prop · GP03121 · 2002-03-13 00:00:00 — I övriga fall råder ingen begränsning i möjligheten att framställa invändning. Efter utgången av den i 18 § andra stycket föreskrivna tiden upptages ansökningen till fortsatt prövning. Vid denna prövning äger 1417 §§ tillämpning. Har invändning gjorts, skall sökanden underrättas därom. Är invändningen ej uppenbart obe- fogad, skall sökanden beredas tillfälle att yttra sig över den. skall efter invändning häva en registre- ring helt eller delvis, om hinder mot mönsterrätt har förelegat enligt 14 a §§ och hindret fortfarande består eller om registrering har skett i strid med 13 § andra stycket. skall avslå invändningen, om det inte finns något hinder mot mönster- rätten. En registrering får hävas delvis endast om mönsterhavaren yrkar det eller medger ett yrkande om det och mönstret i ändrad form bibehåller sin identitet och upp- fyller förutsättningarna för skydd enligt denna lag. När registreringsmyndighetens beslut om en invändning har vunnit laga kraft, skall det kungöras. Om beslutet innebär att registreringen helt eller delvis hävs, skall en anteckning om det göras i registret. Talan mot slutligt beslut av Talan mot slutligt beslut av angående ansökan om registrering av mönster får föras av sökanden, om beslutet gått honom emot. Mot beslut, varigenom ansökan bifallits trots att invändning framställts i behörig ordning, får talan föras av den som gjort invändningen. Återkallar invän- daren sin talan, får denna likväl prövas, om särskilda skäl före- ligger. Mot beslut, varigenom begäran om återupptagning enligt 14 § tredje stycket avslagits eller yrkande om överföring enligt 17 § bifallits, får talan föras av sökanden. Den som framställt yrkande om överföring får föra talan mot beslut varigenom yrkan- det avslagits. Mönsterregistrering gäller , räknat från den dag då ansökan om registrering gjordes, och kan på begäran förnyas för ytterligare två femårsperioder. Varje sådan period löper från utgången av föregående period. ärende angående ansökan om Prop. 2001/02:121 registrering av mönster får föras av sökanden, om beslutet gått honom emot. Ett slutligt beslut med anledning av en invändning mot registrering får överklagas av mönsterhavaren och invändaren, om det har gått den som vill klaga emot. Återkallar invändaren sin talan, får den ändå prövas, om det finns särskilda skäl. Mot beslut, varigenom begäran om återupptagning enligt 14 § fjärde stycket avslagits eller yrkande om överföring enligt 17 § bifallits, får talan föras av sökanden. Den som framställt yrkande om överföring får föra talan mot beslut varigenom yrkan- det avslagits. Mönsterregistrering gäller för en eller flera femårsperioder, räknat från den dag då ansökan om registrering gjordes. Registrering som gäller än kan på begäran förnyas för ytterligare femårs- perioder till sammanlagt . Varje sådan period löper från utgången av föregående period. För mönster som avser en beståndsdel, som används för att reparera en sammansatt produkt så att den återfår sitt ursprungliga utseende, gäller registreringen aldrig för mer än högst tre femårs- annan rätt att yrkesmässigt utnyttja annan rätt att utnyttja mönstret (licens), får (licens), får denne överlåta sin rätt överlåta sin rätt vidare endast om vidare endast om avtal träffas om avtal träffats därom. Ingår licensen i en rörelse får den dock överlåtas i samband med överlåtelse av rörelsen, om ej annat avtalats. I sådant fall svarar överlåtaren alltjämt för att licensavtalet fullgöres. Har mönsterrätt övergått på annan eller har licens upplåtits eller överlåtits, skall på begäran och mot fastställd avgift anteckning därom göras i mönsterregistret. Visas att licens som antecknats i registret upphört att gälla, skall anteckningen avföras. Första stycket äger motsvarande Första stycket skall även tillämpning i fråga om tvångs- tillämpas i fråga om rätt som avses licens och rätt som avses i 32 § i 32 § andra stycket. Har samregistrering skett, kan övergång av mönsterrätt antecknas endast i fråga om samtliga mönster. I mål eller ärende om mönsterrätt anses den som mönsterhavare, vilken senast blivit införd i mönsterregistret i denna egenskap. Har mönster registrerats i strid mot 14 §§ och föreligger alltjämt hindret mot registrering, skall rätten på talan därom häva regi- streringen. Registreringen får dock icke hävas på den grund att den som fått registreringen varit berättigad till endast viss andel i Allmän domstol skall på talan därom häva en registrering av ett mönster helt eller delvis, om hinder mot mönsterrätt har förelegat enligt 14 a §§ och hindret fortfarande består eller om registrering har skett i strid med 13 § andra stycket. 7 Senaste lydelse 1977:731. Talan som grundas på att registrering meddelats för annan än den som är berättigad därtill enligt 1 § får föras endast av den som påstår sig vara berättigad till mönstret. Talan skall väckas efter det att käranden fått kännedom om registreringen och de övriga omständigheter på vilka talan grundas. Var mönster- havaren i god tro när mönstret registrerades eller när mönster- rätten övergick på honom, får talan icke väckas senare än efter registreringen. I övriga fall får talan föras av var och en som lider förfång av registreringen. Talan som grundas på bestämmelse i 4 § 1 eller 2 a) får föras även av myndighet som regeringen bestämmer. En registrering får hävas delvis endast om mönsterhavaren yrkar det eller medger ett yrkande om det och mönstret i ändrad form bibehåller sin identitet och upp- fyller förutsättningarna för skydd enligt denna lag. Registreringen får inte hävas på den grunden att den som fått registreringen endast varit berätt- igad till viss andel i mönsterrätten. När domen vunnit laga kraft skall den sändas till registrerings- myndigheten för anteckning i mönsterregistret. Talan om hävning av en registrering får föras endast av 1. den som anser sig vara berättigad till mönstret, om talan grundas på att hinder mot mönsterrätt har förelegat enligt 1 a §, 2. den som ansöker om eller innehar rättigheten, om talan grundas på att hinder mot mönsterrätt har förelegat enligt 4 § 3 eller 4, eller 3. den som berörs av rättig- heten, om talan grundas på att hinder mot mönsterrätt har förelegat enligt 4 § 2. I övriga fall får talan föras av var och en som lider förfång av registreringen. Talan som grundas på någon av bestämmelserna i 4 § 1 eller 2 får föras även av den myndighet som regeringen bestämmer. Talan, som avses i första stycket 1, skall väckas efter det att käranden fått kännedom om registreringen och de övriga omständigheter på vilka talan grundas. Var mönsterhavaren i god tro när mönstret registrerades eller när mönsterrätten övergick på honom, får talan inte väckas senare än efter regi- streringen. Allmän domstol kan förklara en mönsterrätt ogiltig även efter det att den har upphört eller upp- givits. I fråga om sådan talan skall bestämmelserna i 31 a § tillämpas. annan än den som är berättigad annan än den som är berättigad därtill enligt 1 §, skall rätten på därtill enligt 1 a §, skall rätten på talan av den berättigade överföra talan av den berättigade överföra skall väckas inom tid som anges i skall väckas inom tid som anges i 31 § andra stycket. 31 a § fjärde stycket. Har den som frånkännes registrering av mönster i god tro börjat utnyttja mönstret yrkesmässigt här i riket eller vidtagit väsentliga åtgärder därför, får han mot skäligt vederlag och på skäliga villkor i övrigt fortsätta det påbörjade eller igångsätta det tillämnade utnyttjandet med bibehållande av dess allmänna art. Sådan rätt tillkommer under motsvarande förutsättningar innehavare av licens som är antecknad i registret. Rätt enligt andra stycket kan övergå till annan endast tillsammans med rörelse vari den utnyttjas eller utnyttjandet avsetts skola ske. Utnyttjar någon yrkesmässigt mönster, som avses med ansökan om registrering, efter det att handling som visar mönstret blivit allmänt tillgänglig, äger vad som sägs om mönsterintrång mot- svarande tillämpning i den mån ansökningen leder till registrering. Till straff får dock icke dömas och ersättning för skada på grund av utnyttjande som sker innan Utnyttjar någon i strid med 5 § mönster, som avses med ansökan om registrering, efter det att handling som visar mönstret blivit allmänt tillgänglig, äger vad som sägs om mönsterintrång mot- svarande tillämpning i den mån ansökningen leder till registrering. Till straff får dock icke dömas och ersättning för skada på grund av utnyttjande som sker innan ansökningen kungjorts enligt 18 § mönstret kungjorts enligt 18 § får får bestämmas enligt 36 § andra bestämmas enligt 36 § andra Bestämmelsen i 36 § tredje stycket äger icke tillämpning, om ersättningstalan väckes senast efter det mönstret registrerades. Har registrering av mönster Om en registrering av ett hävts genom dom som vunnit laga mönster har hävts eller om kraft, får inte dömas till straff, ersättning eller annan åtgärd enligt ogiltig genom ett beslut eller en dom som har vunnit laga kraft, får rätten inte döma till påföljd eller besluta om annan åtgärd enligt Föres talan om mönsterintrång och gör den mot vilken talan föres gällande att mönsterregistreringen bör hävas, skall rätten på hans yrkande förklara målet vilande i avvaktan på att frågan om registreringens hävande slutligt prövas. Är talan härom inte väckt, skall domstolen i samband med vilandeförklaringen förelägga honom inom vilken sådan talan skall väckas. Den som vill väcka talan om hävande av mönsterregistrering, om överföring av registrering eller om meddelande av tvångslicens skall anmäla detta till regi- streringsmyndigheten samt under- rätta var och en som enligt mönsterregistret innehar licens att utnyttja mönstret. Vill licenstagare väcka talan om mönsterintrång eller om fastställelse enligt 41 § första stycket, skall han underrätta mönsterhavaren därom. Den som vill väcka talan om hävande av mönsterregistrering eller om överföring av registrering skall anmäla detta till regi- streringsmyndigheten samt under- rätta var och en som enligt mönsterregistret innehar licens att utnyttja mönstret. Vill licenstagare väcka talan om mönsterintrång eller om fastställelse enligt 41 § första stycket, skall han underrätta mönsterhavaren därom. 1 Senaste lydelse 1998:1457. Underrättelseskyldighet enligt första stycket anses fullgjord, när underrättelse i betald rekommenderad försändelse sänts under den adress som antecknats i mönsterregistret. Visas icke, när talan väckes, att anmälan eller underrättelse skett enligt första stycket, skall käranden ges tid därtill. Försitter han , får hans talan icke upptagas till prövning. Finnes ej enligt rättegångs- balken behörig domstol för talan om bättre rätt till mönster, om hävande av mönsterregistrering, om överföring av sådan regi- strering, om tvångslicens eller rätt som avses i 32 § andra stycket, om ersättning enligt 40 § andra stycket eller om fastställelse enligt 41 §, väckes talan vid . Finnes ej enligt rättegångs- balken behörig domstol för talan om bättre rätt till mönster, om hävande av mönsterregistrering, om överföring av sådan regi- strering, om ogiltigförklaring av en mönsterrätt enligt 31 b §, om rätt som avses i 32 § andra stycket, om ersättning enligt 40 § andra stycket eller om fastställelse enligt 41 §, väcks talan vid . av dom eller slutligt av dom eller slutligt beslut i mål som avses i 16, 3032, beslut i mål som avses i 16, 3132, 3538 eller 41 § sändes till 3538 eller 41 §§ sändes till 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna skall tillämpas även på mönster som är registrerade för ikraftträdandet eller som registreras på grund av ansökningar som har gjorts , om inte annat följer av vad som föreskrivs nedan. 3.En registreringsansökan som getts in före skall, vad gäller registreringsförfarandet och förutsättningarna för registrering, behandlas och avgöras enligt äldre bestämmelser. Bestämmelserna i 2 a och 4 a §§ skall inte tillämpas på mönster som Prop. 2001/02:121 har registrerats på grund av ansökningar som har getts in före ikraft- 5.Frågan om hävande av registrering av ett mönster som har registrerats enligt äldre bestämmelser skall bedömas enligt de äldre bestämmelserna. 6.En mönsterregistrering för vilken en skyddstid har löpt ut före ikraftträdandet men efter kan på begäran förnyas för ytterligare femårsperioder till sammanlagt räknat då ansökan om registrering gjordes, om ansökan om förnyelse ges in före . 7.Om någon före ikraftträdandet har börjat utnyttja ett mönster på ett sätt som inte fordrade samtycke av mönsterhavaren enligt äldre bestämmelser men som fordrar sådant samtycke enligt denna lag, får han eller hon trots de nya bestämmelserna fortsätta den planerade verksamheten. Sådan rätt har under motsvarande förutsättningar även den som har vidtagit väsentliga åtgärder för att utnyttja mönstret. Ärendet och dess beredning och Europeiska unionens råd antog direktivet 98/71/EG om mönsterskydd (EGT L 289, 28.10.1998, s.28, Celex 31998L0071). Syftet med direktivet är att närma medlems- staternas bestämmelser om mönsterskydd till varandra. Direktivet är begränsat till de bestämmelser som har störst inverkan på den inre marknadens funktion. Direktivet innehåller bestämmelser om det skyddsbara området, om skyddsförutsättningarna, om ensamrättens innehåll, omfattning och giltighetstid, om särskilda hinder mot mönsterrätt, om upphörande eller ändring av registrering och om konsumtion. Medlemsstaterna får däremot behålla sin frihet att lagstifta om ansvar, ersättningsskyldighet m.m. Vidare får medlemsstaterna bestämma förfaranderegler vid regi- strering, förnyelse och ogiltigförklaring samt regler om rättsverkan av ogiltigförklaring. Direktivet finns i svensk och engelsk lydelse som bilagorna 1 och 2. Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare för att lämna förslag till hur och rådets direktiv om mönsterskydd skulle genomföras i svensk rätt. Enligt utredningsdirektiven (dir. 1999:28) skulle utredaren även göra en allmän översyn av mönster- skyddslagen (1970:485) och, om det framstod som ändamålsenligt, lämna förslag till en helt ny mönsterskyddslag. Utredarens överväganden och förslag till lagändringar såvitt avser genomförandet av mönsterdirektivet redovisades i delbetänkandet Mönster, Form, Design Förslag till genomförande av Europa- parlamentets och rådets direktiv om mönsterskydd m.m. (SOU 2000:79). I delbetänkandet föreslås även vissa förändringar beträffande regi- streringsförfarandet och i fråga om ombudskrav och konventionsprioritet. Utredarens överväganden när det gäller den allmänna översynen av mönsterskyddslagen redovisades i slutbetänkandet Förslag till Form- skyddslag (SOU 2001:68). På grundval av den remissbehandling som skett av delbetänkandet tog utredningen i slutbetänkandet på nytt upp vissa frågor som behandlats i delbetänkandet och föreslog därvid några förändringar i förhållande till förslagen i delbetänkandet. En sammanfattning av delbetänkandet finns i bilaga 3. De lagförslag som lades fram i delbetänkandet redovisas i bilaga 4. Delbetänkandet och slutbetänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilagorna 5 och 6. Remissammanställningar finns till- gängliga i (dnr 2000/3980/L3 och 2001/5906/L3). På grundval av förslagen i delbetänkandet, och i vissa avseenden förslagen i slutbetänkandet, lägger regeringen i propositionen fram för- slag till de lagändringar som behövs för att genomföra Europa- parlamentets och rådets direktiv om mönsterskydd. Vidare föreslås lag- ändringar inom de övriga i delbetänkandet behandlade frågorna, dvs. avseende dels registreringsförfarandet, dels ombudskrav och prioritet. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 8. Lagrådets yttrande finns i bilaga 9. Lagrådet har föreslagit vissa justeringar och tillägg. Regeringen har i allt väsentligt följt förslagen. Vidare har Lagrådets synpunkter föranlett vissa följdändringar. Lagrådets synpunkter på förslagen behandlas i samband med att sakfrågorna diskuteras i motiveringen eller i anslutning till att enskilda bestämmelser kommenteras i författningskommentaren. I propositionens lagförslag har också vissa redaktionella ändringar gjorts. 4Huvuddragen i gällande rätt och internationella överenskommelser Mönsterskyddet är ett immaterialrättsligt skydd för ett visst utseende på I regleras skyddet för mönster i mönsterskyddslagen (1970:485). Närmare föreskrifter för tillämpningen av lagen finns i mönsterskyddsförordningen (1970:486). Med mönster avses i lagen förebilden för en vara eller för ett ornament. Mönsterskyddslagen trädde 1970. Den föregicks av ett omfattande utredningsarbete av , som lade fram sitt betänkande Mönsterskydd (SOU 1965:61). proposition (prop. 1969:168) med förslag till mönsterskyddslag byggde i allt väsentligt på betänkandet. Utredningsarbetet bedrevs i nordisk samverkan och som den svenska mönsterskyddslagen trädde i kraft utfärdades i princip likalydande lagar om skydd för mönster i Mönsterskyddslagen innehåller 58 paragrafer och är indelad i nio Den har sedan tillkomsten i princip kvarstått oförändrad. några mindre ändringar i lagen har gjorts. Enligt mönsterskyddslagen ges den som har skapat ett mönster ensamrätt att yrkesmässigt utnyttja mönstret (mönsterrätt). förvärvas genom registrering. Ett mönster kan registreras bara om det väsentligen skiljer sig från vad som blivit känt före dagen för en Mönster registreras emellertid inte om mönstret eller dess utnyttjande strider mot goda seder eller allmän ordning eller om det i mönstret intagits någon officiell beteckning eller intagits något kännetecken till vilken ensamrätten tillkommer annan. Det är Patent- och registreringsverket som har hand om registreringen av mönster. En mönsterregistrering gäller och kan på begäran förnyas för ytterligare två femårsperioder, dvs. Mönsterrätten innebär att ingen utan samtycke av den som är innehavare av mönsterrätten (mönsterhavaren) får utnyttja mönstret yrkesmässigt genom att tillverka, införa till , bjuda ut, saluhålla, överlåta eller hyra ut vara, vars utseende inte väsentligen skiljer sig från mönstret eller som i sig har upptagit något som inte väsentligen skiljer sig från detta. Från ensamrätten görs vissa undantag. Mönsterrätten är en förmögenhetsrätt och dess förmögenhetsvärde kan Prop. 2001/02:121 realiseras på olika sätt. Den kan exempelvis överlåtas helt eller delvis. Innehavaren av en mönsterrätt kan också ge annan licens att använda mönstret. Det finns även möjlighet för rätten att meddela licens mot mönsterhavarens vilja, s.k. tvångslicens. Ett registrerat mönster kan vidare mätas ut. Mönsterskyddslagen innehåller vidare bestämmelser om straff, tvångsmedel, vite och skadestånd. Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet inkräktar i någon annans mönsterrätt (mönsterintrång) kan dömas till böter eller fängelse. Allmän domstol kan även vid vite förbjuda den som gör sig skyldig till mönsterintrång att fortsätta med detta. Den som gjort intrång kan också förpliktas att betala skadestånd. Ersättning kan, om och i den mån det är skäligt, dömas ut även om den som har gjort mönsterintrång inte känt till att någon annan haft ensamrätt till det utnyttjade mönstret. Domstolen kan för att hindra fortsatt intrång bland annat besluta att en vara som tillverkats eller förts in till i strid mot annans mönsterrätt skall förstöras. 4.2Internationella konventioner och avtal De olika typer av intellektuella prestationer och kännetecken som skyddas genom immaterialrättigheter når ofta internationell spridning. Särskilt är detta fallet när det gäller konstnärliga och litterära verk, patent och varumärken. Även mönsterskyddade produkter är dock föremål för internationell spridning. På grund av behovet av ett internationellt skydd har ett antal internationella överenskommelser träffats. Särskilt kan nämnas för industriellt rättsskydd , för skydd av litterära och konstnärliga verk , Haag-arrangemanget om internationell deponering av mönster , Världskonventionen om upphovsrätt och TRIP:s (Trade Related Aspects of Intellectual Property Rights) . , och Haagöverenskommelsen administreras av () med säte i . administreras av WTO (), också med säte i . Nedan lämnas en redogörelse för de överenskommelser som har störst betydelse för mönsterskyddet. 4.2.2Pariskonventionen för industriellt rättsskydd är anslutet till av 1883 för industriellt rättsskydd. Drygt 150 stater har anslutit sig till . Dessa länder bildar den s.k. Parisunionen. Paris- konventionen har reviderats i , 1911, i , i , i och i . För svenskt vidkommande gäller den s.k. Stockholmstexten. bygger på de två grundprinciperna om nationell Prop. 2001/02:121 behandling och minimiskydd. I korthet innebär principen om nationell behandling att medborgare och företag i andra konventionsländer skall åtnjuta samma rättigheter och ha tillgång till samma rättsmedel som motsvarande inhemska subjekt. Av de bestämmelser i som rör principen om ett minimiskydd är några av de viktigaste de som rör rätten till prioritet. Den som i behörig ordning i någon av unionsländerna har ansökt om skydd för t.ex. mönster skall ha en prioritetsrätt. Prioritetsrätten innebär att den utomlands inlämnade ansökan skall, förutsatt att den fullföljs där, anses som inlämnad för den första ansökan. Fristen för prioritetsrätt är, när det gäller mönster, från den första ansökan. Mönster skall enligt skyddas i alla unionsländer. innehåller inga bestämmelser om på vilket sätt detta skall ske. Det är således inte nödvändigt med en särskild lagstiftning om skydd för mönster. I vissa konventionsstater skyddas mönster exempelvis genom den upphovsrättsliga lagstiftningen. träffades i en överenskommelse om internationell deponering av mönster. Härigenom skapades en möjlighet för den som vill erhålla mönsterskydd i flera länder att genom en enda ansökan till i ansöka om skydd i alla de länder som ratificerat eller tillträtt något av de fördrag som reglerar systemet. Haagsystemet regleras i huvudsak av tre olika fördrag, Londonfördraget , Haag- fördraget och det antagna men ännu inte ikraftträdda . De olika fördragen uppställer något olika regler för förfarandet. Knappt 30 stater har ratificerat eller tillträtt Haagöverenskommelsen. Dessa stater bildar den s.k. Haagunionen. För dessa gäller, utöver konventionstexter och tilläggsakter, tillämpningsföreskrifter som antogs . har inte anslutit sig till något av fördragen. Till stor del beror detta på att överenskommelsen års avtal inte var anpassad till den omfattande svenska officialprövningen innefattande en materiell prövning av ansökningar om mönsterskydd. Inom administreras systemet av den del av organisationen som benämns internationella byrån. En ansökan kan antingen lämnas direkt till internationella byrån eller förmedlas dit via en nationell myndighet. En ansökningsavgift skall erläggas till den internationella byrån. Byrån kontrollerar att ansökan uppfyller vissa grundläggande formella krav innan den registreras som en internationell registrering av mönster. Härefter överlämnas åt de enskilda medlemsstaterna att med tillämpning av materiella regler i sin lagstiftning avgöra om mönstret kan få skydd i medlemsstaten i fråga. Inget av de fördrag som reglerar Haagsystemet ger en definition av vad ett mönster är eller vilka villkor som måste vara uppfyllda för att mönstret skall vara skyddsvärt. Den internationella registreringens rättsverkan kan således variera från medlemsstat till Innehavaren är dock garanterad samma rättigheter som om han eller hon hade lämnat in en nationell ansökan om registrering av Prop. 2001/02:121 mönstret i medlemsstaten. Om ett land i vilken sökanden vill ha skydd för sitt mönster finner några materiella hinder mot ansökan enligt den nationella rätten, kan underrättelse om detta ske till den internationella byrån. En sådan underrättelse, som sker inom föreskriven tid, leder till att skydd inte ges i detta land.