prot · GP09106 · 2002-05-15 00:00:00 — I det sammanhanget ärden ytterligare borgerliga miljarden naturligtvis ettsteg i rätt riktning men kan ingalunda vara ett slutmåloch är definitivt inte tillräckligt för oss för att kunnauppnå en vårdgaranti. Det tycker vi är fullkomligtorimligt. Hur ska kunna garanteraden av beslutade prioriteringsordningen förbara en extra miljard? Ser inte attdet finns stora risker för att starka grupper kommeratt tränga sig före därför att det inte går att mäta allade grupper som finns med högt upp i prioriterings-ordningen i köer? Det vore intressant att få KennethJohanssons synpunkter på detta.Anf. 196 () re-plik:Fru talman! Jag ska först ta upp frågan om till-gänglighetspengarna och en nationell vårdgaranti.Syftet med båda är att vi ska minska vårdköerna. Viska inte ha några vårdköer. Det måste vara målsätt-ningen. Det är ett arbete som vi har bestämt oss för atthögprioritera. Ett sätt att få legitimitet för sjukvårdenoch för en solidariskt finansierad sjukvård är att denfungerar och att människor får hjälp när de har behovav det. Det har högsta prioritet.Vi från menar att vi ska höja pro-centandelen av BNP. Vi har förslag i fråga om dettasom gör att skattebasen för kommuner och landstingkommer att förbättras rejält så att vi får mer resursertill bl.a. vården och omsorgen. Och det krävs dess-utom naturligtvis ett intensivt förnyelsearbete och ettfortsatt effektiviseringsarbete kopplat till att nya re-surser ska tillföras. Vi är överens om att det ska tillfö-ras nya resurser.Slutligen något om prioriteringsbesluten. Vi hadenaturligtvis inte lagt fram ett så viktigt förslag till ennationell vårdgaranti om vi inte hade tänkt igenomdet. Självklart går prioriteringsgrupp ett alltid först.Det gäller de akut sjuka och de kroniskt sjuka somhar ett akut behov. De rörs inte av garantin i den härdelen, utan de går först.Sedan har vi prioriteringsgrupp 2 och 3 som vårtförslag omfattar. Det prioriteringsbeslut som dennakloka riksdag har fattat ska självfallet ligga i botten.Det är behovet och behovets omfattning som måsteligga först.Så ser vårt förslag ut. Om inte harförslaget - och jag tror inte det efter de frågor somjag har fått om det - ska jag se till att RolfOlsson får ett exemplar.Anf. 197 ():Fru talman! För oss liberaler har kampen för enbättre vård och omsorg ständigt varit en av de vikti-gaste politiska frågorna. Vi har varit med och genom-drivit en hel del förändringar, inte minst när det gällerutbyggnaden av primärvården.Men situationen inom sjukvården är problematisktpå många områden . Det krävs en hel del föränd-ringar för att den ska svara upp mot förväntningarnafrån medborgarna. Långa väntetider är ett av proble-men. Brister när det gäller information till patienternaoch brister när det gäller bemötande och omvårdnadär andra. Det är viktigt för oss i att slå fastatt sjukvården ska ges efter behov och vara gemen-samt finansierad, dvs. Patientens viktigaval gäller valet av vårdgivare och behandlingar, intefinansieringsformen. En behovsbaserad sjukvård ärden enda modell som lever upp till en jämlik behand-ling av patienterna.I den gemensamt finansierade behovsstyrda vår-den är det av största vikt att de prioriteringar mantrots allt tvingas göra inom sjukvården skerefter det prioriteringsbeslut som är antaget av riksda-gen och att kunskapen om riktlinjerna kring priorite-ringarna finns i alla landsting och i hela sjukvårds-systemet. På det sättet säkras patientens rätt till enjämlik vård.Men även om man håller fast vid dagens finansie-ringssystem kan man göra förändringar som gör attsjukvården fungerar bättre. Sjukvården är av socialdemokratiska regeringar i ett tillståndav kris och i stort behov av förnyelse. Det gäller inteminst patientens rätt att själv få välja. Att patientensval får ekonomiska konsekvenser för vårdgivarnagenom att patienten är garanterad vård innebär attpatienten därmed enkelt och obyråkratiskt kan krävasin rätt. För att uppnå detta krävs en utvidgad etable-ringsfrihet på vårdområdet. Husläkarreformen måsteändras så att full etableringsfrihet och lika villkor förolika husläkare gäller. Det kräver bl.a. rättvisa ersätt-ningssystem för privata entreprenörer.Det krävs en vårdpeng som betyder en rätt för pa-tienten att välja vårdgivare då ett behov av behand-ling eller operation fastställts. I praktiken är ett sys-tem där patienten har stor makt över vårdens ekono-miska resurser en förutsättning för framväxten avflera alternativa vårdgivare. Å andra sidan visar erfa-renheter från hela världen att alla kollektivt finansie-rade vårdsystem har behov av en inbyggd kostnads-kontroll. Rätten att fritt välja vårdgivare måste därförgälla i fråga om mer kostnadskrävande ingrepp ellerbehandlingar när behovet är fastställt av en lands-tingsläkare. Det krävs en vårdgaranti för att enkeltoch obyråkratiskt ge patienten den rätt som enligtpolitiska beslut ska tillkomma medborgare.Med de här tre reformerna ökar den enskilde pati-entens självbestämmande, och det blir till fördel bådeför patienten och för vården.Fru talman! Om ingenting görs kommer Sverigeatt få en skriande brist på vårdpersonal. Redan i dagduggar larmrapporterna om personalbrist tätt. På endel sjukhus stängs hela avdelningar och på andraskickas patienter hem. blir den personalsom arbetar inom vården alltmer belastad. Vi står också inför en befolkningspuckelnär det gäller vård- och omsorgsbehoven. Därförbehöver vårdsektorn bli mer attraktiv för att fler skasöka sig dit. Lönerna måste bli konkurrenskraftigaoch arbetsvillkoren måste förbättras.Arbetsmiljön är en annan bov i dramat. Där måstede anställda få större makt än . Det gäller inteminst arbetstiden. Lagstiftningen om arbetstidenmåste ge människor makt över sin arbetstid när detgäller att påverka både när och hur länge man arbetar.Annars får människor inte livspusslet att gå ihop, ochom livspusslet inte går ihop kommer utbrändhet ochsjukskrivning.Men karriärvägarna inom vårdyrket måste ocksåutvecklas. Vi måste göra det attraktivt för dem somlämnat yrket att återvända. En annan angelägen re-form är att underlätta för personer med utländsk bak-grund som har vårdutbildning att arbeta inom vården.Det krävs också åtgärder för att få i gång en funge-rande vidareutbildning som är kompetenshöjande förpersonalen i vården. Dessutom krävs det möjligheterför t.ex. allmänläkare att forska som detjänstgör som allmänläkare.För att vårdanställda ska få möjlighet att förverk-liga egna idéer om verksamhet i egen regi måstemonopolet inom vården brytas upp. rap-porterades det från att desom arbetade i den s.k. privata sektorn var mer nöjdamed sin arbetssituation än de som arbetar inom denoffentliga sektorn. Det är genom att uppmuntra inteminst mindre företag i vården som vi kan motverkaatt några få stora vårdföretag alltmer dominerar denprivata vårdmarknaden. Vi måste bryta det offentligamonopolet, men vi får inte ersätta det med en privatoligopolsituation.Dagens monopol innebär också att lönerna hållsnere. Svårigheterna att starta eget i de sektorer därkvinnor traditionellt har erfarenheter och kompetensär ett gigantiskt resursslöseri med kvinnlig skapar-kraft. Ska lönerna bli mer rättvisa krävs att anställdainom vården får fler arbetsgivare att välja mellan.Fler utbildningsplatser på högskolans vårdprogram,bättre karriärmöjligheter i vårdyrket, fler arbetsgivareinom vårdsektorn och en arbetstidsreform som germakten över arbetstiden till den enskilda arbetstaga-ren är reformer som föreslår för att få flervårdanställda att stanna kvar i yrket. Det är först närpersonalen mår bra som vården också blir bra förpatienterna.Fru talman! Det här betänkandet innehåller mångayrkanden, bl.a. 260 motionsyrkanden från den all-männa motionstiden, och det finns 72 reservationer.Därför är det tyvärr inte möjligt att i den här debattenta upp allt som behandlas i betänkandet, men jagtänker beröra ytterligare några yrkanden från Folk-partiet.Inom medicinen, liksom i andra discipliner, harforskningen tidigare mest varit fokuserad på män ochmäns problem. Resultaten från dessa studier har oftageneraliserats, utan att det har ifrågasatts, till att gällaäven för kvinnor. Också den epidemiologiska forsk-ningen över hälsoproblems förekomst har utförts påmän och baserats på manlig erfarenhet. Statistik harinte varit könsuppdelad. I studier där kvinnor funnitsmed har man ofta utgått från det manliga som norm.Forskningen har inte varit värdeneutral eller objektiv,varken i val av vetenskapliga metoder, frågeställning-ar eller studieobjekt.Under senare år har dock en förändring skett. Mersatsas på att ta reda på hur olika sjukdomstillståndyttrar sig hos kvinnor. Ett exempel på detta är hjärtin-farkter som kan ge helt andra symtom hos kvinnor änhos män. Det finns många belägg för att mer måstegöras. anser att regeringen bör lägga framen handlingsplan över hur hälso- och sjukvården förkvinnor och män ska utformas så att vården ska blijämställd i ordets rätta bemärkelse.Fru talman! brukar inte ta ställningtill yrkanden kring enskilda diagnoser, men Folkpar-tiet har ändå en reservation som handlar om männi-skor med psykisk sjukdom. Det är en diagnos somutskottet dessutom har ägnat mycket tid åt att studerapå flera olika sätt det senaste dryga året. Här vill vi iFolkpartiet lyfta fram det preventiva arbetet sommåste utvecklas. Dessutom måste potentiella högrisk-grupper inom psykiatrin identifieras. Sådana grupperär barn till psykiskt sjuka, personer som gjort själv-mordsförsök, nyinsjuknade i psykoser m.fl. Det måstefinnas en god beredskap inom psykiatrin att ta handom de här patientgrupperna. Eftersom psykiatrin istörre utsträckning än andra verksamheter inom vår-den innehåller behandlingsmetoder som är kontrover-siella, är det viktigt att utvärderingar och uppföljning-ar av behandlingar fungerar tillfredsställande.Dessutom måste övergången mellan barn- ochungdomspsykiatrin förbättras. Den fixa åldersgränsenvid mellan de båda verksamheterna är inte ade-kvat med tanke på hur mognadsprocessen varierarmellan olika individer och likaså med tanke på hurdebutåldern för olika psykiska sjukdomar ser ut.Det här är några av de förslag som vi för fram ivår motion för att stärka psykiatrin och för att männi-skor med olika psykiska sjukdomar ska få en bättrevård och ett bättre omhändertagande.Fru talman! Jag står bakom samtliga mina reser-vationer men yrkar här bifall endast till reservation nr5.Anf. 198 ():Fru talman! Den ideologiska systemskiftesdebat-ten fortgår kanske mer med sedvanligt vapenskram-mel än med substantiell oenighet. undrar manvarför man ska välja mellan höger och vänster närman kan gå rakt fram.Betänkandet SoU13 innehåller, som sade, väldigt många reservationer. Jag skanöja mig med att ta upp tre, och jag vill också lyftafram några viktiga aspekter. En av dem har att göramed barn och ungdom. En kompetens som man roparefter inom t.ex. barn- och ungdomspsykiatrin och påskolorna är psykologkompetens. Här fattas det myck-et folk, och det fattas praktikplatser.Jag skulle ha velat yrka bifall till reservation 18,men för tids vinnande gör jag inte det. Det är dockviktigt att nämna.En annan sak som känns angelägen är att noteraatt många patienter lider av medikalisering. Detär liksom läkemedelsbiverkningar ett växande pro-blem. Något som dock inte ger biverkningar och inteskapar läkemedelsberoende är sjukgymnastik. Jagyrkar därför bifall till reservation 38. Sjukgymnastersom fritt får etablera sig och fritt får breda ut sig behandla och rehabilitera väldigt många personerbiverkningsfritt, dels öva upp människorskroppsmedvetenhet.Kunskap och medvetande behövs i många olikafrågor och kan också ersätta behov av regler ochlagar. Jag tänker på ett kunskapsområde som haruppstått , nämligen kunskapom homosexuellas, bisexuellas och transpersonersbehov i vården. Det här är ett nytt kunskaps- ochkompetensområde, som behöver lyftas fram.Av samma skäl som ska jag inte yrka bifall,men jag tycker att det är en viktig fråga, och jag ärsäker på att socialutskottet och kommer attbehöva återkommma till detta. Låt mig bara peka påengagemanget i debatten med anledningav betänkande nr 23 om hetsmot folkgrupp. Med mer av kunskap och kompetenskan mycket av fördomar försvinna i ett senare skede isamhället.Något som jag däremot definitivt vill yrka bifalltill är reservation 62, som handlar om alternativmedi-cin. Vi har en flora av tekniker, praktiker ochmetoder som växer upp och som kan ge goda resultat.Det står i betänkandet att utskottet behåller sin be-dömning, men min bedömning är att det har häntmycket och att det finns ny kunskap även här. Tidenbör nu vara mogen för att seriöst jämföra det somman brukar kalla vetenskap och beprövad erfarenhetmed vad jag skulle vilja kalla ny vetenskap och avmånga väl beprövad erfarenhet.Man bör alltså genomföra en utredning där manjämför alternativ eller komplementär medicin medskolmedicinen och undersöker när de går i takt ochnär de kan berika varandra. Det gäller även att se påskador och biverkningar och på de problem som finnsmed den tekniska vården och en vård som är merbaserad på syntetiskt-kemiska preparat, kanske gen-temot traditionella eller varsammare metoder. Dess-utom har de som utövar komplementär vård sämreekonomiska villkor. Därför säger jag ja till reserva-tion 62.Mitt sista yrkande, fru talman, är bifall till reser-vation 65. Den handlar om genteknik, ett mycketlöftesrikt område, som växer sig mycket stort och därmycket av bot och läkedom kan åstadkommas i fram-tiden. Men vi ropar alla efter god etisk vägledning ide här frågorna. Poängen är att direkta medel för enspecifik riskforskning saknas i alltför stor utsträck-ning liksom också en bred information och etiskvägledning till allmänheten.I betänkandet åberopar man en kommitté som jagsitter i, integritet. Den harvisserligen väldigt breda direktiv, som täcker det allramesta, men inte riskforskning och inte heller infor-mationen.(forts. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 19.00för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.11 § (forts.) Hälso- och sjukvårdsfrågor m.m.(forts. SoU13)Anf. 199 ():Herr talman! Att hälso- och sjukvårdsfrågorna ärangelägna för många människor är lätt att bli enseom. Alla partier har också program för det här politi-kområdet, och det gör att skiljelinjerna i sjukvårdspo-litiken blir ganska klara.Utgångspunkten måste ändå vara att i många av-seenden har vi vid en internationell jämförelse en brahälso- och sjukvård i . Men det finns bristeroch det finns problem. Personalbemanningen är ettbekymmer. Att klara de utmaningar som den demo-grafiska utvecklingen ställer oss inför är en annanuppgift. Att snabbt kunna omsätta alla nya medicins-ka forskningsframsteg till vardagssjukvård är en an-nan svårighet. Samverkan mellan olika led i vård-kedjorna klickar ibland, och inslaget av folkhälsoar-bete är alltför outvecklat i den svenska hälso- ochsjukvården.Där vi skiljer oss åt, och det framgår mycket tyd-ligt i detta betänkande, är metoderna för att jobba bortde brister som finns, olika bedömningar av vilkaresurser som krävs för detta och hur vi ska prioriterapå vägen till en situation där vi är nöjda.Helt nöjda blir vi nog aldrig. Sjukvården är dyna-misk och utvecklas . Forskningen ger nyabehandlingsmöjligheter, så det ligger i sakens naturnär vi pratar hälso- och sjukvård att vi hela tidenmåste flytta fram positionerna.Moderaterna är det enda partiet som avviker närdet gäller finansieringsform. Man eftersträvar enförsäkringslösning trots att all internationell erfaren-het visar att en sådan lösning är kostnadsdrivande ochomöjlig att förena med kostnadskontroll. På denpunkten blir man glad av att läsa reser-vation nr 5 som på ett övertygande sätt avrättar Mo-deraternas försäkringslösning.Nästa fråga handlar om vårdens resurser. De årjag har deltagit i sjukvårdspolitiska de-batter har företrädare hävdat attdet inte är mer resurser som sjukvården behöver.Detta har mycket tydligt framgått av här i dag.Helt följdriktigt har ekonomiskamotioner förespråkat lägre statsbidrag till kommuneroch landsting, nu senast med . Ensak är helt klar: Om ekonomiska politikskulle ha samlat majoritet här i hade vår-dens situation varit synnerligen ansträngd. Allttalar emot syn. Vården behöver merresurser.När väl saneringen av svensk ekonomi klarats avhar vi socialdemokrater i samarbete med andra partiersuccessivt tillfört sjukvården mer resurser. Niomiljar-derspaketet, till största delen försvarspengar, harredan omnämnts. De 3,75 miljarderna är till för attkorta köerna inom vården. I botten ligger självfalletden tillväxt av skatteunderlaget som vårdhuvudmän-nen får som en följd av den lägre arbetslösheten.Kommande utmaningar talar för att denna resurstill-växt måste fortsätta.I , där harstyråran, har man följt upp sin syn på vårdens resursergenom att sänka skatten. Resultatet är förödande, ettsammanlagt budgetunderskott på kanske närmare 10miljarder kronor för den här mandatperioden. Folk-partiet och , som i andra samman-hang pratar väl om vården, har i helhjärtatstöttat syn på sjukvårdens resurser. Pånågot sätt måste självfallet ekonomin i Stockholmsläns landsting åtgärdas. Allt talar för att man tänkerlämna över denna uppgift till en ny majoritet.Nästa viktiga fråga handlar om sjukvårdens pres-tationer och tillgänglighet till vården. Vi kan konsta-tera att nästan oavsett vilken diagnos eller behandlingman studerar så ökar antalet behandlingar.Fler patienter opereras. Trots detta finns tillgänglig-hetsproblem när det gäller vissa behandlingar. Förkla-ringen är självfallet att behoven ökar, framför alltsom en följd av en ökad andel äldre i samhället. Mendet kan också handla om att efterfrågan ökar för be-handling av åkommor som man förr inte sökte vårdför. Dessutom tillkommer de helt nya behandlings-möjligheter som forskningen ger.Grundfrågan för att klara ett ökat behov med bratillgänglighet är självfallet resursfrågan. Utan tillgångtill personal, bra arbetsvillkor för personalen och enrimlig andel av bruttonationalprodukten till vårdenkan vi inte få en bra tillgänglighet. Det är därför somvi socialdemokrater nu successivt tillför vården nyaresurser.I detta läge är det naturligt att diskutera vilka kravpå tillgänglighet som ska gälla, vilka väntetider somkan accepteras, och sätta upp mål för detta. Vad dettasedan kallas är mindre intressant. Vi socialdemokra-ter har lanserat begreppet 0790, som ger uttryck förvår syn på vad som kan vara rimliga väntetider i detläge vi har just nu i svensk sjukvård. På många håll ilandet klarar man detta för väldigt stora patientgrup-per . Men för andra patientgrupper är kö-erna alldeles för långa.När man sätter upp mål för sjukvårdens tillgäng-lighet är det oerhört viktigt att påminna om att riks-dagens prioriteringsbeslut måste gälla. Framför alltinom ramen för de är det viktigt att svårtsjuka inte behöver vänta somtillgängligheten för behandling av banala åkommorkanske bara är en tredjedel av de 90 dagarna.Det är just detta som visat sig vara verkligheten iStockholms läns landsting. När vi tog del av Gustafvon redovisning av sin situation och väntanpå strålbehandling i var det uppenbart attdet borgerliga skyltfönstret kraschade. Dessutomminns vi alla hur situationen var iförlossningsvården i landsting.Flera borgerliga talare slog på trumman för denvårdgaranti man säger sig ha konstruerat och varaeniga om. Jag vill bara påminna om att när det gällerfinansieringen av sjukvårdens totala resurser rådertotal oenighet mellan de borgerliga partierna. TillKenneth skulle jag vilja ställa frågan: TrorKenneth verkligen att det är möjligt att fåmed , som vill dra in så kraftigt på stats-bidragen, på en samlad finansiering som gör det möj-ligt att nå målet kortare väntetider i vården?När man sedan ska diskutera vad en sådan härmålsättning för väntetiderna ska heta kallas denibland för vårdgaranti. Men tittar man i de borgerligareservationerna ser man att det i reservation 30 avKristdemokraterna och talas om att man villha en platsgaranti. När situation icancerbehandlingen här i avslöjades hop-pade det moderata landstingsrådet i snabbtut och sade: ska vi ha en akutgaranti också. Krist-demokraterna talar i sina motioner och reservationerom att vi ska ha värdighetsgaranti.Hur många garantier ska man lappa ovanpå var-andra för att få ihop det borgerliga paketet? Vårdga-ranti, platsgaranti, värdighetsgaranti och akutgarantiär ord som används av sjukvårdspolitiker på denborgerliga kanten. De står för olika saker, och deanvänder de här orden.För mig som socialdemokrat får tillgänglighet intehandla om lek med värdeord. Det handlar om resur-ser, om bra arbetsvillkor för personalen, och dethandlar om prioriteringar. Vi socialdemokrater ärberedda att fortsätta ett långsiktigt utvecklingsarbeteför sjukvården. Grunden är lagd via den nationellahandlingsplanen för sjukvården som redanhar antagit, och en fortsatt diskussion måste till omden fortsatta resursdimensioneringen till vården.Ett sådant här betänkande som behandlar så väl-digt många motioner innehåller självfallet både stortoch smått. Men riktigt patetiskt tycker jag att det blirnär man tar del av en del av reservationerna.I reservation 15 av slår fast att målsättning är att enväntetid ska gälla för att få komma doktor i primärvården - fyra dagar.Bläcket hann inte torka på detta utskottsbetänkan-de förrän är med i en uppgörelse somhandlar om ett helt annat antal dagar. Det inger ingetförtroende, , när man inom ramenför en och samma vecka uttalar helt olika mål i enoch samma fråga.Jag tror att vi ska behandla frågan om tillgänglig-het och köer i vården på ett seriösare sätt. Jag hållermed som här säger att vi måste ha ettsamlat resonemang som handlar om resurserna tillvården, som handlar om prioriteringar i vården ochsom handlar om vilka mål vi har för tillgängligheten ivården. När vi diskuterar de frågorna i ett samman-hang och är beredda att föra en diskussion och atttillföra resurserna är det rimligt att ställa krav påtillgänglighet i vården. Vi ska självfallet jobba för attden tillgängligheten blir bättre.Herr talman! Jag vill yrka bifall till utskottets för-slag och avslag på samtliga reservationer.Anf. 200 () replik:Herr talman! tar upp en del pro-blem. Han säger att det är problem med personalbe-manningen. Det är riktigt.Vad gör ni åt detta? Det räcker inte med att utökautbildningsplatserna. Vårdyrket måste bli attraktivt.Vad gör ni för att människor ska få mer inflytande,för att det ska bli mer mångfald, att det går att etable-ra sig själv på marknaden om man har en idé och engodkänd vårdgivare? Vad gör ni för att skapa deförhållanden som gör att vårdyrket blir attraktivt? Deträcker inte med utbildning när folk söker jobb i andravårdnära branscher, t.ex. läkemedelsindustrin, ellerflyttar utomlands. Det måste finnas något som gör detattraktivt.Conny säger vidare att det är problemmed samverkan. Det är det. Vad gör ni för att skapafinansieringssystem som inte skapar samverkanssvå-righeterna? vet i sin egenskap avlandstingspolitiker att när han ska hålla budgeten ärdet bra att inte tillsätta tjänster och inte tillföra nå-gonting. går människor sjukskrivna ellerblir sjukpensionerade. Eller så bollas äldre patientertill kommunen, och där får patienten sämre vård. Detfinns inga incitament för att ordna samverkan.Våra metoder att arbeta bort problemen skiljer sigåt. Vi har förslag för hur man ska göra. Ni säger ska göra som förut och skjuter till lite pengar.Det har visserligen aldrig fungerat, men man fortsät-ter på samma sätt.Herr talman! säger att den typ avvård vi har är den bäst fungerande. Är vården i helacentrala sämre? Ändå ligger alla före Sverigepå WHO:s lista. Det är bara en fjärdedel av västvärl-dens länder som har en skattefinansierad vård, bl.a.de länder med mest problem som och Eng-land.Sedan var det frågan om resurserna i Stockholmslän. Det fungerar inte att år för år beslagta hela dentillväxt som finns.