prop · GP03132 · 2002-02-27 00:00:00 — ligt definitionen i direktiven om offentlig upphandling (92/50/EEG9, 93/36/EEG10, 93/37/EEG11 och 93/38/EEG12), företag: varje organisation som handlar inom sin oberoende eko- nomiska eller yrkesmässiga verksamhet, även om den drivs av en ensam person, 9 EGT L 209, 24.7.1992, s. 1. EGT L 199, , s. 1. EGT L 199, , s. 54. EGT L 199, , s. 84. 2.sen betalning: överskridande av den avtalsenliga eller lagstadgade tidsfristen för betalning, 3.återtagandeförbehåll: avtalsbestämmelse på grundval av vilken säljaren behåller äganderätten till de berörda varorna tills full betal- ning erlagts. 4.den räntesats som använder för sina hu- vudsakliga refinansieringstransaktioner: den räntesats som används vid sådana transaktioner som görs till fast refinansieringsränta. Om en huvudsaklig refinansieringstransaktion har genomförts genom ett förfarande med rörlig refinansieringsränta skall denna räntesats fastställas genom hänvisning till den marginalräntesats som var re- sultatet av transaktionen. Detta gäller både upphandling till enhet- ligt pris och upphandling med rörlig ränta. 5.exekutionstitel: beslut, dom eller utslag om betalning som meddelas av en domstol eller annan behörig myndighet antingen för omedel- bar betalning eller betalning genom avbetalningar och som gör det möjligt för borgenären att erhålla betalning för sin fordran av gäl- denären genom verkställighet; härunder inbegrips beslut, dom eller utslag om betalning som är interimistiskt verkställbar(t) och förblir detta även om gäldenären överklagar avgörandet. Ränta vid sen betalning a)att ränta i enlighet med punkt d skall betalas efter den förfallodag eller den betalningsperiod som fastställs i avtalet, b)att, om förfallodagen eller betalningsperioden inte fastställs i avta- let, ränta automatiskt skall betalas utan att det krävs en påminnelse i)efter den dag då gäldenären mottog fakturan eller en likvärdig begäran om betalning, eller ii)om det råder osäkerhet för mottagande av fakturan el- ler en likvärdig begäran om betalning, efter dagen för mottagande av varorna eller tjänsten, eller iii)om gäldenären mottar fakturan eller en likvärdig begäran om betalning innan varorna eller tjänsten mottagits, efter dagen för mottagande av varorna eller tjänsten, eller iv)om ett förfarande för godkännande eller kontroll, genom vilket varornas eller tjänstens överensstämmelse med avtalet skall konstateras, föreskrivs i lag eller i avtalet och om gäldenären mottar fakturan eller en likvärdig begäran om betalning tidigare eller den dag då mottagandet eller kontrollen sker, ef- ter den sistnämnda dagen, c)att borgenären skall vara berättigad till dröjsmålsränta om i)borgenären har fullgjort sina avtalsenliga och lagenliga skyldig- heter och ii)inte har mottagit det förfallna beloppet , dock inte om gäl- denären inte är ansvarig för dröjsmålet. d)att räntenivån för dröjsmålsränta (den lagstadgade räntan) som gäl- denären är skyldig att betala skall vara summan av den räntesats som har tillämpat vid sin senaste huvud- sakliga refinansieringstransaktion som utfördes före den första ka- lenderdagen av det aktuella halvåret (referensräntan) plus åtminsto- ne (marginalen), såvida inte annat anges i avtalet. För en medlemsstat som inte deltar i tredje etappen av Ekonomiska och monetära unionen skall den ovan avsedda referensräntan vara den motsvarande ränta som fastställs av medlemsstatens central- bank. I båda fallen skall den referensränta som gällde den första ka- lenderdagen av det aktuella halvåret tillämpas . e)att, utom i de fall då gäldenären inte är ansvarig för dröjsmålet, bor- genären skall ha rätt att kräva skälig ersättning från gäldenären för alla relevanta indrivningskostnader som borgenären ådragit sig till följd av gäldenärens sena betalning. Dessa indrivningskostnader skall stå i överensstämmelse med principerna om öppenhet och proportionalitet när det gäller skulden i fråga. Medlemsstaterna får, med iakttagande av principerna ovan, fastställa högsta belopp för indrivningskostnader för skulder av olika storlek. 2.För vissa kategorier av avtal som skall anges i nationell lagstiftning får medlemsstaterna fastställa den tidsfrist efter vilken ränta skall betalas till , under förutsättning att de antingen hindrar avtalspar- terna från att överskrida denna tidsfrist eller fastställer en obligatorisk räntesats som väsentligen överskrider den lagstadgade räntan. 3.Medlemsstaterna skall se till att en överenskommelse om tidpunkt för betalning eller konsekvenserna av sen betalning som inte överens- stämmer med bestämmelserna i punkt 1 b-d och punkt 2 antingen inte skall vara verkställbar eller skall ge upphov till skadeståndskrav om överenskommelsen, när alla omständigheter i fallet beaktas, inklusive gott handelsbruk och produktens beskaffenhet, är grovt oskälig mot bor- genären. När det fastställs om en överenskommelse är grovt oskälig mot borgenären skall hänsyn tas till bland annat om gäldenären har objektiva skäl att avvika från bestämmelserna i punkt 1 b-d och punkt 2. Om en sådan överenskommelse fastställs vara grovt oskälig skall de lagstadgade villkoren gälla, såvida inte de nationella domstolarna fastställer andra villkor som är skäliga. Medlemsstaterna skall säkerställa att det i borgenärers och konkur- renters intresse finns lämpliga och effektiva medel för att förhindra fort- satt tillämpning av villkor som är grovt oskäliga i den mening som avses i punkt 3. De medel som avses i punkt 4 skall omfatta bestämmelser med vars hjälp organisationer som officiellt erkänts som företrädare för, eller som har ett legitimt intresse i, att företräda små och medelstora företag, kan vidta rättsliga åtgärder i enlighet med den berörda nationella lagstift- ningen vid domstolar eller vid behöriga administrativa myndigheter på grundval av att avtalsvillkor som ställts upp för allmän tillämpning är grovt oskäliga i den mening som avses i punkt 3, så att de kan vidta lämpliga och effektiva åtgärder för att förhindra fortsatt tillämpning av 1.Medlemsstaterna skall i enlighet med de nationella bestämmelser som är tillämpliga på grundval av internationell privaträtt föreskriva att säljaren behåller rätten till varorna tills full betalning erlagts om köparen och säljaren uttryckligen avtalat om ett återtagandeförbehåll innan varor- na levererades. 2.Medlemsstaterna får anta eller bibehålla bestämmelser om delbetal- ningar som köparen redan erlagt. Indrivning av obestridda fordringar 1.Medlemsstaterna skall säkerställa att en exekutionstitel, oavsett skuldens storlek, normalt kan erhållas från den dag då borgenären väckte talan eller gav in en ansökan vid domstol eller annan behörig myndighet, under förutsättning att gäldenären inte bestri- der skulden eller invänder mot delar av förfarandet. Denna skyldighet skall fullgöras av medlemsstaterna i enlighet med respektive nationella lagar och andra författningar. 2.Enligt respektive nationella lagar och andra författningar skall samma villkor gälla för alla borgenärer som är etablerade i Europeiska gemenskapen. 3.Tidsfristen på i punkt 1 skall inte omfatta föl- jande: a)Tidsfristerna för delgivning av handlingar. b)Eventuella förseningar som orsakats av borgenären, så som den tid som ägnas åt att korrigera ansökningar. Denna artikel skall inte påverka tillämpningen av bestämmelserna i Brysselkonventionen om domstols behörighet och verkställighet av do- mar på privaträttens område13. Överföring till nationell lagstiftning Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och and- ra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv . De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hän- visning till detta direktiv eller åtföljas av sådan hänvisning vid offentlig- görandet. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 2.Medlemsstaterna får behålla eller sätta i kraft bestämmelser som är mer gynnsamma för borgenären än de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. 3.Vid överföringen av detta direktiv får medlemsstaterna utesluta a)skulder som är föremål för ett insolvensförfarande mot gäldenären, b)avtal som har ingåtts före , och c)räntefordringar som understiger . 4.Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det om- råde som omfattas av detta direktiv. 5.Kommissionen skall efter genomföra en översyn av bland annat den lagstadgade räntan, avtalsreglerade betal- ningsfrister och sena betalningar, för att bedöma inverkan på handels- transaktioner och hur lagstiftningen fungerar i praktiken. Resultatet av denna och andra översyner skall meddelas och rådet, och i förekommande fall åtföljas av förslag till åtgärder för att förbättra direktivet. Detta direktiv träder i kraft som det offentliggörs i Europeis- ka gemenskapernas officiella tidning. 13 Konsoliderad version EGT L 27, 26.1.1998, s. 3. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna M. MARQUES DA Sammanfattning av departementspromemorian Åt- gärder mot sena betalningar (Ds 2001:56) Promemorian innehåller förslag som syftar till att genomföra EG- direktivet (00/35/EG) om bekämpande av sena betalningar vid handels- transaktioner. Direktivet kan beskrivas som ett åtgärdspaket i syfte att stävja dröjsmål med betalningar i affärslivet. Det innehåller bl.a. bestäm- melser om dröjsmålsränta, ersättning för indrivningskostnader, ogiltighet och förbud mot oskäliga betalningsvillkor, återtagandeförbehåll och tids- frister för indrivning av obestridda fordringar. På ett flertal av dessa om- råden görs i promemorian bedömningen att svensk rätt upp- fyller direktivets krav. I promemorian föreslås att diskontot ersätts av en referensränta som baseras på reporänta. Vidare föreslås att ränta i vissa fall skall betalas utan att det skall behöva anges när kravet framställs att un- derlåtenhet att betala medför skyldighet att betala ränta. Detta före- slås gälla i förhållanden mellan näringsidkare liksom när det allmänna är gäldenär i handelstransaktioner. Det föreslås också några mindre anpass- ningar i fråga om längden på lagenliga betalningsfrister. Vidare föreslås att den fortsatta användningen av oskäliga avtalsvillkor skall kunna för- bjudas när staten, en kommun eller ett annat offentligt organ köper, lea- sar, hyr eller på annat sätt skaffar varor eller tjänster. gäller detta endast i de fall då det allmänna agerar som näringsidkare. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1 Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 6 kap. 3 § jordabalken skall ha följande ly- delse. När en myndighet vid utsökning När en myndighet vid utsökning eller i annat fall fördelar medel eller i annat fall fördelar medel mellan rättsägare i fastighet, har mellan rättsägare i fastighet, har borgenär rätt att för fordran, som borgenär rätt att för fordran, som är förenad med panträtt i fastig- är förenad med panträtt i fastig- heten, med den företrädesrätt in- teckningen medför enligt lag få inteckningen medför enligt lag få betalning ur medlen intill pant- betalning ur medlen intill pant- I den mån detta ej I den mån detta förslår, erhåller borgenären betal- inte räcker till, erhåller borgenären ning ur medlen genom ett tillägg. betalning ur medlen genom ett Detta får icke överstiga femton Detta får inte överstiga jämte ränta på detta belopp från belopp jämte ränta på detta belopp den dag då fastig heten utmättes, från den dag då fastigheten utmät- medel nedsattes som eljest skall de medel nedsattes som i övrigt Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar år enligt en räntefot som motsvarar den av fastställda, vid ställda, vid varje tid gällande dis- kontot ökat med fyra procent- som inträffar efter upprättandet av referensräntan som inträffar efter sakägarförteckning skall inte beak- upprättandet av en sakägarförteck- ning skall inte beaktas. Har flera pantbrev överlämnats som pant för fordran och har inteck- ningarna samma företrädesrätt eller gäller de efter varandra, skall bestämmelserna i första stycket om pantbrevets belopp avse pant- brevens sammanlagda belopp. En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om pantbrevet har utmätts på ansökan av borgenären eller om pantbrevet är pantförskri- vet till honom i andra hand. Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 2 Förslag till lag om ändring i räntelagen (1975:635) Härigenom föreskrivs i fråga om räntelagen (1975:635) dels att 46 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 9 §, av följande lydelse. I annat fall än som avses i 3 § utgår ränta på förfallen fordran, för vilken betalningstiden försittes, från den dag som infaller en må- nad efter det borgenären har av- sänt räkning eller på annat sätt framställt krav på betalning av bestämt belopp med angivande att underlåtenhet att betala medför skyldighet att utge ränta. Gälde- nären är dock ej skyldig att erläg- ga ränta för tid innan räkningen eller kravet har kommit honom till handa. Avser fordringen skadestånd el- ler annan liknande ersättning som ej kan fastställas utan särskild ut- redning, utgår ränta på förfallet belopp från den dag som infaller efter det borgenären har framställt krav på ersättning och lagt fram utredning som med hän- syn till omständigheterna skäligen kan begäras av honom. Gäldenä- ren är dock ej skyldig att erlägga ränta för tid innan kravet och ut- redningen har kommit honom till handa. I annat fall än som avses i 3 § skall ränta betalas på förfallen fordran, för vilken betalningstiden försittes, från den dag som infaller efter det att borge- nären har avsänt en räkning eller på annat sätt framställt krav på betalning av ett bestämt belopp med angivande att underlåtenhet att betala medför skyldighet att utge ränta. Gäldenären är dock inte skyldig att betala ränta för tiden innan räkningen eller kravet har kommit honom till handa. I fordringsförhållanden mellan näringsidkare i deras yrkesmäs- siga verksamhet, skall ränta beta- las enligt första stycket utan att det behöver anges när kravet fram- ställs att underlåtenhet att betala medför skyldighet att utge ränta. Detsamma gäller när någon har en fordran på staten, en kommun eller ett annat offentligt organ på betalning för varor eller tjänster. Avser fordringen skadestånd el- ler annan liknande ersättning som inte kan fastställas utan särskild utredning, skall ränta betalas på förfallet belopp från den dag som infaller efter det att borgenären har framställt krav på ersättning och lagt fram utredning som med hänsyn till omständighe- terna skäligen kan begäras av ho- nom. Gäldenären är dock inte skyldig att betala ränta för tid in- nan kravet och utredningen har kommit honom till handa. 1 Senaste lydelse 1991:858. Oavsett vad som föreskrivs i första och andra styckena utgår ränta på förfallen fordran senast för delgivning av ansö- kan om betalningsföreläggande eller av stämning i mål om utgi- vande av betalning. Utan hinder av bestämmelserna i andra och tredje styckena utgår ränta på en fordran, som avser skadestånd med anledning av ett uppsåtligt brott och inte skall utges som livränta, alltid från den dag då skadan uppkom. I fall som avses i 2 § andra stycket beräknas ränta för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . Oavsett vad som föreskrivs i Prop. 2001/02:132 första, andra och tredje styckena Bilaga 3 skall ränta betalas på förfallen fordran senast för del- givning av ansökan om betalnings- föreläggande eller av stämning i mål om utgivande av betalning. Trots bestämmelserna i tredje och fjärde styckena skall ränta betalas på en fordran, som avser skadestånd med anledning av ett uppsåtligt brott och inte skall utges som livränta, alltid från den dag då skadan uppkom. I fall som avses i 2 § andra stycket beräknas ränta för år enligt en räntefot som motsvarar den vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § med ett tillägg av . I fall som avses i 3 eller 4 § be- räknas ränta för år enligt en ränte- fot som motsvarar det av Riks- gäldskontoret fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . Om det vid bestämmande av skadestånd med anledning av personskada skall avräknas förmåner som utgår en- ligt 5 kap. 3 § 1 skadeståndslagen (1972:207), utgör dock tillägget till diskontot för tiden till dess att det har slutligt avgjorts vilka såda- na förmåner som utgår . I fall som avses i 3 eller 4 § be- räknas ränta för år enligt en ränte- fot som motsvarar den vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § med ett tillägg av åtta procenten- heter. Om det vid bestämmande av skadestånd med anledning av per- sonskada skall avräknas förmåner som en skadelidande har rätt till enligt 5 kap. 3 § 1 skadeståndsla- gen (1972:207), utgör dock tilläg- get till referensräntan för tiden till dess att det har slutligt avgjorts vilka sådana förmåner som ges . Som referensränta enligt denna lag används den ränta som Riks- banken tillämpade vid den senaste huvudsakliga refinansieringstran- saktionen före det kalenderhalvår under vilket räntan skall gälla, avrundad till närmast högre halva Senaste lydelse 2000:183. Senaste lydelse 2000:183. beslut två gånger . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 4 § andra stycket gäller inte för krav som framställts före ikraftträdandet. 3.För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 3 Förslag till lag om ändring i lagen (1980:1102) om handels- bolag och enkla bolag Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 § lagen (1980:1102) om handels- bolag och enkla bolag skall ha följande lydelse. För varje räkenskapsår skall en bolagsman tillgodoräknas dels ränta på den insats han hade kvar i bolaget vid räkenskapsårets bör- jan, dels ett skäligt arvode för sin förvaltning av bolagets ange- lägenheter. Räntan skall beräknas enligt den räntefot som motsvarar det av fast- ställda diskonto som gällde vid räkenskapsårets början med tillägg av . För varje räkenskapsår skall en bolagsman tillgodoräknas dels ränta på den insats han hade kvar i bolaget vid räkenskapsårets bör- jan, dels ett skäligt arvode för sin förvaltning av bolagets ange- lägenheter. Räntan skall beräknas enligt den räntefot som motsvarar den av fastställda refe- rensränta enligt 9 § räntelagen (1975:635) som gällde vid räken- skapsårets början med tillägg av . Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 1 Senaste lydelse 2000:184. 4 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:292) om avtalsvill- kor mellan näringsidkare Härigenom föreskrivs att 1 och 3 §§ lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare skall ha följande lydelse. Om ett villkor, som en näringsidkare ställer upp när han ingår eller av- ser att ingå avtal med en annan näringsidkare, är att anse som oskäligt mot denne, kan förbjuda näringsidkaren att i fort- sättningen ställa upp samma eller väsentligen samma villkor i liknande fall. Ett sådant förbud kan också riktas mot någon som är anställd hos näringsidkaren eller mot någon annan som handlar på dennes vägnar. Första stycket gäller även vill- kor som ställs upp när staten, en kommun eller ett annat offentligt organ köper, leasar, hyr eller på annat sätt skaffar varor eller tjänster mot betalning. Frågor om förbud tas upp efter ansökan. Sådan ansökan får göras endast av en sammanslutning av näringsidkare eller av en enskild näringsidkare mot vilken det aktu- ella avtalsvillkoret har ställts upp. Frågor om förbud tas upp efter ansökan. En sådan ansökan får göras endast av en sammanslut- ning av näringsidkare eller en an- nan sammanslutning som har ett befogat intresse av att företräda näringsidkare, eller av en enskild näringsidkare mot vilken det aktu- ella avtalsvillkoret har ställts upp. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1999:607. Ränta skall betalas på belopp som återbetalas. Räntan beräknas efter en räntesats motsvarande den av fastställda referens- ränta enligt 9 § räntelagen(1975:635) som gällde vid utgång- en av året närmast före det år då återbetalningen äger rum. Radio- och beslutar om ränta. 5 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:72) om konces- sionsavgift på televisionens område Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens område skall ha följande lydelse. Om det belopp som programföretaget har betalat för överstiger vad företaget skall betala enligt 3 eller 4 a § eller enligt beslut av Radio- och eller domstol, skall det överskjutande beloppet betalas tillbaka till företaget. Ränta skall betalas på belopp som återbetalas. Räntan beräknas efter en räntesats motsvarande det av fastställda diskonto, som gällde vid utgången av året närmast före det år då åter- betalningen äger rum. Radio- och beslutar om ränta. Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 1 Senaste lydelse 2001:273. 6 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 4 § sjölagen (1994:1009) skall ha föl- jande lydelse. När en myndighet vid utsökning När en myndighet vid utsökning eller i något annat fall fördelar eller i något annat fall fördelar medel mellan rättsägare i ett skepp medel mellan rättsägare i ett skepp eller skeppsbygge har en borgenär eller skeppsbygge har en borgenär rätt att för en fordran som är för- rätt att för en fordran som är för- enad med panträtt i egendomen, enad med panträtt i egendomen, med den företrädesrätt inteck- med den företrädesrätt inteck- ningen medför enligt denna eller ningen medför enligt denna eller annan lag, få betalning ur medlen annan lag, få betalning ur medlen intill pantbrevets belopp. intill pantbrevets belopp. mån detta inte räcker får borge- mån detta inte räcker får borge- nären betalning ur medlen genom nären betalning ur medlen genom Detta får inte överstiga Detta får inte överstiga belopp jämte räntan på detta be- belopp jämte räntan på detta be- lopp från den dag då egendomen lopp från den dag då egendomen eller de medel som av något annat eller de medel som av något annat skäl skall fördelas sattes ned. skäl skall fördelas sattes ned. tan beräknas för år enligt en ränte- tan beräknas för år enligt en ränte- fot som motsvarar det av Riks- fot som motsvarar den av Riks- gäldskontoret fastställda, vid varje banken fastställda, vid varje tid tid gällande diskontot ökat med gällande referensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) diskontot som inträffar efter upp- rättandet av en sakägarförteckning referensräntan som inträffar efter skall inte beaktas. upprättandet av en sakägarför- teckning skall inte beaktas. Om flera pantbrev har överlämnats som pant för en fordran och inteck- ningarna har samma företrädesrätt eller gäller efter varandra, skall bestämmelserna i första stycket om pantbrevets belopp avse pant- brevens sammanlagda belopp. En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om pantbrevet har utmätts på ansökan av borgenären eller om pantbrevet är pantför- skrivet till borgenären i andra hand. 1 Senaste lydelse 2000:187. Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 7 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insätt- ningsgaranti Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (1995:1571) om insättningsgaranti skall ha följande lydelse. Nämnden skall bestämma hur stort belopp varje institut skall betala i avgift. Avgiften skall betalas inom en månad för be- slutet. Avgiften skall motsvara summan av institutets insättningar till den del de omfattas av garantin, multiplicerat med lägst och högst av det tal som tillämpas enligt 12 § andra eller tredje stycket.