prot · GQ0940 · 2002-12-19 00:00:00 — Jag vill ändå be-tona att jag tror att den politik som i övrigthar valt med enorma skattesänkningar och indrag-ningar på en del andra områden skulle slå betydligthårdare mot personer med funktionshinder. Jag serhellre att vi inte har de här tillgänglighetsmiljardernautan försöker jobba med de här frågorna på det sättsom vi redan har börjat göra.Anf. 117 () replik:Herr talman! har talat väl omden generella välfärdspolitiken. Jag och Kristdemo-kraterna kan i allt väsentligt hålla med, och vi skakämpa för den. Inte minst gäller det de funktionshind-rades rätt till den gemensamma välfärden.Frågan är dock hur ser på möj-ligheterna för kommunerna att under den nuvarandenationella politiken förbli en bra verkstad för väl-färdspolitiken. Vi har tidigare i debatten redo-gjort för och Kommunförbun-dets gemensamma redovisning där det anges att net-totillskottet till kommunsektorn är på minus 2 miljar-der kronor. Om även värdeurholkningen och bristan-de kompensation för pris- och löneökning räknas inöverstiger indragningarna tillskotten med 16 miljar-der. får vi - senast också ikammaren - umgås med den socialdemokratiskanysvenskan om "att det satsas".Vi vet att spelvillkoren för kommunerna har blivitallt tuffare. har vi också fått i svart på vitt redovi-sat av och Kommunförbundetatt det ekonomiskt blir allt tuffare. Nettobidraget tillkommunerna minskar undan för undan.Hur ser på kommunernas möj-lighet att förbli en bra verkstad för välfärdspolitiken?`Anf. 118 () re-plik:Herr talman! Hur vi ska klara den framtida välfär-den beror inte bara på det arbete som vi bedriver isocialutskottet utan det är en angelägenhet som ärberoende av hela landet och hela världen. Det går inteatt i alla stycken sia om vår ekonomis framtid.Jag tror dock att vi skapar de absolut bästa förut-sättningarna om vi fortsätter att bedriva en generellvälfärdspolitik och inte börjar dela upp den till exem-pel i olika försäkringslösningar eller dylikt, som manibland förespråkar. Jag tror också att vi måste hatäckning för de reformer som vi på skilda sätt före-språkar från de olika partierna.Jag tycker vidare att det är lite märkligt att Krist-demokraterna till exempel i det här fallet går frammed förslag om en hjälpmedelsgaranti, något som jagsom hjälpmedelsutredare vet skulle innebära kraftigtökade kostnader för kommuner och landsting efter-som inte tillför några extra medel.Jag skulle gärna vilja höra hur Kristdemokraternavill klara den situationen.Anf. 119 () replik:Herr talman! Visst tillför vi resurser. I ärlighetensnamn ska dock sägas att de naturligtvis inte är till-räckliga för kommunernas framtida uppgifter. Vi ärövertygade om att det också måste till olika priorite-ringar.Dock kvarstår frågan hur ni kan fortsätta mednysvenskan med tal om "satsning" när ni i självaverket tillför mindre pengar till kommuner och lands-ting. Värdeurholkning och så vidare gör att kommu-ner och landsting i själva verkethar fått tackla dramatiska svårigheter, och den ut-vecklingen fortsätter.Anf. 120 () re-plik:Herr talman! Jag har läst Kristdemokraternasbudgetmotioner och konstaterat attni ofta använder samma pengar på olikautgiftsområden. Det brukar inte vara särskilt lycko-samt när man i slutänden ska försöka få det att gå ihop.Jag förstår vidare inte riktigt vad när han talade om nysvenska och satsning.Om vi inte för sex till hade givit pengartill kommunerna hade situationen varit heltannorlunda. Det tillskottet berodde naturligtvis på denekonomiska kris som vi hade under mitten av 90-talet.Jag vill också fråga eftersomvi nu primärt har att behandla handikappolitiken: TrorKristdemokraterna att funktionshindrade får det bättrei sin vardag med fler karensdagar och sänkt sjukpen-ning? Tyvärr har dock inte någonreplik kvar för att svara på detta.Anf. 121 ():Herr talman! i världen, när herr förste vicetalmannen påbörjade sin långa parlamentariska bana,var det en hederssak för statsråden att vara närvaran-de i när propositioner inom deras ansvar-sområde behandlades, särskilt naturligtvis när bud-geten debatterades.Såvitt jag har kunnat upptäcka finns inget av detre statsråden i här, vilket för-modligen får tolkas som att de har något viktigare försig. Jag har svårt att veta vad det är som kan varaviktigare för en regering än att få igenom sina budget-förslag i . Men vi kanske fåren förklaring på.Jag har begärt ordet, herr talman, för att säga någ-ra ord om det som på det politiska språket numerakallas för "politikområdet folkhälsa". Det som ärtypiskt för det här området är att man vill arbeta före-byggande. Det är självklart mer humant, och ocksåmer ekonomiskt, att förebygga sjukdom, ohälsa ochskador än att vänta tills de här problemen har uppståttoch då försöka reparera dem.I det förebyggande arbetet talar man ju ofta om in-formation och program av olika slag. Men det ärviktigt att också komma ihåg att det i förbyggandearbete ofta är ännu mer effektivt att förändra miljön ivid mening, förändra den lagstiftning som gäller tillexempel kommersiell aktivitet inom olika sektorer.Enligt uppgift fattar regeringen beslut om denproposition om folkhälsoarbetet som harvarit aviserad och efterlängtad. är det inte dennuvarande folkhälsoministerns fel att det här har tagittid, och det viktigaste är naturligtvis att propositionenär bra när den kommer, inte huruvida den kommersent. Om den är bra eller inte får vi se. Det får viåterkomma till.Inom det här området finns det flera myndigheter.En av de viktiga myndigheterna är Folkhälsoinstitu-tet. kom till sedantillhörde jag dem som inte var helt övertygade om behövde en särskild myndighet. Det kunde kan-ske ha klarats av . Men när man ser påde gångna tio åren tycker jag att det är lätt att slå fastatt har gjort ett bra arbete. Det hargjort mycket nytta just för att lyfta fram det förebyg-gande perspektivet på folkhälsan.Nu har blivit föremål för enomorganisation. Det är kanske inte helt ovanligt attregeringen, när den inte riktigt vet vad den ska göraoch ser problemen torna upp sig, i alla fall vill visamusklerna genom att organisera om myndigheterna.Värdet av den här omorganisationen är såvitt jag kanse mycket tveksamt. ska göraframöver är egentligen samma uppdrag som manhade från början. Det kännetecknande för den häromorganisationen är väl framför allt att det talas omvad man inte ska göra. Man ska inte bedriva program.Man ska inte vända sig direkt till allmänheten. Sedansägs det i nästa andetag att jodå, man kan visst bedri-va program. Men då ska det vara efter uppdrag frånregeringen i varje särskilt fall. Och så lämnas det ettantal sådana uppdrag, inom hiv/aids och på en delandra områden.Egentligen är det väl så att kärnan i den där omor-ganisationen är att regeringen och Regeringskanslietska ha ett starkare grepp om detaljerna och detaljstyr-ningen av - man kan undra tillvilket värde. Dessutom har man genomfört ett namn-byte. Man kallar det numera för Statens folkhälsoin-stitut. Jag vet inte om man tror att institutet blir merpopulärt på det sättet. Då skulle man kanske ha kallatdet för i stället, men dethar man lyckligtvis avstått ifrån.Enligt min uppfattning bör fåytterligare utvidgade uppdrag på en del områden,bland annat inom det så kallade HBT-området, somnämns i reservation 4. Jag stöder även reservation 7,även om jag för att vinna tid avstår från att yrka bifalltill den. Den gäller ju också den så kallade HBT-problematiken.På de områden där den här programverksamhetenhar avvecklats har man ibland varit lite dålig på atttala om vad som ska komma i stället. Det gäller tillexempel det viktiga området allergi. Olika allergier ärett av våra absolut största folkhälsoproblem. Där harvi tyvärr inte fått klart för oss hur Folkhälsoinstitutetsverksamhet ska ersättas. Man har bara skingrat denkompetens som fanns samlad inom Folkhälsoinstitu-tet.Till de allvarligaste hoten mot folkhälsan hör al-kohol- och narkotikaproblemen och beroendeproble-men i vidare mening. Vi dricker mer i nu änvi har gjort . Det här beror inte på att den restriktivasvenska politiken på de här områdena skulle ha varitmisslyckad. Tvärtom ligger den väl i linje med mo-dern forskning. Det beror i stället på att vi inte längrekan föra den politik som vi vill på grund av inflytandeutifrån, som vi alla känner till.Nu har antagit handlingsplaner både närdet gäller alkohol och narkotika, och det är bra. Det äringet fel på de där planerna. Det man kan undra överär den mycket speciella organisation som har byggtsupp. Dels är det en nationell ledningsgrupp, dels tvåolika organ inom , en alkoholkom-mitté och en så kallad narkotikasamordnare. Egentli-gen skulle väl de där två kunna samordnas inomsamma organ. Jag kan förstå om man inom regering-en ibland, när det är ett akut läge, vill lyfta upp vissafrågor genom att bygga upp en organisation inomRegeringskansliet. Men det bör alltid vara tillfälligaåtgärder om vi ska ha det system som vi har i Sverigemed självständiga myndigheter. Det var ju tänkt attFolkhälsoinstitutet skulle ha en sådan här samordnan-de funktion inom olika folkhälsosektorer. Inom eninte alltför lång framtid är det önskvärt att man över-för de här organens arbete till ochgör det till en reguljär verksamhet igen.Vi får som sagt tillfälle att återkomma till folkhäl-sofrågorna när propositionen läggs fram. Jag vill baranämna en liten fråga, som kan verka som en detalj,men det är en viktig fråga. Det gäller vårt stöd tillalkoholarbetet inom VärldshälsoorganisationensEuroparegion. Jag har nämnt det förut här, och folk-hälsoministern reagerade positivt.Det är viktigt att det här arbetet inte läggs nedutan att det får resurser så att de länder som ocksåblir med i EU, och som verkligen plågas av storaalkoholproblem, kan få hjälp från Världshälsoorgani-sationens Europaregion. Det är också ett svensktintresse eftersom har ennyckelroll både i arbetet med de här frågorna i Öst-och och när det gäller EU:s arbete föratt bygga upp en ny alkoholstrategi, vilket man skagöra på svenskt initiativ. Då behövs Världshälsoorga-nisationens kapacitet, och det är alltså ett stort intres-se för oss.När det gäller spelfrågorna kan man inte med denbästa vilja i världen säga att har en bra poli-tik. Tvärtom har de statliga bolagen förmodligenförvärrat problemen genom en intensiv marknadsfö-ring och genom att introducera nya, beroendeskapan-de spelformer. ska vi eventuellt få en spelpolitik.Folkhälsoinstitutet ska snart redovisa ett uppdrag. Detgäller naturligtvis inte bara att ta hand om dem somskadas av för mycket spelande utan det gäller framförallt också här att arbeta förebyggande. Här föreslårutskottet att ska göra ett tillkännagivande.Det får ses som ett uttryck för, har jag uppfattat detsom, en oro inom socialutskottet över de här frågor-nas allvar och över det faktum att vi ännu inte har fåttnågon ordentlig spelpolitik.Herr talman! Den svenska folkhälsan är god. Mensom var inne på är den ojämnt fördelad.Dessutom är det allvarliga hot vid horisonten. Det ärviktigt att det förebyggande arbetet får tillräckligaresurser. Från sida ansåg vi att man bor-de ha reserverat medel för den nya folkhälsoproposi-tionen. Det är överspelat . Jag hoppas bara att pro-positionen verkligen anvisar hur vi ska arbeta fram-över på ett mer effektivt sätt.Jag har inga yrkanden. Jag stöder de reservationerdär representanter är med utom reserva-tion 18. Jag anser nämligen att läkemedel, liksom endel andra riskabla varor, lämpligen bör säljas utankonkurrens och privat vinstintresse.Herr talman! Avslutningsvis vill jag önska förstevice talmannen en god jul och också ett gott nytt årmed nya stimulerande arbetsuppgifter.Anf. 122 ():Herr talman! Jag är inte döv. Uppenbarligen ärinte heller herr talman döv. Ingen av socialutskottetsledamöter är döv, i alla fall inte som jag känner till.Vi har alla förmånen av att ha utrustats med ennågorlunda väl fungerande hörsel. Men när statsbi-dragen till tolktjänster för döva ska fördelas betraktasäven vi som döva.Vi socialdemokrater från län tycker att detär ett tokigt sätt att fördela dessa pengar på. Om vi istället valde att fördela resurserna efter hur mångaverkligt döva som bor i varje län skulle alla pengarnagå till det som var meningen med statsbidraget, näm-ligen till tolktjänster åt hörselskadade och döva.Herr talman! När 1993 fattade beslutom att inrätta särskilda statsbidrag till tolktjänster fördöva gjordes detta dels för att kompensera landsting-en för deras kostnader för ett utökat uppdrag, delssom en stimulans till fortsatt utveckling av tolktjäns-ten. I avvaktan på andra fördelningsnycklar fördela-des bidragen helt i relation till folkmängden. Detinnebar en allvarlig snedfördelning av bidragen. Vis-sa län har ett fåtal döva invånare medan andra har ettstort antal. Det gör att några landsting får mer i bidragän de har kostnader för, och hos andra räcker pengar-na inte till. I slutändan drabbar detta naturligtvis dedöva.Örebro län har utvecklats till ett centrum i Sverigevad gäller utbildningsmöjligheter för döva och hör-selskadade. Det har inneburit att en så stor andel som15 % av landets döva valt att bosätta sig där. Ser mandäremot till det totala antalet invånare i landet harendast valt Örebro.Sedan bidraget infördes har , efterett initiativ från , gjort en smärre förändring avfördelningen, men även efter denna förändring får dedöva i län bara tillgång till av anslagettrots att de alltså utgör av det totala antalet dövai landet.Herr talman! Om man tittar på Socialstyrelsenssenaste sammanställning av antalet beställda ochutförda tolkuppdrag i landet visar den, inte särskiltöverraskande, att det i län även i detta avse-ende handlar om av det totala antalet.Utskottet skriver i sitt ställningstagande till vårmotion, So389, att man finner den föreslagna medels-fördelningen väl avvägd. Det har inte gått att i betän-kandet läsa sig till vilka grunder detta ställningsta-gande bygger på. Mot bakgrund av de argument jaganfört har jag svårt att förstå vilka sakliga skäl somskulle kunna vara tillräckligt starka för att ge stöd åten sådan slutsats.Herr talman! I län är vi stolta över attkunna erbjuda döva och hörselskadade en god miljö,och vi har en stark vilja och ambition att ytterligareförbättra den. Vi kommer att fortsätta det arbetet, menvi vänder oss emot att de statsbidrag som äravsatta för att göra det lättare att vara döv i Sverigehar så dålig träffsäkerhet att de inte gör den nytta somde skulle kunna göra.Jag har inget yrkande, men jag hoppas att utskot-tet tar till sig våra synpunkter. Vi lovar att återkommai frågan så länge vi anser att pengarna kan användasbättre än vad fallet är i dag.I detta anförande instämde ,, och MatildaErnkrans (alla s).Anf. 123 (m):Herr talman! Jag vill tacka för den tekniska hjäl-pen här. Jag tillhör gruppen hörselskadade, men detfinns teknik för allt.Jag vill gärna tala för min motion So285 om flervårdplatser för kriminella och missbrukande ungdo-mar, samt för att monopolet för SIS, , ska upphävas.Jag inser att mitt förslag inte kommer att vinna bi-fall här i kammaren, i alla fall inte . Därför kom-mer jag heller inte att yrka något . Där-emot vill jag ta chansen att plädera för min motion,som förmodligen återkommer vid nästa motionsperi-od. Situationen inom tvångsvården lär inte vara såmycket annorlunda då.I är det inte särskilt kontroversiellt att talaom narkotikans förödande verkan på människorshälsa och sociala liv. En absolut majoritet av såvälsvenska folket i gemen som politikerna är eniga omatt målet måste vara ett narkotikafritt samhälle. Så ärdet som bekant inte överallt i . På många hållhar man helt enkelt kapitulerat, och knarkandet skertämligen öppet.Därför är jag glad över den nya socialtjänstminis-tern uttalanden om att missbru-karvården måste förbättras. Hur det ska gå till kom-mer vi att få många chanser att prata om, både i ochutanför denna kammare. Sannolikt är den restriktivainställningen ett viktigt skäl till att ungdomar i Sveri-ge trots allt testar narkotika i mindre utsträckning änjämnåriga kamrater på andra håll i Europa.Men situationen är allvarlig nog ändå. Alltförmånga lockas att testa narkotika och fastnar. Dethandlar då inte bara om lidande, utan även om storapengar. Enligt BRÅ kostar en kriminell narkomanungefär , och har minst 26 000 tunga narkomaner. Experter på detså kallade fältet talar dessutom om stora mörkertal.Den traditionella missbrukarkarriären som gickvia cannabis till tyngre droger, och som förr kunde taupp till , är helt förändrad. är detinte längre ovanligt att unga människor går direkt påheroin eller amfetamin. Det är en ny situation för allasom arbetar inom missbrukarvården. Många ungdo-mar får lättare tag på droger än alkohol. Beställningarkan till exempel tas upp i skolan, vilket många av osstonårsföräldrar kan vittna om.Herr talman! När förebyggande arbete eller öp-penvård inte räcker för att bryta missbruket eller endestruktiv livsstil återstår dessvärre endast tvång.LVU och LVM är två verktyg. Men nyttan av läns-rättens domar om omhändertagande enligt LVU ellerLVM begränsas av att det saknas behandlingsplatser.Det har såväl många kommuner som påpekat.I RRV:s rapport 2002:13 Ingen plats för ungdo-mar skriver man redan på första sidan: "RRV harfunnit att platsbristen får allvarliga konsekvenser förbåde ungdomar och personal, inte bara under vänteti-den i kommunerna utan även påungdomshemmen. Även rättssäkerheten riskeras påolika sätt. "driver ett 50-tal insti-tutioner och har monopol på den slutna ungdomsvår-den. Att de har för få behandlingsplatser - och vänte-tiderna därmed kan bli långa - är allvarligt nog.Många socialsekreterare anser, fortfarande enligtRiksrevisionsverket, att de tvingas låta tillgången påplatser, i stället för ungdomarnas behov av vård, styrabeslutet om omhändertagande. Det innebär alltså attsocialtjänsten kollar om det finns någon plats innande beslutar att ansöka om omhändertagande.Lika illa är det att , ,tillåts sätta sina egna priser och själv får avgöra påvilket behandlingshem ungdomarna ska placeras.Dessutom utvärderar SIS sin egen verksamhet.För mig låter detta orimligt. Det har emellertidinte tagits upp i i övrigt kritiskarapport. Jag har i alla fall inte kunnat hitta någotstycke som handlar om detta. För mig räcker detdärför inte att "avvakta det pågående arbetet", somdet står i utskottets ställningstagande på s. 85.Vad gör då de kommuner som inte kan få plats förde ungdomar som länsrätten har dömt till sluten vård?Teoretiskt sett har de möjlighet att få dispens för attsjälva driva ett LVU- eller LVM-hem i syfte attsnabbt kunna inleda vården. Men det är fortfarandeSIS som avgör vilka som ska placeras där. Detta görsinte av kommunens egen socialtjänst. I praktiken kandet innebära att kommunen Y måste ge förtur förtvångsomhändertagna ungdomar från kommunen X.Herr talman! Ett annat problem med SIS förkommunernas del är att många ungdomar rymmerfrån de slutna behandlingshemmen och kan iblandhålla sig gömda i både dagar och veckor. Men kom-munerna tvingas ändå betala vårdkostnaden, som förvar och en kan uppgå till per dygn.Regeringen föreslår i budgetpropositionen att SISunder 2003 ska få mer resurser, det vill säga pengar,för att kunna öka antalet platser på de särskilda ung-domshemmen. Därtill uttalar man en förhoppning omatt kvaliteten ska öka.Frågan är bara hur långt det räcker. Ett grundläg-gande problem är monopolet i sig. Monopol gagnaraldrig utveckling och kvalitet. Att en enda aktör skaha ensamrätt till marknaden, om man får uttrycka detså, ska ha såväl placerings- som vårdansvar, sättapriser och därtill själv utvärdera verksamheten tyckerjag i grunden är fel. Det gagnar inte heller de miss-brukande ungdomarna eller deras familjer som redanhar det tufft nog.Anf. 124 ():Herr talman! Nästan sist på talarlistan är jag, menjag kan inte låta bli att ta tillfället i akt för att uttryckanågra angelägna saker inom ett av socialpolitikensområden. Jag hoppas att alla ni som var före mig påtalarlistan kan gå in med eventuella svar och replikerpå dessa viktiga punkter som handlar om den föredetta svenska alkoholpolitiken.Ett nyktert folk byggde landet, och ett alkohol-skadat folk kommer att se välfärden sjunka i dyn. Omnågra dagar kommer nästa stora spritkran att öppnasför . Införselkvoterna, dikterade av EU-medlemskapet, stiger nu till fabulösa volymer.Vår klassiska svenska alkoholpolitik har blad förblad blivit avlövat. Öppettiderna har rykt, och lör-dagsöppet är ett faktum. Införselkvoterna har gradvisökats, och skatten sänkts ett steg. Reklamreglerna harluckrats upp. Antalet utskänkningstillstånd har ökatmed . Våldet har ökat. Polisenräknar med att tre av fyra våldsbrott är alkohol-relaterade.Så spriten flödar, och vinet rinner till som aldrigförr. Starkölsförsäljningen är i topp med en ökning påöver bara under detta år. Vi har ochockså tagit del av larmrapporter om skadeverkningarav den ökade konsumtionen. Det är sjunkande skade-åldrar, sjunkande debutålder, sjukdomar och skades-tatistik som fullkomligt skjuter i höjden alltsedan EU-inträdet.Fritz Bolkestein, ansvarig kommissionär inomEU, säger att vår alkohollag strider mot EG-rätten.Där har sprit nämligen bara med jordbruk att göra.Därför handlar det inte om rätten till folkhälsa ellerrätten till omsorg om skadeverkningarna. Det handlarinte om de i 200 000 barn som växer upp ialkoholmiljöer med några av de av de svenskavuxna som inte klarar av alkoholen. En bra tumregelär att själv räkna med att var tionde person man möterinte kan klara av att själv bestämma hur mycket ochnär man dricker. Det är värt att betänka.Nej, i EU handlar det om skador för handel ochför konkurrens. Det är ideologi det.Herr talman! Jag hävdar här och och med be-stämdhet att vi nog kommer att få ge upp allting avdet som har konstituerat vår framgångsrika alkohol-politik från efterkrigstiden fram . Det blirprecis som vi dysterkvistar förutspådde och varnadeför inför den dåvarande folkomröstningen, om inte vii reagerar.Skatten kommer annars att sänkas igen, detta detviktigaste av instrument vid sidan av öppettider ochsystembolagsmonopol. Sprit-krängarna kommer nog att få vatten på sin sänka-skatten-kvarn genom att peka på hur många som delsreser dit och handlar billigt, dels smugglar och delssjälva importerar. Att sänkt skatt sänker priset utan attsänka samvetet talar de tyst om. Fler kommer att köpamer. Det är enkelt, och det är logiskt.I det här läget kommer den gamle arbetarrörelsee-konomen med sina makalösa förslag att justsänka skatten med argument som intillförblandning liknar vin- och spritleverantörernas.Men i hans utredning missar han helt folkhälsoas-pekterna och samhällskostnaderna. Lägre skatt kom-mer att "skapa rättvisa" menar han. För vem, undrarjag? För barnen i drabbade fa-miljer? För , kanske, som kämpar förtvivlatför att inte i postkolonialismens era också fångas avEuropas och degenererade dryckes-mönster? Skatteintäkterna kommer ändå att kunnaöka, menar han. Men skadekostnaderna i samhället,hur mycket mer ökar de, menar ?Jag frågar nu socialutskottet och regeringen i denmån regeringen har någon representant i kammaren,men det konstaterade vi att vi inte hade: Kommerman att beakta den utredningen och rättfärdiga degroteska skattesänkningar som rekommenderas, ochdärmed visa att man inte längre bryr sig om hurmycket alkohol som konsumeras? Kommer man attöppna kranarna och blunda för vad det kostar bakvä-gen?Alkohol är inte bra för hjärtat eller blodomloppet.Det argumentet är nys. Jag kan meddela för alla ersom omhuldar detta lilla spridda men ogrundadeargumentet att det är vederlagt. Det är för alkoholin-dustrin som det är bra.I det här läget säger en ung, nytillträdd och kanskeaningslös folkhälsominister att det nog inte finnsnågra samband mellan ökad totalkonsumtion av alko-hol och ett ökat narkotikamissbruk. Ser han inte attdet rör sig om gift som gift, om samma flyktmeka-nismer och samma försvagning av samhällets stopp-och varningssignalssystem?