prop · GQ0312 · 2002-10-22 00:00:00 — Regeringen är inte heller nu beredd att föreslå några särskilda regler beträffande dessa subjekt, i synnerhet eftersom det sannolikt endast finns ett fåtal bostadsaktiebolag kvar och en övergång till bostadsrätt torde vara möjlig med stöd av gällande regler, t.ex. om likvidation. 10 Kostnader och ikraftträdande Lagändringarna bör träda i kraft . Vissa av förslagen förutsätter särskilda övergångsbestämmelser. Dessa kommer att beröras nedan samt behandlas närmare i författnings- kommentaren. I de fall där särskilda övergångsbestämmelser inte införs gäller, enligt allmänna grundsatser, att nya civilrättsliga bestämmelser inte tillämpas i fråga om rättsförhållanden som har uppkommit före bestämmelsernas ikraftträdande. För att en äldre bestämmelse skall gälla beträffande rättsförhållanden som har uppkommit före ikraftträdandet krävs dock en särskild bestämmelse om detta. När det gäller bostadsrätter som har upplåtits före ikraftträdandet blir emellertid nya bestämmelser även utan särskilda övergångsbestämmelser tillämpliga. Den nya bestämmelsen om rätten att förändra lägenheten (se avsnitt 5.4.1) kommer således att gälla även bostadsrätter som har upplåtits före ikraftträdandet. Så bör det enligt regeringens mening vara. Som Lagrådet har förordat bör sådana förändringar i lägenheten (jfr ovan 5.4.1) som har vidtagits före ikraftträdandet kunna prövas enligt den nya bestämmelsen om detta eftersom denna torde innebära en något vidare rätt att förändra lägenheten. Vidare bör störningar i boendet (se ovan 5.4.2) som har inträffat före ikraftträdandet bedömas enligt äldre bestämmelser (se övergångsbe- stämmelserna punkten 3). De nya bestämmelserna om särskilt allvarliga störningar bör således inte heller gälla beträffande störningar som har skett före ikraftträdandet. För detta behövs ingen övergångsbestämmelse. Vad gäller den nya bestämmelsen om föreningens rätt att avhjälpa en brist på bostadsrättshavarens bekostnad (se ovan 5.2.4) bör den kunna tillämpas även om bristen uppkommit före ikraftträdandet, under för- utsättning att föreningen efter ikraftträdandet har uppmanat bostads- rättshavaren att själv avhjälpa bristen. Som Lagrådet har påpekat bör detta förutsätta att bostadsrättshavaren är ansvarig för bristen enligt 7 kap. 12 § i dess äldre lydelse. En särskild övergångsbestämmelse behövs om detta (se punkten 4). De nya bestämmelserna om ansvarsfördelningen för ventilations- kanaler (se avsnitt 5.2.2) bör gälla även om en annan ansvarsfördelning har angetts i föreningens stadgar. Någon övergångsbestämmelse om detta behövs inte eftersom nya lagregler tar över stadgevillkor. När det gäller den nya bestämmelsen om gränsdragningen mellan total och partiell sublokation (se avsnitt 5.5.1) anser regeringen att utveck- lingen av rättspraxis är sådan att den nya bestämmelsen närmast är att se som en kodifiering av praxis. Det får därför anses rimligt att bestämmel- sen blir tillämplig även på äldre andrahandsupplåtelser. Någon över- gångsbestämmelse behövs inte i den delen. Vad gäller den nya regeln om när tillstånd till andrahandsuthyrning skall krävas (se avsnitt 5.5.3) bör tillståndsfrågan efter ikraftträdandet alltid bedömas enligt de nya kriterierna. Någon regel om detta torde inte vara nödvändig (jfr prop. 1997/98:46 s. 59). Den nya bestämmelsen om skyldighet att låta en lägenhet visas efter avsägelse (se avsnitt 5.6) bör vara tillämplig även om avsägelsen har skett före ikraftträdandet. Detta torde inte kräva någon övergångsbe- De nya bestämmelserna om förverkande på grund av upprepade betalningsförseningar (se avsnitt 5.7.2) bör endast tillämpas i fråga om avgifter som har förfallit till betalning efter det att lagen har trätt i kraft. Äldre bestämmelser bör däremot tillämpas beträffande avgifter som förfallit till betalning före ikraftträdandet (se övergångsbestämmelserna punkten 5). En muntlig uppsägning som har skett före ikraftträdandet men först efter ikraftträdandet kompletterats med ett skriftligt erkännande bör ändå vara giltig (jfr ovan avsnitt 5.8.1 samt se övergångsbestämmelserna punkten 6). När det gäller de nya bestämmelserna om ökning av samtliga insatser (se avsnitt 8.1) bör det avgörande för reglernas tillämpning vara när före- ningsstämman fattar sitt beslut. De nya kraven bör endast gälla för beslut som har fattats på föreningsstämma efter lagens ikraftträdande. bestämmelser bör gälla för beslut som fattats före ikraftträdandet. övergångsbestämmelser om detta behövs inte. Beträffande beslut om nedsättning av samtliga insatser (se avsnitt 8.2) införs inga nya krav för själva beslutet. Däremot införs nya bestämmelser om registrering och verkställighet av ett sådant beslut. Ett beslut som har fattats före ikraftträdandet bör inte omfattas av de nya reglerna om verk- En särskild övergångsbestämmelse torde behövas om detta (se punkten 7). När det gäller skärpningen av majoritetsregeln vid ombildning (se avsnitt 9.2) torde av allmänna rättsgrundsatser följa att ett giltigt beslut på föreningsstämma att förvärva ett hus för ombildning som har fattats före den nu aktuella lagstiftningens ikraftträdande inte kan förlora sin giltighet på grund av att ett nytt krav om folkbokföring förs in genom den Ett beslut som fattas efter ikraftträdandet förutsätter däremot att kravet på folkbokföring är uppfyllt, även om ett beslut om intresseanmälan har fattats före ikraftträdandet och enligt de då gällande reglerna (jfr prop. 1998/99:101 s. 16 och 28). Detta är enligt regeringens mening också lämpligt. Några övergångsbestämmelser behövs inte i Förslaget om ändring av bestämmelsen om fusion innebär ett förtyd- ligande (se avsnitt 9.3). Något behov av en övergångsbestämmelse synes därför inte heller i den delen föreligga. De preciserade reglerna om ekonomiska planer och intygsgivning torde inte innebära några ökade kostnader för det allmänna. om intygsgivning kan dock medföra att föreningarnas kostnader för intygsgivningen ökar något. I den mån intygsgivarnas preciserade upp- gifter leder till några mindre kostnadsökningar, får detta anses motiverat av att intygsgivningen förbättras och blir säkrare. När det gäller den nya skadeståndsbestämmelsen och frågan om den kan innebära kostnads- ökningar, t.ex. på grund av ett ökat behov av ansvarsförsäkring, bör man beakta att intygsgivarna har ett skadeståndsansvar. 2002/03:12 större risk för ett ökat antal skadeståndsprocesser torde knappast Som utredningen har framhållit torde det tvärtom finnas goda möjligheter att ett klarläggande av intygsgivarnas skadeståndsansvar minskar risken för processer. De nya reglerna om förverkande på grund av störningar i boendet och upprepade betalningsförseningar (se avsnitt 5.4.2 respektive 5.7.2) torde inte medföra någon större måltillströmning hos domstolarna. Vad gäller de nya kraven för beslut om ökning och nedsättning av samtliga insatser (se avsnitt 8.1 och 8.2) kan hyresnämnden och väntas få ett mindre antal nya ärenden om god- kännande respektive registrering av vissa beslut. Som utredningen har angett torde det vara fråga om ett mycket litet antal ärenden som inte ger upphov till några ytterligare resursbehov. har gjort gällande att det nya kravet på folkbokföring för att få delta i ett beslut om ombildning kan komma att medföra ökade kontrollinsatser från skattemyndigheten. Dessa insatser torde sannolikt komma att ta sikte på att kontrollera att lämnade uppgifter om folkbok- föring återspeglar verkliga förhållanden. De kontrollinsatser som kan förväntas tillkomma på grund av det nya kravet torde enligt regeringens bedömning inte bli särskilt omfattande. De bör därför kunna handläggas inom ramen för befintliga resurser. Sammanfattningsvis kan konstateras att förslagen kan leda till en viss mindre ökning av arbetsmängden för tillämpande myndigheter men att förslagen inte torde påverka myndigheternas arbetssituation nämnvärt. Några kostnadskonsekvenser för det allmänna att beakta torde således inte uppstå. 11.1Förslaget till lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614) 3 kap. 2 § Den ekonomiska planen skall vara försedd med intyg av två personer. Av intyget skall framgå 1.att förutsättningarna för registrering enligt 1 kap. 5 § är uppfyllda, 2.att de i planen lämnade uppgifterna är riktiga och stämmer överens med tillgängliga handlingar, samt 3.att gjorda beräkningar är vederhäftiga och att den ekonomiska planen framstår som hållbar. I intyget skall intygsgivarna också ange de huvudsakliga om- ständigheter som ligger till grund för deras bedömning och vilka handlingar som har varit tillgängliga för dem. (Jfr 3 kap. 2 § i utredningens förslag.) I första stycket har klargjorts vad en intygsgivare skall kontrollera och bedöma vid granskningen av den ekonomiska planen. gällande rätt anges att intygsgivaren skall bedöma om förutsättningarna för registrering enligt 1 kap. 5 § är uppfyllda (punkten 1). 2002/03:12 skall alltså ange om det kommer att finnas minst tre lägenheter som är avsedda att upplåtas med bostadsrätt och, när föreningen har fler än ett hus, om husen ligger så nära varandra att en ändamålsenlig samverkan kan ske mellan bostadsrättshavarna. Intygsgivaren skall dessutom kontrollera att de lämnade uppgifterna är riktiga och stämmer överens med tillgängliga handlingar (punkten 2). Med uppgifter avses faktum, dvs. säkert konstaterbara sakförhållanden. Däremot innebär detta inte att de skall intyga att t.ex. prognoser är riktiga. Intygsgivaren skall också bedöma om gjorda beräkningar är vederhäftiga och att den ekonomiska planen framstår som hållbar (punkten 3). Med detta avses att intygsgivaren skall bedöma om de beräknade insatserna och avgifterna är sådana att det kan antas att lägenheterna med hänsyn till bostadsmarknaden på orten går att upplåta med bostadsrätt när de har färdigställts. De skall också göra en bedömning av att föreningen har bärkraft . Denna punkt har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Intygsgivarnas ansvar för bedömningarna behandlas i kommentaren till 10 kap. 1 a §. Andra stycket motsvarar med en språklig justering sista meningen i paragrafens gällande lydelse. Där har dessutom det tillägget gjorts att intygsgivarna skall ange vilka handlingar som har varit tillgängliga för dem i samband med bedömningen av det aktuella projektet. Ändringen har behandlats i avsnitt 4.3.4. 3 kap. 3 § Intygsgivare utses bland dem som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har förklarat behöriga att utfärda intyg. Det är inte tillåtet att utse någon till intygsgivare, om det finns någon omständighet som kan rubba förtroendet för dennes opartiskhet. Ingen av intygsgivarna får vara anställd hos företag, organisation eller någon annan som har bildat bostadsrättsföreningen eller hjälpt till med föreningsbildningen eller med att upprätta den ekonomiska planen. (Jfr 3 kap. 3 § i utredningens förslag.) I andra stycket har den ändringen gjorts att ingen av intygsgivarna får vara anställd hos företag, organisation eller någon annan som har bildat bostadsrättsföreningen eller hjälpt till med föreningsbildningen eller med att upprätta den ekonomiska planen. Detta överensstämmer med vad som redan gäller beträffande kooperativ hyresrätt (se lagen [2002:93] om kooperativ hyresrätt). Skälen för ändringen framgår av avsnitt 4.3.3. 5 kap. 3 § Ett förhandsavtal skall upprättas skriftligen. I avtalet skall följande anges: parternas namn, den lägenhet som avses bli upplåten med bostadsrätt, beräknad tidpunkt för upplåtelsen, de beräknade avgifterna för bostadsrätten och, i förekommande fall, belopp som lämnas i förskott. De beräknade avgifterna för bostadsrätten skall grundas på en kalkyl över kostnaderna för projektet. Kalkylen skall vara försedd med ett intyg av två sådana intygsgivare som avses i 3 kap. 3 §. Av intyget skall framgå 1. att de i kalkylen lämnade uppgifterna är överens med tillgängliga handlingar, samt 2. att gjorda beräkningar är vederhäftiga och att kalkylen framstår I intyget skall intygsgivarna också ange de huvudsakliga om- ständigheter som ligger till grund för deras bedömning och vilka hand- lingar som har varit tillgängliga för dem. Styrelsen skall hålla kalkylen och intyget tillgängliga för förhandstecknaren innan avtalet ingås. (Jfr 5 kap. 3 § i utredningens förslag.) De förhållanden intygsgivarna skall intyga Liksom enligt gällande rätt skall intygsgivaren göra samma kontroller och bedömningar när en kostnadskalkyl intygas som när det gäller en ekonomisk plan. Undantag gäller för förutsättningarna för registrering enligt 1 kap. 5 §. Dessa skall intygas endast beträffande ekonomiska planer. Innebörden av preciseringarna vilka har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter har kommenterats under 3 kap. 2 §. Hänvisningen till 3 kap. 3 § innebär att bestämmelsen om hur intygs- givare utses gäller även inför intygande av en kostnadskalkyl. Ett nytt tredje stycke har tillkommit. Där finns motsvarande nyhet som vid intygande av ekonomiska planer nämligen att intygsgivarna skall ange vilka handlingar som har varit tillgängliga för dem (jfr 3 kap. 2 §). I övrigt har endast den ändringen gjorts att bestämmelser som tidigare fanns i andra stycket har flyttats till det nya tredje stycket. Skälen för ändringarna har behandlats i avsnitt 4.3.4. 5 kap. 5 § skall lämna tillstånd till en förening att ta emot förskott, om 1.det finns en kalkyl över kostnaderna för projektet, granskad enligt 3 § andra och tredje styckena, och 2.föreningen ställt betryggande säkerhet hos för åter- betalning av förskott till förhandstecknarna. skall på begäran av föreningen återställa säkerheten efter det att bostadsrätterna upplåtits eller mottagna förskott har återbetalats. (Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningens förslag.) I första stycket punkten 1 har hänvisningen till 3 § justerats med hänsyn till ändringarna i den paragrafen. 7 kap. 5 § Finns det ohyra i lägenheten till men för bostadsrättshavaren gäller 2 § i tillämpliga delar. Har ohyran kommit efter det att lägenheten tillträtts, gäller dock inte vad som sagts , om det skett genom vårdslöshet eller försummelse av bostadsrättshavaren eller någon som han eller hon svarar för enligt 12 § tredje stycket 2. I fråga om bostadslägenhet som utgör en del av ett hus är styrelsen skyldig att vidta tjänliga åtgärder för att utrota ohyra, även om bostadsrättshavaren är ansvarig enligt första stycket för att sådan förekommer i lägenheten. Är bostadsrättshavaren utan ansvar för ohyran, har han rätt till ersättning för nödvändiga kostnader som han drabbats av genom åtgärder för att utrota ohyran. (Paragrafen saknar motsvarighet i utredningens förslag.) I första stycket har hänvisningen till 12 § ändrats till följd av att 12 § har fått en annan utformning. Vidare har en viss terminologisk justering gjorts med hänsyn till motsvarande omarbetning som på Lagrådets inrådan har gjorts i 12 § tredje stycket. 7 kap. 7 § Bostadsrättshavaren får inte utan styrelsens tillstånd i lägenheten utföra 1.ingrepp i en bärande konstruktion, 2.ändring av befintliga ledningar för avlopp, värme, gas eller vatten, 3.annan väsentlig förändring av lägenheten. Styrelsen får inte vägra att medge tillstånd till en åtgärd som avses i första stycket om inte åtgärden är till påtaglig skada eller olägenhet för föreningen. I stadgarna får föreskrivas att styrelsens tillstånd inte behövs för att utföra en åtgärd som avses i första stycket. (Jfr 7 kap. 7 § i utredningens förslag.) Paragrafen behandlar i vilka fall en bostadsrättshavare behöver till- stånd av styrelsen för att genomföra förändringar i lägenheten. Ändringarna i paragrafen har gjorts i syfte att bestämmelserna skall bli tydligare. De situationer där styrelsens tillstånd krävs har preciserats. Skälen för ändringarna har behandlats närmare i avsnitt 5.4.1. Bestäm- melsen har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag. De åtgärder som kräver styrelsens tillstånd anges i första stycket. Enligt punkten 1 krävs tillstånd för åtgärder som innefattar ingrepp i bärande konstruktioner. Sådana ingrepp är t.ex. borttagande av en bärande vägg eller försvagande av en sådan vägg genom upptagning av ett valv. Av punkten 2 framgår att ändringar av befintliga ledningar för avlopp, värme, gas eller vatten förutsätter styrelsens tillstånd. Detta innebär bl.a. att en bostadsrättshavare behöver tillstånd av styrelsen för förflyttning eller installation av våtutrymmen, toaletter och kök. Ändringar av elektricitetsledningar omfattas inte av denna punkt. Om det är fråga om större ledningsdragningar kan dock sådana åtgärder komma att kräva styrelsens tillstånd enligt punkten 3. Av punkten 3 följer att tillstånd även fortsättningsvis skall krävas för annan väsentlig förändring av lägenheten. Ändringar av sådana ledningar eller kanaler som före- ningen enligt 12 § svarar för och som inte omfattas av punkten 2 torde normalt vara att anse som sådana väsentliga förändringar. Ett nytt andra stycke har lagts till bestämmelsen. Av detta framgår att styrelsen skall ge tillstånd till en åtgärd om den inte är till påtaglig skada eller olägenhet för föreningen. På så sätt får de i första stycket angivna åtgärderna en tydligare innebörd. Även om det t.ex. är fråga om en väsentlig förändring av lägenheten skall styrelsen alltså ha tungt vägande skäl för att vägra tillstånd i det enskilda fallet. förändringar som kan vara till skada eller olägenhet för föreningen kan nämnas förändringar av en lägenhets karaktärsdrag t.ex. genom en ändrad planlösning som gör att lägenheten kan bli svår att avyttra. Föreningens stadgar torde i vissa fall kunna vara till ledning när det gäller att avgöra vilka förändringar som kan vara till påtaglig skada eller olägenhet för föreningen i det enskilda fallet. Om det t.ex. av stadgarna i en förening för kategoriboende framgår att samtliga lägenheter skall vara utrustade med vissa hjälpmedel eller viss inredning kan en förändring som innebär att hjälpmedlen eller inredningen tas bort anses vara till skada för föreningen. I tredje stycket återfinns en motsvarighet till det som anges i bestämmelsens andra mening, nämligen att en förening i stadgarna kan föreskriva att styrelsens tillstånd inte behövs för en åtgärd som annars är tillståndspliktig. 7 kap. 9 § När bostadsrättshavaren använder lägenheten skall han eller hon se till att de som bor i omgivningen inte utsätts för störningar som i sådan grad kan vara skadliga för hälsan eller annars försämra deras bostadsmiljö att de inte skäligen bör tålas. Bostadsrättshavaren skall även i övrigt vid sin användning av lägenheten iaktta allt som fordras för att bevara sundhet, ordning och gott skick inom eller utanför huset. Han eller hon skall rätta sig efter de särskilda regler som föreningen i överens- stämmelse med ortens sed meddelar. Bostadsrättshavaren skall hålla noggrann tillsyn över att dessa åligganden fullgörs också av dem som han eller hon svarar för enligt 12 § tredje stycket 2. Om det förekommer sådana störningar i boendet som avses i första stycket första meningen, skall föreningen ge bostadsrättshavaren till- sägelse att se till att störningarna upphör. Andra stycket gäller inte om föreningen säger upp bostadsrättshavaren med anledning av att störningarna är särskilt allvarliga med hänsyn till deras art eller omfattning. Om bostadsrättshavaren vet eller har anledning att misstänka att ett föremål är behäftat med ohyra får detta inte tas in i lägenheten. (Jfr 7 kap. 9 § i utredningens förslag.) Ändringarna i förstatredje styckena innebär att en motsvarighet till bestämmelserna i 25 § hyreslagen om störningar i boendet har förts in i bostadsrättslagen. Skälen för ändringarna har behandlats i avsnitt 5.4.2. Avsikten är att bestämmelserna om störningar i boendet enligt före- varande paragraf skall tillämpas på samma sätt som bestämmelserna om störningar i hyresförhållanden. Bestämmelsen i första stycket första meningen behandlar sådana störningar i boendet som kan vara skadliga för de boendes hälsa eller annars försämra deras bostadsmiljö. Vad som utgör sådana störningar har utförligt behandlats i förarbetena till den motsvarande bestämmelsen i hyreslagen (se prop. 1992/93:115 s. 30 f.). Dessa uttalanden bör vara vägledande även när det gäller störningar i boendet på bostadsrättens område och innebär i huvudsak följande. Det är ett normalt inslag i boendet i flerfamiljshus att det förekommer vissa lindriga störningar som kan sägas ha en viss skadlig inverkan på hälsan. Som ett exempel kan sägas att lekande barn i en lägenhet kan störa sömnen för en granne som har nattarbete. Den typen av störningar får accepteras. vilka störningar som måste accepteras får man söka stöd i den allmänna uppfattningen om vilka störningar den som bor i ett flerfamiljshus skall behöva tåla. Även när det gäller störningar som försämrar bostadsmiljön blir den allmänna uppfattningen om vad en boende måste tåla i form av störningar av betydelse. Störningar får inte medföra att en boende i den miljön inte kan fungera på vanligt sätt. I allmänhet torde störningar som innebär hälsorisker också innebära en försämring av bostadsmiljön och vice versa. I vissa situationer kan det dock vara så att endast det ena rekvisitet är tillämpligt. Liksom beträffande hyresrätter har reglerna om iakttagande av allt som fordras för bevarande av sundhet m.m. behållits. På samma sätt som angetts för hyresrätter kan det inträffa situationer där reglerna om störningar i boendet inte kan tillämpas. Exempelvis kan det vara så att en bostadsrättshavares klandervärda beteende inte drabbar andra boende utan föreningens anställda eller en bostadsrättshavare som innehar en lokal. Ändringen av "skick" till "gott skick" är en anpassning till hyreslagen. Motsvarande ändring gjordes där för att göra regeln mer lättbegriplig utan att någon ändring i sak var avsedd (se prop. 1992/93:115 s. 31 f.). Enligt andra stycket är föreningen skyldig att agera om den känner till att det förekommer störningar i boendet. Föreningen skall då ge bostadsrättshavaren tillsägelse att se till att störningarna upp- hör. Om bostadsrättshavaren följer tillsägelsen, löper han ingen risk att förlora sin nyttjanderätt. Detta gäller dock inte, enligt tredje stycket, särskilt allvarliga störningar. I 32 § finns föreskrifter om hur en tillsägelse till bostadsrättshavaren kan skickas. Enligt den paragrafen anses föreningen ha lämnat med- delandet när det sänts i rekommenderat brev till mottagarens vanliga adress. Föreningen skall rikta tillsägelsen till den bostadsrättshavare som är ansvarig för störningarna. Bostadsrättshavaren är självklart ansvarig för de störningar han eller hon själv förorsakar. Enligt första stycket tredje meningen ansvarar bostadsrättshavaren också för störningar som orsakas av vissa andra personer. Tredje stycket avser störningar som är särskilt allvarliga med hänsyn till deras art eller omfattning. I dessa fall skall föreningen direkt kunna säga upp bostadsrättshavaren. På motsvarande sätt som i hyresförhållanden är det framför allt i två situationer som det är motiverat att bostadsrättshavaren med omedelbar verkan kan skiljas från lägenheten (se prop. 1992/93:115 s. 21). Den ena utgörs av sådana fall när en hyresgäst har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet som har samband med boendet, t.ex. mordbrand eller våld eller hot om våld som riktas mot den som påtalat störningar i boendet eller mot någon annan som bor i fastigheten. Den andra situationen är sådana fall där det kan förutses att en begäran om rättelse inte kommer att leda till rättelse och det rör sig om störningar som kan betecknas som outhärdliga för de närboende. Framför allt gäller det särskilt omfattande störningar. Det kan vara fråga om en bostadsrättshavare som inte klarar ett eget boende, kvalificerat drogmissbruk, psykisk sjukdom eller liknande. I fjärde stycket har redaktionella ändringar gjorts. Dessa innebär en Prop. 2002/03:12 anpassning till utformningen av den motsvarande bestämmelsen i hyres-