alla som är i behov aväldreomsorg, i hemmet eller i särskilt boende, möj-lighet att välja.För mig är det en grundläggande del av respektenför alla människors värde att ta hänsyn till deras egnaönskemål. Det kan handla om att vilja bo där man ärsärskilt bra på att ha hand om just mig och mina pro-blem eller där man som invandrare kan få hjälp avpersonal som talar det egna modersmålet. Att kunnavälja är också ett skydd mot en äldreomsorg somliknar ren förvaring, liksom mot vanvård och över-grepp.Alla som arbetar i äldreomsorgen har en tung ochsvår uppgift, fru talman. Många är inte utbildade föratt möta dementa, trilskande eller aggressiva äldre.Det blir inte bättre av en organisation med bristandelyhördhet och stelbenta regler. Det behövs ökadmångfald så att de goda exemplen med kompetentledarskap, eget ansvar och inflytande över arbetet blirfler.Guldbröllopshemmet är ett exempel på ett kom-munalt drivet äldreboende där engagemang, tydligtledarskap, flexibilitet och kunskaper skapat en godvårdmiljö. Där prioriteras allas välbefinnande framförstrikta rutiner. visar undersök-ning att personalkooperativa och privat drivna alter-nativ ger personalen mer tid med patienterna, bättrearbetsvillkor och tydligare ledarskap. Fler goda ar-betsplatser är avgörande för att fler ska vilja arbetainom äldreomsorgen.Vi moderater har flera förslag på hur man skakunna förbättra den äldreomsorg som inte hållermåttet. Regeringen bromsar och säger nej, trots denena larmrapporten efter den andra om övergrepp ochmissförhållanden.Regeringen säger nej till en kraftfull tillsynsmyn-dighet för sjukvård och äldreomsorg. Därmed riskerarvi att även fortsättningsvis få information om miss-förhållanden när människor redan blivit kränkta.Regeringen bromsar också mångfald genom atthindra äldreomsorg i enskild regi, trots att den värde-ras högre av personalen.Regeringen tycker inte heller att de som är i behovav äldreomsorg själva ska kunna välja sitt boende. Detycker att kommunpolitikerna ska bestämma. De villinte tillåta någon valfrihet även om boendet inte pas-sar den äldre, inte heller för att låta henne flytta när-mare vänner och familj, nej, inte ens när människorvanvårdas och kränks.En valmöjlighet återstår för alla dem som tröttnatpå Socialdemokraternas brist på valfrihet. Det är attrösta bort regeringen i höstens val och rösta för enregering som inser att det behövs kraftfulla åtgärderför att komma till rätta med de stora bristerna i da-gens äldreomsorg.Anf. 5 ():Fru talman! Ledamöter och åhörare! När vi dis-kuterar dagens äldreomsorg och har fått vetskap omvilka brister som finns tycker jag också att man kanframhålla, vilket har gjort här, att det finnsväldigt många bra äldreboenden. Jag var t.ex. i går påmitt gamla jobb, det jobb jag är tjänstle-dig ifrån, och satt och pratade med och . Jagfrågade: Hur vill ni att äldreomsorgen ska förbättras?Det är enkelt, svarade de. Vi tycker att vi behöver hamer personal som har tid med oss.Det är ju ofta så: Kvaliteten i äldreomsorgen upp-står när personalen har den tid som behövs för attägna sig åt de gamla.Jag frågade också, apropå det här med valmöjlig-heter: Vad skulle ni välja om ni finge välja hur ni villha det? Jo, det handlade om den tid personalen hadeatt ge. De ville också kunna välja när de ville läggasig, att kunna komma ut på en promenad, hur längede ville sitta och äta osv. Valmöjligheten för alladessa äldre som jag har träffat handlar inte alls omvilken vårdgivare man ska ha. Kvaliteten i äldreom-sorgen handlar om när personalen har tid att utformavården som den äldre vill ha den.Jag måste fråga och man ska uppnå en så bra och kvalitativ äldreom-sorg som man talar om med så mycket mindre resur-ser som man föreslår i sin budget. Vi i Vänsterpartietser inte att kvaliteten skulle förbättras med så mycketmindre resurser som och andra borgerli-ga föreslår.Jag skulle också vilja ställa en fråga när det gällerpersonalen, som man har tagit upp här. Personalen ärväldigt viktig i just äldreomsorgen. Vi har också dis-kuterat att personalen slits ut inom det här tunga ochkrävande jobbet. Hur kan man då från borgerligt håll,moderater och kristdemokrater, föreslå två karensda-gar i stället för en, som det är ?Det som behövs för att höja statusen både för äld-reomsorgen och personalen är givetvis en värdemät-ning från samhällets sida. Det är att ge rätt lön förjobbet. Det handlar också om arbetsmiljö. Om perso-nalen trivs gör den givetvis ett bättre jobb som kom-mer den äldre till godo. Det handlar om inflytande,både för de äldre och för personalen. Hur ska vi ut-forma min omsorg? Man behöver få vara delaktig.Något som också är väldigt viktigt för att förbättraäldreomsorgen är att det skapas heltidstjänster. Det äralldeles för mycket deltid.