prop · GP03100d2 · 2002-04-15 00:00:00 — 3.7 Totala utbildningssubventioner efter föräldrarnas utbildningsnivå ......... 3.8Totala hälso- och sjukvårdssubventioner fördelade efter ålder och kön 1999.. 26 3.9Genomsnittliga hälso- och sjukvårdssubventioner fördelade på Genomsnittlig konsumtion av hälso- och sjukvårdssubventioner fördelade efter födelseland 1999 .......................................................................................... Andelen med särskilt boende och hemhjälp i inkomstgrupper. Standardvägt efter ålder och kön......................................................................... Subventioner för äldreomsorg i inkomstgrupper. På uppdrag lämnar regeringen fördelningspolitiska redogörelser i anslutning till budgetpropositionen och/eller vårpropositionen. ekonomiska vårproposition1 lades målet om en halvering av antalet socialbidragsberoende fast. Avstämning av målet sker i samband med den årliga budgetpropositionen. Den fördelningspolitiska redogörelsen i vårpropositionen innehåller en bredare fördelningspolitisk redogörelse i enlighet med uppdrag. Fördelningsanalyser av de disponibla inkomsterna ger en god bild av hur den ekonomiska standarden varierar mellan hushåll av olika storlek. Denna bilaga redovisar den faktiska utvecklingen samt en prognos . Analyser av disponibel inkomst ger emellertid en ofullständig bild av hur de ekonomiska resurserna fördelas i samhället. Årets redogörelse innehåller därför även en analys av de fördelningspolitiska effekterna av offentlig konsumtion i form av barnomsorg, utbildning, arbetsmarknadsåtgärder, hälso- och sjukvård samt äldreomsorg. I analysen har värdet av subventioner från offentliga tjänster till en produktionskostnad av ca fördelats på hushållen. Detta kan jämföras med summan av inkomstöverföringar från offentlig sektor till hushållen i form av socialförsäkringar, pensioner och arbetslöshetsunderstöd som uppgår till ca . Konsumtionen av dessa tjänster omfördelar stora belopp över tiden samt mellan olika grupper. En viktig frågeställning är att analysera hur värdet av subventionerade offentliga tjänster inom barnomsorg, utbildning, hälso- och sjukvård samt äldreomsorg varierar mellan olika grupper. Dessutom studeras hur konsumtionsmönstret varierar med avseende på inkomst, kön m.m. Huvudresultaten i bilagan visar att inkomstspridningen ökat något , men att värdet av den offentliga konsumtionen verkar utjämnande på inkomstfördelningen. 2001/02:100 BILAGA 3 Lönespridningen visar vissa tecken på att öka genom att löneinkomsten växer snabbare i den övre delen av fördelningen. Inkomstspridningen2 ökade med . Under den första delen av var inkomstspridningen i det närmaste oförändrad och 1990-talets ökning har huvudsakligen skett efter 1996. Större delen av ökningen kan hänföras till ökade realisationsvinster på kapital. Om dessa exkluderas ökar inkomstspridningen . Den ökning av inkomstspridningen som kvarstår, när reavinster exkluderats, förklaras huvudsakligen av att hushåll med högst ekonomisk standard ökat sina arbetsinkomster mer än övriga efter 1995. Andelen hushåll med svag ekonomi är och denna nivå har varit i stort sett oförändrad . i ett internationellt perspektiv är detta en låg nivå. Fördelning av offentlig konsumtion Omfördelning över livet: Subventionerade tjänster omfördelar främst över livet. Personer beräknas få i genomsnitt i främst vård och omsorg. Barn och ungdomar drar nytta av subventionerade tjänster motsvarande ca , huvudsakligen genom barnomsorg och utbildning, medan subventionerade tjänster till 60- åringar är . Barnfamiljer och pensionärer gynnas: Barn och deras föräldrar, särskilt ensamföräldrar, har låg inkomststandard, men när värdet av subventionerade tjänster inkluderas ökar deras resurser betydligt. De största subventionerna överförs dock till ålderspensionärer. Om subventioner beaktas minskar inkomstspridningen: Subventionerna är högre, både absolut och relativt sett, för personer med låg ekonomisk standard jämfört med välbeställda. Subventionernas andel av disponibel inkomst är 2 Inkomstspridningen mäts med GINI-koefficienten för justerad 2000/01:100. Definition av GINI- koefficienten finns i 2001/02:100 BILAGA 3 sju gånger högre för de sämst ställda hushållen jämfört med de mest välbeställda hushållen.3 Mer subventioner till kvinnor: Kvinnor får mer subventioner än män om man tar hänsyn till skillnader i ålder. Kvinnor har högre subvention inom flertalet offentliga tjänster. Barnomsorg: Barnomsorg nyttjas i högre grad av barn till föräldrar med högre inkomst och med längre utbildning. Detta gäller såväl förskoleverksamhet som skolbarnsomsorg. De reformer som införts kommunernas skyldighet att erbjuda även förskolebarn med arbetslösa eller föräldralediga föräldrar plats i barnomsorg samt maxtaxa i förskola, fritidshem och familjedaghem kommer rimligen att påverka fördelningen av barnomsorgssubventioner. Utbildning: Snedrekryteringen till den högre utbildningen består, men har en jämnare fördelning av kompetens, t.ex. läsförmåga, än de flesta andra länder. Spridningen i antal utbildningsår har minskat påtagligt . Subventioner till grundskola och gymnasieskola är i stort sett lika stora i kronor till föräldrar med olika inkomst och social bakgrund. Subventioner till högskolan gynnar barn till högutbildade och tjänstemän. Det kompenseras endast delvis av att subventioner i arbetsmarknadsutbildning gynnar dem med kortare utbildning och lägre inkomster. Barn till personer med lägre utbildning får totalt sett mindre subvention än högutbildade. Hälso- och sjukvård: Konsumtion av hälso- och sjukvård är starkt kopplad till såväl ålder som kön. Kvinnor konsumerar mer sjukvård än män och äldre personer mer än yngre. Analysen visar att subventioner inom hälso- och sjukvårdsområdet är högre både i absoluta och relativa termer för låginkomsttagare än för välbeställda, oavsett om man tar hänsyn till olikheter i åldersstruktur eller inte. En jämförelse mellan sjukvårdskonsumtion bland utrikes födda och svenskfödda visar att utrikes födda konsumerar mindre sjukvård då hänsyn tagits till olikheter i åldersstruktur m.m. Äldreomsorg: Äldre med svag ekonomi utnyttjar äldreomsorg i större omfattning än välbeställda också när man tar hänsyn till åldersskillnader. Subventionerna gynnar ekonomiskt svaga som också har sämre hälsa. Inkomstfördelningen följs regelbundet i SCB:s undersökning av hushållens ekonomi, HEK.4 I underbilagetabell 3.1 redovisas utvecklingen samt en framskrivning . Denna redovisning avser analys av årliga tvärsnittsdata, vilket innebär att det är gruppers inkomstutveckling som studeras. Sammansättningen av tvärsnitten förändras över tiden. Enskilda individer kan förflytta sig mellan inkomstgrupper, åldersgrupper etc. En ensamstående med barn kan vid nästa mättillfälle tillhöra gruppen övrig med barn om barnet har fyllt och bor kvar hemma. Gruppen ålderspensionärer kompletteras med yngre personer som äldre personer dör. En individ kan sälja sitt hus och göra en realisationsvinst och därmed tillfälligt hamna i den högsta inkomstklassen. Individer med stora kapitaltillgångar som är aktiva på aktiemarknaden är sannolikt med i den högsta inkomstklassen vid varje mättillfälle. Då longitudinella uppgifter saknas i SCB:s undersökning av hushållens ekonomi har det inte varit möjligt att följa enskilda individers vandring på inkomstskalan. 1.1.1Förändring av ekonomisk standard Medianen för hushållens ekonomiska standard ökade . Kvinnor har fått en något större ökning än män . Ålderspensionärers medianinkomst ökade kraftigt, medan utvecklingen för övriga åldersgrupper och hushållstyper var mer splittrad. Medelvärdet för ekonomisk standard ökade i fasta priser. Alla inkomstgruppers medelvärden har ökat . Störst var ökningen i gruppen med de högsta inkomsterna, . Att medelvärdet ökar mer än medianvärdet innebär i regel att fördelningen blir mer ojämn genom en större ökning i toppen av fördelningen. 3 Hushållen delas in i kvintiler utifrån ekonomisk standard. Den lägsta kvintilen jämförs med den högsta kvintilen. Ekonomisk standard mäts som disponibel inkomst justerad för försörjningsbörda. 4 Inkomstfördelningsundersökningen, (HINK). Undersöksökningen bygger på kontrolluppgifter till taxeringen, myndigheters register och telefonintervjuer. 2001/02:100 BILAGA 3 Tabell 1.1 Fördelningspolitiska nyckeltal 19912000 Lönespridning (Decil9/Decil5) Jämställdhet lön (D5k/D5m) Andel med svag ekonomi (%) Andel barn () med svag ekonomi (%) Barnfamiljers relativa standard (%) Inkomströrlighet (M) Marginaleffekt (%) Förklaringar till nyckeltalen finns i underbilaga 3 samt i avsnitt 1.1.2 och 1.2. beräknas hushållens reala inkomster öka i genomsnitt. Såväl ökade faktorinkomster5 som sänkta skatter och ökade transfereringar bidrar till förändringen. Ökningen är ungefär lika stor för ensamstående utan barn som för samboende. En- samstående med barn och ålderspensionärer beräknas få en svagare inkomstökning än genomsnittet. över hela beräknas inkomstökningen vara högre än genomsnittet för den högsta inkomstgruppen, för ålderspensionärer och för sammanboende utan barn. Ungdomar och ensamstående med barn beräknas få en svagare ökning av inkomsten än genomsnittet. Kvinnor beräknas sammantaget få en något större inkomstökning än män. I tabell 1.1 redovisas utvecklingen av ett antal fördelningspolitiska nyckeltal . Ungefär hälften av nyckeltalen analyseras mer noggrant i denna bilaga medan övriga endast kort kommenteras här. Förmögenhetskoncentrationen följs inte regelbundet. De observationer som finns visar ändå tydligt att förmögenhetsmassan har blivit betydligt mer ojämnt fördelad . Regional spridning: Skillnaderna i inkomstnivå mellan rika och fattiga regioner har varit i stort De regioner som studeras är lokala arbetsmarknadsregioner. Inkomströrligheten minskade något i början av perioden men har vänt uppåt igen mot slutet. Marginaleffekter: Den genomsnittliga marginaleffekten i befolkningen har minskat från 2000. Tendensen förväntas fortsätta genom lägre arbetslöshet, skattejusteringar och införande av maxtaxa i barnomsorgen. 1.2Fördelningen av ekonomiska resurser 19911999 I detta avsnitt redovisas spridningen av löneinkomst med uppgifter från SCB:s årliga lönestatistik.6 Med lön avses den överenskomna månadslönen vid heltidsarbete vilken grundar sig på uppgift från företagets personalredovisning. Både heltids- och deltidsanställda ingår. Lönespridningen beräknas som kvoter mellan olika grupper där individerna delas in i tio lika stora grupper sorterade efter lön (deciler). En viss ökning av lönerna för den tiondel som har högst månadslön i relation till övriga kan observeras (se diagram 1.1). I den nedre delen av löneskalan sker det en långsam förändring. 5 Löner, företagar- och kapitalinkomster. 6 Lönestatistiken har kompletterats med uppgifter för urvalspersoner i , SCB. 2001/02:100 BILAGA 3 lönen (decilgrupp 5) i förhållande till tiondelen med lägst lön har ökat något . Den statistiska täckningen av branscher och personal i ledande befattningar har förbättrats avsevärt . Tendensen till ökad relativ lön i de högre löneskikten kan delvis bero på att fler personer med höga månadslöner ingår i statistiken. Diagram 1.1 Lönespridning 19922000 Decil 9/decil 1 Decil 9/decil 5 Decil 5 /decil 1 Källa: , SCB, beräkningar I diagram 1.2 jämförs kvinnors lön med mäns lön för olika deciler i respektive lönefördelningar. Relationerna har varit påfallande konstanta men förefaller det som om lönenivån har utvecklats till kvinnors nackdel. Löneskillnaden är emellertid stor mellan könen, särskilt i de högre löneskikten där kvinnors genomsnittslön endast uppgår till av mäns löneinkomst. I de lägre löneskikten är skillnaderna marginella och kvinnors lön uppgår till av mäns. Inkomstfördelningen redovisas i SCB:s inkomstfördelningsundersökningar. När inkomstfördelning och dess utveckling över tiden skall analyseras måste ett antal val avseende metod och definitioner göras. Det gäller t.ex. hur inkomsten beräknas, om det är hushåll eller individer som skall analyseras och hur man skall jämföra hushåll med olika storlek och sammansättning. Varken forskningen eller internationell standard ger en entydig vägledning i dessa frågor. Analyserna i denna redogörelse avviker från SCB:s officiella statistik. Syftet är att uppnå en rättvis beskrivning av fördelningen av konsumtionsmöjligheter bland hushåll med olika försörjningssituation. Ytterligare ett syfte är att följa internationell praxis. De avsteg som gjorts från SCB:s metoder redovisas i detalj i underbilaga 3. I diagram 1.3 visas hur inkomstspridningen, mätt som Gini-koefficienten (se underbilaga 3) för justerad disponibel inkomst, utvecklats . Nivån varierar kraftigt mellan enskilda år. Inkomstspridningen ökar de år då hushållen väljer att realisera stora nominella värdeökningar i aktier och andra tillgångar. En- ligt denna serie ökade Gini-koefficienten från 0,228 till 0,252 . Ett högre värde betyder en mer ojämn inkomstfördelning. Ökningen med 0,024 enheter motsvarar . Detta mönster stämmer väl överens med vad som redovisas i offentlig statistik. Diagram 1.2 Kvinnors lön i relation till mäns lön Diagram 1.3 Spridning i justerad disponibel inkomst Decil 1 kvinnor/decil 1 män Decil 5 kvinnor/decil 5 män Decil 9 kvinnor/decil 9 män Källa: HEK, SCB, beräkningar Källa: , SCB, beräkningar Reavinsternas stora genomslag på inkomstspridningen beror på att de är mycket skevt fördelade. stod en procent av befolkningen för av reavinsterna och av befolkningen för av desamma. Reavinsternas omfattning har ökat trendmässigt men varierar kraftigt mellan åren, t.ex. uppgick de 1992 till jämfört med . När reavinsterna exkluderas tydliggörs att fördelningen av övriga inkomster varit i stort sett helt oförändrad , därefter ökar ojämnheten något. Denna ökning beror främst på att de med högst inkomst har ökat sin inkomst, framför allt arbetsinkomst, snabbare än övriga . De förändringar i inkomstfördelningen som skett kan alltså nästan helt förklaras av reavinster, både den kraftiga variationen och den ökade spridningen. Anmärkningsvärt är att inkomstfördelningen i stort tycks vara helt opåverkad av den ekonomiska krisen och den höga arbetslösheten . Alla förändringar kan i princip förklaras med börsutvecklingen. Att så lite har hänt med inkomstfördelningen i stort betyder inte att enskilda hushåll och individer inte har drabbats hårt av den ekonomiska nedgången och arbetslösheten . Det kan ske stora förändringar inom en given fördelning genom att hushåll byter plats med varandra, utan att fördelningens sammantagna utseende påverkas. Enligt preliminär statistik från fortsätter tendensen till ökad inkomstspridning även men en närmare analys kan göras först när den definitiva statistiken föreligger. Fattigdomsbekämpning är ett centralt mål för fördelningspolitiken. Statistiken över personer med en svag ekonomi är svårtolkad och måste bedömas med stor försiktighet. Registrerade årsinkomster fångar inte ekonomiska resurser i form av förmögenhet, arv och liknande överföringar inom familjen och inte heller tipsvinster, inkomster från svartarbete osv. Många människor har tillfälligt valt att sänka sina inkomster i samband med studier, föräldraledighet, resor etc. Det har tidigare7 visats att två tredjedelar av alla som räknas till dem med en svag 2001/02:100 BILAGA 3 ekonomi hör till grupper vars inkomster är svåra att mäta, som har förmögenhet eller som själva valt låga inkomster. Relativt få av dem som registreras som fattiga i inkomststatistiken tar emot socialbidrag. Det kan också finnas ett underutnyttjande av socialbidrag som beror på attityder och informationsbrister. När omfattningen av låga inkomster skall beräknas utgår man ofta från en inkomstgräns och betraktar alla individer eller hushåll vars inkomster understiger denna gräns som ekonomiskt utsatta eller ekonomiskt fattiga. Inkomstgränsen kan vara absolut eller relativ. Om vad som skall betraktas som en inkomst under fattigdomsgränsen bestäms av inkomstnivån i den miljö där individen eller hushållet lever, väljs en relativ inkomstgräns. I SCB:s officiella statistik används ett relativt mått på svag ekonomi: andelen hushåll som har en justerad disponibel inkomst som understiger halva medianinkomsten. Exempel på ett absolut mått är andelen hushåll med inkomster understigande socialbidragsnormen. Denna fattigdomsgräns kan ändras med inflationen men sänks inte om medianinkomsten sänks. I följande analyser används samma relativa mått som i den officiella statistiken, men med de korrigerade beräkningsmetoder som redovisas i underbilaga 3. Enligt den officiella statistiken har andelen hushåll med svag ekonomi varit i stort sett oförändrad . De korrigerade beräkningarna visar att resultatet håller även för hela perioden 19911999. I diagram 1.4 visas också utvecklingen enligt den officiella statistiken med det tidigare använda hushållsbegreppet (HINK-hushåll). Förutom att nivån är betydligt högre finns en viss ökning av andelen med svag ekonomi. Denna ökning finns inte i serier som använder kosthushållsbegreppet. Skillnaden beror till stor del på att ungdomar som bor hemma hos sina föräldrar betraktas som egna hushåll om det tidigare hushållsbegreppet används. Hemmaboende ungdomar har oftast låga egna inkomster varför de hamnar under gränsen för en svag ekonomi. 1996/97: 1 bilaga 4. 2001/02:100 BILAGA 3 Diagram 1.4 Andel med svag ekonomi 19911999 Anm: Den officiella statistiken avser hushåll medan de korrigerade beräkningarna avser individer. Källa: HEK, SCB, beräkningar 1.2.4Utveckling för olika grupper I diagram 1.5 redovisas hur barnfamiljernas, ålderspensionärernas och ungdomarnas relativa inkomster varierat över tiden. Relativ inkomst definieras som genomsnittlig justerad disponibel inkomst i gruppen i förhållande till motsvarande genomsnitt för totalbefolkningen. För att underlätta jämförelser av utvecklingen har nivån för samtliga grupper satts till 1991. Diagram 1.5 Ekonomisk standard för barnfamiljer, ungdomar () och ålderspensionärer i förhållande till hela befolkningen 19911999 Källa: HEK, SCB, beräkningar Ungdomarnas () inkomststandard låg betydligt under genomsnittet i befolkningen och de drabbades särskilt hårt av den sjunkande sysselsättningen i början av 1990- talet. Detta syns tydligt i deras relativinkomster som sjönk kraftigt . Därefter har en snabb återhämtning skett även om nivån fortfa- rande är något lägre än 1991. Utbyggnaden av gymnasieskolan med ett tredje studieår i kombination med den svaga arbetsmarknaden har medfört att allt fler valt att studera, med en svagare inkomst som följd. Barnfamiljernas ekonomiska situation försämrades . Detta kan till stor del förklaras av stigande arbetslöshet samt att de drabbades hårdare av saneringsprogrammet än andra grupper. Efter bottennoteringen 1997 har en viss återhämtning skett. har insatser gjorts för att förbättra barnfamiljernas situation, bl.a. har barnbidragen höjts successivt åren 20002001 och infördes en maxtaxa i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Effekterna av dessa åtgärder kan ännu inte utläsas i den officiella inkomststatistiken. Sannolikt kommer det att påverka barnfamiljernas ekonomi positivt. Andelen barn som lever i familjer med svag ekonomi är internationellt sett mycket låg i Sverige.8 Andelen ökade dock från 1996. Därefter har andelen sjunkit igen och 1999 var den . Diagram 1.6 Andel barn () som lever i familjer med svag ekonomi 19911999 Källa: HEK, SCB, beräkningar Ålderspensionärers ekonomiska standard har, med undantag , förbättrats succes- 8 Se t.ex. bilaga 3 Prop. 1999/2000:100. har gruppens genomsnittliga inkomststandard ökat kraftigt jämfört med övriga grupper. ligger förändringstalen på samma nivå som genomsnittet i befolkningen. Förbättringen har flera förklaringar. För det första påverkas pensionärer inte direkt av stigande arbetslöshet. För det andra ersätts äldre pensionärer successivt med yngre pensionärer med högre ATP-pension. Slutligen drabbade konsolideringen av de offentliga finanserna inte pensionärsgrupperna i samma utsträckning som övriga grupper. 2Omfördelning genom offentliga tjänster Regeringen har i olika sammanhang framhållit att analyserna av fördelningen av den ekonomiska välfärden behöver breddas och fördjupas. Nästan alla fördelningsanalyser använder disponibel inkomst som mått på levnadsstandard och fördelning av ekonomiskt välstånd. Den disponibla inkomsten exkluderar emellertid de resurser som tillhandahålls genom offentliga tjänster, såsom omsorg om unga och gamla, utbildning samt hälso- och sjukvård. För att få en mer komplett bild av välfärdens fördelning, bör därför subventionsvärdet av dessa tjänster inkluderas. Den offentliga konsumtionen uppgår till ca , vilket utgör ungefär en fjärdedel av BNP. I denna analys ingår endast individuella tjänster till en produktionskostnad på ca . Detta kan ställas i relation till de kontanta inkomstöverföringarna till hushållen på ca . Även om subventioner inte utgörs av kontanter, har de ett värde för mottagaren eftersom denne annars skulle få betala för utnyttjande av tjänsten. Fördelningspolitiska motiv ligger ofta till grund för samhällets omfattande engagemang i att tillhandahålla subventionerade tjänster. Offentligt subventionerad utbildning syftar till att ge barn och ungdomar likvärdig utbildning oberoende av bakgrund. Utbildning syftar ytterst till att skapa likvärdiga förutsättningar för sysselsättning och livsinkomst, oavsett individens bakgrund. Genom offentlig vård och om- 2001/02:100 BILAGA 3 sorg vill samhället förbättra livsvillkoren för sjuka och handikappade. Behov, inte ekonomiska förhållanden, skall bestämma tillgången till vård och omsorg. Människors grundläggande förutsättningar och risker i livet är ojämnt fördelade. Personer med högre utbildning har ofta god hälsa, bättre inkomst, låg risk i arbetet samt en längre livslängd. Personer med svag hälsa har ofta lägre utbildning, högre arbetslöshet, lägre inkomst, högre risk i arbetet och riskerar att dö . Marknaden klarar sällan av att utjämna dessa skillnader i förutsättningar och risker. I , liksom i de flesta andra industriländer, har man därför valt att subventionera olika tjänster som barnomsorg, utbildning, hälso- och sjukvård samt äldreomsorg. Dessa subventioner utvärderas sällan utifrån fördelningspolitisk synvinkel. Under den ekonomiska krisen under 1990- talets första hälft tvingades kommuner och landsting att skära ned sina utgifter. Ekonomin har återhämtat sig och regeringen prioriterar verksamheten inom vård, skola och omsorg. Mot denna bakgrund är det angeläget att komplettera den traditionella fördelningsanalysen genom att belysa hur dessa offentliga tjänster fördelas. Fördelningseffekter av subventionerade offentliga tjänster kan bedömas utifrån ett antal olika fördelningsmål. En detaljerad genomgång av frågeställningar som rör mål inom fördelningspolitiken samt kunskapsläget inom forskningen, gjordes i den fördelningspolitiska redogörelsen till budgetpropositionen för 2000.9 Det finns ett antal viktiga överväganden att göra i samband med utvärderingar av fördelningspolitiska effekter av den offentliga konsumtionen. Några centrala frågeställningar lyfts fram nedan. Är offentligt subventionerade tjänster tillgängliga i lika omfattning för alla och av samma kvalitet? Det är mycket få i som ifrågasätter offentliga ingripanden i syfte att skapa förutsättningar för vård, omsorg och utbildning på lika villkor för alla medborgare. För att kunna utvärdera dessa mål krävs omfattande kunskaper 1999/2000:1 bilaga 4. 2001/02:100 BILAGA 3 om människors behov av olika tjänster, tillgången på tjänster och deras kvalitet. Är det faktiska utnyttjandet av offentliga tjänster lika för dem som har lika behov? Samhället vill, av rättviseskäl aktivt påverka medborgarnas val, bl.a. genom utbildning och information. Exempelvis bör barn ges samma förutsättningar att nyttja barnomsorgen, oavsett föräldrarnas utbildning eller inkomst.