prot · GQ0939 · 2002-12-18 00:00:00 — 147 avstod37 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 130 s, 25 v, 19 cFör res. 1: 49 m, 42 fpAvstod: 30 kd, 17 mpFrånvarande: 14 s, 6 m, 6 fp, 3 kd, 5 v, 3 cPunkt 3 (Stängningen av )Propositioner ställdes först beträffande utskottets förslag till beslut och där-efter i fråga om motiveringen.Förslag till beslut:1. utskottets förslag till beslut2. förslag till beslut i res. 4 (m, fp, kd)Votering:174 för utskottet121 för res. 417 avstod37 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag till beslut.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 130 s, 25 v, 19 cFör res. 4: 49 m, 42 fp, 30 kdAvstod: 17 mpFrånvarande: 14 s, 6 m, 6 fp, 3 kd, 5 v, 3 cMotiveringen:Godkännande av1. motiveringen i res. 5 (mp)Votering:176 för utskottet17 för res. 5119 avstod37 frånvarandeKammaren biföll utskottets motivering.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 130 s, 1 m, 1 fp, 25 v, 19 cFör res. 5: 17 mpAvstod: 48 m, 41 fp, 30 kdFrånvarande: 14 s, 6 m, 6 fp, 3 kd, 5 v, 3 cÖvriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.NU1 Utgiftsområde 24 NäringslivPunkt 1 (Målen för och inriktningen av näringspolitiken)1. utskottet2. 1 (m, fp, kd, c)Votering:172 för utskottet140 för res. 137 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 130 s, 25 v, 17 mpFör res. 1: 49 m, 42 fp, 30 kd, 19 cFrånvarande: 14 s, 6 m, 6 fp, 3 kd, 5 v, 3 cPunkt 3 (Regelförenkling m.m.)1. utskottet2. 2 (m, fp, kd, c, mp)Votering:155 för utskottet157 för res. 237 frånvarandeKammaren biföll res. 2.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 130 s, 25 vFör res. 2: 49 m, 42 fp, 30 kd, 19 c, 17 mpFrånvarande: 14 s, 6 m, 6 fp, 3 kd, 5 v, 3 cÖvriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.NU2 Utgiftsområde 19 Regional utjämning och utvecklingPunkt 1 (Allmän inriktning av den regionala utvecklingspolitiken)1. utskottet2. 1 (m, fp, kd, c)Votering:171 för utskottet140 för res. 138 frånvarandeKammaren biföll utskottets förslag.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 129 s, 25 v, 17 mpFör res. 1: 49 m, 42 fp, 30 kd, 19 cFrånvarande: 15 s, 6 m, 6 fp, 3 kd, 5 v, 3 cPunkt 4 (EG:s framtida sammanhållningspolitik)1. utskottet2. 2 (m, fp, kd, c, mp)Votering:155 för utskottet157 för res. 237 frånvarandeKammaren biföll res. 2.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 130 s, 25 vFör res. 2: 49 m, 42 fp, 30 kd, 19 c, 17 mpFrånvarande: 14 s, 6 m, 6 fp, 3 kd, 5 v, 3cÖvriga punkterKammaren biföll utskottets förslag.13 § (forts. från 11 §) Arbetsmarknad (forts. AU1)Anf. 133 ():Herr talman! Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservation nr 3. "har visserligen inte full sysselsättning, men utvecklingen är för-hållandevis positiv. "Så kan man citera utskottsmajoritetens skrivningar, att utvecklingen vadgäller människor som har arbete i är förhållandevis positiv.De raderna skriver man när 654 000 människor i saknar jobb ellerär undersysselsatta.Man skriver de raderna i ett läge när 46 300 färre personer har arbete inovember 2002 jämfört med november 2001.Man skriver de raderna i ett läge när av den sysselsättningsökningsom vi visserligen har sett beror på att människori stället har blivit sjukskrivna.Den socialdemokratiska regeringen och utskottsmajoriteten arbetar påsysselsättningsområdet med ganska trubbiga sysselsättningsmål, som dessut-om skönmålar verkligheten. Det där fungerar kanske bra i en valrörelse, mendet hjälper inte svensk välfärd att en procentsiffra går upp när en person istället för att vara arbetslös blir sjukskriven. Det är knappast någon tröst förden som har blivit förtidspensionerad att se att målen uppfylls om han ellerhon ville fortsätta i arbetslivet. Den som just nu saknar arbete får inte, ävenom man har finurliga sätt att beräkna det, arbete bara därför att det ser bra ut istatistiken.Från samtliga borgerliga partiers sida vill vi ha ett nytt mål för sysselsätt-ningspolitiken där vi verkligen mäter vilka som arbetar och som inte arbetar,i stället för det mål som regeringen nu har satt upp.När man talar om arbetsmarknadspolitik är det viktigt att fundera på vadsom är viktigast. Den absolut viktigaste åtgärden handlar om att få i gångSverige. Det ligger lite utanför det vi ibland diskuterar arbetsmarknadspoli-tiskt, för där handlar det om AMS och om åtgärder.Den viktigaste åtgärden handlar om förenklade regler för företagande, attsänka skatter för företagare och att göra det lönsamt att arbeta.Det handlar om att se till att göra det lönsamt att utbilda sig i Sverige.Det handlar om att skapa ett som är öppet mot omvärlden för nyaidéer, ett som säger att arbetskraftsinvandring kan vara någotspännande och något nytt, att vi kanske kan lära oss något från omvärlden -inte ett där kallar arbetskraftsinvandring för arbetslä-ger.Det är så paradoxalt just nu i att vi har hundratusentals människorutan arbete och en arbetskraftsbrist.Då kan man lite förenklat i retoriken välja det som valde idenna valrörelse, att säga att innan vi låter någon från ett annat land kommahit och få jobb ska vi se till att de som saknar jobb får jobb. Det är det reso-nemanget som även arbetsmarknadsutskottets majoritet driver.Om man har en arbetskraftsbrist i en sektor där man inte får människorsom kan jobba inom svensk arbetsmarknad, gör det att vi tappar arbetstillfäl-len i . Fyller man arbetskraftsbristen bidrar det i sig till tillväxt.Svenskt Näringsliv har beräknat att vi tappade tiotusentalsarbeten och arbetstillfällen i just därför att vi sade nej till arbets-kraftsinvandring.Med det sagt om vad som är kärnan i att få nya jobb i ska jagägna , herr talman, åt att kommentera det som brukar vara i centrumför arbetsmarknadspolitiken, det vill säga åtgärder, arbetslöshetsförsäkringoch annat.Dagens arbetsmarknadspolitik har tyvärr skapat en situation där den somär arbetslös eller arbetssökande, den som behöver hjälp, väldigt snabbt ham-nar i ett patron-klient-förhållande. Arbetsförmedlingen har dubbla roller. Denska dels hjälpa och stödja, dels kontrollera, vilket inte fungerar specielltbra.Vi har en situation där det går väldigt mycket resurser till byråkrati och förlite resurser till att verkligen hitta nya jobb.Det här vill förändra i grunden. Det handlar om att vi vill läg-ga ned dagens AMS och ersätta det med en mindre, central myndighet, somframför allt ska syssla med myndighetsutövning, och sedan se till att denarbetssökande får både rättigheter och skyldigheter. Det är rättighet till kost-nadsfri arbetsförmedling, men den behöver inte ske i statlig regi. Det är rät-tighet till arbetslöshetsersättning för alla.För oss är detta en del i utbyggnaden av den generella välfärden och infö-randet av obligatorisk arbetslöshetsförsäkring som alla som är på arbets-marknaden omfattas av.Det handlar om att den arbetssökande ska ha möjlighet att välja mellanolika jobbförmedlare. På det här området precis som på alla andra områdenfungerar verksamheten bättre ifall det finns fler aktörer. Den fungerar sämremed färre aktörer. Vi vill pröva ett system med omställningspeng där denarbetssökande har mycket större makt att själv kunna påverka sin tillvaro,men det handlar också om skyldigheter. Det handlar om skyldigheter attanmäla sig till ett servicekontor som arbetssökande, och det handlar om skyl-digheter att aktivt söka arbete.I en annan del av det betänkande som vi nu debatterar kan man läsa attsituationen för utländska medborgare i påtagligt förbättrats de se-naste åren. Det må ha varit sant . Man hade gått från en kata-strofal situation till en något mindre katastrofal situation, men det är intelängre sant. Åter ser vi, när man går ut ur en högkonjunktur, att de som drab-bas är de som har kommit in sist på arbetsmarknaden. harsysselsättningen bland utomeuropeiska medborgare minskat . Fördem som är medborgare i ett afrikanskt land har sysselsättningen minskatmed . Vi vet att det finns utsatta områden i där människor full-ständigt har fastnat i utanförskapet och har mycket svårt att komma in.I ett läge när vi har förorter där var tredje har jobb och två av tre saknarjobb känns det mycket svagt och mycket bekymmersamt att man väljer attbeskriva det som att situationen för de utomeuropeiska och de utomnordiskainvandrarna påtagligt har förbättrats. Man vägrar att se problemet med enmisslyckad integrationspolitik. Man vägrar att se problemet med att vi har enarbetsrätt som gör att det är den som har kommit från ett annat land eller densom är ung, som har kommit in sent på arbetsmarknaden, som drabbas. Vihar en arbetsrätt som gör att det är den som står utanför och knackar på somhar svårt att komma in, medan den som har jobb och är medlem i facket harett mycket starkt skydd på en svagare parts bekostnad.Vi vill modernisera arbetsrätten i grunden, och vi vill tillsätta en parla-mentarisk utredning för att se vad man kan göra. Det handlar, skriker politis-ka motståndare, om att försvaga och försämra. Det handlar egentligen inteom det när man vill göra förändringar som rör flexibilitet.Det handlar också om att skapa en arbetsrätt som är anpassad till dagenstyp av anställningar - projektanställningar, visstidsanställningar - och om attskapa ett skydd även för de människor som faller utanför. Framför allthandlar det om att öppna arbetsmarknaden för dem som står helt utanför den idag.Ett sorgebarn, där utskottsmajoriteten mycket riktigt ger regeringen kritik,handlar om de arbetshandikappade i . tillkännagavriksdagen att man ville ha en höjning av lönebidragstaket. Ingenting har hänt,och säger utskottsmajoriteten ifrån igen. Det är mycket bra, men det kanbli . Det som håller på att ske, så länge man inte höjer lönebidragsta-ket, är nämligen att människor som har en mycket svag ställning på arbets-marknaden förlorar den här typen av anställningar som vi ger stöd till. I detavseendet hade i sitt budgetförslag extra medel.Svensk arbetsmarknadspolitik är på många sätt skapad för en annan tid,och den är skapad i symbios mellan Socialdemokraterna och fackföreningsrö-relsen i första hand. Det tråkiga är att nytänkandet och förändringarna nästanaldrig kommer på det här området.Vi fick en ny minister med ansvar för de här frågorna, -han är inte närvarande i kammaren. Jag har suttit i en utredning medhonom om att sänka arbetstiden. Jag tycker att det förslag majoriteten komfram till var fel, men det fanns delar i det som var bra. Fast det är juhäpnads-väckande och en ynkedom att efter det att ordföranden i en statligkommitté har blivit minister så säger han att det där med att sänka arbetstideninte var något vidare. Man klarade alltså inte ens att gå i mål med den frågan.Jag är glad för att man inte gick i mål med den, fast det behöver ske mycketpå den svenska arbetsmarknaden.Anf. 134 ():Herr talman! För sedan kom SCB:s senaste arbetskraftsunder-sökning. Den visar att vi svenskar jobbar mindre än vad vi gjorde förraåret vid . Antalet arbetade timmar har sjunkit från 144 miljonertill 140 miljoner. SCB menar att en betydande orsak till detta är den ökandesjukfrånvaron.Men i går kom ännu dystrare besked. reviderar nedtillväxten kraftigt . Samma besked gav Svenskt Näringslivs konjunk-turbedömare , och stiger arbetslösheten i Sverige.Alla siffror pekar faktiskt åt fel håll. Det betänkande som vi ska behandla häri dag bygger på en budgetproposition som är helt inaktuell i det här avseen-det. Och det finns ingen beredskap att hantera den stigande arbetslösheten.Budgeteringsmarginalen är , och det är felräkningspengarnär stigande arbetslöshet driver upp a-kasseutgifterna och kostnaderna förarbetsmarknadspolitiska åtgärder.Min fråga till och är: Vilken bered-skap har ni för att möta den här nya situationen, som nupekar på, när alla prognoser pekar åt fel håll? Hur kommer ni att hantera denunder kommande år?Att det är ett obsolet betänkande vi diskuterar i dagens debatt visar majo-ritetens skönmålning av den svenska arbetsmarknaden. Man skriver att ut-vecklingen är förhållandevis positiv. Frågan är då vilka signaler som görutvecklingen förhållandevis positiv.Är det den gamla skrytvalsen om att det faktiskt har skapats många nyajobb ? Det kan egentligen inte vara det, eftersom san-ningen är att är ett av de sämsta länderna i EU på att skapa nya jobb- . Vi hamnar på plats 11 av 14.Vi har samma internationella konjunkturmiljö, och vi var på elfte plats blandEU-länderna när det gällde förmågan att skapa nya jobb. Det skapas alltsånya jobb men långt mycket färre än i de andra EU-länderna.Studerar man de sammanlagda kostnaderna för sjukskrivningar och ar-betslöshet sedan Socialdemokraterna kom tillbaka till makten ser manatt utgifterna har legat . Kostnaderna förarbetslöshet har minskat, men har sjukskrivningskostnaderna ökat.Socialdemokraternas tid vid makten har alltså handlat om att flytta människoroch statsutgifter från bokföringsposten arbetslöshet till posten sjukskrivning.Är det den här utvecklingen som majoriteten kallar förhållandevis positiv?Att sjukfrånvaron är huvudförklaringen till den sänkta arbetslösheten un-der senare år bekräftas också av statistiken över antalet arbetade timmar.Mellan 1997 och 2001 ökade antalet verkligt arbetade timmar med ,och under den senaste hösten har den här ökningen utraderats fullständigt.Herr talman! En helt avgörande fråga för arbetsmarknadens utveckling ärockså lönebildningen, och hur märks det i dagens betänkande? Jo, det ärnågra korta pliktskyldiga rader som refererar till vad Medlingsinstitutetsgeneraldirektör har sagt på ett besök i utskottet.Konjunkturinstitutet, liksom tidigare, varnar för att ar-betskraftskostnaderna stiger snabbare än i omvärlden. Ungefär en procenten-het snabbare ökar lönerna i jämfört med omvärlden, vilket driver upparbetslösheten med tiotusentals människor.Men lönebildning handlar inte bara om den totala löneutvecklingen. Vi ärmånga som unnar exempelvis omsorgspersonalen inom avtals-område högre löner, inte minst för att man ska kunna rekrytera mer personaloch skapa en bättre arbetsmiljö. Men om lönekrav sprider sig tillandra avtalsområden blir utvecklingen ännu dystrare än vad KI nu förutspår.Men lönebildningen måste också fungera som smörjmedel i ekonomin, så attväxande företag kan dra till sig arbetskraft och människor vågar och villutbilda sig och ta ansvar. Även här ser vi stora problem och en passiv reger-ing.Herr talman! Sjukskrivningar, förtidspensioneringar, arbetsmarknadspoli-tiska åtgärder och studier håller nere den öppna arbetslösheten och döljermycket av sanningen, mycket av de verkliga problemen.Med dagens mål för sysselsättningen skulle vi kunna uppnå målet om80 % sysselsatta trots att hundratusentals människor är sjukskrivna och för-tidspensionerade. Nuvarande mål är helt enkelt missvisande. Vi behöver ettrealistiskt och väldefinierat mål där det tydligt framgår hur stor andel männi-skor som är i verkligt arbete. Det finns utrett och diskuterat i en av . Det borde få regeringen att återkomma till medett förslag i denna riktning.Herr talman! Det är väl knappast okänt för någon i kammaren att Riksda-gens revisorer kommit med svidande kritik mot regeringen och dessstyrning av AMS och länsarbetsnämnderna. Man pekar på att oklara mål kanleda till att politiken blir mindre effektiv och att alltför allmännamålformule-ringar minskar möjligheterna att utvärdera politiken. Det är mycket beskkritik från revisorer.Dessutom ser vi långsiktigt växande problem med brist på arbetskraftinom vissa områden och regioner. Arbetsmarknadspolitiken förmår inte mat-cha de lediga jobben mot de arbetslösa.Jag är övertygad om att det finns mycket att vinna på mer mångfald inomarbetsmarknadspolitiken. Flera olika aktörer kan bedriva verksamheter ochhjälpa människor att finna de jobb som passar dem. Därför kräver vi kristde-mokrater tillsammans med de andra borgerliga partierna att regeringenskyndsamt tar initiativ till en ny arbetsmarknadspolitik som sätter individen icentrum. Vi har utvecklat riktlinjer för detta i reservation 1.Genom att öppna för olika alternativ kan vi bättre än ta till vara idé-er som kan förbättra matchningen mellan lediga jobb och arbetssökande.Herr talman! Vi står inför en fortsatt osäkerhet vad gäller såväl Sverigesekonomi som den internationella konjunkturen. Vi kan inte lita på att ettuppsving i konjunkturen ska lösa arbetslöshetsproblemen här i . Vikan definitivt inte räkna med att en förbättrad konjunktur skalösa arbetskraftsbristen.Att reformera arbetsmarknadspolitiken är därför av grundläggande bety-delse, både för att arbetslösa ska få jobb och för att öka arbetskraftsutbudet.Om vi ska lyckas med båda delarna måste vi också hejda de skenande sjuk-skrivningarna och det ökande antalet förtidspensionerade.Herr talman! Min tilltro till att den nuvarande regeringen ska förmå göranågonting åt detta är begränsad. Vi kristdemokrater har i de-batterna i kammaren varnat för att vi ska hamna i den situation som vi nu stårinför. står vi på tröskeln till en mycket bekymmersam utveckling medstigande arbetslöshet och ökande problem på arbetsmarknadens områden.Regeringen och utskottsmajoriteten låtsas att det regnar och skriver att ut-vecklingen är förhållandevis positiv. Jag är allvarligt oroad för vad som sker ivårt land och vad vi står inför just . Frågan är om , Ca-milla och också är oroade och vad de tänker göra åtdetta. Ni är skyldiga oss svaret i dag.Anf. 135 ():Herr talman! Som vanligt när vi debatterar arbetsmarknad får vi höra enklagolåt från den borgerliga sidan. Det är en kör som unisont klagar på än detena, än det andra. Det är antingen fel på statistiken eller prognoserna eller såär det hela politiken som fallerar.Men hur man än läser motionerna från borgerligheten fårman inte det hela att gå ihop: Läget är det sämsta tänkbara. Framtidsut-sikterna är de sämst tänkbara. Likafullt är man rörande överens om att görastora neddragningar just i arbetsmarknadspolitiken. Det är där de borgerligavill göra sina neddragningar. Det är där stora osthyveln tas fram. Även omman vill skära lite olika tjocka skivor handlar det om rejäla skivor.Vad är då receptet? Det är det som man har hört så förut:sänk skatten, försvaga arbetsrätten, sänk ersättningen i a-kassan, och så vida-re. Inte i fråga om något av dessa förslag kan borgerligheten visa exempelfrån annat håll att det ger tillväxt och skapar sysselsättning. Det är ren ideo-logi och rent maktperspektiv som borgerligheten håller på med.Det finns många problem. Jag ska återkomma till det. Det står också tyd-ligt i betänkandet. I fråga om huruvida utvecklingen är förhållandevis positivberor det på vad man jämför med. Attefall jämförde med EU-länderna 1997.Om man jämför med 1999 och framåt och med EMU-länderna har Sverigebättre sysselsättningsutveckling, bättre utveckling när det gäller arbetslöshet,bättre tillväxt, högre förvärvsfrekvens och bättre situation när det gällerinve-steringar. På punkt efter punkt har vi en bättre situation än vad EMU-länderna har. Det är väl ändå förhållandevis positivt?Det finns också problem, men vi löser inte dem med att göra stora ned-dragningar i arbetsmarknadspolitiken. Det är inte läge för det. Tvärtom måstevi rusta arbetsmarknadspolitiken och ha beredskap för att det som säger faktiskt stämmer, att tillväxtprognoserna kanske måsteskrivas ned. Då handlar det inte om neddragningar utan om motsatsen.Det är stora utmaningar. Vi måste få en bättre utbudspolitik, fler arbetadetimmar och fler ut på arbetsmarknaden. Vi kommer att debattera ohälsansenare . var det en stor integrationsdebatt om invandrarnassituation. Det handlar om den demografiska utvecklingen, jämställdhet, regi-onala obalanser och så vidare. Det är en rad viktiga frågor som vi under res-ten av riksdagsåret återkommer till för att vidareutveckla lite djupare.Trots att vi har dessa utmaningar menar vi i att vi inte fårtappa bort visionerna. Det handlar inte enbart om statistik och kvantitet utanockså om kvalitet. Vi har försökt lyfta fram det i en motion och ett yrkande.Det handlar om som kunskapsnation. Man talar om det i EU-sammanhang, men vi menar att det är dags att på allvar göra något mer ge-nomtänkt av denna vision.Borgarna vill att vi ska konkurrera med sänkta skatter och försvagad ar-betsrätt. Vi borde hellre konkurrera med kunskap. När man gör undersök-ningar om var företag vill förlägga sin produktion är det välutbildad arbets-kraft som är den viktigaste enskilda faktorn vid val av etableringsort.Detta borde vara ett perspektiv som mycket mer medvetet genomsyrarbåde politiska och ekonomiska beslut. Det är en strategi där kunskap är vårtkonkurrensmedel. Då blir det viktigt med andra reformer och att gå åt ettannat håll än vad borgerligheten vill. Då blir det viktigt med långsiktighet,trygga anställningsvillkor och arbetsmiljöer som stimulerar till kreativitet ochutveckling. Då blir det viktigt att betala rimliga löner i stället för att helatiden försöka pressa och pressa.Mycket av detta så kallade tänk finns med i Bennettrapporten. En del avutvecklingsarbetet pågår redan. Men vi skulle vilja se att man tog ett mycketmer samlat metodiskt grepp och utarbetade en plan, som Jönssonligan brukargöra. Men ska det bli en plan som håller ända in i mål.Utmaningar är det gott om. En annan utmaning som skulle komma attställa stora krav på svensk arbetsmarknad är om det skulle bli ett ja i folkom-röstningen om svenskt medlemskap i . Trots att ja-partierna gör vad dekan för att få det att handla om namn och utseende på sedlar och mynt hand-lar det om mycket mer. Det är därför vi ska ha en folkomröstning. Vi ska inteminst värdera det faktum att vi i EMU får sämre förutsättningar att driva enstabiliseringspolitik och sämre förutsättningar att bekämpa arbetslösheten.I dag använder vi oss av penningpolitiken för att stabilisera sysselsättningoch produktion. I EMU har vi inte penningpolitiken i vår hand. Det är ocksådärför kommer fram till att vi i EMU får ökadinstabilitet och större svängningar i produktion och sysselsättning, eftersomefterfrågestörningar kommer att slå igenom med full kraft, som man skriver.Som om inte det var tillräckligt inger också EMU:s hårdare inflationsmålfarhågor. för ekonomisk forskning har gjorten gedigen forskningsrapport, där man har tittat på empiriska fakta, hur detfaktiskt ser ut i verkligheten. Där talar allt för att om vi går med i fårviräkna med att arbetslösheten stiger enbart med hänvisning till attEMU har skarpare inflationsmål. Man pratar om att går vi med i kan viförvänta oss en arbetslöshet på extrema nivåer i samband med ekonomiskakriser.Därför undrar man vad som egentligen menas när EMU-anhängarna sägeratt vi ska gå med i för sysselsättningens och tillväxtens skull. Det harvisat sig både i teorin och praktiken att EMU tvärtom ökar risken för arbets-löshet och gör det svårare för oss att upprätthålla en bra tillväxt.Det är alltså arbetsmarknaden och löntagarna som ska stå för anpass-ningsmekanismerna om vi går med i . Det handlar om förändringar förlöntagarna för att underlätta lönesänkningar. Det handlar om förändringar iarbetsrätten för att få till stånd en flexibilitet på arbetsgivarnas villkor.Vi i arbetsmarknadsutskottet har diskuterat den här frågan med . I deras senaste rapport analyserar man förut-sättningarna för lönebildningen både inom och utom EMU. Vi tycker att detär föredömligt. Man borde faktiskt oftare göra konsekvensbeskrivningar somvisar att EMU förändrar viktiga områden. påpekar att detkommer att ta att dämpa effekterna av makroekonomiskastörningar inom EMU. Eftersom vi inte har en rörlig växelkurs får vi i ställetgöra det genom att snabbt pressa ned kostnaderna för det vi producerar. Dethandlar bland annat om att snabbt få ned lönerna.I den utredning om stabilitetspolitiken som kom drar man paral-lellen till krisen när lekte EMU, när vi band kro-nan till ecun.