prop · GP03101 · 2002-04-12 00:00:00 — (): Den interna styrningen och kontrollen inom SIT har inte fungerat på ett tillfredställande sätt sedan myndigheten bildades . Bristerna har fått till följd att anslagsredovisningen inte är upprättad enligt regeringens beslut samt att myndigheten inte har upprättat en kvalitets- säkrad finansieringsanalys. Anslaget 16:25:7 och resurscenter, anslagspost 7 Fördelas efter beslut av regeringen, redovisas med för lågt disponibelt belopp och därmed för lågt utgående över- föringsbelopp om . Vidare redovisas de totalt disponibla beloppen och utgifterna på anslaget 16:25:7, anslagspost 1-4 (avseende de tidigare resurscentren) med för höga belopp (), medan redo- visning av 16:25:7, anslagspost 9 Resurscenter- verksamhet med motsvarande belopp istället saknas. Ej följt god redovisningssed Kammarkollegiet: Kammarkollegiet har i årsredovisningen redovisat en ersättningsreserv med avseende beräknade kvarstående kostnader i anmälda men inte slut- reglerade skador. Kammarkollegiet har inte styrkt värdet av ersättningsreserven. : har i årsredovisningen (sidan 20) redovisat att det be- sparingskrav som enligt regleringsbrev ålagts myndigheten har uppnåtts. Uppgiften baseras på bristande underlag och är felaktig. Besparings- målet har inte uppnåtts. för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (FORMAS): för miljö, areella näringar och samhällsbyggande har för anslaget 23:26:1 Forskning och kollektiv forskning, överskridit den av regeringen be- slutade bemyndiganderamen med . Revision av EU-medel avseende 11 Revision av EU-medel avseende Revisionsrätten svarar för den externa revisionen inom EU och presenterar en årsrapport där man redovisar sina iakttagelser från granskningen av hur EU- budgeten genomförs. I årsrapporten lämnas också den s.k. revisionsförklaringen om huruvida redovisningen varit rättvisande och om de underliggande transaktionerna har varit lagliga och korrekta. Årsrapportens innehåll är koncentrerad till iakttagelser rörande finansiell förvaltning och kontroll inom de olika sektorer som finansieras av EU-budgeten. I revisionsrättens särskilda rapporter redovisas främst granskningar rörande effektivitet och måluppfyllelse gällande använd- ningen av EU medel. Revisionsrättens årsrapport och särskilda rapporter utgör underlaget för rådets rekom- mendation till om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen beträffande genomförandet av budgeten (artikel 276 i fördraget). är den institution som beslutar om ansvarsfrihet. Parlamentet kan, till skillnad mot rådet, inför sitt beslut om ansvarsfrihet också beakta annat underlag än det revisionsrätten har tagit upp i sina rapporter. Rådets sakberedning av revisionsrättens års- rapport inklusive revisionsförklaring och sär- skilda rapporter sker i rådets budgetkommitté och följs av beslut av Ekonomi- och finansministerrådet () om huruvida ansvarsfrihet bör beviljas. Regeringen redovisar här de viktigaste iakttagelserna i revisionsrättens årsrapport som ligger till grund för rådets rekommendation till om att ansvarsfrihet för kommissionen för beviljas. Redovisningen har tidigare ingått i budget- propositionen alternativt i den ekonomiska vårpropositionen men redovisas från och med i år i årsredovisningen för staten. 11.1Utgångspunkter för agerande rörande revisionsrättens iakttagelser har alltid prioriterat frågan om en effektiv och korrekt användning av gemenskaps- medel i EU-samarbetet. Revisionsrätten fyller en viktig roll genom att i sina rapporter klargöra de brister som uppdagats och rekommendationer om åtgärder som kommissionen och medlems- staterna bör vidta för att undanröja bristerna. Det är viktigt att de brister revisionsrätten finner vid sina granskningar på plats åtgärdas av med- lemsstaterna då av EU:s medel administreras på nationell nivå. 11.2Iakttagelser i rapporten presenterade samt svenskt agerande i rådet Revisionsrättens årsrapport publi- cerades i Europeiska gemenskapernas officiella tidning 2001/CH/01. I årsrapporten konstateras bland annat att vissa framsteg gjorts inom jordbruksområdet, där det reformerade systemet för avslutande av räkenskaper har bidragit till förbättrad för- valtning av EU-medel. När det gäller struktur- åtgärder har gemenskapsinitiativet gjort det möjligt för lokala myndigheter att få tillgång till EU-medel. Arbetet som utförts av byrån för återuppbyggnad av Kosovo har varit både effektivt och ekonomiskt. Samarbetet inom gemenskapsprogrammet Tacis skulle kunna få en viktig roll vid behandling av frågor som berör den nya östgränsen efter det att nya medlemmar ansluts till EU. Det kvarstår dock fortfarande svagheter i medlemsstaternas kontroller avseende program som förvaltas gemensamt av kommissionen och medlemsstaterna. Det är av stor betydelse att kontrollförfarandena i medlemsstaterna förbät- tras för att säkerställa att EU-medlen utnyttjas korrekt. Vidare konstateras att ytterligare för- enkling och harmonisering av bestämmelserna är nödvändiga. Trots förenklingar på vissa områden har förordningarnas komplexitet lett till olämp- liga och inkonsekventa åtgärder inom de opera- tiva programmen. påpekar revisionsrätten i sin revisionsförklaring att man, vid kontroll av de huvudsakliga förvaltnings- och kontrollsystemen som rör jordbruk och strukturåtgärder, funnit brister i de kontrollförfaranden som skall säker- ställa transaktionernas laglighet och korrekthet. Vidare visade granskningen av driftutgifter en oacceptabel förekomst av fel som påverkade betalningarnas belopp eller de underliggande transaktionernas riktighet eller stödberättigande. I det följande redogörs för rättens iakttagelser som har anknytning till svenska förhållanden. Egna medel (EU-budgetens inkomster) Revisionsrätten konstaterar att de totala inkomsterna översteg de totala utgifterna med ca för , och rekommenderar kommissionen att undersöka hur hänsyn bättre kan tas till underutnyttjande av bemyndigande och en oväntad inkomst- utveckling främst inom ramen för en tilläggs- och ändringsbudget. Kommissionen svarade att man kommer försöka ge en tydligare förklaring till orsakerna till överskottet i budgeten och pekade även på att man håller uppsikt över inkomstutvecklingen under hela budgetåret. anser att det är av vikt att stora överskott undviks då det bidrar till att hålla upp den svenska avgiften och därmed belastar statsbudgeten i onödan. Revisionsrätten gjorde en djupgående gransk- ning av antidumpingtullar och upptäckte, , problem med förandet av de s.k. B-räkenskaperna i flera medlemsstater. I B- räkenskaperna bokförs utgifter där beloppet ännu inte fastställts. De smärre fel som framkom i granskningen har inte någon väsentlig inverkan på de importtullar som tas upp i inkomst- och utgiftsredovisningen, och inte heller på laglig- heten och korrektheten i uppbörden av de belopp som tas upp i redovisningen. Revisionsrättens granskning av antidumpings- åtgärder utfördes vid kommissionen och åtta medlemsstater däribland . Rätten fann väsentliga skillnader mellan de belopp som medlemsstaterna rapporterat i olika rapporter som avser samma tidsperioder. Vidare upp- dagades problem med retroaktiv tillämpning av antidumpingtullar. I konstaterade revi- sionsrätten att tullar på ca inte blev uppburna på grund av missförstånd i fråga om ansvarsfördelningen mellan centrala och regio- nala kontor. har till följd av revisions- rättens granskning klargjort ansvarsfördelningen mellan och de regio- nala myndigheterna när det gäller retroaktiv debitering. Genom denna åtgärd bör problemet inte uppstå igen. Revisionsrätten kan, med hänsyn till gransk- ningens begränsade omfattning, med rimlig säkerhet konstatera att de egna medlen från moms och BNI har bedömts och uppburits på ett korrekt sätt. Rätten fann dock att förfarandena för att säkerställa datauppgifternas integritet under redovisningsprocessen inte överensstämmer med gällande praxis, utan kommissionen bör fortsätta att förbättra dess förfaranden för att regelbundet stämma av de olika uppgifterna. Revisionsrätten konstaterade vidare att det fortfarande fanns brister i det administrativa samarbetet mellan medlems- staterna rörande momsen trots ett antal på- gående åtgärder och program. instämmer i revisionsrättens bedömning vad gäller bristerna i samarbetet inom kommissionen och mot kommissionen. delar också kommis- sionens bedömning att det är medlemsstaterna som har det primära ansvaret för kontrollen av mervärdesskatt. De nuvarande gemenskaps- rättsliga ramarna på momsområdet ger inte kommissionen befogenhet att utöva en samord- nande roll. När det gäller kontroll av BNI-statistik har revisionsrätten bl.a. granskat förvaltningskon- trollen av två så kallade BNI-förbehåll avseende fyra medlemsstater, däribland . Revisions- rätten konstaterar att det redan finns sunda och flexibla ramar för förvaltning av kvalitets- kontrollen av BNI på gemenskapsnivå, men i praktiken utnyttjar inte kommissionen dessa ramar systematiskt. Detta kan medföra en brist på insyn och öppenhet i kvalitetskontroll av processen och en försämrad bedömning av BNI- statistiken. De förbehåll som nämns i rapporten avser reservationer som kommissionen lägger när de tycker att något är fel, eller när det gäller komplicerade frågor som kommissionen tycker behöver utredas. är det enda land som inte fått sina reservationer hävda, och detta beror på att avvaktat dokumentationen av det nya statistiksystemet ENS95. Eftersom revisionsrätten inte har riktat någon kritik mot det svenska förfarandet har inte vidtagit någon korrigeringsåtgärd. Revisionsrätten konstaterar att genomförandet av jordbruksbudgeten för har kännetecknats av en varierande kvalitet på budgetberäkningarna både vad gäller inkomster och utgifter, vilket resulterat i ett stort över- skott. Kommissionen anser att det är naturligt då marginalerna för budgetgenomförandet var mycket snäva och utnyttjandet av de tillgängliga anslagen uppgick till . Från svensk sida har det sällan förekommit några avvikelser mellan prognos och faktiskt utfall. Vidare konstaterar revisionsrätten att gransk- ningarna inte har visat på någon förbättring av den tidigare situationen vad gäller väsentliga fel. Väsentliga fel påverkar den utvalda trans- aktionens värde och generellt delar inte kommissionen revisionsrättens syn beträffande vissa typer av fel som betraktas som väsentliga. Kommissionen anser att när det rör sig om små belopp måste kostnadseffektiviteten vara ett bärande argument. stödjer kommis- sionens åsikt, men ser också en risk med för höga direktstöd och krångliga regelverk, vilket kan ge felaktigheter i stödansökningar samt orsaka oavsiktliga feltolkningar. Vidare anser att ett stort antal fel inte är acceptabelt, särskilt inte om de är förekommande år . Det måste ske en noggrann definition av vad som menas med fel och utvärderingar av orsaken till felen och om dessa kan anses ligga på förvaltningsnivå eller på stödnivå. nämns i revisionsrättens redovisning av väsentliga fel i form av kritik mot deklarationer av för stora odlingsarealer. När revisionsrätten besökte två gårdar i uppvisade granskningen en avvikelse för en av gårdarna . Revisionsrätten mätte tre skift per gård enligt en av rätten tillämpad metod. anser att det inte går att dra några generella slutsatser utifrån revisionsrättens kontroll eftersom det är sum- man av all ansökt spannmålsareal som skall jämföras med all anmäld spannmålsareal. Revi- sionsrätten grundar sina iakttagelser på ett urval av tre skift på två gårdar utan att hela spann- målsarealen mättes. Gården som uppmätte för stora odlingsarealer kommer att kontrolleras igen och några korrigeringsåtgärder föreligger därmed inte för del. Systematiska fel påverkar hela skalan av transaktioner av en viss typ som förvaltas av en mellanhand. Den huvudsakliga typen av syste- matiska fel gäller obehöriga avgifter som dragits på utbetalda stödbelopp. I rapporten kritiseras för uttag av avgift för framställandet av kartor. För att kunna ansöka om stöd har jordbru- karna i varit tvungna att betala kostnaden för att framställa kartor. Denna praxis, som motsvarar ett avdrag på stödbeloppet, har enligt revisionsrätten gjort det möjligt för medlems- staterna att återvinna . Kommissionen håller med revisionsrätten och säger att beloppen kommer att justeras i sam- band med granskningen och godkännandet av räkenskaperna och man kommer också att ge- nomföra lämpliga finansiella korrigeringar. anser inte att kartavgiften till någon del utgör ett otillåtet stödavdrag och av central betydelse är att erläggande av kartavgiften inte var en förutsättning för prövning av ansökan. har från ingången av 2000 upphört med denna praxis men delar inte uppfattningen att kartavgifterna utgjorde otillåtna avdrag på stöd. accepterar inte någon finansiell korrige- ring och begärde att ärendet skulle granskas av förlikningsorganet. Förliknings- organet lämnade en rapport. I rapporten föreslås att kommissionen bör se över sitt ställningstagande, dessutom rekommenderas kommissionen att se över beräkningen av sanktionen. Revisionsrätten konstaterar att omfattningen av formella fel, dvs. när avsteg från regler etc. gjorts vilket dock ej lett till budgetpåverkan, är hög, och att den största delen av felen förekommer vid den centrala eller lokala förvaltningen i medlemsstaterna. 1999 och 2000 granskades systemet för kontroll av jord- bruksstödet i medlemsstaterna (IAKS-systemet) i sex medlemsstater (ej ), och revisionsrätten hävdar att trots införandet av systemet uppvisade flera medlemsstater brister. I är IAKS- systemet fullt genomfört. Rätten anser att kommissionen bör förbättra kvaliteten på de uppgifter de får av medlemsstaterna och använda sig av dessa för att förbättra sin förvaltning av genomförandet av IAKS. Kommissionen delar inte revisionsrättens åsikt om att systemet är bristfälligt. Felen har normalt upptäckts av kommissionen och därför blivit föremål för standardiserade och exakta finansiella justeringar eller för rekommendationer för förbättring. Revisionsrätten har inte kunnat konstatera minskad felnivå i utgiftsredogörelserna för de avslutade programperioderna. Kommissionens kontroller har minskat och kommissionens uppföljning av iakttagelser från granskningarna är bristfällig. Budget- transaktioner ger inte alla önskade garantier om laglighet och korrekthet. Kommissionen delar i flera fall inte revisions- rättens uppfattning vad gäller fel som begåtts och hävdar att kontrollerna minskade tillfälligt på grund av interna reformer. Revisionsrätten konstaterar att budget- prognoserna ligger långt ifrån det faktiska genomförandet och att informations- utbytet mellan kommissionen och medlems- staterna är ineffektivt. godkändes inget program för gemenskapsinitiativ och kommissionen gjorde dåligt underbyggda överföringar av anslagsmedel från budgeten för . Revisionsrätten konstaterar att den låga genomförandegraden kommer att leda till att utnyttjandet av anslagen koncentreras till programperiodens slut, vilket även var fallet under föregående programperiod. Kommissionen instämmer i revisionsrättens iakttagelse men anser att beslutet om senare- läggning av anslagen uppfyller villkoren i budgetförordningen. senareläggning av åtagandeanslaget till slutet av perioden kommer att medföra väsentligt ökade betalningar jämfört med vad som ursprungligen beräknats. Vid Europeiska rådets möte i fastställdes fördelningen av strukturfondsmedel till mål 1, 2 och 3. Revisionsrätten konstaterar att varken den metod som användes eller motiveringar av gjorda justeringar har offentlig- gjorts bortsett från dem som fastställdes i . instämmer i revisionsrättens påpekande om att kommissionens kriterier bör offentlig- göras och tillställas medlemsstaterna tillsammans med beräkningsunderlaget. När det gäller tidsgränsen för antagande av program, överskred kommissionen den för nästan alla program. För mål 1 antogs endast 49 av 101 operativa program och för mål 2 endast 8 av 96 operativa program inom gällande tidsgräns. För mål 3 godkändes de flesta föreslagna programmen inom angivna tidsramar. anser att det är angeläget att kom- missionen har en handläggningstid som inte överskrider eftersom det riskerar att leda till förseningar i programgenomförandet. Revisionsrätten tar också upp att över- vakningskommittéerna fattade beslut om ändringar av finansieringsplanerna för ett flertal program 1999. Dessa måste bekräftas av kommissionen genom ett formellt beslut, men denna tidsfrist har aldrig respek- terats vilket skapar osäkerhet i genomförandet om vilken finansieringsplan som gäller. Kommissionen beklagar förseningarna och framhåller att förfarandet är förenklat genom den nya förordningen där medlemsstaterna kan anpassa de kompletterande programbesluten själva. hoppas också att denna åtgärd löser problemet. När det gäller betalningar påpekar revisions- rätten att de flesta fel avseende laglighet och korrekthet fortfarande återfinns på stöd- mottagarnivå. De vanligaste felen är icke stöd- berättigande utgifter, att deklarerade stöd- berättigade utgifter är större än faktiska utgifter, att underlag och verifikationer saknas, att kostnader som inte avser de godkända projekten inkluderas, att ingen hänsyn tas till inkomster i projektet samt att ansökan om slutbetalning överskattas. Övriga typer av fel som före- kommer lika ofta som tidigare är att kom- missionen inte respekterar tidsfrister, de nationella myndigheterna inte gör tillräckliga kontroller, deklarerade utgifter inte sparas, bestämmelser för offentlig upphandling inte följs, utgifter godkänns schablonmässigt och att finansiell fördelning av nationella program till regional nivå inte är tillförlitlig. Kommissionen delar inte revisionsrättens uppfattning helt, utan framhåller att de flesta felen beror på icke stödberättigande utgifter och på att förvalt- ningsmyndigheterna tillämpar regler på fel sätt. instämmer med revisionsrätten att det slutliga revisionsutlåtandet inför varje programs avslutande ökar säkerheten för att endast stödberättigande utgifter ingår i slutbetalningen. Revisionsrätten granskade medlemsstaternas genomförande av kommissionens förordning 2064/97 om finansiell kontroll av åtgärder finansierade av strukturfonderna. Granskningen fokuserade genomförandet av regionalfonden i sex länder och kommissionen, och resulterade i konstaterandet att medlemsstaterna inte tillämpade förordningen korrekt. Kommissionen har inte gett tillräcklig vägledning och har endast i liten utsträckning utvärderat medlems- staternas genomförande av förordningen. Vidare har kommissionen angett motstridiga för- klaringar till vilka projekt som skulle omfattas av de nya mer omfattande kontrollerna då bestämmelserna trädde i kraft mitt i program- perioden, vilket skapat förvirring i medlems- staterna. Revisionsrätten skriver att hade tolkat minskningen av urvalets storlek som att det inte var nödvändigt att granska utgifter som uppstått , vilket, enligt rätten, inte är korrekt. Fondförvaltande myndigheter i gjorde en gemensam tolkning som innebar att kostnader som uppstått inte behöver ingå i urvalskontrollerna. Till vissa delar ingick ändå kostnader för åren 199597 i dessa granskningar. kommer vid behov kom- plettera de granskningar som gjorts för utgifter som uppstått . I rapporten framför revisionsrätten även att utgifter inkluderades i kontroller i trots att de inte hade uppstått vid tiden för kontroll. räknade enligt rätten felaktigt hela det godkända beloppet som kontrollerat och kontrollen begränsades i många fall till system- ens funktion utan granskning av enskilda projekt. har svarat att revisionsrätten grundar sina iakttagelser på granskning av och regionalfonden, och poängterar att revisions- rättens iakttagelser inte överensstämmer med förfarandet som tillämpas av och de övriga svenska fondförvaltande myndigheterna. De utgifter som har inkluderats i kontrollerat belopp avser endast rekvirerade belopp och är således endast utgifter, som vid rekvisitions- tillfället godkänts som stödberättigade. Utveckling av den ekonomiska styrningen i staten 12 Utveckling av den ekonomiska styrningen i staten 12.1Ekonomisk styrning för effektivitet och transparens I Årsredovisning för staten 2000 (Skr. 2000/01:101) lämnade regeringen en redovisning om utvecklingen av den ekonomiska styrningen i staten. I årsredovisningen lyftes riktlinjerna för utvecklingsarbetet fram samt det fortsatta ar- betet med anledning av promemorian om Ekonomisk styrning för effektivitet och trans- parens (Ds 2000:63). Promemorian Ekonomisk styrning för effek- tivitet och transparens överlämnades till finans- ministern . Förslagen i den promemorian utgår från de riktlinjer för utveck- lingsarbetet som har godkänt (bet. 1999/2000:FiU13, rskr. 1999/2000:106). Prome- har remissbehandlats . Remissvaren visade att det fanns ett starkt stöd för inriktningen och huvuddelen av för- slagen, men pekade också på ett antal områden där det krävdes ytterligare utredningsarbete. Det gällde bl.a. finansiering av infrastrukturinveste- ringar, löpande utfallsinformation från myndig- heterna och behovet av ett ändamålsenligt IT- stöd. Remissvaren och synpunkter från med flera har varit vägledande för det fortsatta arbetet. har ett intensivt utredningsarbete bedrivits inom en rad områden. Som exempel kan nämnas: Vad innebär en övergång till en budget enligt bokföringsmässiga principer för transfereringar? Hur skall investeringar finansie- ras och redovisas? Hur påverkas myndigheternas inrapportering. Parallellt har det skett en vidareutveckling av förslagen om anslagen, dess innebörd och kon- struktion med tillhörande kontroll- och restrik- tionssystem. Ett webbaserat IT-stöd för bud- geten har tagits i bruk inom . Detta system kommer utgöra en plattform för den fortsatta utvecklingen av IT-stödet för den ekonomiska styrningen. Verksamhetsorienterad indelning av budgeten Verksamhetsstrukturen kommer att utgöra ett viktigt komplement till indelningen av statsbud- geten i utgiftsområden och anslag. Framför allt för att på ett bättre sätt än kunna koppla ihop mål, resultat och kostnader för relevanta verksamhetsområden. Ett första steg mot en verksamhetsindelning togs i samband med budgetpropositionen när regeringen presenterade en indelning av den statliga verksamheten i 47 politikområden. I den ekonomiska vårpropositionen 2001 gjordes vissa justeringar bl.a. med hänsyn till yttranden från . Målen för politikområdena har i princip varit stabila. Statsbudgeten fördelad på politikom- råden redovisas i tabell 4.27 i kapitel 4 Stats- budgetens utfall. Några politikområden har anslag inom flera utgiftsområden. Anslag inom utgiftsområde: UO 1, 17 UO 1, 23 UO 8, 16, 18 UO 12, 18 UO 15, 16, 17, 23 UO 9, 16, 17, 20, 23, 24 För Mediepolitiken, Utbildningspolitiken och Forskningspolitiken gällde detta förhållande även innan statsbudgeten indelades i politikom- råden. Till indelningen i politikområden följer en verksamhetsstruktur med verksamhetsområden och verksamhetsgrenar. Verksamhetsgrenarna återfinns på myndighetsnivå. Arbetet med verk- samhetsstrukturen och med att utveckla mål och resultatmått på olika nivåer fortsätter. har beslutat att regeringen, , skall lämna resultat- redovisningar i form av skrivelser (2000/01:KU23). Syftet med dessa så kallade resultatskrivelser är att förbättra förutsätt- ningarna för att uppföljning och utvärdering skall bli en integrerad del av budgetprocessen. Regeringen anser att resultatskrivelserna, som möjliggör fördjupad resultatredovisning, utgör ett bra komplement till nuvarande budgetdoku- ment. Det är regeringens förhoppning att resul- tatskrivelserna tillsammans med resultat- redovisningarna i budgetpropositionen leder till att får ett förbättrat beslutsunderlag. Det är därför av stor betydelse att utvecklingen av resultatskrivelserna sker i dialog med riks- dagen. Detta år lyfter regeringen fram två områden; nationell utvärdering av EU:s sysselsättnings- strategi och kulturpolitikens mål om delaktighet.