prop · GQ0318 · 2002-11-07 00:00:00 — Så länge Warszawakonventionen i dess ursprungliga lydelse från är i kraft mellan och någon främmande stat skall beträffandesådana lufttransporter som konventionen i den lydelsen är tillämplig på istället för de nya bestämmelserna gälla lagen (1937:73) om befordran medluftfartyg. Dock skall 9 kap. 11-13 §§ luftfartslagen i dess lydelse enligtdenna lag tillämpas.3. Så länge Warszawakonventionen i dess lydelse enligt det i den 28september 1955 avslutade ändringsprotokollet är i kraft mellan och någon främmande stat skall beträffande sådana lufttransporter som konventionen i denlydelsen är tillämplig på i stället för de nya bestämmelserna gälla 9 kap. idess lydelse före lagen (1986:619) om ändring i luftfartslagen (1957:297). Dockskall 9 kap. 11-13 §§ luftfartslagen i dess lydelse enligt denna lag tillämpas.4. Så länge Warszawakonventionen i dess lydelse enligt Montrealprotokoll nr 4 är i kraft mellan och någon främmande stat skall beträffande sådanalufttransporter som konventionen i den lydelsen är tillämplig på i stället förde nya bestämmelserna gälla 9 kap. i dess lydelse enligt lagen (1986:619) omändring i luftfartslagen (1957:297).5. Upphör Warszawakonventionen i dess ursprungliga lydelse, i dess lydelseenligt ändringsprotokoll eller i dess lydelse enligt Montrealprotokollnr 4 att gälla mellan och andra stater till följd av uppsägning frånsvensk sida, skall regeringen ge detta till känna.Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1672) om paketresorHärigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:1672) om paketresor att 18 § skallha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse18 §1Skador som omfattas av bestämmelserna i sjölagen (1994:1009), luftfartslagen(1957:297), järnvägstrafiklagen (1985:192) eller lagen (1985:193) ominternationell järnvägstrafik ersätts enligt de lagarna i stället för enligtdenna lag. Arrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären för vad denne har rätt att fordra enligt de nämnda lagarna.Skador som omfattas av bestämmelserna i sjölagen (1994:1009), luftfartslagen(1957:297), rådets förordning (EG) nr 2027/97 av omlufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor, järnvägstrafiklagen (1985:192) eller lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik ersätts enligt debestämmelserna i stället för enligt denna lag. Arrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären för vad denne har rätt att fordra enligt de nämndabestämmelserna.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över promemorian Ds 2002:2Ersättning vid flygolyckorEfter remiss har yttrande över promemorian avgivits av Hovrätten för VästraSverige, , Justitiekanslern, ,, , , , , , , Internationellahandelskammarens Svenska ICC, , Föreningen , , ,, , , huvudsakliga innehållet i promemorian Ändring i atomansvarighetslagenDet förekommer att substanser som omfattas av atomansvarighetslagen (1968:45)transporteras med luftfartyg. Vid en sådan transport kan det inträffa attpassagerare, bagage och gods som också transporteras med luftfartyget skadas avsubstansen.I denna promemoria görs bedömningen att en skadelidande i ett sådant fall ävenfortsättningsvis bör ha rätt att vända sig antingen mot den innehavare avatomanläggning som svarar för skadan enligt atomansvarighetslagen eller mot dentransportör som svarar för skadan enligt regler om lufttransportörers ansvar med sitt ersättningsanspråk.I promemorian föreslås vidare att ett lufttrafikföretag som tvingats utgeersättning för en atomskada skall ha rätt att återkräva ersättningen från denanläggningsinnehavare som svarar för skadan enligt atomansvarighetslagen.Lagändringen föreslås träda i kraft som de lagändringar som läggs fram med anledning av förslagen i Ds 2002:2.Lagförslaget i promemorian Ändring i atomansvarighetslagenFörslag till lag om ändring i atomansvarighetslagen (1968:45)Härigenom föreskrivs i fråga om atomansvarighetslagen (1968:45) att 15 § skallha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse15 §1Den som nödgats utge ersättning för atomskada på grund av luftfartslagen(1957:297) eller räddningstjänstlagen (1986:1102) eller internationellt fördrageller lagstiftning i främmande stat inträder i den skadelidandes rätt mot denanläggningsinnehavare som svarar för skadan enligt denna lag. Avser ersättningen skada som omfattas av ett med stöd av 3 § tredje stycket meddelat förordnande,äger den ersättningsskyldige återkräva ersättningen av den anläggningsinnehavare som skulle ha svarat för skadan, om förordnandet ej meddelats.Den som nödgats utge ersättning för atomskada på grund av rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om lufttrafikföretags skadeståndsansvaravseende lufttransport av passagerare och deras bagage2 ellerräddningstjänstlagen (1986:1102) eller internationellt fördrag ellerlagstiftning i främmande stat inträder i den skadelidandes rätt mot denanläggningsinnehavare som svarar för skadan enligt denna lag. Avser ersättningen skada som omfattas av ett med stöd av 3 § tredje stycket meddelat förordnande,äger den ersättningsskyldige återkräva ersättningen av den anläggningsinnehavare som skulle ha svarat för skadan, om förordnandet ej meddelats.Har någon som har sitt huvudkontor i eller i annan konventionsstat eller någon som är anställd hos sådan person nödgats utge ersättning för atomskada,för vilken den skadelidande på grund av bestämmelserna i 3 § icke är berättigadtill ersättning enligt denna lag, äger han återkräva skadeståndet av denanläggningsinnehavare som med bortseende från nämnda bestämmelser skulle hasvarat för skadan. Därvid äger första stycket första punkten motsvarandetillämpning. Har skadan uppkommit under transport av atomsubstans till mottagare i annan konventionsstat, gäller dock den avsändande anläggningsinnehavarensansvarighet ej längre än till dess substansen lossats från det transportmedelvarmed det anlände till den staten. Har skadan uppkommit under transport avatomsubstans från avsändare i sådan stat, inträder den mottagandeanläggningsinnehavarens ansvarighet icke förrän substansen lastats på dettransportmedel varmed det sändes från den främmande staten.Återkravsrätt enligt första eller andra stycket tillkommer icke den som självsvarar för skadan enligt 20 §.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.Förteckning över remissinstanserna som yttrat sig över promemorian Ändring iatomansvarighetslagenEfter remiss har yttrande över promemorian avgetts av , Justitiekanslern, , SvenskEnergi, SAS.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 889/2002 av omändring av rådets förordning (EG) nr 2027/97 om lufttrafikföretagsskadeståndsansvar vid olyckorEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNINGmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskiltartikel 80.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),efter att ha hört ,i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) Inom ramen för den gemensamma transportpolitiken är det viktigt attsäkerställa en rimlig ersättningsnivå för passagerare som är inblandade iflygolyckor. (2) En ny konvention om vissa enhetliga regler för internationellalufttransporter ingicks i , i vilken fastställs nyaglobala bestämmelser om skadeståndsansvar vid olyckor under internationellalufttransporter som ersätter bestämmelserna Warszawakonvention ochsenare ändringar av denna(4). (3) Warszawakonventionen kommer att fortsätta att gälla vid sidan avMontrealkonventionen . (4) I Montrealkonventionen fastställs bestämmelser om obegränsatskadeståndsansvar vid passagerares dödsfall eller skada. (5) Gemenskapen har undertecknat Montrealkonventionen och visat sin avsikt attbli part i konventionen genom att ratificera den. (6) Det är nödvändigt att ändra rådets förordning (EG) nr 2027/97 av den 9oktober 1997 om lufttrafikföretagens skadeståndsansvar vid olyckor(5) för attanpassa förordningen till bestämmelserna i och därigenomskapa ett enhetligt ansvarssystem för internationella lufttransporter. (7) Skyddet för passagerare och deras anhöriga stärks genom denna förordning och Montrealkonventionen vilka inte kan tolkas så, att de försvagar dessa personers skydd i förhållande till existerande lagstiftning vid datum för dennaförordnings antagande. (8) På den interna luftfartsmarknaden görs inte längre någon skillnad mellannationell och internationell transport, och det är därför lämpligt att såvälomfattningen som nivån av skadeståndsansvaret är detsamma för bådeinternationella och nationella transporter inom gemenskapen. (9) I enlighet med subsidiaritetsprincipen är åtgärder på gemenskapsnivåönskvärda för att skapa ett enhetligt regelverk för samtligaEG-lufttrafikföretag. (10) Ett system för obegränsat skadeståndsansvar vid passagerares dödsfall eller skada är lämpligt för ett säkert och modernt system för lufttransport. (11) bör kunna åberopa artikel 21.2 iMontrealkonventionen endast om det visar att skadan inte vållats avtransportörens eller dennes anställdas eller uppdragstagares vårdslöshet ellerannan oriktig handling eller underlåtenhet. (12) Enhetliga gränser för skadeståndsansvar vid förlust, skada ellerförstörelse av bagage samt för skador som orsakats av förseningar, vilka gränser tillämpas för alla resor som görs med EG-lufttrafikföretag, kommer attsäkerställa enkla och tydliga regler för både passagerare och flygbolag samtgöra det möjligt för passagerare att avgöra när tilläggsförsäkring är nödvändig. (13) Det skulle vara opraktiskt för EG-lufttrafikföretag och förvirrande förderas passagerare om de skulle tillämpa olika system för skadeståndsansvar förolika flygningar inom samma trafiknät. (14) Det är önskvärt att befria olycksoffer och deras anhöriga från kortfristiga finansiella problem som följer direkt efter en olycka. (15) I artikel 50 i Montrealkonventionen föreskrivs det att parterna skall setill att lufttrafikföretagen är tillräckligt försäkrade, och det är nödvändigtatt beakta artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 2407/92 av om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag(6) för att följa dennabestämmelse. (16) Det är önskvärt att varje passagerare tillhandahålls grundläggandeinformation om tillämpliga regler för skadeståndsansvar så att passagerarna omnödvändigt kan teckna tilläggsförsäkring för resan. (17) Det kommer att bli nödvändigt att se över de belopp som fastställs i dennaförordning med hänsyn till inflationen och eventuella ändringar av gränserna för skadeståndsansvar i Montrealkonventionen. (18) I den mån som ytterligare regler krävs för att genomföraMontrealkonventionen på de punkter som inte omfattas av förordning (EG) nr2027/97, åligger det medlemsstaterna att fastställa sådana bestämmelser.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Förordning (EG) nr 2027/97 ändras på följande sätt:1. Titeln skall ersättas med följande: "Rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om lufttrafikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransportav passagerare och deras bagage."2. Artikel 1 skall ersättas med följande: "Artikel 1Genom denna förordning genomförs de relevanta bestämmelserna iMontrealkonventionen avseende lufttransport av passagerare och deras bagage, och i densamma fastställs vissa tilläggsbestämmelser. Genom förordningen utvidgasdessutom tillämpningsområdet för dessa bestämmelser till att också omfattalufttransport inom en enda medlemsstat."3. Artikel 2 skall ersättas med följande: "Artikel 21. I denna förordning avses meda) lufttrafikföretag: ett lufttransportföretag med giltig operativ licens,b) EG-lufttrafikföretag: ett lufttrafikföretag med en giltig licens utfärdad aven medlemsstat i enlighet med bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2407/92,c) ersättningsberättigad: en passagerare eller varje annan person berättigad att framställa krav som kan härledas från passageraren, i enlighet med tillämpliglag,d) bagage: om inget annat anges, både incheckat bagage och handbagage i denmening som avses i artikel 17.4 i Montrealkonventionen,e) SDR: en särskild dragningsrätt enligt Internationella valutafondensdefinition,f) Warszawakonventionen: konventionen rörande fastställande av vissa gemensammabestämmelser i fråga om internationell luftbefordran, undertecknad i Warszawaden eller Warszawakonventionen så som den ändrats i den 28september 1955 och den tilläggskonvention till Warszawakonventionen som ingicksi ,g) Montrealkonventionen: konventionen om vissa enhetliga regler förinternationella lufttransporter, undertecknad i den 28 maj 1999.2. De begrepp som används i denna förordning och som inte definieras i punkt 1motsvarar begreppen i Montrealkonventionen."4. Artikel 3 skall ersättas med följande: "Artikel 31. Ett EG-lufttrafikföretags skadeståndsansvar för passagerare och deras bagageregleras av alla de bestämmelser i som är relevanta försådant skadeståndsansvar.2. Den försäkringsskyldighet som föreskrivs i artikel 7 i förordning (EG) nr2407/92 skall såvitt gäller skadeståndsansvar för passagerare förstås så att det krävs att ett EG-lufttrafikföretag skall vara försäkrat upp till en nivå som är tillräcklig för att säkerställa att alla personer som är berättigade tillersättning erhåller hela det belopp de har rätt till enligt denna förordning."5. Följande artikel skall införas: "Artikel 3aDet tilläggsbelopp som i enlighet med artikel 22.2 i Montrealkonventionen kanutkrävas av EG-lufttrafikföretag när en passagerare gör en särskild förklaringom det intresse som är knutet till att bagaget avlämnas på destinationsorten,skall grundas på en tariff som hänför sig till extrakostnaderna för transportoch försäkring av bagaget i fråga utöver kostnaderna för bagage som värderas upp till eller under gränsen för skadeståndsansvar. Passagerarna skalltillhandahållas tariffen på begäran."6. Artikel 4 skall utgå.7. Artikel 5 skall ersättas med följande: "Artikel 51. skall utan dröjsmål och under alla omständigheterinte senare än efter att den skadeståndsberättigade fysiskapersonens identitet har fastställts göra sådana förskottsutbetalningar som kanbehövas för att tillgodose dennes omedelbara ekonomiska behov i proportion tilldennes umbäranden.2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1 skall ensådan förskottsutbetalning inte understiga ett belopp på 16000 SDR uttryckt ieuro per passagerare vid dödsfall.3. En förskottsutbetalning skall inte utgöra medgivande av skadeståndsansvar och får avräknas mot eventuella senare belopp som utbetalas på grundval av ettEG-lufttrafikföretags skadeståndsansvar, men skall inte återbetalas, utom i defall som föreskrivs i artikel 20 i Montrealkonventionen eller om den person sommottagit förskottsutbetalningen inte var en person som hade rätt tillersättning."8. Artikel 6 skall ersättas med följande: "Artikel 61. Alla lufttrafikföretag skall när de säljer lufttransport i gemenskapen setill att en översikt över de viktigaste bestämmelserna om skadeståndsansvar förpassagerare och deras bagage, inbegripet uppgift om tidsfristerna för att väckatalan om ersättning och möjligheten att göra en särskild förklaring avseendebagage, görs tillgänglig för passagerarna på alla försäljningsställen inbegripet telefonförsäljning och försäljning via Internet. För att uppfylla dettainformationskrav skall EG-lufttrafikföretagen använda det informationsmeddelande som ingår i bilagan. En sådan översikt eller ett sådant informationsmeddelandekan inte användas som grund för ersättningskrav och inte heller för tolkning avbestämmelserna i denna förordning eller i Montrealkonventionen.2. Utöver de krav på information som fastställs i punkt 1 skall allalufttrafikföretag när det gäller lufttransport som tillhandahålls eller köpsinom gemenskapen ge samtliga passagerare en skriftlig uppgift om följande:- Den gräns som beträffande flygningen i fråga gäller för lufttrafikföretagetsskadeståndsansvar vid dödsfall eller kroppsskada, om en sådan gräns finns.- Den gräns som beträffande flygningen i fråga gäller för lufttrafikföretagetsskadeståndsansvar vid förstörelse, förlust av eller skada på bagage, samt envarning om att bagage, vars värde överstiger denna siffra bör anmälas tilllufttrafikföretaget vid incheckningen eller helförsäkras av passageraren föreresan.- Den gräns som beträffande flygningen i fråga gäller för lufttrafikföretagetsansvar för skada som orsakats av försening.3. Vid all transport som utförs av EG-lufttrafikföretag skall de gränser somanges i överensstämmelse med informationskraven i punkterna 1 och 2 vara desamma som de som fastställs i denna förordning om inte EG-lufttrafikföretagetfrivilligt tillämpar högre gränser. Vad gäller den transport som utförs avlufttrafikföretag som inte är EG-lufttrafikföretag skall punkterna 1 och 2 gälla endast för transport till, från eller inom gemenskapen."9. Artikel 7 skall ersättas med följande: "Artikel 7Kommissionen skall senast efter det att förordning (EG) nr 889/2002(7)börjar tillämpas sammanställa en rapport om tillämpningen av denna förordning.Kommissionen skall särskilt undersöka behovet av att ändra de belopp som nämns i relevanta artiklar i Montrealkonventionen mot bakgrund av den ekonomiskautvecklingen och underrättelser från Internationella civilaluftfartsorganisationen ()."10. Följande bilaga skall läggas till:"BILAGAFlygbolags skadeståndsansvar för passagerare och deras bagageI detta informationsmeddelande sammanfattas de regler för skadeståndsansvar somtillämpas av EG-lufttrafikföretag enligt gemenskapslagstiftningen ochMontrealkonventionen.Ersättning vid dödsfall eller kroppsskadaDet finns inga ekonomiska gränser för skadeståndsansvaret vid passagerareskroppsskada eller dödsfall. För skador upp till 100000 SDR (ungefärligt belopp i lokal valuta) kan flygbolaget inte bestrida ersättningskrav. Om beloppet ärhögre kan flygbolaget motsätta sig krav om det kan bevisa att det inte vållatskadan.FörskottsbetalningarOm en passagerare dödas eller skadas, skall flygbolaget betala det förskott sombehövs för att tillgodose omedelbara ekonomiska behov från det att den person som har rätt till ersättning har identifierats. En sådanförskottsutbetalning skall vid dödsfall vara minst 16000 SDR (ungefärligt belopp i lokal valuta).Förseningar av passagerareVid förseningar av passagerare är flygbolaget skadeståndsansvarigt, om det intevidtagit alla rimliga åtgärder för att undvika skadan eller om det var omöjligtför det att vidta sådana åtgärder. Skadeståndsansvaret vid förseningar avpassagerare är begränsat till 4150 SDR (ungefärligt belopp i lokal valuta).Förseningar av bagageVid förseningar av bagage är flygbolaget skadeståndsansvarigt, om det intevidtagit alla rimliga åtgärder för att undvika skadorna eller om det varomöjligt för det att vidta sådana åtgärder. Skadeståndsansvaret vid förseningarav bagage är begränsat till 1000 SDR (ungefärligt belopp i den lokala valutan).Förstörelse, förlust av eller skada på bagageFlygbolaget är ansvarigt för skada vid förstörelse, förlust av eller skada påbagage upp till 1000 SDR (ungefärligt belopp i lokal valuta). Vad gällerincheckat bagage är flygbolaget skadeståndsansvarigt även om det inte vållatskadan, utom då bagaget var defekt. Vad gäller handbagage, är flygbolagetskadeståndsansvarigt endast om det vållat skadan.Högre gränser för bagageEn passagerare kan få rätt till en högre ekonomisk gräns för skadeståndsansvargenom att göra en särskild förklaring senast vid incheckningen och genom attbetala en tilläggsavgift.Klagomål avseende bagageOm bagaget är skadat, försenat, förlorat eller förstört, måste passagerarensnarast möjligt skriftligen klaga hos flygbolaget. Vid skada på incheckatresgods, måste passageraren skriftligen klaga , och vid förseninginom , i båda fallen från den dag då bagaget ställts till passagerarensförfogande.Utförande och avtalsslutande flygbolags skadeståndsansvarOm det flygbolag som faktiskt utför flygningen inte är detsamma som detavtalsslutande flygbolaget, har passageraren rätt att rikta ett klagomål ellerett ersättningskrav till endera flygbolaget. Om ett flygbolags namn eller kod är angivet på biljetten, är detta flygbolag det avtalsslutande flygbolaget.Tidsfrist för att väcka talanTalan vid domstol om ersättning måste väckas från den dag dåluftfartyget ankom eller borde ha ankommit.Grunden för informationenGrunden för de ovan beskrivna reglerna är Montrealkonventionen av den 28 maj1999, som genomförs i gemenskapen genom förordning (EG) nr 2027/97, ändrad genom förordning (EG) nr 889/2002 och medlemsstaternas nationella lagstiftning. "Artikel 2Denna förordning träder i kraft som det offentliggörs i Europeiskagemenskapernas officiella tidning.Den skall tillämpas från och med den dag den träder i kraft eller från och medden dag Montrealkonventionen träder i kraft beroende på vilket som sker senast.Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i allamedlemsstater.Utfärdad i den 13 maj 2002.På vägnarP. CoxOrdförandePå rådets vägnarJ. Piqué I CampsOrdförande(1) EGT C 337 E, 28.11.2000, s. 68 ochEGT C 213 E, 31.7.2001, s. (2) EGT C 123, 25.4.2001, s. (3) yttrande av (EGT C 21, 24.1.2002, s.256), rådets gemensamma ståndpunkt av (EGT C 58 E,, s. 8) och beslut av . (4) EGT L 194, , s. (5) EGT L 285, 17.10.1997, s. (6) EGT L 240, 24.8.1992, s. (7) EGT L 140, 30.5.2002, s. 2.Lagrådsremissens lagförslagFörslag till lag om ändring i luftfartslagen (1957:297)Härigenom föreskrivs i fråga om luftfartslagen (1957:297)1dels att 9 kap.2 skall upphöra att gälla,dels att det skall införas ett nytt kapitel, 9 kap., av följande lydelse,dels att det skall införas en ny bilaga av följande lydelse.9 kap. LufttransporterEG-rättsliga bestämmelser1 §Bestämmelser om lufttransporter finns i rådets förordning (EEG) nr 2407/92 avden om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag3 samt rådetsförordning (EG) nr 2027/97 av omlufttrafikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransport av passagerare ochderas bagage4.I den utsträckning en fråga regleras av dessa förordningar, tillämpas intesvensk lag.Lufttransporter som omfattas av Montrealkonventionen2 §Artiklarna 1-22, artikel 23 första stycket första, andra och tredje meningarna,artiklarna 25-27, artiklarna 29-49 och artiklarna 51-52 i konventionen den 28maj 1999 om vissa enhetliga regler för internationella lufttransporter(Montrealkonventionen) skall gälla som lag här i landet.De engelska, franska, spanska, ryska, kinesiska och arabiska texterna avMontrealkonventionen har lika giltighet.De engelska och franska texterna av konventionen samt en översättning av dentill svenska finns intagna som en bilaga till denna lag.Lufttransporter som inte omfattas av Montrealkonventionen3 §Vid inrikes lufttransporter mot ersättning, där luftfartyget inte skallmellanlanda utanför landet, eller vid andra lufttransporter mot ersättning sominte heller omfattas av Montrealkonventionen skall konventionens bestämmelserändå tillämpas så som det anges i 2 §.