prop · GP03100d11 · 2002-04-15 00:00:00 — Den väntade apprecieringen av kronan gör emellertid att företagen på exportmarknaden måste sänka sina priser kraftigt för att inte förlora konkurrenskraft. Sammantaget väntas företagens marginaler fortsätta att minska, men betydligt mindre än 2001. Industrins bruttoöverskottsandel sjunker till 2002 och till 2003. 1998 har den totala byggvolymen, dvs. bygginvesteringar och -reparationer, ökat kraftigt. dämpades emellertid ökningstakten till . Enligt KI:s barometer försämrades byggkonjunkturen markant under slutet av . Byggandet föll och företagen blev allt mer missnöjda med orderläget. Bristen på arbetskraft, som företagen tidigare uppgav vara ett stort problem, minskade snabbt enligt barometern. Även antalet order till arkitekter och tekniska konsulter, vilka är en bra indikator för byggandet ett till , utvecklades svagt . Inledningsvis har läget dock stabiliserats något enligt barometern och byggföretagens förväntningar inför det närmaste månaderna är något mer optimistiska . Utfallet från nationalräkenskaperna ger emellertid en något annorlunda bild av byggkonjunkturen . Enligt nationalräkenskaperna stagnerade visserligen såväl bygginvesteringarna som byggproduktionen , men steg produktionen igen. Den försvagning av byggverksamheten, som det framkom vissa tecken på , bedöms i huvudsak vara tillfällig. De ökade resurser som har avsatts för åtgärder i infrastrukturen samt utbyggnaden av den tredje generationens mobiltelefonnät bedöms innebära att byggaktiviteten tilltar framöver. Dessutom är det mycket som talar för att bostadsbyggandet fortsätter att stiga. En hög prisnivå på andrahands- 2001/02:100 BILAGA 1 marknaden och hushållens alltjämt starka ekonomiska situation med bl.a. kraftigt stigande disponibla inkomster väntas medföra att ny- och ombyggnationer av bostäder ökar. Även bidraget till byggandet av hyresrätter samt stöden till studentbostäder och ekologiskt byggande väntas stimulera bostadsinvesteringarna framöver. Den förutsedda uppgången i byggkonjunkturen dämpas dock av att investeringsutvecklingen i andra delar av näringslivet förväntas bli dämpad. Ökningen av såväl produktion som investeringar i kommersiella lokaler i tjänstesektorn beräknas utvecklas svagt , vilket bl.a. den svaga orderingången till arkitekter antyder. Därtill väntas industrins investeringar falla . bedöms dock byggkonjunkturen stärkas ytterligare då aktiviteten i ekonomin ökar. Sammantaget beräknas den totala byggverksamheten öka med även , och med . Källor: och . takt då aktiviteten i ekonomin förväntas bli allt högre. Risken för att kapacitetsrestriktioner i form av brist på arbetskraft kommer att hindra produktionsökningen har minskat . Därmed bedöms inte rekryteringsproblem hindra expansion i tjänstesektorerna som helhet i någon större omfattning . Sammantaget förutses produktionen i tjänstesektorerna öka 2002 och 2003. Produktivitetstillväxten i tjänstesektorerna var negativ till följd av att produktionen i större utsträckning än personalstyrkan anpassades till det svagare efterfrågeläget. och väntas produktiviteten öka starkt igen när tjänsteproduktionen tar fart och sysselsättningen förutses öka svagt. Produktivitetstillväxten bedöms bli 2002 och 2003. Produktionen har utvecklats starkt inom tjänstesektorerna . I genomsnitt har den ökat med 2000. Detta beror på att hushållens och industrins efterfrågan på tjänster har varit hög. utvecklades produktionen inom tjänstesektorerna svagare än . Produktionen ökade 2001 jämfört med . Tjänsteproduktionen inom exempelvis handel och finansiell verksamhet mattades av. Avmattningen av tjänsteproduktionen beror delvis på att hushållens efterfrågan på tjänster utvecklades svagt. Även nedgången i industrikonjunkturen drabbade delar av tjänstesektorerna. Utvecklingen i tjänstesektorerna bedöms bli allt starkare under innevarande år och växa i god Trots fjolårets svaga ekonomiska utveckling ökade antalet sysselsatta med hela 80 000 personer och den öppna arbetslösheten föll till , mätt som årsgenomsnitt. Dock var utvecklingen under loppet av 2001, såväl vad gäller sysselsättning som arbetslöshet, svag. Under innevarande år väntas antalet sysselsatta minska och den öppna arbetslösheten öka. Med viss fördröjning får dock den starkare efterfrågan i ekonomin genomslag även på arbetsmarknaden. Sysselsättningen börjar då återigen stiga. Sammantaget innebär utvecklingen av antalet sysselsatta och arbetskraftsutbudet att den öppna arbetslösheten faller till . Tabell 6.1 Nyckeltal inom arbetsmarknadsområdet Procentuell förändring om annat ej anges 1Antalet sysselsatta i åldern , exklusive sysselsatta i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program, i procent av befolkningen i den åldersgruppen. 2I procent av arbetskraften. 3Antalet personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program i procent av arbetskraften. De program som inkluderas i denna beteckning är de program som () redovisar som konjunkturberoende samt Interpraktik. Källor: , och . blev med en mycket stark sysselsättningsökning. Det höga årsgenomsnittet förklaras dock till stor del av att sysselsättningsnivån redan vid slutet av 2000 var betydligt högre än årsgenomsnittet för . till utvecklingen under loppet av ökade sysselsättningen med ca 20 000 personer. Ut- vecklingen var särskilt svag . Sysselsättningsökningen 2001 skedde, liksom , helt bland fast anställda. Såväl antalet företagare som antalet tillfälligt anställda 2001/02:100 BILAGA 1 minskade jämfört med föregående år. Det är naturligt att antalet tillfälligt anställda minskar vid en konjunkturavmattning då företagen blir mer restriktiva med att anställa personal och i mindre utsträckning förlänger vikariat och andra anställningar med korttidskontrakt. När konjunkturen sedan vänder ökar inledningsvis antalet tillfälligt anställda igen innan företagen ökar antalet fast anställda. till näringsgrenar minskade sysselsättningen kraftigt inom industrin . Framför allt gäller detta verkstadsindustrin som drabbades hårt av konjunkturavmattningen och där antalet varsel om uppsägning började öka /2001. Sysselsättningsminskningen i industrin uppvägdes dock av en ökning av sysselsättningen inom framför allt näringslivets tjänstesektorer. Särskilt stor var ökningen inom datakonsulter och dataservicebyråer samt inom branschen andra företagsservicefirmor vari ingår bland annat arkitektkontor och reklam- och marknadsföringsbyråer. Under inledningen av detta år har sysselsättningen minskat något. Bland annat kan en nedgång i tjänstesektorerna noteras från slutet av fjolåret. Ett flertal indikatorer tyder på en fortsatt minskande sysselsättning . Utvecklingen av antalet nyanmälda lediga platser, som historiskt sett varit en god indikator på sysselsättningstillväxten, indikerar negativa tillväxttal (se diagram 6.1). Särskilt svag har utvecklingen av nyanmälda lediga platser varit inom industri, handel, hotell och restaurang samt bank och försäkring vari IT-relaterade verksamheter ingår. Visserligen var det totala antalet lediga platser faktiskt större än men av platserna avsåg sommarvikariat. Det kan jämföras . Enligt AMS finns det en tendens till att vikariaten anmäls allt tidigare till arbetsförmedlingarna. Det kan innebära att utvecklingen åter försvagas . Antalet varsel om uppsägning ökade kraftigt under loppet av . Sammantaget varslades 69 000 personer vilket är mer än en fördubbling jämfört med . avsåg majoriteten av varslen industrin men successivt har en allt större del kommit att avse tjänstesektorerna. har visserligen det totala antalet varsel minskat något men det 2001/02:100 BILAGA 1 ligger fortfarande på en relativt hög nivå jämfört med andra halvan av nittiotalet. Diagram 6.1 Nyanmälda lediga platser och antal sysselsatta Sysselsatta (höger axel) Källor: () och . (KI:s) barometrar visar att företagen inom tillverkningsindustrin avser att fortsätta minska antalet anställda. Även inom byggsektorn planeras fortsatta personalminskningar. Inom detaljhandeln tyder anställningsplanerna på en i stort sett oförändrad sysselsättning framöver. Optimismen har visserligen ökat något inom databehandlings- och uppdragsverksamheten men anställningsplanerna är ändå ytterst blygsamma. Trots att efterfrågan i ekonomin väntas tillta framöver förutses således sysselsättningen fortsätta minska. Först får den starkare efterfrågan genomslag på arbetsmarknaden och sysselsättningen börjar återigen öka. Sysselsättningen väntas stiga , men ökningen under loppet av året är betydligt starkare än vad som framgår av årsgenomsnittet. Den reguljära sysselsättningsgraden bland personer i åldern , som enligt regeringens sysselsättningsmål skall uppgå till 2004, väntas ligga på . Den svaga efterfrågan på arbetskraft avspeglas också i att bristen på arbetskraft är generellt sett låg i ett historiskt perspektiv. Enligt KI:s barometrar föll bristen på arbetskraft inom stora delar av näringslivet hastigt och fortsatte sedan minska . An- delen företag som anger tillgången på arbetskraft som trängsta sektion är låg. Generellt sett framstår rekryteringsproblemen som små men de bedöms öka . Några allvarliga generella rekryteringsproblem förväntas emellertid inte. Inom sektor är dock bristen på arbetskraft besvärande. Enligt AMS undersökningar råder det en omfattande brist på utbildad personal inom vård- och omsorgsyrken liksom på lärare. KI:s kommunbarometer visar att samtliga landsting upplever brist på personal inom sjukvårdsområdet, och inom primärkommunerna är bristen stor inom utbildning, barn- och äldreomsorg. Kommunsektorns finansiella situation tillåter emellertid inte någon större expansion av verksamheten under prognosåren. Situationen på arbetsmarknaden har förbättrats i nästan samtliga län , det år under vilket de senaste årens starka sysselsättningstillväxt inleddes. Ändå var skillnaderna i sysselsättningsgrad mellan länen faktiskt större än 1997 (se diagram 6.2). Liksom var sysselsättningsgraden lägst i där av befolkningen var sysselsatt medan motsvarande siffra i det län med högst sysselsättningsgrad, , var . Till viss del har naturligtvis de regionala skillnaderna i sysselsättningsgrad att göra med skillnader i näringsgrenssammansättning mellan länen. En lättrörlig arbetskraft, i såväl geografisk som yrkesmässig mening, underlättar matchningsprocessen mellan utbud och efterfrågan. Om det uppstår allvarligare matchningsproblem än väntat på arbetsmarknaden eller rena bristsituationer, dvs. restriktioner vad gäller tillgången på arbetskraft med den kompetens som efterfrågas, skulle detta sannolikt få negativa effekter på tillväxt, sysselsättning och lönebildning. Diagram 6.2 Regionala skillnader i sysselsättningsgrad mellan länen Sysselsatta i procent av arbetsför befolkning Källa: (). Det finns en rad osäkra faktorer med betydelse för utvecklingen på arbetsmarknaden framöver. Det är möjligt att arbetsmarknaden fungerar bättre än vad som antagits i prognosen och att regeringens sysselsättningsmål uppnås 2004. En sämre fungerande lönebildning än vad som antagits i prognosen skulle i sin tur kunna leda till svagare BNP- och sysselsättningsutveckling. I avsnitt 12 redovisas två alternativa bedömningar av hur högt resursutnyttjandet är och hur väl arbetsmarknaden och lönebildningen fungerar. Medelarbetstiden fortsatt låg under prognosåren Medelarbetstiden per sysselsatt2, som minskade med , föll med . Fallet i medelarbetstid 2001 beror bland annat på att den vanligen arbetade tiden3 och övertiden minskade, samt på att sjukfrånvaron fortsatte öka. Dessutom var det både en vardag och mindre än vilket inte påverkar antalet sysselsatta men väl antalet arbetade timmar och därmed medelarbetstiden. Korrigerat för denna kalendereffekt minskade medelarbetstiden . Historiskt sett har frånvaron per sysselsatt tenderat att minska när antalet sysselsatta minskat. Med viss eftersläpning leder sedan en ökning i sysselsättningen till en ökning av frånvaron. Det tyder på en minskning av frånvaron och eventuellt en ökning . Till detta kommer ett flertal reformer som väntas påverka medelarbetstiden på olika sätt framöver. Regeringens åtgärdsprogram för ökad hälsa i arbetslivet förutses verka i riktning mot en lägre sjukfrånvaro, och därmed en högre medelarbetstid, framöver. Minskningen av anslagen för bör leda till en minskning av frånvaron till följd av studier och därmed också en ökning av medelarbetstiden. Också det nya studiemedelssystemet verkar sannolikt i riktning mot en högre medelarbetstid. I det nya systemet är fribeloppet, dvs. den inkomst en studerande får ha utan att studiemedlen reduceras, väsentligt högre än i det gamla. I motsatt riktning verkar de senaste årens löneavtal som inkluderar uppgörelser om att en del av löneutvecklingen skall användas till arbetstidsförkortning. Att befolkningstillväxten under prognosåren sker i åldersgrupper med lägre me- 2Mätt som det totala antalet arbetade timmar enligt nationalräkenskaperna, dividerat med genomsnittligt antal sysselsatta enligt Ar- betskraftsundersökningen (). 3Med vanligen arbetad tid avses den tid som arbetstagare ska arbeta enligt överenskommelse med arbetsgivare. 2001/02:100 BILAGA 1 delarbetstid än befolkningen som helhet påverkar också medelarbetstiden negativt. Till följd av det svaga utgångsläget väntas medelarbetstiden, mätt som årsgenomsnitt, minska , om än betydligt mindre än . sker en svag ökning. Jämfört med är den prognoserade nivån fortfarande mycket låg. Produktiviteten förväntas öka framöver Produktivitetstillväxten i näringslivet var betydligt svagare än genomsnittet . I tjänstesektorn som helhet var produktivitetsutvecklingen till och med negativ. En anledning till att företagen inom vissa delar av tjänstesektorn inte anpassade sysselsättningen i någon större utsträckning till det svagare efterfrågeläget kan vara att de antog att avmattningen var tillfällig och att de därför inte ville göra sig av med kompetent personal. På så vis kan de kanske, när efterfrågan tar fart igen, undvika de svåra rekryteringsproblem som de hade . Det faktum att företagen inte helt anpassat sysselsättningen till det svagare efterfrågeläget gör att när efterfrågan tilltar och kan de öka sin produktion utan att de behöver nyanställa i samma omfattning. Det bidrar till en uppgång i produktivitetstillväxten och . Den genomsnittliga produktivitetsökningen i näringslivet som helhet perioden 20012003 blir ändå lägre än det historiska snittet. Arbetskraftsutbudet minskar 2002 men arbetslösheten ökar ändå tillfälligt Arbetskraftsutbudet ökade, liksom antalet sysselsatta, starkt . Förutom ökningen av befolkningen i arbetsför ålder var det främst en minskning av antalet heltidsstuderande utanför arbetskraften som bidrog till det ökade utbudet av arbetskraft. Mindre tillskott till utbudet kom också från andra grupper utanför arbetskraften såsom hemarbetande och värnpliktiga. Den relativt kraftiga ökningen av andelen sjuka bidrog dock till att hålla tillbaka utbudet. Arbetskraftsutbudet påverkas också framöver av utvecklingen av antalet studerande. Antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program, där majoriteten definieras som studerande enligt , förutses sammantaget uppgå till 111 000 . 2001/02:100 BILAGA 1 oförändrad nivå jämfört med . minskar antalet deltagare till 97 000. Anslagen för minskar . Kommunerna kommer dock framöver ha möjlighet att anordna fler platser inom vuxenutbildningen än innan startade . kommer kommunerna att erbjudas ett nytt riktat statsbidrag som motsvarar 47 000 platser i den kommunala vuxenutbildningen och 7 000 platser inom folkhögskolan. Antalet permanenta platser inom högskolor och universitet utökas . Sammantaget bidrar utbildningssatsningarna och befolkningstillväxten i åldersgruppen , en ålder då de flesta studerar, till att antalet studerande ökar . Även antalet sjuka och förtidspensionerade väntas öka. Det beror på att en stor del av befolkningstillväxten framöver sker i åldersgrupper där andelen sjuka och förtidspensionerade är relativt hög. Det starka arbetsmarknadsläge som rått har inneburit att antalet personer som vill och kan arbeta men inte aktivt söker arbete successivt minskat . Över hälften av dessa så kallade latent arbetssökande är heltidsstuderande. Det finns också de som betraktar sig själva som arbetssökande, utan att uppfylla villkoren för att klassificeras som öppet arbetslösa, eller som lediga. Det svagare arbetsmarknadsläget väntas leda till att dessa grupper i mindre utsträckning än söker sig till arbetsmarknaden vilket också bidrar till att hålla tillbaka arbetskraftsutbudet. Diagram 6.3 Antal sysselsatta och arbetskraftsutbud Källor: () och . Den öppna arbetslösheten minskade till och har därefter i princip legat kvar på den nivån. Vid en konjunkturavmattning är det vanligtvis personer med en svagare ställning på arbetsmarknaden som drabbas först. Ett exempel på en sådan grupp är yngre personer bland vilka arbetslösheten varit högre än . Den förväntade utvecklingen av antalet sysselsatta och arbetskraftsutbudet innebär att arbetslösheten ökar tillfälligt . I takt med att sysselsättningen stiger, framför allt under loppet av , minskar återigen den öppna arbetslösheten. Diagram 6.4 Öppet arbetslösa och personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program Öppet arbetslösa och personer i 80 82 84 86 88 90 92 94 96 98 00 02 04 Källor: (), och bedöms den faktiska produktionsnivån vara lägre än den potentiella. Det innebär att det finns lediga resurser i ekonomin vilket möjliggör en högre BNP-tillväxt åren därefter än den långsiktigt hållbara. Dessutom fortsätter neddragningen av de konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska programmen. beräknas därför antalet sysselsatta stiga i snabbare takt än vad som kan förklaras av den demografiska utvecklingen. Mot bakgrund av den kraftiga minskningen av medelarbetstiden och 2001 och den därmed låga nivån 2003, antas medelarbetstiden fortsätta stiga något. Den öppna arbetslösheten minskar ytterligare. Produktivitetstillväxten beräknas bli något starkare än den uppskattade långsiktiga produktivitetstillväxten. 2001/02:100 BILAGA 1 Långtidssjuka enligt RFV och har problemet med ökad ohälsa allt mer kommit i fokus. (RFV:s) statistik visar att det i synnerhet är antalet långa sjukskrivningar som ökar. uppgick antalet personer som hade varit sjukskrivna till 112 600. Det är mer än dubbelt så många som . Förutom att enskilda individer drabbas av lidande genom ökad ohälsa, ökar också samhällets ohälsorelaterade kostnader och hämmas utvecklingen på arbetsmarknaden. I arbetsmarknadsprognosen används Arbetskraftsundersökningen () som totalram för befolkningen. För att analysera utvecklingen av sjukfrånvaron kompletteras AKU:s statistik med uppgifter från RFV. De två statistikkällorna har dock olika utgångspunkter. är en urvalsundersökning där de tillfrågade själva svarar på frågor om sin arbetsmarknadssituation under en viss vecka. RFV:s statistik utgår däremot från de ersättningar en person uppbär. I AKU:s statistik är det inte möjligt att urskilja hur länge en person varit sjukfrånvarande. Anledningen till detta är att AKU:s redovisade siffror avser en genomsnittsvecka under månaden, kvartalet eller året. Däremot kan man genom att dividera antalet frånvarotimmar på grund av sjukdom med antalet sjukfrånvarande erhålla en indikation på om sjukfrånvarons längd ökar eller minskar. Enligt diagram 1 har den genomsnittliga längden på sjukfrånvaron ökat . Det framgår också att antalet långtidssjukskrivna enligt RFV, här definierat som sjukskrivna längre än , ökat kraftigt . Sannolikheten att en sjukskrivning övergår till förtidspension ökar med sjukskrivningens längd. Det är svårt att med hjälp av urskilja ett sådant flöde, men med hjälp av RFV:s statistik kan övergången beräknas. Enligt RFV:s statistik övergick ca 30 000 personer från sjukpenning till förtidspension jämfört med 19 1998. Allt annat lika innebär en ökning av antalet förtidspensionärer att antalet sysselsatta minskar och medelarbetstiden per sysselsatt ökar. Diagram 1 Sjukfrånvaro enligt och RFV Timmar/vecka och sjukfrånvarande (12 mån. (12 mån. Sjukskrivna längre än enligt RFV (höger axel) Källor: Statististiska centralbyrån () och . Förtidspensionerade på grund av ohälsa särredovisas inte i . De ingår istället i gruppen sjuka utanför arbetskraften. Förtidspensionerade utgör dock den största delen av denna grupp (enligt uppgifter från ). som antalet sjukfrånvarande ökat har antalet sjuka utanför arbetskraften ökat, om än inte i samma omfattning. Utvecklingen av de sjuka utanför arbetskraften stämmer väl överens med ökningen av förtidspensionärer enligt RFV (se diagram 2). Nivåskillnaden mellan AKU:s och statistik i diagram 2 förklaras till stor del av att det i RFV:s statistik även ingår personer som är förtidspensionerade på deltid (av samtliga förtidspensionerade ). Majoriteten av de som är förtidspensionerade på deltid redovisas som sysselsatta i arbetskraften i , eftersom det endast krävs en arbetad timme för att registreras som sysselsatt. Diagram 2 Förtidspensionerade enligt och RFV (3 mån. Personer med förtidspension enligt RFV (höger axel) Sjuka utanför arbetskraften enligt Källor: () och . 2001/02:100 BILAGA 1 Mot bakgrund av avmattningen i ekonomin, den svaga sysselsättningsutvecklingen och den låga produktivitetstillväxten ökade lönerna förhållandevis snabbt . Lönerna ökade preliminärt enligt , vilket var högre än genomsnittet . Att lönerna steg relativt mycket trots en svag sysselsättningsutveckling kan ha berott på att resursutnyttjandet var ansträngt . Till följd av att sysselsättningen förutses minska faller resursutnyttjandet och konkurrensen om arbetskraften minskar. Därmed förväntas löneökningstakten dämpas. Det är dock mycket svårt att avgöra hur stort resursutnyttjandet är och hur väl lönebildningen fungerar. I avsnitt 12 redovisas två alternativa bedömningar av resursutnyttjandet och lönebildningen. Inflationsförväntningarna, som är högre än , förväntas gå ner igen, i takt med att de uppmätta inflationstalen faller. Detta bidrar sannolikt till att lönekraven dämpas framöver. Trots en förhållandevis hög inflation ökade reallönerna med , vilket är lägre än , men fortfarande högre än den genomsnittliga ökningen och . Källor: , , och . Löneutvecklingen skiljde sig relativt mycket åt mellan olika sektorer . I industrin föll löneökningstakten medan den steg i övriga delar av näringslivet. Det var främst inom byggsektorn och varuhandel, hotell och restaurang som det noterades relativt höga löneökningar. Även inom kommunala myndigheter var löneökningstakten hög. Det beror bland annat på höga avtalsmässiga löneökningar men lönerna ökade relativt mycket även utöver avtalen. Tjänstemännens löner fortsatte att öka snabbare än arbetarnas . Större delen av arbetsmarknaden har avtal för innevarande och . I genomsnitt beräknas de avtalsmässiga löneökningarna i slutna avtal uppgå till . Hur höga de totala löneökningarna kommer att bli är svårt att förutsäga, bland annat mot bakgrund av att det i vissa avtal saknas centralt fastställda löneökningsutrymmen. Det innebär att hela löneökningsutrymmet kommer att fastställas på lokal nivå. Decentraliseringen av avtalsförhandlingarna gör det också svårare att skilja mellan avtal och löneglidning. Totalt sett antas löneökningarna begränsas till perioden 20022004. 2001/02:100 BILAGA 1 med låga konsumentprisökningar steg inflationen kraftigt . Ök- ningen hade till viss del att göra med utbudsstörningar och andra tillfälliga effekter, men ökade också bidraget till inflationen från prishöjningar på inhemskt producerade varor och tjänster. har löneökningar i konsumentnära tjänstebranscher bidragit till att priserna i dessa branscher ökat relativt kraftigt. Inflationsförväntningarna ökade men har varit relativt oförändrade. Det inhemska inflationstrycket är svårbedömt, men lägre löneökningar och fallande importpriser framöver förutses bidra till att inflationen åter sjunker. Ökade handelsmarginaler väntas däremot verka i motsatt riktning.