prop · GP03165 · 2002-03-27 00:00:00 — I sådana situationer bör RSVenligt förslaget kunna ge dispens. Normal varuförsäljning bör inte heller utlösa stoppregeln.Skalbolagsdefinitionen omfattar dels sådana bolag där vinstmedlen har uppkommitpå grund av en inkråmsöverlåtelse, dels sådana där de har uppkommit på grund avägarens egna arbetsinsatser (tjänsteföretag). Inkråmsöverlåtelsen, alternativtden omständigheten att tjänsteföretaget har slutat bedriva näringsverksamhet,skall ha skett motsvarande den som skattemyndighetenföreslagit.Med inkråmsöverlåtelse avsågs att den huvudsakliga delen av tillgångarna i ettföretag avyttrats. Med "huvudsaklig del" avsågs (jfr prop.1999/2000:2, Del 1, s. 504). Den andra punkten (bolag med lättrealiseradetillgångar) anknöt till inkomstskattelagens rörelsebegrepp. Enligt 2 kap. 24 §IL avses med rörelse annan näringsverksamhet än innehav av kontanta medel,värdepapper och liknande tillgångar. Likvida tillgångar som innehas som ett ledi rörelsen räknas dock till denna. Tillgångar som kan kopplas till och är avvärde för den bedrivna verksamheten räknas alltså bort vid bedömningen av om den till huvudsaklig del "består av annan näringsverksamhet än rörelse".Departementspromemorian Ds 2001:351998 års företagsskatteutredningar föreslår i det gemensamma betänkandetUtdelningar och kapitalvinster på företagsägda andelar (SOU 2001:11) bl.a. attbeskattningen av kapitalvinster på näringsbetingade andelar avskaffas. Detöppnar möjligheter för en marknad för handel med skalbolag där bolag är säljare. Mot den bakgrunden föreslås motverkande regler. Företagsskatteutredningarnaanser att förslaget i Ds 2000:35 förutsätter bedömningar som kan vara svåra ienskilda fall. Har verksamheten till huvudsaklig del bestått av annannäringsverksamhet än rörelse? Har den huvudsakliga delen av tillgångarna i ettföretag avyttrats? Vidare kan förhållandena för säljaren påverkas av åtgärdersom köparen vidtar utan att säljaren kan påverka det på annat sätt än genombestämmelser i köpeavtalet. Slutligen kan den föreslagnabeskattningskonsekvensen inte tillämpas på juridiska personer. Den slutsats somredovisas i betänkandet (s. 164 f.) är att en skalbolagsregel för företag börutformas så att bedömningen kan göras på ett mer mekaniskt sätt än enligtförslaget i departementspromemorian. Med hänsyn till att de företag som ärintressanta på skalbolagsmarknaden utmärks av att de till stor del innehållerkontanta medel och dylikt bör regeln i första hand riktas mot försäljningar därsumman av kontanta medel m.m. hos det avyttrade företaget överstiger någon vissandel av ersättningen för andelarna. I departementspromemorian Ds 2001:35föreslås en samordning av utredningens förslag med regleringen av fysiskapersoners avyttringar av skalbolag.För att avgöra om det är ett skalbolag som har avyttrats skall kontanta medeloch marknadsvärdet av värdepapper och liknande tillgångar hos det avyttradeföretaget jämföras med ett jämförelsebelopp. Om samtliga andelar har avyttratsutgörs jämförelsebeloppet av halva ersättningen. I annat fall skall det utgörasav hälften av ett fiktivt pris för samtliga andelar beräknat med utgångspunkt iersättningen för de avyttrade andelarna. Om kontanta medel m.m. överstigerjämförelsebeloppet är det fråga om ett skalbolag.För att motverka kringgåenden skall till summan av kontanta medel m.m. läggasmarknadsvärdet av andra tillgångar om- dessa anskaffats tidigast före avyttringen,- tillgångarna saknar affärsmässigt samband med verksamheten sådan den bedrevsintill före avyttringen, och- det kan antas att anskaffningen skett i syfte att tillgångarna lätt skullekunna avyttras efter avyttringen av andelarna.Återköpsfallen föreslås regleras på så sätt att efter avyttringenskall inte den övervägande delen av de tillgångar som fanns hos de avyttradeföretaget direkt eller indirekt förvärvas av säljaren eller honom närstående.Förslaget stämmer i huvudsak överens med det som regeringen nu lämnar.RemissinstansernaSkattemyndighetens förslag och Ds 2000:35Ett antal remissinstanser, däribland , , i och NäringslivetsSkattedelegation, anser att det är oacceptabelt ur rättssäkerhetssynpunkt att en säljare kan drabbas av skattekonsekvenser på grund av köparens åtgärder.Handelshögskolan tillägger att de möjligheter som står till buds för att skattafram en latent vinst eller att söka dispens inte är tillräckliga. Andra sätt att skydda sig, som att av förvärvaren kräva säkerhet av typen bankgaranti för denskatt som kan komma att orsakas av förvärvarens beteende, leder tilltransaktionskostnader som kan försvåra eller omintetgöra seriösa affärer.Svenska Revisorsamfundet vänder sig mot att all försäljning av egendom somköparen gör drabbas. En avgränsning till återköp av den ursprunglige ägaren vore motiverad.Ds 2001:35RSV delar uppfattningen att det är angeläget att det skall vara lätt att förutse när regeln är tillämplig. Den föreslagna regeln synes också uppfylla dettasyfte. Det kan emellertid vara svårt för en minoritetsägare att veta omföretaget är ett skalbolag och det kan också vara svårt för minoritetsägaren att tvinga fram ett avskattningsförfarande. I praktiken torde emellertid densituationen vara ytterst ovanlig och skulle möjligen kunna hanteras inom ramenför "särskilda skäl". En oklarhet i förslaget är hanteringen av s.k. lagerbolag. Flera remissinstanser, däribland i , Hovrätten förVästra och , anser att skalbolagsdefinitionen ärmycket vid och att det därför finns en risk för att reglerna kommer att gällaäven i andra fall än dem som regleringen avser att hindra. Man påtalar också att det är oklart vad som avses med liknande tillgångar.Kammarrätten i , och Näringslivets skattedelegation godtar intedefinitionen, eftersom den medför att många tillväxtföretag och tjänsteföretagsom saknar traditionella anläggningstillgångar lättare än andra bolag klassassom skalbolag. Kammarrätten tillägger att det inte har framförts någraövertygande skäl för att överge principen att det krävs en inkråmsöverlåtelseför att omfattas av de särskilda reglerna för handel med skalbolag. SvenskaRevisorsamfundet SRS anser att regeln endast bör tillämpas i sådana fall därhuvuddelen av den egentliga rörelsen har avvecklats före överlåtelsen.Utmärkande för oseriösa skalbolagstransaktioner är att överlåtelserna sker tillett pris som överstiger av de obeskattade reserverna och det ärenligt samfundets mening naturligt att definiera en skalbolagstransaktion som en avyttring där ersättningen överstiger av de obeskattade vinstmedlen. Några remissinstanser, bl.a. , anser atttillvägagångssättet vid fastställandet av det fiktiva värde som skall ligga till grund för beräkningen av jämförelsebeloppet måste beskrivas tydligare. Detmåste dessutom uttryckligen anges bedömningen skall göras.FAR frågar sig hur bedömningen skall göras när tilläggsköpeskilling utgår.Skälen för regeringens förslag: Många remissinstanser var kritiska mot deskalbolagsdefinitioner som föreslogs i skattemyndighetens promemoria och i denförsta departementspromemorian. För att förhindra kringgåenden kunde denomständigheten, t.ex. en inkråmsöverlåtelse, som utlöste stoppregeln inträffaefter det att andelen i företaget avyttrats. Det innebar att säljaren, utan attha någon möjlighet att påverka situationen, kunde drabbas av skattekonsekvenserpå grund av köparens åtgärder. Det är inte acceptabelt urrättssäkerhetssynpunkt. En annan viktig rättssäkerhetsaspekt är att det skallvara lätt att förstå när regler skall tillämpas. Regeringen kan mot denbakgrunden instämma i mycket av den kritik som har riktats mot tidigareremitterade förslag och vad som sägs företagsskatteutredningarsbetänkande Utdelningar och kapitalvinster på företagsägda andelar (SOU 2001:11).Skalbolagsdefinitionen bör, så långt möjligt, inte göras beroende av bedömningar som kan vara svåra att göra i enskilda fall. Det är fråga om en lagstiftning av stoppregelkaraktär och det framstår därför som särskilt angeläget att säljarenkan göra bedömningen på ett mera mekaniskt sätt än vad förslagen i de förstremitterade promemoriorna medgav. De företag som är intressanta utmärks av attde till stor del innehåller kontanta medel eller värdepapper och liknandetillgångar. Med hänsyn härtill förefaller det lämpligt (jfr betänkandet s. 165)att regeln mot skalbolagsaffärer i första hand riktas mot avyttringar där summan av kontanta medel och marknadsvärdet av värdepapper och liknande tillgångar hos det avyttrade företaget överstiger en viss del av ersättningen för andelarna.Hänsyn bör inte tas till näringsbetingade andelar.Företagsskatteutredningarna föreslår att jämförelsebeloppet skall utgöras avhalva ersättningen om samtliga andelar i det avyttrade företaget avyttras. Någon annan bedömning bör inte göras för fysiska personers avyttringar. Att kräva eninkråmsöverlåtelse eller att verksamheten har upphört skulle komplicerarättstillämpningen. Det kan tilläggas att vinstbolagsregeln, som byggde på ettrekvisit om inkråmsöverlåtelse, var otillräcklig. Möjligheterna att kringgåvinstbolagsregeln var talrika.Enligt uppfattning minskar begreppet "liknande tillgångar" definitionens förutsägbarhet. Det kommer att ge upphov till olika tolkningaroch vad som är lättrealiserbart är föränderligt över tiden. Även RSV är inne påden frågan. Enligt RSV:s uppfattning torde det i allmänhet inte vara tvistigtvad som avses med värdepapper och inte heller vad som avses med uttrycket"liknande tillgångar". Däremot är det oklart om en bokförd fordran som interepresenteras av ett värdepapper innefattas i uttrycket. Enligt RSV:suppfattning gör den inte det. Inte heller koncerninterna fordringar som bestårav utlovade men ännu inte tillskjutna aktieägartillskott; koncernbidrag sombokats som intäkt men ännu inte lett till en värdeöverföring i form av kontantamedel eller i en fordran som utgör ett värdepapper synes omfattas av lokutionen. Det är vidare, säger , oklart om andra fordringar till följd av t.ex.koncerninterna tjänster eller andra muntliga och skriftliga avtal som inte kanbetecknas som värdepapper kommer att omfattas. Man kan också tänka sig densituationen att det presumtiva skalbolaget i syfte att kringgå regeln lånar utmedel till närstående företag utan att en motsvarande revers ställs ut. Posten"kontanta medel" har då minskats utan att posten "värdepapper eller liknandetillgångar" ökats i motsvarande mån. Om de angivna fordringarna inte beaktas vid bedömningen av om det rör sig om en skalbolagsavyttring kan priset på andelarna sättas i motsvarande mån högre utan att reglerna slår till. iStockholm förutsätter att enkla fordringar och enkla skuldebrev, t.ex.aktieägarens inlåning till bolaget eller fordringar på återbetalning av skattinte medräknas, eftersom de inte utgör värdepapper eller värdepappersliknandeinstrument.Det finns naturligtvis ett visst tolkningsutrymme vid bedömningen av vad som ären "liknande tillgång". Regeringen anser emellertid, i likhet med RSV, att detnormalt inte torde vara en svår bedömning.I 48 kap. IL finns definitioner av delägarrätter, fordringsrätter och utländskafordringsrätter. De i 48 kap. 2-4 §§ IL uppräknade tillgångarna är naturligtvisatt anse som värdepapper. Värdepapper som inte räknas upp i de bestämmelsernabör kunna anses som "liknande tillgångar". Det är nödvändigt för att motverkaförsök till kringgåenden (jfr resonemanget i prop. 1989/90:110, s. 433).Avsikten är att lättrealiserade tillgångar skall träffas. Andelar i handelsbolag omfattas inte av uttrycket "värdepapper och liknande tillgångar". Sådanatillgångar som innehas genom ett handelsbolag beaktas genom bestämmelsen i 49 akap. 8 § IL.Under beredningen av ärendet har det föreslagits att lagen (1991:980) om handelmed finansiella instrument skall användas som utgångspunkt vid bedömningen avvad som är värdepapper och liknande tillgångar. I den lagen används uttrycket"finansiella instrument" som samlingsbeteckning för alla instrument somförekommer på värdepappersmarknaden. Det finns inte någon fullständig uppräkning i lagen. Enligt det föredragande statsrådets uppfattning (prop. 1990/91:142, s. 87) är en sådan uppräkning inte meningsfull. Nya instrument introducerasständigt och uppräkningen skulle därför riskera att snabbt bli föråldrad.Uttrycket "finansiellt instrument" infördes i skattelagstiftningen genom 1990års skattereform (se prop. 1999/2000:2, Del 1, s. 509). Av förarbetena framgåratt det hämtats från slutbetänkandeVärdepappersmarknaden (SOU 1989:72) och att avsikten var att detskulle omfatta "alla typer av fondpapper och andra rättigheter och förpliktelser avsedda för handel på värdepappersmarknaden" (prop. 1989/90:110 s. 722).Betänkandet ligger till grund för lagen om finansiella instrument.Uttrycket undviks i inkomstskattelagen. I flera fall stämde användningen i dennumera upphävda kommunalskattelagen (1928:370, KL) och den likaså upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, , inte överens med den nämndadefinitionen. Som exempel kan nämnas att aktier i fåmansföretag oftast inte äravsedda för handel på värdepappersmarknaden men ändå omfattades av uttrycketfinansiella instrument i bestämmelsen om genomsnittsmetoden i 27 kap. 2 mom. SIL (bestämmelsen finns nu i 48 kap. 7 § IL). I inkomstskattelagen görsavgränsningen alltså efter tillgångens karaktär och inte efter om den i detenskilda fallet är avsedd för handel på värdepappersmarknaden.Vad härefter gäller frågan om i vilken utsträckning olika slag av fordringarskall beaktas vill regeringen först slå fast att det inte går att utan vidareundanta enkla fordringar och enkla skuldebrev. En fordran behöver intenödvändigtvis ha karaktären av ett värdepapper. Kundfordringar avseende såldavaror och tjänster bör t.ex. normalt undantas. Det finns knappast anledning attmedräkna fordringar som hänför sig till en normal försäljning av varor ochtjänster. Är det däremot så att fordringen hänför sig till en försäljning somframstår som ett led i avvecklingen av verksamheten skall den beaktas. Det kanockså, beroende på omständigheterna, vara nödvändigt att beakta en fordran pååterbetalning av skatt. Fordringen kan t.ex. ha sin grund i en omotiverad elleromotiverat stor inbetalning av preliminär skatt. S.k. koncerninterna fordringar, som blivit intäktsförda men inte gett upphov till någon värdeöverföring i formav kontanter eller värdepapper, beaktas genom att hänsyn skall tas tillsäljarens indirekt ägda tillgångar hos det avyttrade bolagets dotterbolag. Enfordran på grund av att det avyttrade företaget har lånat ut pengar till ägareneller denne närstående fysiska och juridiska personer omfattas, oavsett om någon revers har ställts ut eller inte, av uttrycket "liknande tillgångar".För att motverka kringgående av regeln bör till summan av kontanta medel ochliknande tillgångar läggas marknadsvärdet av andra tillgångar om- dessa anskaffats tidigast före avyttringen,- tillgångarna saknar affärsmässigt samband med verksamheten sådan den bedrevsintill före avyttringen, och- det inte framgår att anskaffningen skett i annat syfte än att tillgångarnalätt skulle kunna avyttras efter avyttringen av andelarna.I det remitterade lagförslaget låg bevisbördan på skattemyndigheten. Regeringendelar RSV:s uppfattning att det inte är lämpligt. Det är den skattskyldige somförfogar över de uppgifter som kan behövas för att visa varför tillgångarna haranskaffats. Mot bakgrund av att reglerna tar sikte på obeskattade vinstmedelifrågasätter Lagrådet om inte tvåårsregeln bör utgå eller ersättas med en regelsom bara tar sikte på anskaffningar under beskattningsåret. Regeringen anseremellertid att det inte är tillräckligt om regeln bara omfattar anskaffningarunder beskattningsåret. En sådan regel skulle vara för lätt att kringgå, t.ex.genom att anskaffa ett lagerbevis just innan beskattningsåret börjar.Regeringen instämmer i att det kan vara svårt för minoritetsdelägare att veta om de sålt andelar i ett skalbolag. Det torde också vara svårt för dem att tvingafram ett avskattningsförfarande. Enligt Lagrådets mening ligger det nära tillhands att hålla minoritetsdelägarna utanför tillämpningsområdet eller i vartfall markera att reglerna endast undantagsvis skall tillämpas på dem. Regeringen har, såsom närmare redovisas i avsnitt 5.7, valt den senare lösningen.Avyttring av lagerbolag träffas inte av bestämmelserna (se avsnitt 5.2.2).Handelshögskolan i ifrågasätter om beskattningskonsekvensen är rimlig. Står ersättningen vid en överlåtelse i visst förhållande till likvidabruttotillgångar är det fråga om ett skalbolag. Detta trots att avsikten är attkomma åt obeskattade vinstmedel. Det tas ingen hänsyn till bolaget skuldsida.Näringslivets skattedelegation och FAR saknar också en koppling till skuldsidan.Det kan vid första påseendet förefalla orimligt att någon hänsyn inte tas tillskuldsidan. Utmärkande för handel med skalbolag är emellertid att köparen ärberedd att betala ett så högt pris just för att han inte avser att betalaföretaget skulder, i praktiken skatteskulder. Det kan även vara problematisktatt fastställa vad som är beskattat eget kapital. Det bokförda kapitalet kanskeinte heller rättvisande uttrycker det beskattade kapitalet på grund av attuppskrivningar av värdepapper har gjorts eller motiverade nedskrivningar harunderlåtits (jfr SOU 2001:11, s. 166). Tillämpningsskäl talar således mot ettsådant hänsynstagande. Vidare kan man möjligen hävda att ett skalbolag, som juper definition innehåller likvida medel, har möjlighet att reglera skuldsidan.Det torde åtminstone vara förhållandet i fråga om kortfristiga skulder. Behovetav ett hänsynstagande kan med andra ord ifrågasättas. Viss hänsyn tillskuldsidan bör dock kunna tas inom ramen för den ventil som regeringenåterkommer till (avsnitt 5.6). Man bör avslutningsvis hålla i minnet attskalbolagsdefinitionen har utformats på ett sådant sätt att man som säljare lätt skall kunna avgöra om det är fråga om en skalbolagstransaktion och att man - om man ändå väljer att genomföra affären - kan undvika beskattningskonsekvensernaom det avyttrade bolaget upprättar en skalbolagsdeklaration och ställer säkerhet för skatten.Några remissinstanser, framför allt företrädare för näringslivet, anser attdefinitionen är för vid. Den medför att tillväxtföretag och tjänsteföretag somsaknar traditionella anläggningstillgångar lättare än andra bolag klassas somskalbolag. Enligt regeringens uppfattning är farhågorna överdrivna.Skalbolagsreglerna har utformats på ett sådant sätt att de skall slå till om man betalar för mycket för kassan. Tillväxt- och tjänsteföretag bedriver verksamhet och det får antas att köparen i de fallen betalar även för framtidsutsikter och för kompetensen hos medföljande personal. Ett exempel illustrerar. ABA ägs avkonsulten . Han har överlåtit verksamheten till ett nytt helägt bolag, ABB.Kvar i ABA finns endast likvida medel om 100. Han säljer samtliga andelar i ABAför 90. Kassan överstiger jämförelsebeloppet (45) vilket innebär attskalbolagsreglerna skall tillämpas på avyttringen. Om förutsättningarna ändraspå så sätt att Y säljer ett bolag, , som bedriver verksamhet är det sannolikt så att Y får bättre betalt för andelarna. I bolaget finns fortfarande en kassaom 100. Därtill kommer bl.a. de anställda och deras yrkeskunnande. Skulleköparen betala 200 eller mer innebär det att de kontanta medlen inte överstigerjämförelsebeloppet. Skalbolagsreglerna tar inte sikte på företag som bedriververksamhet. Det sagda innebär förstås inte att rörelsedrivande bolag alltid gårfria.Får säljaren bättre betalt för andelarna i efterhand (tillkommande ersättning)förändras förhållandet mellan ersättningen och företagets likvida tillgångar.Den förändringen kan innebära att skalbolagsreglerna inte skall tillämpas. I det fallet får den skattskyldige, om skalbolagsreglerna har tillämpats på enandelsavyttring, begära omprövning av taxeringarna. Innebär förändringen attskalbolagsreglerna blir tillämpliga skall kapitalvinsten tas upp som överskottav passiv näringsverksamhet.JämförelsebeloppetEn fysisk person, A, äger alla andelar (100) i AB A. Detta bolag har i sin turett helägt dotterbolag. Om A avyttrar andelar i AB A skall, vid bedömningen avom A har avyttrat ett skalbolag, hänsyn tas inte bara till AB A:s tillgångarutan även till de av A indirekt ägda tillgångarna i dotterbolaget.Om A avyttrar samtliga andelar för 100 uppgår jämförelsebeloppet till 50.Överstiger summan av AB A:s kontanta medel etc. och de av A indirekt ägdatillgångarna i dotterbolaget (kontanta medel etc.) detta belopp är AB A ettskalbolag.Om A i stället har avyttrat 25 av sina 100 andelar för 50 uppgår det sammanlagda värdet för samtliga andelar till (50 : 25 x 100 = ) 200 varav hälften, eller100, utgör jämförelsebeloppet.En fysisk person, A, äger alla andelar i AB A. Detta bolag har i sin tur trehelägda dotterbolag, B, C och D. Om A avyttrar alla sina andelar i AB A skall,vid bedömningen av om han har avyttrat ett skalbolag, hänsyn tas inte bara tillAB A:s tillgångar utan även till de av A indirekt ägda tillgångarna idotterbolagen.Om A avyttrar samtliga andelar för 100 uppgår jämförelsebeloppet, liksom iexempel 1, till 50. Överstiger summan av AB A:s kontanta medel och A:s indirektägda tillgångar (dotterbolagens kontanta medel etc.) detta belopp är AB A ettskalbolag. Det sammanlagda värdet beräknas på samma sätt som i exempel 1.Tre fysiska personer - A, B och C - äger var sitt aktiebolag, nämligen AB A, ABB och AB C. De tre bolagen har en ägarandel om 20, idotterbolaget (formellt intressebolaget). Om A avyttrar sina andelar i AB Askall, vid bedömningen av om han har avyttrat ett skalbolag, hänsyn tas intebara till AB A:s tillgångar utan även till de av A indirekt ägda tillgångarna idotterbolaget, dvs. av dotterbolagets tillgångar. Något krav på attinnehavet skall vara av en viss storlek ställs inte upp. Däremot krävs att detskall finnas intressegemenskap mellan det avyttrade företaget och dotterbolaget.Om A avyttrar samtliga andelar för 100 uppgår jämförelsebeloppet till 50.Överstiger summan av AB A:s kontanta medel etc. och A:s indirekt ägda andel avdotterbolagets kontanta medel etc. detta belopp är AB A ett skalbolag. Detsammanlagda värdet beräknas på samma sätt som i exempel 1 och 2.5.4 ÅterköpRegeringens förslag: Om säljaren eller någon närstående till honom direkt ellerindirekt köper tillbaka den övervägande delen av det avyttrade företagetstillgångar från avyttringen av andelarna tillämpas skalbolagsregeln. Värdet av tillgångar i företag i intressegemenskap beaktas till den del sommotsvarar det avyttrade företagets ägarandel. Återköpsregeln omfattar äventillgångar som kan anses ha ersatt tillgångar som innehades av det avyttradeföretaget eller av företag i intressegemenskap för avyttringen av andelen.Förslagen i promemoriorna: Regeringens förslag stämmer överens med det somlämnats i departementspromemorian Ds 2001:35 med den skillnaden att återköp somgörs av fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag inte har begränsats till detfallet att säljaren är företagsledare i det förvärvande bolaget.Remissinstanserna: Enligt RSV:s uppfattning innebär den nu föreslagnaåterköpsregeln betydande kontrollsvårigheter. I princip krävs revision för skall kunna konstatera om ett återköp har skett. Det är vidare oklart omförslaget medför någon upplysningsskyldighet om att ett återköp ägt rum.Lagtexten kan läsas som att regeln tar sikte enbart på återköp av identisktsamma tillgångar som vid avyttringstillfället innehades av det avyttradeföretaget. För att regeln inte skall få ett alltför begränsat tillämpningsområde bör den även omfatta det fallet att köparen är ett fåmansföretag ellerfåmanshandelsbolag som ägs av säljaren eller denne närstående utan att säljarenför den skull måste vara företagsledare i det förvärvande företaget. Det börvidare klarläggas vilket år som är rätt beskattningsår i de fall ett återköpsker.