prop · GP03191 · 2002-06-19 00:00:00 — 2 § sjätte stycket upphävs.10 §Myndigheter som med tillämpning av de sekretessbrytande bestämmelserna i 9 kap.1-2 §§ lämnar sekretessbelagda uppgifter till en konkursförvaltare får enligt 14 kap. 10 § första stycke 3 uppställa förbehåll som med vissa begränsningarinskränker konkursförvaltarens rätt att lämna uppgiften vidare eller attutnyttja uppgiften. Bestämmelsen kompletteras så att förbehåll får uppställasockså om uppgifter lämnas ut till konkursförvaltare med tillämpning av den nyasekretessbrytande bestämmelsen i 9 kap. 17 §. Förslaget har behandlats i avsnitt 4.8.4.Ändringen i 14 kap. 10 § första stycket 3, vad avser hänvisningen till9 kap. 1 § fjärde stycket andra meningen, är en följdändring till den ändringsom gjordes i sistnämnda stycke genom SFS 2000:1285, då en ny mening infördes istycket och den dittillsvarande andra meningen blev den tredje meningen.14.2 Förslaget till lag om ändring i konkurslagen (1987:672)7 kap.9 §Ett nytt andra stycke införs.Enligt första stycket är en konkursförvaltare skyldig att under helakonkursförfarandet lämna upplysningar om boet och dess förvaltning till rätten,borgenärer, granskningsmän, gäldenären eller tillsynsmyndigheten. Enligt det nya andra stycket förskjuts denna upplysningsskyldighet i förhållande tillborgenärer, granskningsmän och gäldenären, såvitt avser uppgift om attförvaltaren har anmält brottsmisstankar eller misstankar om att näringsförbudkan komma ifråga till åklagaren enligt 7 kap. 16 § konkurslagen, till dessförvaltaren avger slutredovisning. Andra stycket innebär inte attkonkursförvaltaren skulle vara förhindrad att lämna upplysningar om en anmälanenligt 7 kap. 16 § före slutredovisningen i de fall han anser att det finns skäl till det.Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 4.8.2.15 §Paragrafens första stycke 5 upphävs.I paragrafen anges vad förvaltarberättelsen skall innehålla. Enligt förstastycket 5 skall förvaltarberättelsen bl.a. innehålla en uppgift i förekommandefall om att misstanke om brott som avses i 11 kap. eller om sådantförfarande som kan föranleda näringsförbud enligt 2 § lagen (1986:436) omnäringsförbud har anmälts till åklagaren. Eftersom konkursförvaltarens upplysningsskyldighet enligt 7 kap. 9 § förskjuts tidsmässigt avseende sådana uppgifter som avses 15 § första stycket 5 till dess han avger slutredovisning upphävs den sistnämnda bestämmelsen. Ändringeninnebär inte att konkursförvaltaren skulle vara förhindrad att lämnaupplysningar om en anmälan enligt 7 kap. 16 § i de fall han anser att det finnsskäl till det.Ändringen har behandlats i avsnitt 4.8.2.14.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:318) om överlämnande avförvaltningsuppgift inom förvaltningsområdeÄndringen har behandlats i kapitel 10.14.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:576) om ändring isekretesslagen (1980:100)antog lagen (2002:576) om ändring i sekretesslagen(prop. 2001/02:130, bet. 2001/02:TU13, rskr. 2001/02:280). Lagändringen avsåg de i bilagan till sekretesslagen angivna enskilda besiktningsorgan som utförfordonskontroll. Ändringen skall träda i kraft den 1 maj 2003.Eftersom de förslag till ändringar i bilagan som framläggs i denna propositionföreslås träda i kraft har förslaget till ändringar ibilagan utformats som en lag om ändring i ovan nämnda lag.De nya ändringarna i bilagan innebär att offentlighetsprincipen ochsekretesslagen skall gälla för sådan verksamhet hos Föreningen i , Föreningen , Föreningen och Musikers och som består av fördelning av statsbidrag till enskildakonstnärer, musiker och författare. Offentlighetsprincipen och sekretesslagenskall vidare gälla för Frökontrollen Aktiebolags verksamhet,såvitt avser certifiering av utsäde, och Svenska verksamhet,såvitt avser driften av det register som avses i lagen (2000:537) om märkningoch registrering av hundar.Ändringarna har behandlats i kap. 10.Sammanfattning av betänkande Ekonomisk brottslighet och sekretess (SOU 1999:53)BakgrundUtredningens huvuduppgift har varit att föreslå åtgärder i syfte atteffektivisera bekämpningen av ekonomisk brottslighet, genom att göra det möjligt för berörda myndigheter och andra organ att i ökad utsträckning lämnainformation om sådant som har betydelse för att förebygga, upptäcka eller utreda ekonomisk brottslighet. Utredningen har därvid utgått från den syn påbrottsbekämpningen som kommit till uttryck i bl.a. regeringens strategi församhällets samlade åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten om hurbekämpningen av sådan brottslighet skall bedrivas och hur den förväntasutvecklas i framtiden.Bör grundstrukturen i sekretesslagen ändras?Åtskilliga av de sekretessproblem som har påtalats hör samman med grundprincipen i sekretesslagen att sekretess gäller inte bara i förhållande till enskildautan även mellan myndigheter och mellan olika verksamhetsgrenar inom enmyndighet. Mot bakgrund av att en översyn av hela sekretesslagen har beslutats,och att regeringen därvid har tagit ställning för att det nuvarande systemet med sekretess mellan myndigheter skall bestå, har vi avstått från att lägga framförslag som bryter den grundläggande strukturen i den nuvarande lagstiftningen.Ett annat område som har utpekats som problemfyllt är generalklausulen och desstillämpning. De problem som har påtalats har emellertid inte gett underlag föratt föreslå förändringar i denna utan tyder mera på att det krävsutbildningsinsatser för att undanröja problem som hänför sig till en alltförförsiktig hållning till de möjligheter till samarbete som generalklausulenerbjuder. Dessutom skulle en ändring av generalklausulen få generell verkan ochdärmed följder på områden där vi inte kan överblicka konsekvenserna.Uppgifter om brottBestämmelserna om sekretessgenombrott för uppgifter om misstanke om brott ärenligt vår mening tillräckliga för att tillgodose behovet av att myndigheter kan anmäla brott och lämna uppgifter under förundersökning. Vi föreslår därför inte några nya regler om anmälningsskyldighet eller annan uppgiftsskyldighet. 2 § sekretesslagen är emellertid svåröverskådlig och anses svårtolkad. Viföreslår därför vissa förändringar som skall göra paragrafen lättare atttillämpa och därigenom kunna bidra till ett ökat informationsflöde.Uppgifter om planerade brottBestämmelserna i 14 kap. 2 § fjärde och femte styckena sekretesslagen medgersekretessgenombrott vid misstanke om begångna brott (även brott som ärstraffbara på försöks- och förberedelsestadiet) men däremot inte vid misstankeom planerade brott. Sådana uppgifter kan i viss utsträckning lämnas med stöd avgeneralklausulen. Vi anser emellertid att de nuvarande möjligheterna att lämnaupplysning om planerade brott är för begränsade och föreslår därför enbestämmelse om sekretessgenombrott för planerade brott. Samma förutsättningarbör gälla beträffande brottets svårhetsgrad och förväntad påföljd som försekretessgenombrott för begångna brott. Härutöver bör krävas att uppgiften rören konkret brottsplan och att den kan antas ha betydelse för att avvärjabrottet. Syftet är att uppgiftslämnandet skall kunna leda till att brottetförhindras. Bestämmelsen får framför allt betydelse i de fall myndigheternakänner igen handlingsmönster från tidigare brott.Kravet på att det skall vara fråga om en konkret brottsplan innebär att allmänna misstankar om att en person sysslar med brottslig verksamhet, obekräftade tipsom att en person kan komma att begå ett inte närmare preciserat brott ellerdiffusa uppgifter om att ett visst företag kan komma att utnyttjas för brott iframtiden inte är tillräckligt för att bryta sekretess med stöd av denföreslagna bestämmelsen.Vi anser att den nuvarande lagstiftningen ger tillräckliga möjligheter förpolisen att i det enskilda fallet varna den som riskerar att utsättas för brott. Vi föreslår därför inte några ändrade regler på detta område.Informationsutbyte i underrättelseverksamhetUnderrättelseverksamhet förväntas bli en allt viktigare informationskälla föratt förebygga och förhindra brott. Till viss del bedrivs underrättelseverksamhet på ett sätt som liknar förundersökningar, nämligen vid s.k. särskildaundersökningar. Sådana undersökningar förutsätter ett särskilt beslut därundersökningens inriktning och omfattning anges samt hur den skall bedrivas.Ett ökat informationsutbyte mellan myndigheter skulle effektiviseraunderrättelseverksamheten. Vi föreslår att det för tullens och polisensunderrättelseverksamhet införs en sekretessbrytande regel som möjliggörinformationsutbyte i särskilda undersökningar avseende allvarlig brottsligverksamhet. Med allvarlig brottslig verksamhet avses detsamma som iregisterlagstiftningen, nämligen brott för vilket är föreskrivet fängelse i tvåår eller däröver. Även om samma regler bör gälla förskattebrottsenheternas underrättelseverksamhet som för polisens och tullensanser vi att det ännu är för tidigt att lägga fram förslag om detta.Det är angeläget att samma sekretesskydd gäller för uppgifter iunderrättelseverksamhet oavsett vilken myndighet som bedriver denna. Vi föreslår därför att sekretessen för tullens underrättelseverksamhet skärps så att sammasekretesskydd kommer att gälla för underrättelseuppgifter hos polisen, tullenoch skattebrottsenheterna.Informationsutbyte för att förebygga och förhindra brottBegreppet brottsförebyggande verksamhet är inte definierat i lagtext och dessnärmare innehåll är oreglerat. Det förutsätts ett mer eller mindre aktivtengagemang av hela samhället i syfte att begränsa förutsättningarna för brott. I vid mening har därför de flesta myndigheter en brottsförebyggande roll,exempelvis vid upphandling eller i kontrollverksamhet. En sekretessbrytanderegel för brottsförebyggande verksamhet skulle mot den bakgrunden bli diffus och medföra att myndigheter kunde lämna sekretessbelagda uppgifter till varandra ien utsträckning som knappast kan överblickas. Den skulle dessutom kunna komma ikonflikt med vissa myndigheters primära arbetsuppgifter. Vi föreslår därför inte några sekretessbrytande regler för brottsförebyggande ändamål, utöver deförslag som tidigare redovisats.Vi skall enligt direktiven särskilt ta upp frågan om varningssignaler ibrottsförebyggande syfte. En sådan varningssignal kan vara att någon ärmisstänkt eller dömd för ekonomisk brottslighet. Vi har därför diskuterattillgången till uppgifter ur polisens register. Vi föreslår inte någon generellförändring i fråga om tillstånds- och bidragsbeviljande myndigheters rätt att få tillgång till uppgifter ur polisens register. Det bör enligt vår mening prövasfrån fall till fall om ytterligare myndigheter bör få åtkomst till sådanauppgifter.Sekretesskyddet för den enskilde, för information hos ompersoner som betraktas som en risk vid handläggning av EU-bidrag inomjordbrukets område, är bristfälligt. Vi förslår därför en sekretessregel somskall tillgodose detta skydd.Informationsutbyte vid myndighetssamverkanVi diskuterar ingående i vilken utsträckning sekretess hindrar myndigheter attsamverka vid bekämpningen av ekonomisk brottslighet och konstaterar attsekretessregleringen inte hindrar de flesta former för samverkan somstatsmakterna utpekat som särskilt viktiga. Vi finner bl.a. att sekretess intehindrar samverkan som består i att- följa och analysera utvecklingen av den ekonomiska brottsligheten,- arbeta problemorienterat,- ägna uppmärksamhet åt nya former av ekonomisk brottslighet,- utarbeta gemensamma strategier för brottsbekämpningen,- planera och genomföra gemensamma kontrollaktioner,- verka för att förebygga brott,- delta i fasta arbetsgrupper eller att- analysera och utvärdera verksamheten.När det gäller samarbetet i enskilda ärenden i den operativa verksamheten terdet sig dock annorlunda. Där kan sekretessproblem uppstå. Vi föreslår, efter eningående diskussion om för- och nackdelar, inte några nya regler om sekretesseller sekretessgenombrott i samverkansorgan.För att åstadkomma en snabbare utveckling av samverkan mellan myndigheter böremellertid kravet på att dessa skall samarbeta och dela med sig av sinakunskaper och erfarenheter göras tydligare. Det är också viktigt att riksdagenfår möjlighet att ta ett samlat grepp på frågorna om myndighetssamarbete ochinformationsutbyte. Vi föreslår därför att de viktigaste delarna av förordningen om myndighetssamverkan mot ekonomisk brottslighet förs över till en lag och att skyldigheten att samarbeta lagfästs. Det är också angeläget att arbetet med att förhindra att EU-bidrag används för fel ändamål får en tydligare knytning tillbekämpningen av ekonomisk brottslighet. Myndigheter som tillämpar bestämmelserna om statliga myndigheters riskhantering föreslås få skyldighet att särskiltuppmärksamma risker för ekonomisk brottslighet riktad mot stöd, bidrag ochliknande förmåner som utgår av allmänna medel eller EU-medel.Samarbete mellan myndigheter och konkursförvaltareSekretessen hos bl.a. polisen och åklagare för uppgifter om enskilds personligaoch ekonomiska förhållanden har skärpts. Detta gör det svårare äntidigare för myndigheter att engagera konkursförvaltare i den brottsbekämpandeverksamheten, vilket står i motsatsförhållande till de av statsmakterna uttalade önskemålen att utvidga samarbetet med dessa. Det bortfall av information somden ändrade sekretessregleringen ger upphov till måste enligt vår meningkompenseras.Av det skälet och för att effektivisera konkursutredningen föreslår vi ensekretessbrytande regel som innebär att åklagare, polismyndighet ochtullmyndighet kan lämna uppgift ur en förundersökning om konkursgäldenären tillförvaltaren i dennes konkurs, om uppgiften kan antas ha betydelse förkonkursutredningen. I de fall konkursgäldenären är en enskild näringsidkareeller en juridisk person gäller motsvarande för dessas företrädare. Denutlämnande myndigheten skall enligt förslaget kunna uppställa förbehåll vidutlämnandet.Ett problem i samarbetet mellan myndigheter och konkursförvaltare är att denneinte omfattas av sekretesslagens regelsystem. Förvaltaren har dessutomupplysningsskyldighet enligt konkurslagen gentemot bl.a. gäldenären. För attbegränsa problemen med att gäldenären till följd av denna upplysningsskyldighetkan få kännedom om uppgifter om brottsmisstankar som han annars inte skulle hahaft tillgång till, föreslår vi att det inte skall föreligga någon skyldighetför konkursförvaltare att lämna uppgift om att han gjort brottsanmälan eller vad han fått kännedom om i anledning av brottsmisstanken förrän i samband medslutredovisningen.Vi föreslår även att möjligheten att låta konkursförvaltare i den revideradeskonkurs få del av uppgifter från skattemyndigheterna utvidgas från att gällaenbart revisionspromemorior till att omfatta även andra handlingar irevisionsärenden.BanksekretessBanksekretessen regleras genom en bestämmelse i bankrörelselagen som innebär att en bank inte obehörigen får yppa vad den vet om en kund och dennesförhållanden. Motsvarande regler finns för den som bedriver värdepappersrörelseeller finansieringsverksamhet. Det finns, utöver de allmänna reglerna irättegångsbalken, inte några särskilda regler om när och hur brottsbekämpandemyndigheter i en förundersökning kan få tillgång till information hos banker. Istället har praxis utvecklats ur en tolkning av vad som är obehörigt yppande.Eftersom en effektiv brottsbekämpning förutsätter att nödvändig information äråtkomlig snabbt och då praxis i fråga om utlämnande inte är enhetlig, föreslårvi att det direkt av bestämmelserna om sekretess skall framgå attuppgiftslämnande för brottsbekämpande ändamål inte är obehörigt. Förslagetinnebär ingen ändring i fråga om bankernas möjlighet att göra anmälan om brottoch att i samband med detta spontant lämna erforderliga uppgifter, även om dessa omfattas av sekretess.Vi föreslår inte någon regel som bryter banksekretess innan förundersökning harinletts. Även om en sådan regel skulle öka effektiviteten i den brottsutredandeverksamheten anser vi att det skulle innebära ett alltför stort avsteg från dennuvarande strikta synen på banksekretess att medge sekretessgenombrott för deicke reglerade förstadierna till förundersökning.Nya regler för kronofogdemyndigheternaDen svaga och begränsade sekretessen hos kronofogdemyndigheter ochtillsynsmyndigheter i konkurs har framhållits som ett särskilt problem vidsamverkan mellan myndigheter. Mot bakgrund av statsmakternas önskemål om att geexekutionsväsendet en mer framträdande roll i bekämpningen av ekonomiskbrottslighet föreslår vi att sekretess skall gälla inom exekutionsväsendet ochhos tillsynsmyndigheter i konkurs för uppgift om brott, oavsett vilket brott det är fråga om och oavsett vem som är misstänkt. Vi föreslår också att sekretessen till skydd för enskild regleras på motsvarande sätt. Genom dessa förslag kommer lika starkt sekretesskydd att gälla för brottsmisstankar hos alla demyndigheter som oftast samverkar vid bekämpning av ekonomisk brottslighet.För närvarande skyddas inte uppgifter om bl.a. planerade aktioner av någonsekretess hos kronofogdemyndigheterna, om inte någon regel om överförd sekretess kan tillämpas. Hos andra myndigheter med vilka kronofogdemyndigheternasamverkar finns det däremot sekretesskydd för uppgifter av detta slag. Eftersomgemensamma aktioner är ett av statsmakterna särskilt utpekat område därsamarbetet skall förstärkas föreslår vi en ny sekretessregel. Sekretess skallenligt förslaget gälla för kronofogdemyndighets verksamhet som rör planering aveller annan förberedelse för verkställighetsåtgärd.Underrättelse till kronofogdemyndighet om beslagVi föreslår en regel om att myndigheter som hanterar beslag, främst polisen ochtullen, i samband med hävande av beslaget skall underrätta kronofogdemyndigheten om det finns tillgångar som är tillgängliga för exekutiva åtgärder. Alla typerav beslag, men endast beslag från den misstänkte, omfattas av regleringen; dockendast om värdet av det beslagtagna kan antas uppgå till minst ett halvtbasbelopp. För att underlätta kronofogdemyndighetens hantering skall den ävenunderrättas om omständigheter rörande beslaget som är av intresse för denfortsatta handläggningen, t.ex. sådant som belyser ägarförhållandena. Denföreslagna regeln utesluter inte en tillämpning av generalklausulen i andrafall.Vi diskuterar om en motsvarande reglering bör införas för andra tvångsmedeleller i andra situationer där polisen och tullen kan få kännedom om ekonomiskatillgångar men föreslår inga sådana bestämmelser. I det enskilda fallet fårövervägas om generalklausulen kan tillämpas.Frågor om insyn och sekretessAv olika uttalanden och av rättspraxis framgår att bestämmelsen om partsinsyn i14 kap. 5 § sekretesslagen är svårtolkad och att den tillämpas olika. Viföreslår att paragrafen ändras så att den blir tydligare och enklare atttillämpa. De av oss föreslagna ändringarna i paragrafen bör emellertid - hurangelägna de än är - inte genomföras innan frågan om målsägandens och misstänkts rätt till insyn i förundersökning har lösts.Vissa andra sekretessfrågorI direktiven har tagits upp frågan om sekretess enligt 5 kap. 1 § sekretesslagen gäller för uppgifter i en förundersökning som avslutats utan beslut om åtal.Eftersom rättspraxis numera ger stöd för att sekretess kan gälla även föruppgifter i en nedlagd förundersökning finner vi inget behov av lagändring pådenna punkt.Att olika sekretessregler gäller hos åklagare och domstol vid handläggning avmål där det förekommer företagshemligheter har lett till problem. För attundanröja dessa, och de risker det kan innebära för den enskilde att enföretagshemlighet oavsiktligt avslöjas, föreslår vi att sekretessen föruppgifter i en förundersökning om företagshemligheter skall kunna kvarstå ävenom uppgifterna lämnas till domstol med anledning av åtal.Eftersom det är viktigt att sekretesslagstiftningen inte utgör ett hinder motett effektivt samarbete över nationsgränserna föreslår vi att sekretess skallgälla i ärenden om internationell rättshjälp.Vi föreslår vidare att samma sekretess skall gälla för utredning områdgivningsförbud som för utredning om näringsförbud.Utbildnings- och kompetensfrågorEftersom bristfälliga kunskaper om sekretessregleringen i sig utgör ett hindermot bättre samarbete mellan myndigheter föreslår vi att kraftfulla insatserskall göras för att höja kompetensen. Det är enligt vår mening nödvändigt atthöja kompetensen inom alla berörda myndighetsområden i frågor som rör sekretessoch informationsutbyte. Vi föreslår att får i uppdrag bl.a. att utarbeta förslag till utbildning med inriktning på sekretessproblem vidmyndighetssamarbete.Ekosekretessutredningens lagförslag1 Förslag till lag om samverkan mellan myndigheter för att bekämpaekonomisk brottslighetHärigenom föreskrivs följande.1 § Denna lag innehåller föreskrifter om samverkan mellan myndigheter för attförebygga och bekämpa ekonomisk brottslighet. Syftet med samverkan är1. att effektivisera kampen mot den ekonomiska brottsligheten genominformationsutbyte, överläggning och samordning mellan berörda statligamyndigheter och genom samverkan mellan dessa myndigheter och kommuner,näringsliv och organisationer,2. att identifiera och uppmärksamma risker för ekonomisk brottslighet riktad mot stöd, bidrag och liknande förmåner som utgår av allmänna medel eller EU-medelsamt3. att ge regering och riksdag underlag för åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten.Samverkansorgan2 § På central nivå finns ett samverkansorgan mot ekonomisk brottslighet,Ekorådet.3 § skall särskilt1. följa utvecklingen av den ekonomiska brottsligheten,2. tidigt uppmärksamma nya inslag i denna brottslighet,3. vara forum för överläggningar som rör samordning av de berörda centralamyndigheternas verksamhetsplanering såvitt avser bekämpningen av ekonomiskbrottslighet,4. ta initiativ till myndighetsgemensamma aktioner för att förebygga och beivraekonomisk brottslighet samt5. analysera och utvärdera dessa insatser.4 § I varje län finns ett regionalt samverkansorgan mot ekonomisk brottslighet.Detta skall inom länet utföra de uppgifter har på central nivå.Skyldighet att samverka m.m.5 § Myndigheter, som har till uppgift att1. bekämpa ekonomisk brottslighet,2. utöva tillsyn över verksamhet där ekonomisk brottslighet kan förekomma,3. besluta om utbetalning av stöd, bidrag och liknande förmåner som utgår avallmänna medel eller EU-medel, eller4. för annans räkning utbetala sådana medel,skall samarbeta med varandra i syfte att förhindra och förebygga ekonomiskbrottslighet.6 § Myndigheter, som skall tillämpa bestämmelserna om statliga myndighetersriskhantering, skall särskilt identifiera och uppmärksamma risker för ekonomiskbrottslighet riktad mot stöd, bidrag och liknande förmåner som utgår av allmänna medel eller EU-medel. Myndigheterna skall därvid samarbeta med varandra. Deskall även i övrigt samverka för att förhindra och förebygga ekonomiskbrottslighet. I den mån hinder inte möter på grund av sekretess skall de lämnainformation till andra myndigheter om vad de erfarit angående risker,utvecklingstendenser m.m.Denna lag träder i kraft den2 Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672)Härigenom föreskrivs att 7 kap. 9 och 15 §§ konkurslagen (1987:672) skall haföljande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse7 kap.9 §12Förvaltaren är skyldig att på begäran lämna upplysningar om boet och dessförvaltning till rätten, borgenärer, granskningsmän, gäldenären ellertillsynsmyndigheten.Förvaltaren är dock inte skyldig att, innan han avger slutredovisning, lämnauppgift om anmälan enligt 16 § eller vad han i samband därmed har erfarit.15 §Förvaltaren skall upprätta en skriftlig berättelse om boets tillståndoch om orsakerna till gäldenärens obestånd, såvitt de har kunnat utrönas, och om möjligt ange obeståndet kan antas ha inträtt. Berättelsenskall vidare innehålla1. en översikt över tillgångar och skulder av olika slag,2. en uppgift om huruvida det har förekommit något sådant förhållande som kanföranleda återvinning till konkursboet,3.