prot · GP09122 · 2002-06-11 00:00:00 — Om det nu föreslag-na sparandet också skulle kunna föras till pensions-sparandet - som de borgerliga vill - skulle det varaett sätt att ändra tidigare beslut, och dethar vi socialdemokrater inte för avsikt att göra.Vi har strävat efter att hitta ett system som givet-vis håller sig inom de finansiella ramar som riksdagenhar beslutat om. Men vi har också försökt att hitta enmodell som inte blir alltför utmanande ur fördel-ningssynpunkt. Det är svårt - för att inte säga nästin-till omöjligt - att ett system som bygger på individu-ellt sparande blir bra ur fördelningspolitisk synpunktså länge som vi har olika löner här i landet. Det klarardet reguljära utbildningssystemet bättre där vi allabidrar genom skatter och där alla får samma möjlig-het till utbildning, oberoende av sin egen, eller förden delen föräldrarnas, ekonomi.Ett sätt att minska de oönskade effekterna är gi-vetvis att begränsa avdragsrätten som regeringen harföreslagit. En högre avdragsrätt på sparandet, som deborgerliga partierna föreslår, gynnar mest individermed goda inkomster.Ytterligare ett sätt är att kompetenspremien utgårfrån utbildningens längd och inte utifrån hur mycketdu har sparat. Premien utgår också i form av skattere-duktion som blir lika för alla. Vad de borgerliga par-tierna anser om detta vet jag ingenting om, annat änatt jag hörde att tyckte att det var förlite.Ett tredje sätt är att pengarna ska tas ut för be-skattning innan pensioneringen. En utökad möjlighettill pensionssparande skulle naturligtvis gynna densom har kunnat spara mest.Fru talman! De borgerliga partierna i utskottet harklagat på att regeringen bara har lagt fram ett förslagtill riktlinjer för individuellt kompetenssparande ochinte hela lagstiftningen på en gång. Det kommer tro-ligen statsrådet att gå närmare in på, men jag villframhålla att det här kan tyckas vara en enkel fråga,men när man börjar att fördjupa sig i konsekvensernaför annan lagstiftning blir det ganska komplicerat.Det är en mängd olika lagar som måste ändras somkonsekvens av ett nytt sparsystem.Det handlar om skatter. Avdragsrätten kanske inteär så komplicerad och inte heller kompetenspremiensom en skattereduktion, men hur ska skattejämkning-en utformas så att individen verkligen får nytta avpremien och inte året efter?Det handlar om kopplingar till inkomstprövadebidrag. Ska uttag från kontot betraktas som inkomstvid beräkning av bostadsbidrag? Ska behållningen påkontot räknas som en tillgång vid behov av försörj-ningsstöd? Ska uttag på kontot räknas in i det beloppsom man får ha som inkomst utan att studiemedlenpåverkas?Det handlar sist men inte minst om var sparandetska ske. Ska det vara fritt att spara varsomhelst inomEU, och hur ska då skatten hanteras vid uttag frånkontot?Är det möjligt att begränsa sparandet till svenskainstitutioner eller är det bäst om en myndighet får tahand om sparandet?Fru talman! Med de föreslagna riktlinjerna somgrund kan vi få ett individuellt kompetenssparandesom ytterligare förstärker varje individs möjlighet tilldet livslånga lärandet. Därför vill jag yrka bifall tillutskottets förslag.Även jag vill passa på att tacka för den gångnamandatperioden. Det gäller naturligtvis talmännen,vårt utskottskansli och mina utskottskamrater. 154 () replik:Fru talman! Jag vill också vid denna arbetsut-skottets sista debatt under detta tacka LailaBjurling, som representant för utskottsmajoriteten, förett gott samarbete, trots de meningsskiljaktighetersom alltid hör till politikens väsen.Jag har några funderingar och frågor om vad LailaBjurling har sagt om regeringens förslag till individu-ellt kompetenssparande.Förslaget är försenat. Jag tycker att det är snålt,krångligt och att det har mycket av monopoltänkandei sig.Som själv sade finns det en samsynom att det behövs ett system av den här karaktären.Därför vore det intressant att få veta varför LailaBjurling och utskottsmajoriteten inte följde uppma-ningen från och om att man skulle försö-ka att uppnå en samsyn i utskottet. Dessa propåeravfärdades i stället kategoriskt från utskottsmajorite-ten. Var det för att denna fråga har processats sålänge och så intensivt mellan olika departement,mellan LO och , mellan samar-betspartierna att kompromissen blev så tillkrångladoch så skör att den inte tål ytterligare diskussioner?Visst är det krånglig materia, som , men det beror framför allt på att ni har haft svårtför att komma överens. Vet man vad man vill är detofta lättare att lösa de tekniska problemen.Min fråga är alltså: Varför avfärdade ni TCO:soch uppmaning att försöka att komma över-ens? De tyckte också att de borgerliga riktlinjerna varbättre än regeringens.Anf. 155 () replik:Fru talman! Det är ju ingen nyhet vare sig förriksdagen eller för utskottet att TCO och villha ett högre belopp än det som vi nu föreslår. Det varinget som vi fick reda på precis när brevet kom förnågra dagar sedan. och har alltid förordatett högre avdragsbelopp.Vi har begränsat beloppet av två skäl. Det enaskälet är att pengar inte räcker till mera. Det ekono-miska utrymme som har avsatt för det härkontot räcker inte till ett större avdrag än avbasbeloppet.Det andra skälet är fördelningspolitiska avvägan-den, som jag nämnde i mitt anförande. Vi var intenöjda med de fördelningspolitiska effekterna i utred-ningens förslag. Det är också en av orsakerna till attdet har tagit så att få fram det hela. Vi harförsökt att hitta en annan modell.Det vore intressant att få veta varifrån och övriga borgerliga representanter tänker tapengarna till det system som ni föreslår. Några såda-na pengar har i alla fall inte avsatt.Anf. 156 () replik:Fru talman! ser individens sparandesom ett problem som man måste kringgärda med enmassa regler för att kunna ha kontroll över sparandet.Om individen sparar mera och använder en del avöverskottet på sitt sparande till sin egen pension ärdet ett problem för , men jag ser intedet som ett problem. Att stärka individens ställningpå arbetsmarknaden genom ett sparande som gör kan välja hur mycket man vill arbeta, hur manska förlägga sitt arbete, hur man ska utveckla sitt egetkompetenssparande och att eventuellt kunna görapensionsavsättningar är inte något problem.Det är klart att om man ser sparandet som ett pro-blem måste man ha en massa regler för att få männi-skor att bete sig exakt som staten önskar. Där finnsden stora ideologiska klyftan. Det finns en ogin in-ställning till individens möjlighet att påverka sitt egetliv. Det är en viktig förklaring till vad TCO och säger är att normala in-komsttagare ska ha chans att spara och avsätta ett årtill komptensutveckling. I alla andra frågor, t.ex. närdet gäller att höja ersättningsnivåer och ersättningstaki sjukförsäkring och föräldraförsäkring, vill Social-demokraterna att dessa höjningar ska omfatta alla.Men i det här systemet får tjänstemannagrupperplötsligt inte uppleva att det här systemet är till fördem. Det är därför som TCO och så ihärdigtsäger: Sök en bredare uppgörelse, titta på de borgerli-ga riktlinjerna. Men det avfärdar tvärt.Anf. 157 () replik:Fru talman! Det är inget problem för oss social-demokrater och för mig att individer vill spara peng-ar. Man får spara precis hur mycket pengar man vill.Man får också göra insättningar upp till ett visst be-lopp i det individuella pensionssparandet utan att jagkänner mig orolig eller ligger vaken förden skull. Men det vi pratar om här, ,är faktiskt ett skattesubventionerat sparande. Övrigapengar får man sätta in precis hur mycket man vill påvilken bank man vill och i vilka aktiefonder man vill.Det har vi ingen som helst synpunkt på. Men om detska skattesubventioneras så att alla andra, även desom inte sparar, ska vara med och betala det hela, ja,då vill vi ha gränser för hur mycket vi vill tillåta atten skattesubvention ska få kosta samhället. Det är denstora skillnaden mellan oss.Att vi inte har kunnat hitta något samråd med Ste-fan Attefalls parti och övriga borgerliga partier ärdärför att vi har helt olika syn på fördelningspoliti-ken. Det är ganska enkelt. Vi ser det inte på sammasätt som ni.Dessutom har vi en hög ambition att hålla ordningpå statens pengar. Vi vill inte föreslå ett system sominte ryms inom ramen för det som står till förfogande.Och jag fick inget svar på frågan var pengarna ifrån, men det kanske jag får från någonav de andra borgerliga företrädarna så småningom.Anf. 158 ()replik:Fru talman! Jag hade en fundering och en undran imitt anförande om hur Socialdemokraterna och LailaBjurling löser problemen för dem som är . finns det tyvärr inget system som gör att man kanstudera på heltid eller ens på deltid egentligen och fånågon form av samhällelig subvention eller någotbidrag, utan man får försöka hitta andra lösningar. Dåär det ju bra om man har kunnat spara. Ska samhälletdå inte ta något ansvar för dem som inte är arbetslösaoch inte har kunnat spara pengar, men som behöverha en vidareutbildning därför att de har 10, 15 eller20 år kvar i arbetslivet?Laila och jag klarar oss säkert om viskulle bli utkastade ur , för vi har en hyggligpension. Men hur ska våra kolleger som inte harkommit in i , som går kvar på de jobb somvi hade innan vi kom in här, bära sig åt om de villskaffa sig en bättre utbildning? Det finns inga pengar.Jag hade hoppats att det här systemet skulle vara ettsätt, men jag tycker inte att det har lyckats.Anf. 159 () replik:Fru talman! Jag håller helt med om att det här inte löser problemet att 45-åringar och äldre inte kan kompetensutvecklas medstudiemedel. Det var inte ens en ambition att försökalösa problemet med det här systemet, utan ambitionenvar att stimulera den individuella kompetensutveck-lingen genom ett individuellt sparande.Man kan naturligtvis säga att på lite sikt kan 45-åringar ha sparat pengar så att dekan använda de individuella kompetenskontona efteratt de fyllt . Men det här är ju inget som på kortsikt löser bekymret, utan vi måste titta på andra sys-tem i den generella välfärdspolitiken. finns juett system för dem som är eller riskerar att bli arbets-lösa. Men när det gäller de som på eget bevåg utbil-dar sig är det fortfarande en brist i system-et. Jag är villig att erkänna att jag också tycker att detär ett problem i mångt och mycket. Men pengarnaräcker inte till allt på en gång, utan man får ta småsteg på det här sättet.Vad gäller mig själv är jag förskollärare. Och detär ju fortfarande en brist på förskollärare har jag hört,så med lite uppfräschade kunskaper kanske jag harchans att få ett jobb utan vidareutbildning.Anf. 160 ()replik:Fru talman! Jag tror säkert att kanfå ett jobb som förskollärare, men om fräscha upp kunskaperna och göra lite mer blirdet lite knepigt. Jag har träffat på några stycken avden kategorin just som har jobbat 20 årsom förskollärare och som vill gå vidare. Det är bl.a.det exemplet jag har tagit här. De har alltså väldigtsmå möjligheter.Har Socialdemokraterna inte funderat vidare påhur vi löser arbetskraftsproblematiken? Människorkanske inte orkar jobba vidare med de jobb de haroch behöver alltså hitta en annan möjlighet att för-sörja sig. Vi som är har tio eller kansketolv kvar till pensionen. För oss är det oint-ressant, för vi hinner aldrig spara så mycket.Man behöver snabbt hitta lösningar på de här pro-blemen. Man hade kunnat göra det genom att satsaordentligt. Varför gör man inte någonting åt proble-men?Anf. 161 () replik:Fru talman! Svaret på den frågan är naturligtvisprecis det som jag svarade tidigare, att pengarna interäcker till en större subvention än den som har före-slagits. har avsatt en summa pengar, ochden har vi att hantera. Det vill vi socialdemokraterinte kringgå. Vi vill inte riskera att hamna i en situa-tion med galopperande underskott, som vi har settförskräckande exempel på , utan vihåller oss till de pengar som finns i det föreslagnasystemet.Jag antog att hade någon idéom var pengarna kunde tas ifrån, men inte heller avhenne fick jag något svar på den frågan. Men vad jagförstår är det ju två stycken kvar, ochPatrik , och någon av dem kanske kan svarapå hur ni har tänkt finansiera det borgerliga förslaget.Anf. 162 () replik:Fru talman! inledde med att tala omvärdet av arbetsmarknadsutbildningen och betydelsenav det livslånga lärandet. Om den välsignelsen trorjag ändå att vi är ense.Sedan kom det något lyriska att nu har vi de ljusasommarkvällarna, men sedan var det mörka moln. Jaglyckades inte riktigt fånga vad syftadepå. Det kan väl inte vara regeringsförslaget, även omdet innehåller nog så mörka, i alla fall högst oklara,inslag.Sedan säger utskottsföreträdaren plötsligt att dethär är så komplicerat och tycks ha glömt att IKS-förslaget ändå är en ganska rejäl genomlysning. Somflera här har sagt skulle det inte varit omöjligt att vi iutskottet skulle kunnat komma betydligt längre för attdärmed kunna komma i gång raskare.Min fråga är egentligen ganska enkel: Vad är denstörsta orsaken till att Socialdemokraterna har övergi-vit ?Anf. 163 () replik:Fru talman! Jag tror att statsrådet kanske är merskickad att svara på frågan varför man har gått ifrånIKS-utredningen. Men i den del som jag har varitmed i har det framför allt handlat om kritik mot för-delningspolitiken och dessutom om att förslaget inteskulle rymmas inom de finansiella ramar som finns.Återigen kan jag passa på att upprepa frågan, nutill : Hur har ni i tänkt fi-nansiera det borgerliga förslaget i reservationen och imotionen?Anf. 164 () replik:Fru talman! glider över i ett fördel-ningspolitiskt resonemang, och det finns anledning attha en särskild överläggning om det. Men jag vill ändåpåstå att man har misskött frågan genom att intekomma loss i densamma.Att klara fördelningspolitiken och utjämna är na-turligtvis en betydligt större fråga. Vi har mångagånger aktualiserat att låg- och medelinkomsttagareskulle få en mildare beskattning. ärnaturligtvis inte okunnig om att vi har högstaskatter när det gäller t.ex. ensamstående förvärvsar-betande mödrar. Det är i så fall en punkt som vi bordege oss på om vi nu ska klara hem alltsammans. Omman tar in alla frågor i en sådan här delfråga, som ioch för sig är väldigt angelägen att driva och lösa, ärdet klart att man snart spärrar sig själv.Jag tror för min del, fru talman, att det är mer detkomplicerade systemet som vi har i samhället i stort,t.ex. ett högt skattetryck och ett byråkratiskt regel-system, som gör att man inte kommer loss i en frågasom det är oerhört angeläget att snabbt komma i gångmed.Anf. 165 () replik:Fru talman! Vi är också angelägna om att få igång möjligheten att komplettera de befintliga sys-temen med ytterligare ett system för individuelltkompetenssparande, men inte på bekostnad av enordentlig beredning. Vi tyckte inte att den utredningsom gjordes kunde ligga till grund för ett förslag tillriksdagen, utan vi har jobbat vidare med det här ochvi har jobbat hårt med det.Det är säkert flera talare här som kan intyga attdet har lagts ned väldigt mycket tid på att hitta ettsystem som både ryms inom de finansiella ramarnaoch som inte är alltför utmanande ur fördelningspoli-tisk synpunkt. Vi löser naturligtvis inte alla problemur fördelningssynpunkt genom ett individuellt kom-petenssparande, och det har givetvis inte heller varitvår ambition. Men vi vill se till att varje förslag somvi lägger fram är rättvist, jämlikt och så solidarisktsom det någonsin är möjligt.Anf. 166 () replik:Fru talman! När jag lyssnade på fick jag intrycket att hon över huvud tagetinte var särskilt förtjust i det här systemet. Det taladesmycket om hinder och annat, och sadeinte särskilt mycket om fördelarna med det. Det ver-kar som om hon inte har insett att vi snabbt måstekomma i gång med ett system för att höja den sam-manlagda utbildningsnivån i . Det är ju detsom är vitsen med det individuella kompetenssparan-det: att vi genom skattesubventioner får i gång enkompetenshöjning som kommer oss alla till del i enökad tillväxt.Vi har halkat efter i internationella sammanhang.Det vet . Och för att vi nu ska försökata igen lite av vad andra länder satsar på skulle dethär kunna vara en bra metod. Men inte särskilt villig att över huvud taget diskute-ra hur man kan få ett fungerande system.Jag tror inte att det system som ochregeringen lägger fram får någon större effekt. Det ärför svagt och för urvattnat. Det skiljer sig mycket fråndet förslag lade fram. Vi har utrettdet år ut och år in, och det har förhandlats hit och dit.Så kommer man med ett rätt bedrövligt förslag.Jag hade hoppats att under debatteni dag skulle försöka ta till sig en del av våra syn-punkter och vi skulle kunna diskutera dem, men detverkar inte som om och Socialdemo-kraterna över huvud taget är villiga att lyssna på detörat.Laila har tjatat om hur vi skafinansiera vårt förslag. Jag kan redan nu säga att LailaBjurling får reda på det när vi lägger fram vår propo-sition i höst.Anf. 167 () replik:Fru talman! Jag tror att vi i en enda fråga, PatrikNorinder, har samma uppfattning. Det är att vi villsatsa på ökad kompetens i vårt samhälle. Där är vihelt överens. Sedan skiljer vi oss åt när det gäller hurvi vill öka kompetensen.Vi socialdemokrater har som vi harvarit i regeringsställning haft chans att lägga fram enmängd olika förslag. Vi satsar på ökad kompetensfrämst genom det reguljära utbildningssystemet. Dethandlar om att ge människor studiefinansiella möjlig-heter att komma tillbaka som vuxna och ta igen debrister de har i sin utbildning.Vi satsar väldigt mycket pengar på arbetsmark-nadsutbildning för dem som riskerar att bli arbetslösaeller har blivit arbetslösa. Vi har satsat mängder medpengar på , som har blivit en succé.800 000 individer har deltagit i ett kunskapslyft förvuxna. Vi har satsat så att vi har skapat mer än100 000 nya platser på högskolan. Jag vet att PatrikNorinder och inte gillar att de regionalahögskolorna har kommit till, men det har gett storamöjligheter för svenska folket, de vuxna människor-na, att öka sin kompetens och få en kompetensut-veckling.Det individuella kompetenssparandet blir litegrädde på moset, men det blir inte på något sätt avgö-rande för kompetensutveckling i framtiden.Det är min uppfattning.Anf. 168 () replik:Fru talman! Det är sällan jag brukar säga det, mennu måste det sägas. står och pratar enmassa strunt och lägger orden i munnen på mig. Jagär mycket nöjd med den regionala högskola som vihar i . Jag har alltid lovordat den.Men det är inte det detta handlar om.Laila förstärkte det intryck som jag harfått. är inte särskilt förtjust i att göra ettindividuellt kompetenssparande.Om man nu gör så mycket andra satsningar, var-för lägger man då ned? Som det är nu har det satsatsnärmare . Det är en ansenlig mängdpengar, ! Om man nu avsätter pengar,varför försöker man då inte få ett system som skafungera, som folk kommer att ansluta sig till och somgör att det snabbt kommer i gång?Laila är nog skyldig att tala omhuruvida hon vill ha ett bra, fungerande system.Anf. 169 () replik:Fru talman! Svaret är enkelt: Ja, det vill jag. Ochjag tror att detta kan bli ett bra, fungerande systemmed de förutsättningar som vi har fått från riksdagenför att ordna ett bra system.Anf. 170 HANS ():Fru talman! Jag börjar med att yrka bifall till ut-skottets förslag. har redan beskrivitförslaget och betänkandets huvudsakliga resonemang.Jag vill bara instämma i det.Dock vill jag säga lite grann om bakgrunden.Vänsterpartiet har varit pådrivande , när viväckte motioner om arbetslivsförankrad kompe-tensutveckling. Man drev fram en situation där par-terna under ledning - det varförresten förre statssekreteraren - underförra mandatperioden konstruerade en utgångspunkt,en plattform för att gå vidare med kollektivavtal,statliga subventioner i form av reducerade arbetsgi-varavgifter o.d.Staten visade inte tillräckligt intresse för detta.Arbetsgivarna har väl inte riktigt, visat det intresseman kunde begära, tycker jag. Det har inte fackenheller. Parterna har lite grann svikit denna jätteuppgiftsom handlar om utbildning. Låt mig säga att SIF ärett undantag och ett gott exempel.Hösten 1999 drev vi i budgetförhandlingarna framatt man inom ramen för skatteväxlingen med höjdaenergiskatter skulle utnyttja skattesänkningen förstimulans av kompetensutveckling i arbetslivet.Vänsterpartiet ville prioritera fördelningspolitiskasatsningar på dem som var i störst behov av att fåutbildning subventionerad, helst med stöd av kollek-tivavtal. Regeringen ville ha en individuell sparsti-mulans.Vi förhandlade om direktiven. Vi kom överensom direktiven. Vi i hade också följtIKS-utredningen och delvis påverkat dess utfall, menvi hade inte tagit ställning till den. Den var ute påremiss och det var hearingar. Därefter inleddes - ochdet kan jag vitsorda - en vacklan inom Regerings-kansliet. , men också ,väckte frågan gång på gång och menade att vi måstekomma till skott. I förhandling efter förhandling vardet uppe.I vårpropositionen 2001 skrev vi in ett ganskatydligt uppdrag som vi skärpte i budgetpropositionenför - den som vi antog . Vi sade att viskulle ha ett system år 2003.Det var fortfarande viss handlingsförlamning. Detblev många förhandlingar. Det kanske man inte skarota i, för det finns också stora svårigheter. LailaBjurling har varit inne på en del av detta.Samarbetspartierna har också varit med i proces-sen. Vi har förhandlat. Vi har lyssnat på facken. Detfinns inte bara LO, TCO och . Vi har också lyssnat på arbesgivarparterna.Vi har prövat andra modeller, byggda på kollekti-vavtal, som påminner om vad man tidigare hade tagitfram bland parterna. föreslås en modifierad vari-ant av det förslag som lades fram av IKS-utredningen.Utbildning är nyckeln till utveckling och konkur-renskraft. Det gäller ekonomin i stort, och det gällerden enskilde. Det handlar om volymen i samhället,kvaliteten, tillgängligheten, fördelningen. Det finnsstora system för detta: förskolan, skolan, högskolan,kvalificerad yrkesutbildning, vuxenutbildning, Kun-skapslyftet och, inte att förglömma, arbetsmarknads-utbildning, som drar stora belopp. Men det finnsockså personalutbildning i företag och på myndighe-ter.Vad vi ser är en stark social snedfördelningoch en ojämlik utbildningssatsning på olika grupperav människor beroende på deras ekonomiska ställ-ning, ställning i jobbet, vilken kontraktstyp de har -om de jobbar deltid, korttid eller heltid - om de ärmän eller kvinnor och om det är små eller stora före-tag. Men det beror naturligtvis också på social tillhö-righet och studievana.Det är statens uppgift att se till att vi får en jämlikutbildningssatsning. Detta är nyckeln till framgång iframtiden. Det borde vara till var och enefter behov, men det är mera mer åt den som redanhar.Vem har ansvaret för kompetensutvecklingen?Vem har ansvaret för den s.k. anställbarheten? Är detstaten, arbetsgivaren eller individen? Vårt svar är attalla dessa har ett ansvar. Men det grundläggandeansvaret har staten som har ansvar att erbjuda utbild-ningsmöjligheter, förstå omställningsprocesser ochbåde i storstad och i glesbygd över olika svenskaregioner se till att det erbjuds alternativ för människorsom redan är inne i ett arbetsliv. Men parterna har ettstort ansvar, och arbetsgivaren har ett direkt ansvaratt se till att personalen är välutbildad och inställd pådet som komma ska. Och individen har naturligtvissitt ansvar att ta till vara möjligheterna, utnyttja sys-temen och också förstå vikten av utbildning på enarbetsmarknad som förändras och ställsom.Utbildning ska vara en rättighet inom ramen fördet generella välfärdssystemet. Det ska gälla alla. Dethär systemet gäller alla på arbetsmarknaden.Stefan Attefall hade fått för sig att det inte gälldeTCO-are. Det är alldeles fel. Man kan säga att fokusligger på TCO:s inkomstlägen. Där ligger den störstasatsningen, vare sig jag räknar i pengar eller i antalutbildningsveckor som detta ger upphov till efterrealistiska sparantaganden.Ett individuellt system för kompetensutvecklingkan bara vara ett komplement, som , till de reguljära insatserna i vuxenutbildningen ien strategi för det livslånga lärandet. Då kan det fun-gera som en frihetsreform.