prot · GP09102 · 2002-04-25 00:00:00 — Något distri-butionssystem och stöd motsvarande vad som finnsför dagstidningar finns nämligen inte för tidskriftersom vill nå ut till pressbyråer och affärer, utan de ärutlämnade till Tidsams goda vilja.Miljöpartiet har tidigare motionerat i frågan.Riksdagen har då avslagit förslag medmotiveringen att beredningen av förslag inte borde föregripas samt atteffekterna av vidtagna åtgärder först ska utvärderas.Men när kommittén faktiskt föreslagit ungefär detsom vi har drivit avstyrks motionen med hänvisningtill att utskottet "utgår från att regeringen delar upp-fattningen att frågor om mångfald - - -". Kommit-téns förslag blir det tydligen ingenting av.Fru talman! Saken är den att de problem som vibeskriver har funnits i snart två decennier. Mångfal-den har minskat rejält inom tidskriftsområdet. Ettfåtal förlag dominerar helt. Ingenting har blivit bättre.Men det enda utskottet säger är att det "är viktigt attägna frågan uppmärksamhet".Vi i konstaterar att det som i textenkallas för åtgärder på inget sätt har medfört någonförändring av det i praktiken rådande distributions-monopolet för tidskrifter.Konkurrenslagen är underordnad yttrande-friheten. Denna princip är viktig för att inte ge möj-lighet åt en myndighet eller annat organ att hindratryckning eller utgivning av skriften på grund av dessinnehåll. Dock måste den rådande situationen, därlagstiftningen i praktiken medför en begränsning avtryckfriheten, förändras. föreslår därföratt en utredning görs av distributionskanalerna förtidskrifter och att detta görs ur ett tryck- och yttrande-frihetsperspektiv och med hänsyn till de förslag somMediekoncentrationskommittén har kommit med.För att det ytterligare ska säkerställas att konkur-renslagen tillämpas med beaktande av mediesektornssärart anser att en särskild regel ska tas ini konkurrenslagen om att prövningen i fall som harbetydelse för den grundlagsskyddade sektorn ska skeunder beaktande av de grundläggande intressena avatt säkerställa ett fritt meningsutbyte, en fri och allsi-dig upplysning samt ett fritt och konstnärligt skapan-de.Fru talman! I denna fråga föreslår enmediekoncentrationslag för att förhindra situationerdär bolag med dominerande ställning hämmar eneffektiv konkurrens.Med detta yrkar jag bifall till reservation 1.Det finns ytterligare en reservation från Miljöpar-tiet, och den handlar om pornografi. sköter ju kontrollen av film och videogram, menkontrollen av videogram är frivillig. Det ärendast scener med riktigt grovt våld som klipps bort.Detta innebär att det inte finns något obligatorisktåldersskydd från samhällets sida när det gäller vaddagens ungdomar kommer att kunna se. För att mins-ka våldsutbudet menar vi i att kontrollenska vara obligatorisk och att den ska utsträckas till attockså gälla samtliga videogram.En annan metod för att begränsa medievåldet kanvara att de filmbolag som säljer sitt utbud till-sammans med porrfilmer via det digitala TV-marknätet, satellit eller kabel-TV åläggs att så attsäga separera ut porrfilmerna till en egen kanal. Desom verkligen vill se pornografisk film får då göra ettaktivt val. Regeringen bör återkomma till riksdagenmed ett förslag till hur en sådan reglering kan se ut.Fru talman! Vidare vill vi att en utredning tillsättssom ser över pornografins utveckling. Bilden av denglada horans tid är för länge sedan förbi. är det ettgrymt utnyttjande av flickebarn och unga kvinnor iprofitens namn. Den kriminella handeln och verk-samheterna kring den, t.ex. när det gäller droger, ökarockså, men samhällets sanktioner släpar helt uppen-bart efter. är det mer lukrativt att sälja barn,unga flickor och kvinnor än att sälja knark.Till sist vill vi att regeringen tar på sig ansvaretför att utveckla ett kontrollprogram för skolor ochförskolor så att inte barn och ungdomar som surfar pånätet får se bilder som de inte är psykologiskt mognaatt hantera. Många föräldrar står utan kunskapom vad deras barn och ungdomar har sett. Därför kande heller inte hjälpa sitt barn att bearbeta chockartadeupplevelser. Vi i vill att ett kontrollpro-gram tas fram för att skydda mot pornografiskt inne-håll på Internet.Fru talman! Av tidsskäl yrkar jag inte bifall tilldenna reservation, men givetvis står jag bakom den.Anf. 7 ():Fru talman! Som flera av debattörerna här harnämnt är det inte första gången vi debatterar massme-diefrågor. Det är väl ganska naturligt att något såviktigt i ett demokratiskt samhälle - detta på ett mycket bra sätt i inledningen avsitt anförande - är en viktig sak för det här parla-mentet och för många andra parlament när det gällerhur det fungerar och vilken inriktningen ska vara imassmediefrågor.Det är klart att vi som politiker ibland kan hamånga synpunkter på hur massmedierna sköter sittjobb, på hur massmedierna i olika sammanhanggranskar oss som makthavare och som politiker, påhur vissa intervjuer och debattprogram är osv. - det ärganska naturligt.Men det är väl ändå välgörande att vi håller fing-rarna borta från hur de professionella journalisternasköter sitt jobb. Om det finns några som tycker att viibland råkar lite i kläm finns det bara ett sätt råda botpå det: Vi, som ska granskas, måste bli bättre på atthantera massmedierna och inte försöka analysera ochha synpunkter på hur de sköter sitt jobb.Även om vi ibland har olika åsikter om förhållan-det mellan massmedierna och oss makthavare kan viändå fråga oss vad som skulle hända om vi inte hadefria medier som granskade oss.I min hemkommun finns en lokaltidning som haren mycket stark ställning - ingen monopolställningdirekt, men ändå en mycket stark ställning. Den skö-ter sitt jobb alldeles utmärkt. Den har inte en social-demokratisk ledarsida utan en moderat ledarsida. Detär klart att man kanske tycker ett och annat när manläser ledarsidan . Det är nog många avmina partivänner hemma som tycker och tänker enhel del om lokaltidningen, men man kan fråga sig vadsom skulle hända om lokaltidningen över huvud tagetinte fanns. Hur skulle vi då få reda på vad som händeri vår kommun? Hur skulle vi då få reda på vilka poli-tiska beslut som har tagits i vår kommun? Hur skullevi kunna få ut information om vad som händer ilandstinget osv. ?Detta är inte något unikt för min kommun. Så ärdet nästan över allt. Man måste fråga sig vad somskulle hända om vi inte hade de massmedier som vihar.Visst är det spännande att se den utvecklingensom rör nya medier. Det blir spännande att se hur de traditionella medierna klarar sig i förhållande tillden nya tekniken. Men jag tror att vi ska vara försik-tiga med att lägga oss i för mycket när det gäller hurde nya medierna ska fungera och vad de ska få förinriktning, av samma skäl som vi har varit mycketförsiktiga med att lägga oss i hur de traditionellamedierna fungerar.Det är väl precis samma sak med de nya mediernasom med de gamla. Visst finns det risker om man intehar ett regelsystem och om man inte har viss gransk-ning av hur det fungerar. Jag tror att det skulle blimycket vanskligt om vi släppte sådant helt fritt. noterade i sitt anförande litebesviket att när vi diskuterar massmediefrågor hänvi-sar vi antingen till utredningar eller till gamla ställ-ningstaganden. Jag vill påstå att det är en god tradi-tion, oavsett om det gäller massmediefrågor ellerannat. Har vi tillsatt utredningar är det väl naturligt attvi ska följa vad som sägs där och de slutsatser somman kommer fram till innan vi fattar beslut. Det är ettgrannlaga sätt att granska vad som kan komma ochhur de nya medierna blir.Samtidigt finns det naturligtvis klassiska motsätt-ningar. Det finns de som tycker att marknaden heltfritt ska sköta ägarkoncentrationen, avgöra vem somska ha möjlighet att öppna radio- och TV-kanaler,och samhället i övrigt ska inte lägga sig i. Den skilje-linjen har funnits, och den kvarstår. Vi får väl levamed det. Det finns en majoritet i den här riksdagensom vill värna om mångfalden. Vi stöder t.ex. tid-ningar med presstöd osv. Det är inte bara marknadenoch kapitalet som ska styra den delen. Samhälletmåste också underlätta för att få en bra mångfald.När det gäller ägarkoncentrationen håller jag medom att det är lite vanskligt om några få blir alltfördominerande. Det är en fördel om det finns fleraaktörer, framför allt om vi står inför ett skeende därflera olika typer av medier går samman och det blirett korsägande. Det ger massmedierna totalt sett enväldigt dominerande roll för vissa. Vi ska nog varalite försiktiga och hålla koll på vad som kan händadär. Jag tror att samhället behöver försöka stödja denmångfald som finns.Med det, fru talman, vill jag yrka bifall till ut-skottets förslag och avslag på samtliga motioner.Anf. 8 () replik:Fru talman! Jag tycker att är liteförsiktig när han diskuterar avarterna inom journalis-tiken. Inser inte att om man på långsikt hamnar i en situation där medierna beskriverdemokratin och politikerna på ett icke relevant sättkan det innebära ett hot mot demokratin?Jag vet att när man diskuterar och ifrågasätter vis-sa journalistiska tendenser är det väldigt farligt förpolitikerna. Man kan bli missgynnad inför framtiden.Ska vi inte vara så pass rakryggade att vi påtalarmissförhållanden när vi ser dem?Jag har bara en liten fråga om detta med konces-sionsavgifterna för lokalradion. Anser det verkligen är rimligt att det är sådana oerhördaskillnader när det gäller koncessionsavgifterna sommellan 40 000 och 1,4 miljoner? Är det bra för kon-kurrenssituationen?Anf. 9 () replik:Fru talman! Nej, det är klart. Så till vida håller jagmed : Om rena avarter förekommer ijournalistisk verksamhet tar vi väl alla avstånd fråndet. Men som jag sade i mitt anförande tror jag vi skavara väldigt försiktiga med att recensera det journa-listiska arbetet i stort. Jag vet inte att det är några sominte får komma till tals eller blir helt utlämnade.Om vi känner att vi som politiker blir missgynna-de eller inte får framföra våra åsikter på ett tillräckligtbra sätt tror jag att vi ska vara försiktiga med att kriti-sera journalisterna. Vi ska nog vara mer självkritiskaoch bli mer professionella, om jag får uttrycka migså, dvs. bli duktigare på att hantera massmedierna.Den enda chans vi har att föra fram våra åsikter ochde olika värderingar vi har som politiker är genom attkunna delta, få delta och ha möjligheter att delta idebatten och framföra våra åsikter. Där tror jag att viska lägga tyngdpunkten. Jag tycker att journalisternaallmänt sett sköter sig bra.Anf. 10 () replik:Fru talman! Väldigt många journalister sköter sigbra. Jag har ingen invändning mot att vi som politikerblir mer professionella i vårt möte med medierna.Men visst är det väl rimligt att vi, liksom andra med-borgare - i synnerhet eftersom vi får en viss kunskapgenom kontakterna med medierna - också deltar i denmediepolitiska debatten?Mats svarade inte på min fråga om kon-cessionsavgifterna.Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag tror att vi är ganska överens, Ing-var och jag, om hur journalister och medi-erna sköter sig och om att det inte är någon störrefara.När det gäller koncessionsavgifterna är det klartatt det är en fördel om man kan få ett mer neutralt sättän man har . Det är därför vi inte säger jatill auktionsförfarandet, där det enbart är pengar somska råda när nya radio- och TV-kanaler i framtidenska fördelas. Det finns andra värderingar som ocksåska vara med i det sammanhanget.Anf. 12 PER () replik:Fru talman! Utskottet säger i sitt ställningstagandeatt fri åsiktsbildning är ett omistligt inslag i ett demo-kratiskt samhälle och att mångfalden inom massme-dierna med möjlighet för många olika röster att görasig hörda är av vital betydelse för vårt samhälle, detär vi alla överens om. Men jag skulle vilja fråga MatsBerglind om han inte räknar in också tidskrifterna idetta.Jag beskrev i mitt anförande problemet för tid-skrifterna, speciellt när det gäller distributionen. Detsätt som tidskrifter distribueras på gör att det ärväldigt många av de mindre förlagen som slås ut.Räknar inte in också dessa i detta omden fria åsiktsbildningen där vi har en gemensamsyn?Anf. 13 () replik:Fru talman! Nog kan jag räkna in tidskrifterna,men om Per är ute efter att vi ska utöka press-stödet till att gälla även tidskrifter tror jag inte att viberedda att ställa upp på den kostnaden.Anf. 14 PER () replik:Fru talman! Nej, det har inte så mycket med detekonomiska stödet att göra, utan det gäller mera en nylagstiftning. hade ettförslag till lagstiftning, dvs. Där hade man inte inkluderat tidskrifter, men omman hade gjort det skulle ett helt annat utbud garante-ras och de mindre förlagen skulle få en helt annanmöjlighet att vara med i Tidsams distribution.De regler som Tidsam tillämpar gör att detinte är möjligt för små förlag att komma upp till deupplagor som krävs.Utskottet skriver att regeringen bereder frågan.Men har regeringen inte några lag-stiftningsåtgärder på gång. Vad menar majoriteten närden hänvisar till regeringen som det, enligtuppgift, inte sker någonting hos regeringen?Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag tror att vi alla här överens om hurhanteringen ska gå till. Först presenterar utredningensina förslag som sänds ut på ett brett remissförfaran-de. Eventuella nya lagförslag, eller vad det nu kanhandla om, bereds sedan av regeringen. Om Per La-ger påstår att det inte är några lagförslag på gång ochjag påstår att det är det, tror jag att varken Per Lagereller jag egentligen vet hur förslaget från regeringenså småningom kommer att se ut. Det får både PerLager och jag vänta på med spänning.Anf. 16 ():Fru talman! Jag vill börja det här anförandet medatt säga att jag ligger ganska nära att problematisera och föra en kritisk debatt omtendenser i massmedierna.Jag vill inleda med att berätta en historia ur detverkliga livet.För sedan bekantgjordes Författningsutred-ningens förslag om vissa förändringar i regeringsfor-men i anledning av vårt EU-medlemskap. Det innebären förändring så att tre fjärdedels majoritet av riksda-gens ledamöter ska kunna överlämna vissbeslutanderätt, om man så önskar, till EU-samarbetetoch inte som bara till det som kallas EG.Men möjligheterna att överlämna beslutanderättbegränsades till sådant som inte rör principerna förvårt statsskick, t.ex. de som rör somfrämsta lagstiftare och offentlighetsprincipen.Som ledamot av utredningen, men somkritiker av EU-medlemskap, blev jag upp-ringd av TV.- Du är väl emot EU, sade producenten, eller omdet var scriptan, i luren.- Ja, jag röstade nej, och jag är alltjämt kritisk,sade jag.- Vi har fått hit en EU-anhängare som ska kom-mentera den där utredningen som du har varit med i,och vill vi också ha med en som är emot EU.- Det är bra. Jag är EU-kritiker, men jag tyckerfaktiskt att utredningens förslag är ganska bra. Vis-serligen innebär det att kretsen mottagare av möjligbeslutsmakt kan vidgas, om nu tre fjärdedelar avriksdagen så önskar. Men sätter ju utred-ningen snävare gränser än nu för hur mycket maktsom kan överlämnas, och det är bra, sade jag.- Jaså, du är inte emot EU?- Jo, jag är emot EU. Jag röstade nej och skullegöra det också . Men utredningens förslaghandlar om reglerna i för hur beslutsmakt skaöverföras. Vi är ju redan med i EU, och dessa reglerblir , enligt min mening, bättre, svarade jag.Vårt samtal löpte , och jag försökte uti-från kraften av min förmåga att förklara saken ytterli-gare. Producenten lät väldigt positiv och sade:- Det här var verkligen intressant. Jag ska talamed programledaren, så ringer jag igen.Sedan ringde jag hem till min hustru och min moroch berättade att jag skulle vara med i TV så att dekunde ju titta på debatten, och jag sade det också tillmina partikamrater. Så ringde producenten igen.- Du, jag berättade vad du sade, men programle-daren tyckte att det var alldeles för nyanserat, så viströk EU-debatten. Men tack för den här gången. Vihörs väl igen, hoppas jag.Händelsen fick mig att reflektera kring en boksom jag läste för sedan av den avlidnefranske sociologen , en bok som heterOm televisionen. Det är en talande skrift som analyse-rar televisionen som vår tids viktigaste medium ochsom visar på många av de starka dragen av tidsstress,grova förenklingar, strävan att finna tillspetsade ochdramatiska konfrontationer, medvetna försök att und-vika nyanser, djup, eftertanke och utvecklande reso-nemang, makt åt programledare och reportrar attkunna censurera genom att styra vem som får tala,vem som får vara med och vid klippmaskinen avgöravad vederbörande egentligen ska få ha sagt.Det är en tendens att allting ska gå väldigt fort,vara kort, tydligt och koncentrerat - en tendens somhar slagit igenom på många håll i samhället, kanskeockså när det gäller talartider i riksdagen.Bourdieu såg i dessa tendenser faror för demokra-tin. Han skrev t.ex.: En första implicit förutsättningför detta språkspel - alltså i televisionen - är att de-mokratiska debatter tänks i termer av catch-brottning:Det ska vara konfrontationer, hjälten mot busen osv.I en passus i boken erinrar om Platon.Det var en aristokratisk och privilegieradperson, men han påpekade: Där brådska rådet är detomöjligt att tänka.Bourdieu fortsätter: Ett av de stora problemen te-levisionen ställer oss inför är frågan mellan tänkandeoch hastighet. Han menar att TV faller tillbaka på enstab av det som han kallade för fast-thinkers, forttän-kare, som vill leverera en kulturell och för den delenockså en politisk snabbmat, färdigtänkt, färdigtuggadoch anpassad till det som kallade för bråds-kans diktatur.Tid är en bristvara i TV, framhöll , menTV lägger ned mycket tid på vardagsdramer, såporeller dokusåpor där människor sätts in i konstrueradedramatiska sammanhang och ska lösa skapande"verkliga" problem. Det är en sorts vardagsdramerom konstruerade situationer, egentligen om strunt,och då har TV mycket tid.För att nu anföra vidare resonemang ärtid en bristvara i TV. Och om man använder så till att prata om struntsaker framstår det förmänniskorna, enligt , som om människornaska tycka att detta är det viktiga, och så tränger deundan de egentligen viktiga sakerna. sä-ger: "Televisionen har ett faktiskt monopol på attutforma världsbilden för en stor del av befolkningen.Och genom att lägga tonvikten på trivialiteter, genomatt fylla dyrbar sändningstid med strunt, tränger denundan de relevanta upplysningar medborgarna behö-ver för att kunna utöva sina demokratiska rättigheter.Därmed ökar den informationsklyftan mellan demsom kan läsa så kallade seriösa dagstidningar ochdem som inte har annat intellektuellt bagage än deninformation de får i TV. "Han visade att televisionen, som utger sig för attvara ett instrument för återgivning av verkligheten, istället är ett instrument som skapar den. Vi närmaross alltmer en värld där det samhälleliga beteendetinte blott beskrivs utan föreskrivs av TV, säger förhållanden som framhöll menarjag är mycket viktiga att reflektera över i en debattom mediepolitiken. Det är nämligen politikens upp-gift att skapa förutsättningar för ett medielandskapsom tillåter verklig mångfald, bredd och djup, för-ströelse och allvar, kultur i varje form, idrott ochsport och information i allehanda ämnen.De reflexioner man kan göra med anledning avförfattare som - eller för den delen av me-diekritiker här i landet, t.ex. - äratt de slutsatser man drar understryker vikten avverklig mångfald. Och verklig mångfald är ju någon-ting annat än den s.k. etableringsfrihet endast grundadpå tillgången till stora ekonomiska tillgångar, somMargareta Nachmanson talade sig varm för.Verklig mångfald förutsätter att vi ser till attmassmedier kan leva som reflekterar en mångfald avolika intressen i samhället. Det är alltså vikten avpublic service-medier som egentligen understryks i deresonemang som förs. De borde ha styrkan att iblandvåga visa att de är annorlunda i förhållande till dekommersiella medierna, att vara både breda och dju-pa. Båda sakerna måste de vara, för utan breda pro-gram i public service-medierna minskar ju de s.k.smala programmens möjligheter att nå en bred publik,något som borgerliga partier i sin syn på public ser-vice helt tycks ha missat.Av mediekritikernas analyser följer också att vikan härleda vikten av en vidareutveckling av TV-mediet till en markburen digital TV som i princip kannås av alla. En digital teknik kan nämligen ge möjlig-het och utrymme för tittaren att inte baranöja sig med snabbmatsartade budskap utan ocksåklicka sig vidare till fördjupning och vidare kunskapoch på så sätt vidga sina insikter. Även om det ärviktigt att i och andra mediekritikers andaklargöra farorna i den utveckling vi ser, är det ocksåviktigt att betona, möjliggöra och släppa loss de rikamöjligheter som finns med dagens tekniska utveck-ling.När vi, fru talman, ser kritiskt på tendenserna påmedieområdet framstår alla de borgerliga motionsyr-kandena, i alla fall nästan alla, som aningslösa i för-hållande till de demokratiska problem som faktisktfinns. De vill bara ha mera av kommersialism, vilkettenderar att dra fram likformighet och att verklighetengörs om till rappa talkshows eller undflys med kon-struerade dokusåpors skenverklighet. De ser inte attom bara de ekonomiska musklerna får avgöra vidauktionsförfarande blir medierna bara ett reservat förde penningstarkaste intressena. De är inte bekymradeöver koncentrationstendenserna på etermedieområdeteller pressområdet.Det är därför mycket gott, fru talman, att utskot-tets majoritet i dessa principfrågor har orienterat sigåt rätt håll. Det skapar förutsättningar för att vi skakunna gå vidare med en fri och öppen mediedebattoch få en medieutveckling som kanske inte bara går iden för demokratin ödesdigra riktning som PierreBourdieu så målande varnade för.Fru talman! Detta inlägg skulle jag velat göra så-väl mer reflexivt som djupare, men det hade då blivitännu längre. Jag försöker i alla fall lojalt finna mig iden brådskans diktatur som råder i en hårt arbetsbe-mängd kammare. Jag ber därför att få avsluta med attyrka bifall till utskottets förslag till riksdagsbeslut idess helhet.Anf. 17 ():Fru talman! Två tredjedelar av an-förande var väldigt intressant och roligt att lyssna på.Sedan kom tyvärr en tredjedel som var vänsterpartis-tisk rappakalja, skulle jag vilja säga, och påhopp påoss borgerliga politiker. Det var synd, för jag hade imin replik tänkt ta upp ett par saker i inledningen därjag trodde att möjligen kunde tyckalika som jag.Men först vill jag säga, fru talman, att jag delarprecis den erfarenhet som inlednings-vis beskrev, detta att bli uppringd av medier och fåhöra att det man förklarar är för komplicerat. Vi sitteri samma utredning och brottas med samma problem.Inte heller jag fick vara med i det program som inteKenneth fick vara med i.Man kan också undra varför utländska TV-program - framför allt anglosaxiska, amerikanska ochengelska - tillåter så mycket djupare och mer reflek-terande debatter än man gör i svensk television. Detär synd att man inte tar lärdom av amerikansk ochengelsk TV därvidlag.Jag vill ställa en fråga till med an-ledning av de första två tredjedelarna av hans anfö-rande. Det resonemang som jag förde fram i mittinlägg handlade om möjligheten att bygga upp sär-skilda public service-fonder, som har till uppgift attkoncentrera sig på precis det som ochjag vill ha, nämligen kvalitetsproduktion. Det skullekunna vara en bra modell för att åstadkomma detta.Vi vill ha lättare underhållning, och vi vill ha sport iTV, men man behöver kanske inte använda allmännamedel så mycket för detta. Jag hade, som sagt, en vissförhoppning om att vi skulle bli överens om detta närjag hörde den första delen av anfö-rande. är jag väl mera tveksam.Anf. 18 ():Fru talman! Utan att det var någon som helst rap-pakalja är jag inte överens med påden punkten. Jag anser att det är bättre att ha starkapublic service-kanaler och att vi ska slå vakt om ochutveckla dem. De får också, om vi skulle få en mark-bunden digital-TV, möjligheter att utvecklas vidareoch kan kanske dra sig ifrån denna s.k. brådskansdiktatur, som det ofta är i många samtalsprogram iTV.Sedan är det klart att traditionerna är olika i olikaländer.