prot · GP09101 · 2002-04-24 00:00:00 — "Det vittnar om den inställning man har om resursertill skolan.I reservationen i detta betänkande säger att man ska lösa problemet med statlig detalj-styrning via en skolpeng. Det är en skolpeng somännu inte någon har lyckats förklara och som rimligt-vis innebär ordentliga försämringar för barn i mångaav landets kommuner, eftersom man säger att det skavara lika. Blir det inte så utan det ska vara individuellanpassning av skolpengen, ja, då får vi en ekonomiskcentralstyrning som blir helt orimlig.På det specialpedagogiska området tar dessutomModeraterna hela anslaget från . Man lägger ned det. Det som var 319 mil-joner blir då bara 200 miljoner som puttas in i . Dessutom gör man en del andra småsatsning-ar. Men hur man än räknar glappar det även där nå-gonstans . Fråganär: Hur gagnar de här besparingarna elever medfunktionshinder och deras möjligheter eller rättighe-ter?Resursfrågan nämns inte, vare sig i debatten eller ibetänkandet. Men naturligtvis blir det helt omöjligtför oss att föra en debatt om vi inte tar med det pers-pektivet, för det är egentligen det som är grundläg-gande och avgörande för de frågor vi diskuterar.I stället för att lägga ned Specialpedagogiska in-stitutet föreslår vi att vi ska stärka det och göra detgenom att det får ett förtydligat uppdrag med attstödja kommunerna. Det är ett viktigt omställningsar-bete, inte minst på Resurscenter syn i ochResurscenter tal och språk i . Det förstnämndahar ju behandlats i flera motioner och interpellationer,därför noterar vi särskilt i betänkandet både den sär-skilda utredning som skolministern nu tillsatt omvisstidsplaceringar och det särskilda uppdrag somSpecialpedagogiska institutet nu får att kartläggakommunernas förutsättningar att ordna bra undervis-ning för elever med synskada och ytterligare funk-tionshinder. Det är angeläget, såväl för det 40-talelever som finns i som för de 300-400 elevermed liknande diagnoser som finns ute i landets övrigaskolor.I betänkandet avstyrker vi också en mängd motio-ner om särskolan. Vi gör det med hänvisning till tillsatta utredningen om utbildning för barn,ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning. Det ären parlamentarisk utredning, och flera av oss i ut-skottet och här i kammaren har förmånen att faktisktvara med i den utredningen och i den process som nustartar. Det är så jag ser på en sådan här utredning.Jag välkomnar de öppningar som gjordes i detta be-tänkande från jag tror i stort sett alla partier utomFolkpartiet när det gäller särskolans egna skolformsvara eller inte. Jag tror att det är angeläget att vi äröppna inför ett sådant här utredningsarbete.Det är också angeläget att vi gör denna utredningmed tanke på , läroplansöversynenoch . Särskolan glöms iblandbort. kommer den mitt i fokus i ett läge där viutreder det som kommer att bli nästa reformering avden svenska skolan en bit in . Utred-ningen ska i det sammanhanget ta ställning till för-söksverksamheten med rätten att välja skolform.De utvärderingar vi nu har fått visar att rätten attvälja också inneburit rätten att välja bort. En storgrupp föräldrar väljer enligt utvärderingonekligen särskolan som ett positivt val. Men vi serockså att det för en grupp föräldrar har varit ett valfrån . Man har inte valt till särskolan.Skälet har varit att man har varit osäker på om manskulle få rätt stöd i den vanliga . Här servi möjligtvis argumenten till den ökade inskrivningenav barn till särskolan.När tittar på detta särskilt är det trekriterier man lägger upp som skäl för den ökade in-skrivningen i särskolan, som jag vet har oroat flera avoss . Man säger att särskolan är mersynlig. Det tror jag att man har rätt i. Särskolan ärmer synlig, finns nu ofta integrerad. Där finns perso-nal som har arbetat i båda verksamheterna. Det ärdessutom ofta t.o.m. gemensamma lokaler. Det göratt särskolan blir ett tydligare alternativ än tidigare.Det kan vara en positiv utveckling, det tror jag.Men det finns också andra skäl. Det finns en ökadambition, ett ökat intresse av att diagnostisera ochtesta barn. Kombinerar vi det med ökat fokus på må-luppfyllelse i tror , och jagdelar den uppfattningen, att det här leder till en pressfrån in i särskolan. Går vi då till dettredje argumentet som använder sig av, attgränsdragningen mellan särskola och grundskola blirallt svårare, ser vi flera brister i inskrivningsprocessendär barn som inte tillhör särskolans personkrets ändåskrivs in i särskolan. Därför välkomnar jag Skolver-kets allmänna råd som tydligt ger direktiv - detvar det efterlyste - till hur inskriv-ningen ska gå till. Och det är viktigt för barnens skull.Här tror jag att vi också över partigränserna iblandkan hitta gemensamma ställningstaganden när detgäller att ringa in personkretsar.Inledningsvis ska utredningen kartlägga målupp-fyllelsen i särskolan . Det blir intressant att se.Men sedan kommer det svåra. Det är att utforma tvåalternativ som vi ska välja ett av. An-tingen avskaffandet av särskolan som skolform ellerett ställningstagande om att utveckla den och då tyd-ligare markera vilken personkrets man ska ha. Det ärprincipiella ställningstaganden, men det rör också depraktiska förutsättningarna att fullfölja detta. Jag ärövertygad om att vi återkommer till den diskussionenhär i kammaren och även i utskot-tet. Jag hoppas att den som vanligt kommer att präg-las av respekt för att vi alla, oavsett partifärg, är an-gelägna om att utveckla en bra verksamhet för barnmed utvecklingsstörning så att de kan gå antingen ien särskola eller i en skola för alla framöver.Anf. 174 () replik:Fru talman! Låt mig först ställa en fråga till To-mas : Anser att även elevermed funktionshinder ska ha rätt att välja skola? Detborde vara ganska lätt att svara på en sådan fråga.Låt oss inte ta en anslagsdiskussion . Vihar precis fått vårpropositionen om ekonomin, och vikommer att väcka egna motioner. vetmycket väl att alltid lägger rejält medpengar på skolområdet, det råder inget tvivel om det.Den statliga finansieringen envisas med att inte förstå. Som jag sade i mitt anförandeär frågan om statlig finansiering för elever med funk-tionshinder inte enkel att hantera. Det ska villigt er-kännas. Det kan väl inte ligga på ett enskilt parti attkomma med slutliga lösningar till detta? Jag kankonstatera att små kommuner i mitt hemlän, Väster-botten, som har t.o.m. under 3 000 invånare, får na-turligtvis stora bekymmer det kommer elevermed grava funktionshinder. Det är klart att kopplattill diskussionen om kvaliteten i utbildningen föreleverna finns frågan om hemkommunernas ansvar.Jag är förvånad över att inte kan insedetta.Retoriskt sett förstår den nye skolministern dettaså här långt. Han har uttalat en farhåga för att detta ärett problem för hemkommunerna. Hur kommenterarTomas utbildningsministerns syn på dennasak?Anf. 175 () replik:Fru talman! Först var det den direkta frågan omrätten att välja skola. Vad sägs om rätten att slippavälja bort? Det är det faktum som många ställs inför , dvs. att de inte får det stöd och den hjälp debehöver i den lokala skolan. Jag tror inte att vi löserdetta genom att dra undan det stöd som utgör för kommunerna och för derasskolor och genom att dra undan de ekonomiska resur-ser som t.ex. öronmärkta statsbidrag innebär. Detkommer inte att underlätta förutsättningarna att kunnagöra som de flesta andra föräldrarna, dvs. välja denskola som finns närmast och där få tillgång till ett braalternativ.Sofia var inne på att vi kan behöva funde-ra över - och det sker i - hur mani skollagen ska reglera de skyldigheter som ska finnasför att erbjuda rätt stöd lokalt.Men får vi fundera över alternativet. Jagär inte ensam om att inte riktigt förstå mig på skol-pengen. Ni har haft på er i sedanni sist innehade regeringsmakten att fundera över hurden statliga skolpengen ska se ut. Ändå har ni intekunnat ta fram ett enda fungerande exempel.Antingen är det en peng lika för alla eller en pengmed olika former av pålägg. Hur kommer det att se utför de funktionshindrade? Är det de barn och ungdo-mar som har inte bara den vanliga skolpengen utanytterligare en eller två checkar som ska gå runt ochragga skolor på den moderata skolmarknaden? Jagtror att man får tänka om. Vilket utpekande kommerdå att ske för elever med funktionshinder?Vår utgångspunkt har varit ordentliga resursermen sedan behovsstyrning, inte minst eftersom situa-tionen ser olika ut i olika delar av landet. Prata omVästerbottens problem och nämn sedan skatteutjäm-ningsförslaget så förstår vad jag ärinne på. Dessutom förändras barns och ungdomarssituation över tiden. En fast skolpeng, trots att situa-tionen förändras från det att man är till dess manär , gör situationen helt orimlig.Hur ska skolpengen anpassas efter lokala förut-sättningar och förutsättningar över tiden? 176 () replik:Fru talman! sade alldeles attdet är viktigt med öronmärkta bidrag. Vad är skillna-den mellan öronmärkta bidrag som kommer frånTomas och en statlig finansiering av de en-skilda elevernas skolundervisning? Det är för migsvårt att se skillnaden.Det är klart att det inledningsvis finns problem.Det är konstigt om man inte skulle kunna komma tillrätta med dem. Utgångspunkten är elevernas självkla-ra rätt att välja och få den högkvalitativa utbildningde har rätt att få efter vars och ens förmåga och förut-sättningar.Innan jag avrundar, fru talman, vill jag höra hurdet är ställt med utbildningsutskottets majoritet ochUtbildningsdepartementet. Pratar ni med varandraeller inte? Som det ser ut nu pratar ni inte med var-andra, i varje fall inte när det gäller specialskolanEkeskolan. Där har utbildningsministern tydligt sagtatt det finns bekymmer och att man behöver se övervistelsetidsbegreppet. Han kan se att vistelsetiden skakunna vara ett helt läsår. Hur stämmer detta? Pratarmajoriteten i utbildningsutskottet med Utbildningsde-partementet?Anf. 177 () replik:Fru talman! Visst pratar vi med varandra. När detgäller vistelsetiden framgår det i betänkandet att detpågår en utredning och att det är viktigt att få ettklargörande. behöver inte läsa innan-till i interpellationsdebatt med Östros.Jag konstaterar att jag ändå inte har fått klart förmig hur skolpengsmodellen ser ut. Inte i debatten häroch inte som oppositionsparti har Mode-raterna kunnat tala om hur skolpengen ska se ut. Skaden vara lika för alla eller olika för alla? Vem skagöra bedömningen?Att sedan jämföra detta med öronmärkta statsbi-drag blir lite konstigt. Öronmärkta statsbidrag talarom hur mycket personalen ska öka i landets skolor.Kommunerna får en pengapåse där de själva kanavgöra vilken typ av personal som ska anställas. Detviktiga är att personaltätheten generellt ökar eftersomden minskade . Det är någonting heltannat än att en statlig centralmyndighet ska göraindividuella bedömningar, kanske så ofta som varje åreller , för att tala om exakt vilket stödenskilda individer ska ha och vilken skolpeng de skaha. Där är milsvida skillnader. Jag konstaterar att vihär inte fick något klargörande från Moderaternadenna gång heller.Anf. 178 () replik:Fru talman! sade i sitt anförandehur viktigt det är att alla elever får det stöd och denhjälp de behöver. Det håller väl alla med om. Menproblemet är att vi vet att det inte fungerar så i verk-ligheten. T.o.m. regeringen själv skriver i budgetpro-positionen t.ex. när det gäller elever med läs- ochskrivproblem att skolorna eller kommunerna oftakräver att eleverna har en diagnos. Det tar ofta långtid att ta fram diagnosen. Sedan kanske eleven fårstöd och hjälp till viss del eller så mycket den behö-ver. Det är ett stort problem mellan det fina vi skriveroch hur verkligheten ser ut.Tomas pratar också om att det krävs re-surser. Det går inte att bara säga att det och det ska viha.Vi i har idéer kring läs- och skrivut-veckling. Vi vill satsa tidigt, och vi har lagt resurserpå det. Men hur vill Socialdemokraterna gå vidareefter det att man har börjat se på problemen kringdetta? Vad är nästa steg, så att det inte blir ännu mertext utan att vi kan se resultat ute på skolorna?Anf. 179 () replik:Fru talman! Vi går vidare handgripligt genombl.a. Eftersom jag tar påorden att det är viktigt att göra tidiga insatser kan jagpassa på att märka de kvalitetspengar som ska läggaspå förskolan för de kommuner som har anammatmaxtaxan. Jag tror nämligen att införandet av enallmän förskola med fler barn i förskolan är kanskeden viktigaste insatsen för att tidigt upptäcka barnmed särskilda behov och tidigt se till att de kommerin i språkmiljön så att det går att upptäcka sådant somkan bli läs- och skrivsvårigheter framöver. Det ärkanske den viktigaste långsiktiga insatsen vi gör.Det är spännande att höra och SofiaJonssons inställning till maxtaxan och till allmänförskola, inte minst eftersom hon ändå har ambitionenatt efter valet försöka samregera med flera partiersom inte bara vill avskaffa maxtaxor och allmän för-skola utan dessutom förespråkar kraftigt sänkta skat-ter, nej till öronmärkta statsbidrag och minskaderesurser till . Jag ärövertygad om att det inte kommer att lösa situationen.Jag kan dela uppfattning att det be-hövs mer resurser i skolan och att det är viktigt medtidiga insatser. Jag oroas, precis som ,över den tidiga diagnostiseringen och utsorteringen.Det påpekade om risken förutsortering är viktigt. Vi gör vad vi kan för att mot-verka detta, alltifrån långsiktiga till kortsiktiga sats-ningar. Det som oroar mig är att vi ska få en mode-ratledd regering där med sina godaambitioner låter sig köras över och gårmed på statlig skolpeng och minskade resurser tillskolorna ute i landet.Anf. 180 () replik:Fru talman! har börjat med tomretorik. Jag tror inte att han själv tror på det han sägernär han pratar om att kvalitetspengarna till maxtaxor-na skulle vara lösningen på skolans problem eller attde skulle vara lösningen för de elever som har pro-blem med läs- och skrivutvecklingen. Kvalitetspeng-arna till maxtaxan åts ju upp nästan innan reformensjösattes. Det finns stora hål i den budgeten, ochkommunerna får själva stå med stora kostnader somregeringen inte hade tänkt på när reformen arbetadesfram. Men det är en annan sak.Vad är det vill göra? FörutomWärnerssonpengarna som han pratade om, behövs detinte tydliga insatser för eleverna som börjar skolan?Eleverna ska få de resurser, det stöd och den hjälp debehöver för att få med sig tidig kunskap men ocksåför att få ett självförtroende där de går vidare stärktaoch tror att de klarar skolan.Det räcker inte längre med bara tomma ord ochhot om kommande regeringsbildningar som intestämmer.Vi för en politik där vi ser till att det finns en till-växt, där vi för in pengar till staten så att vi kan satsaännu mer på skolan och ännu mer på den utveckling-en, i stället för att tära på kommunernas och invånar-nas ekonomi, som med Socialdemokraternas politik.Anf. 181 () replik:Fru talman! Nej, det är inte tom retorik. Det är dealternativ som vi står inför i en valrörelse framöver.Centerpartiet ser till att i debatten hamna i knät påModeraterna och måste då hitta ett sätt att klara ar-gumentationen för de gigantiska skattesänkningarsom där föreslås.Däremot har vi självfallet en gemensam uppfatt-ning om att det behövs tidiga insatser. Det nämndejag också i repliken. För mig är kanske den viktigasteinsatsen att öka personaltätheten i skolan. Tidig verk-samhet i förskolan är oerhört viktig, men dessutomövergången mellan förskola, förskoleklass och skola.Jag har själv en son som går i förskoleklass, och jagser hur oerhört viktigt det är att det finns personalsom har kompetens att möta detta.Det var så vi resonerade när vi gick förbi princi-pen om att kommunerna ska ha alla pengar i en påseoch sade att här öronmärker vi statsbidragen så attlandets samtliga kommuner får den kraftiga ökningenav personaltätheten. Det är viktigt.Jag noterar att de flesta borgerliga partier integillar detta, vare sig öronmärkningen eller mer resur-ser. Det är inte tom retorik. Det är verklighet, som fårdirekta effekter i skolorna ute i landet och som kom-mer att få direkta effekter för de barn och ungdomarsom går i skolan.Skollagskommittén har i uppdrag att se om vi rentjuridiskt också ska reglera sanktioner med kommunersom inte sköter sig eller elevers rättigheter till stöd påett skarpare sätt. Vi får se vad Skollagskommitténkommer fram till.Insatserna som görs för de elever som går iskolan måste vara både långsiktiga och kortsiktiga.De långsiktiga handlar om att tidigt börja i skolan, attöka kompetensen hos personalen och att få en nylärarutbildning. De kortsiktiga handlar om att ordent-ligt skjuta till pengar . Då harman inte råd med stora skattesänkningar. Det är där-emellan valet står även för Centerpartiet.Anf. 182 () re-plik:Fru talman! tar upp frågan om in-tegrering av de funktionshindrade i hemkommunen. Iprincip delar vi den uppfattningen, att så långt det ärmöjligt ska närhetsprincipen gälla, alltså utbildning ihemkommunen.Men det finns ett antal elever med multifunk-tionshinder, och kommunerna har helt enkelt interesurser, varken personella eller ekonomiska, att tahand om de eleverna. De funktionshindrade elevernahar hamnat ute i kylan. Jag har haft flera kontakter,inte minst i kommunerna uppe i norr, där de säger attde inte har möjligheter att ta hand om dem och gedem en adekvat utbildning.Jag vill fråga : Vart ska de somkommunerna inte kan ge en meningsfull utbildning tavägen?Som redan vet, har Kristdemo-kraterna i budget efter budget lagt medel just för attbevara de här specialskolorna. Men ni socialdemo-krater har valt att säga nej.Samtidigt vill jag säga att vi från kristdemokra-tiskt håll icke har sagt nej till Wärnerssonpengarna.Tvärtom har vi välkomnat dem. Vi har inte sagt nejtill eller försvarspengarna - vi harvälkomnat dem. Men vi har sett att resurserna ändå ärför knappa, och därför har vi bl.a. i budgeten för dettabudgetår lagt 3 miljarder utöver det som Socialdemo-kraterna har anvisat till landets kommuner.Vart ska de multifunktionshindrade eleverna tavägen?Anf. 183 () replik:Fru talman! Det är trevligt att höra tala sig varm för mer resurser till kommunerna.Eftersom fäster sig särskilt vidsituationen för kommunerna i norra kan jaginte låta bli att säga att jag inte är säker på att situa-tionen för dem kommer att underlättas om man kraf-tigt gör om skatteutjämningssystemet, vilket heltskulle dränera kommunerna i norra . Jag skagivetvis inte anklaga för någon-ting sådant, men partier som är Kristdemokraternanärstående har sådana förslag. Ska man samregeramåste man hitta en gemensam lösning.Jag tror inte heller att en statlig skolpeng kommeratt vara lösningen på detta. Jag är lite nyfiken på atthöra hur ställer sig till Moderater-nas förslag om en statlig skolpeng. Jag är angelägenom att alla barn kan få rätt till en utbildning på hem-orten. Vi kan inte ha en situation där kommunernasäger att de inte klarar det och att dessa barn skaflytta. Hur skulle det se ut, vare sig det gäller skolor-na, äldreomsorgen eller sjukvården? Vi kan inte ha ettsådant läge. Därför är jag, precis som , angelägen om inte bara mer resurser utan också enlångsiktig uppbyggnad av kompetensen ute i landetskommuner.Vi har genom setttill att skapa regionala stödorganisationer och kan pådet sättet möta behovet. Alternativet skulle vara attbygga upp 3, 5, 9, 20 eller 30 statliga specialskolorsom tar över ansvaret för vissa grupper som kommu-nerna inte anser sig kunna ta ansvaret för. Då är vitillbaka till tiden långt före det somvi känner, där man grundläggande och nära påhemmaplan kan få den service man har rätt att krävaför de skattepengar man betalar.Vi har ett gemensamt ansvar att driva det, men jagnoterar att kan få problem med dettaom han går med på att göra kraftiga förändringar iskatteutjämningssystemet.Min direkta fråga blir: Kommer en statlig skol-peng, där eleven får en liten check runt halsen - kan-ske två, tre eller fyra för den som är funktionshindrad- att lösa situationen? Vad säger det?Anf. 184 () re-plik:Fru talman! säger att jag gör migtill tolk för norra och att norra miss-gynnas om det kommunala skatteutjämningssystemetförändras. Det är bra att verkligen haromsorg om de norra delarna av . Annars är detsjälvklart att jag talar för de norra delarna, eftersomjag kommer därifrån och det är min valkrets.Tomas bekymrar sig över hur det blirmellan och i framti-den när det gäller skolpengen. Jag tror att vi överlåterdet där åt våra partier när vi väl har vunnit valet den15 september. Då kommer vi att lösa det här, och jagtror att det kommer att bli tillfredsställande också förTomas Eneroth.Jag vill ställa en sista fråga till anledning av detta betänkande: Kan se någon fördel med att ha samma tillstånds- ochtillsynsmyndighet för den samlade skolformen i Sve-rige, där man inte minst får en likvärdig behandlingav situationen i skolorna?Anf. 185 () replik:Fru talman! Om jag tar det sista först, kan jag sägaatt frågan nu bereds i . Å ena sidanär jag angelägen om att ,med den kompetens man har, nyttjar den ordentligt. Åandra sidan kan jag förstå de principiella invändning-ar som har. Men frågan beredsalltså i , och vi får se vilken lösningman kommer fram till. Jag tror inte att man ska hasta,för det är ganska viktigt att vi i fortsättningen har enordentlig och bra tillsyn, inte minst över så pass vik-tiga utbildningsverksamheter som särskolor.Jag har, precis som , omsorg intebara om norra utan om hela landet. Skatteut-jämningen är en angelägenhet för kommunernas to-tala ekonomi i hela landet och deras förutsättningaratt fullfölja det ansvar som självtalade om i sitt anförande. Det är förutsättningarna föralla barn att kunna få en skola som tillgodoser debehov och önskemål de har. Det är viktigt. Då kanman inte bara överlåta skolpengsfrågan till efter valet.Det är nu väljarna kräver besked. Även om läktarenhär inte är full, föreställer jag mig att det framöverkommer att vara många som vill ha besked om detta.En statlig skolpeng eller ett dränerat skatteutjäm-ningssystem kommer inte att ge barn med funktions-hinder några ordentliga förutsättningar.Eftersom jag vet att inte har nå-gon mer replik vill jag be honom att fundera på vilketläge vi kommer i när en statlig central myndighet iStockholm ska göra individuella bedömningar av dehundratusentals barn som finns i det här landet ochtala om hur deras behov ska se ut i olika skeden avlivet i olika delar av landet. Tycker man inte att det ärdet som är den rimliga möjligheten med en centralskolmyndighet måste det bli ett enhetligt belopp, ochdå kommer stora orättvisor fram. Det tål att grunnapå.Anf. 186 () replik:Fru talman! och jag är överens omatt inga elever och inga familjer ska känna sig ute-stängda från skolor på hemorten, utan det ska varamöjligt, oavsett vilka funktionshinder man har och ivilken situation man är, att få en bra utbildning hem-ma.Samtidigt har många av oss kanske inte haft så nä-ra kontakt med funktionshindrade barn. Vi som harhaft det har inte haft kontakt med alla. Människor ärväldigt olika. Det finns väldigt många föräldrar tillfunktionshindrade barn som är förtvivlade över attden skolgång barnen får i den vanliga integreradeskolan inte ger deras barn det de vill ha.Vi märker i denna diskussion att det är ett tydligtmönster från Socialdemokraterna att säga nej tillolika typer av specialklasser och till förslag om för-stärkning av rätten till hörselklasser, vilja avskaffaspecialskolorna och vara skeptisk till särskolan, osv.Inledningsvis talade väldigtmycket om resurser och hävdade att det inte fannspengar till många av oppositionens förslag. Därförblir min enkla fråga till denna. Hardet faktum att Socialdemokraterna säger nej till för-slagen att skapa fler möjligheter för funktionshindra-de barn med ideologi eller med resurser att göra? Jagställer den frågan eftersom vi från är medoch anslår lika mycket pengar till skolorna i Sverigesom regeringen gör. Säger ni nej till våra förslag omhörselklasser, specialskolor osv. för att ni tror att detskulle bli för dyrt, eller tror ni att det blir bättre föreleverna om man säger nej?Anf. 187 () replik:Fru talman!