prop · GP03160 · 2002-03-04 00:00:00 — Inom ramen för Cardiff-processen, som syftar till att integrera miljöhänsyn i , avlämnades en första rapport om integrering av miljöhänsyn och hållbar utveckling i fiskeripolitiken. Rapporten var en beskrivning av vilka instrument som kan användas inom fiskeripolitiken för att uppnå integrering av miljöhänsyn. lade kommissionen fram ett meddelande i frågan. Under det svenska ordförandeskapet utarbetades omfattande slutsatser som avrapporterades till i . I slutsatserna konstateras att en minskning av det totala fisketrycket (kapacitet och fiskeansträngning) är den viktigaste förvaltningsåtgärden för att kunna uppnå ett långsiktigt hållbart fiske, att TAC:erna är ett nyckelinstrument för att minska fisket samt att en fortsatt utveckling krävs av selektiva fiskeredskap bland annat för att minimera bifångster och att undermålig fisk kastas överbord. Några av de prioriterade frågorna var behovet av mer miljöinriktad forskning, att lämpliga indikatorer bör utvecklas för att mäta biologisk mångfald m.m. samt behov av en förbättrad mer ekosystembaserad fiskeriförvaltning. En viktig slutsats var att en strategi inte kan slutföras förrän revisionen av den gemensamma fiskeripolitiken har beslutats. Slutsatserna antogs enhälligt av rådet . 25.5.2 Handlingsplan för biologisk mångfald presenterade kommissionen åtgärdsplaner för biologisk mångfald för politikområdena jordbruk, fiske, naturresurser samt bistånd och ekonomiskt samarbete. (Se även 26.1.5.) (fiske) antog enhälligt planen . bland annat ett antal åtgärder som syftar till att minska förlusten av arter och ekosystem, utveckling av selektiva fiskeredskap och fiskemetoder, vikten av skyddsområden, tillämpning av försiktighetsprincipen även för icke målarter, utveckling av indikatorer, användning av miljö- Skr. 2001/02:160 konsekvensbeskrivningar vid beslutsfattande, tillämpning av riskbedöm- ning före introduktion av främmande arter och genetiskt modifierade organismer samt behovet av förbättrad vetenskaplig forskning och datainsamling. EU:s miljöpolitik skall bidra till att bevara, skydda och förbättra miljön, skydda människors hälsa, utnyttja naturresurserna varsamt och rationellt samt främja åtgärder på internationell nivå. Amsterdamfördraget trädde i kraft och innebär en viktig utveckling av de grundläggande principerna för skyddet av miljön. Hållbar utveckling slås fast som ett övergripande mål för alla politikområden i EU. Fyra miljörådsmöten och två informella rådsmöten hölls . Under det svenska ordförandeskapet antogs vid toppmötet i en EU-strategi för hållbar utveckling. Strategin slår bland annat fast principerna för hur miljödimensionen av hållbar utveckling skall följas upp vid vårtoppmötena. beslutade om flera viktiga frågor under det svenska ordförandeskapet. Rådet enades om ett nytt miljöhandlingsprogram för EU och antog riktlinjer för en ny kemikaliepolitik och för en integrerad produktpolitik (IPP). Beslut om en gemensam ståndpunkt togs bl.a. om direktiven om elektronikavfall, buller, miljöfonden LIFE samt om flera direktiv som behandlar utsläppskrav för fordon. Under det belgiska ordförandeskapet fattade miljörådet bland annat beslut om direktiv om svavelhalten i fordonsbränslen och om stöd till miljöorganisationer. Riktlinjer togs fram för framtida arbete med att se över regler för bekämpningsmedel och dioxiner. På det internationella området spelade EU en avgörande roll för att säkerställa en uppgörelse i de internationella förhandlingarna om klimatfrågan inom ramen för Kyotoprotokollet. 26.1Utvecklingen på de av prioriterade områdena 26.1.1Hållbar utveckling och integration av miljö i andra politikområden Hållbar utveckling skrevs in i EG- och Unionsfördragen genom Amsterdamfördraget och en förstärkning gjordes av principen om integration av miljö i andra politikområden (artikel 2 i Unionsfördragt resp. artikel 6 i EG-fördraget). Vid Europeiska rådets möten i och i igångsattes ett arbete inom de olika ministerråden med att ta fram strategier för integration av miljö i syfte att uppnå hållbar utveckling. Beslutet har successivt vidgats till att numera omfatta nio politikområden: transport, energi, jordbruk, utveckling, inre marknad, industri, den externa politiken, fiske samt ekonomiska och Skr. 2001/02:160 finansiella frågor. Vid Europeiska rådets möten i och beslutades att en EU-strategi för hållbar utveckling skulle antas på Europeiska rådets möte i på grundval av ett förslag från kommissionen. arbete med hållbarhetsstrategin och tillsatte en särskild arbetsgrupp inom generalsekretariatet. Strategi för hållbar utveckling Under det svenska ordförandeskapet har arbetet med att utarbeta en EU- strategi för hållbar utveckling varit en högt prioriterad fråga. haft ett nära samarbete med kommissionen och . Seminarier med intresserade organisationer i och och deltagande från har anordnats under arbetet med hölls överläggningar i alla medlemsstaters huvudstäder på hög politisk nivå. Efter det att ett samråd genomförts om ett konsultationsdokument antog kommissionen ett förslag till strategi (Hållbar utveckling i för en bättre värld: En strategi för hållbar utveckling I Europeiska unionen kommissionens förslag till Europeiska rådets möte i ). Kommissionens förslag utgick ifrån de ohållbara trender som identifierats inom EU vad gäller bland annat klimatförändringar, långsiktiga effekter av farliga kemikalier, försämring av biologisk mångfald, trafikstockningar, fattigdom och en åldrande Vid toppmötet i enades EU:s stats- och regeringschefer om en strategi för hållbar utveckling som syftar till att kunna garantera EU:s medborgare ekonomisk stabilitet, social trygghet och en ren och hälsosam miljö. Strategin är en del av ordförandeskapets slutsatser (artiklarna ). Alla nya viktiga förslag till beslut inom större politikområden i EU skall bedömas med när det gäller på deras ekonomiska, sociala och miljömässiga effekter. till den s.k. Lissabonstrategin om unionens ekonomiska och sociala utveckling för hållbar tillväxt och full sysselsättning. I strategin för hållbar utveckling prioriteras fyra områden: bekämpa klimatförändringar, säkerställa hållbara transporter, undanröja hot mot folkhälsan samt förvaltninga naturresurser på ett mer ansvarsfullt sätt. antal mål och åtgärder fastställs inom varje område. Regeringen har i sin skrivelse till 2001/02:50 Hållbara närmare redovisat dessa mål och åtgärder. EU:s stats- och regeringschefer kommer vid sina årliga vårtoppmöten att följa upp hur unionens arbete med hållbar utveckling fungerar och går framåt i samband med översynen av Lissabonprocessen. har arbetat med uppföljningen av miljödelen diskuterade rådet (miljö) ett mindre antal miljörelaterade indikatorer som tillsammans med övriga s.k. strukturella indikatorer skall ligga till grund för kommissionens utvärdering inför toppmötet i av genomförandet av strategierna Ytterligare ett antal indikatorer bör Skr. 2001/02:160 utvecklas. Vid rådets möte antogs slutsatser om uppföljningen av hållbarhetsstrategin. En lång rad åtgärder och styrmedel på EU-nivån bör antas inom de prioriterade områdena för att strategins miljömål skall uppnås. Det gäller exempelvis konkreta åtgärder för att följa upp EU:s klimatprogram och energieffektivitet i byggnader och elektriska apparater. Det handlar också om att nya regler om bekämpningsmedel skall få en lika hög skyddsnivå som övriga kemikalier. På transportområdet pekas på att åtgärder för att uppmuntra till mera effektiva och renare former för transport måste antas i överensstämmelse med kommissionens vitbok om transportpolitiken . Behovet av att stärka järnvägarnas roll nämns särskilt. När det gäller att förvalta naturresurserna på ett bättre sätt understryks att kommande översyn av den gemensamma fiskeripolitiken och den gemensamma jordbrukspolitiken måste inkludera hänsyn till natur och biologisk mångfald. Åtgärder bör vidtas för att säkerställa ett långsiktigt hållbart fiske i samband med översynen av fiskeripolitiken . EU och medlemsstaterna uppmanas att anta övergripande åtgärder för att vända de negativa trenderna, särskilt inom nyckelområden som transport, energi och jordbruk. Det rör sig bland annat om system för infrastrukturavgifter och att anta direktivet om energiskatter och att stegvis avskaffa subventioner som kan ha en skadlig inverkan på miljön. Rådet erinrade också om vikten av att anta strategins externa och globala dimensioner och välkomnade det meddelande från kommissionen om unionens bidrag till global hållbar utveckling som bör komma . Miljöministrarna betonar särskilt förberedelserna inför världstoppmötet i . Integration av miljö i andra politikområden Inom sektorerna för jordbruk, fiske, inre marknad, utvecklingsfrågor, allmänna frågor och utrikespolitik, transport, ekonomiskt och finansiellt samarbete, energi och industri har man under det svenska ordförandeskapet behandlat hur miljöhänsyn skall integreras i verksamheten. Se vidare respektive sektorsavsnitt. Syftet är att bidra till en hållbar utveckling. Därigenom har det arbete som på svenskt initiativ startades vid toppmötena i och förts ett avgörande steg framåt. Att integrera miljöhänsyn i sektorspolitiken är ett sätt att arbeta förebyggande och med helhetssyn och det bidrar till en hållbar utveckling. En sammanfattning av hur långt sektorerna kommit framgår nedan: sammanställde som ordförande också en syntesrapport med underlag för det fortsatta arbetet. Rapporten behandlades i miljörådet och ingick i underlaget för toppmötet i . På Göteborgstoppmötet konstaterades att sektorsintegreringen måste fortsätta, att samordningen mellan sektorerna måste förbättras och att rådet i sina olika konstellationer skall ta hänsyn till målen i hållbarhetsstrategin och i det sjätte miljöhandlingsprogrammet. På rådsmötet enades EU:s miljöministrar om en gemensam ståndpunkt om ett nytt miljöhandlingsprogram för unionen. Därigenom har de grundläggande besluten för att få riktlinjer för EU:s miljöpolitik fattats under det svenska ordförandeskapet. Programmet blir det sjätte i ordningen och ersätter det femte som gällde för 90-talet. Rådets beslut innebar en rad förstärkningar i förhållande till kommissionens förslag, vilket lades fram , bland annat genom fler mål och tydligare tidtabeller. lämnade sitt yttrande om kommissionens förslag. kommer att yttra sig en andra gång. Programmet kommer att vara färdigt först när rådet och är överens om hur det skall se ut. Det sjätte miljöhandlingsprogrammet skall bidra till att miljöhänsyn integreras i alla gemenskapens politikområden och bidra till att hållbar utveckling uppnås. I programmet anges fyra prioriterade områden för gemenskapsåtgärder; 1. klimat, 2. natur och biologisk mångfald, 3. miljö, hälsa och livsmiljö samt 4. naturresurser och avfall. För varje område anges mål för vad som skall uppnås inom programperioden. Dessutom skall sju tematiska strategier tas fram av kommissionen för att fastställa ytterligare mål och åtgärder när det gäller luftkvalitet, marin miljö, resursanvändning, bekämpningsmedel, avfallsåtervinning, mark samt stadsmiljö. De tematiska strategierna skall ha presenterats av kommis- sionen senast efter antagandet av programmet och vara färdiga för genomförande senast . I programmet betonas även det globala ansvaret bland annat genom att miljöhänsyn skall integreras i unionens samtliga externa relationer. Vid beredningen av frågan skedde bland annat ett omfattande samråd med olika intressegrupper m.fl. Direktiv om nationella utsläppstak Kommissionen presenterade ett förslag till nationella utsläppstak för svaveldioxid, kvävedioxid, VOC (direktivet om flyktiga organiska ämnen) och ammoniak. Rådet enades om en gemensam ståndpunkt 2000 och efter enighet mellan parlament och ministerråd antogs förslaget . Syftet med förslaget är att begränsa utsläppen av försurande och eutrofierande samt ozonbildande ämnen. Förslaget bestämmer nivåer för utsläppen men lämnar flexibilitet till medlemsländerna att bestämma hur de skall uppnås. Under svenskt ordförandeskap antog rådet en gemensam ståndpunkt om förslaget till direktiv om riktvärden för halten av ozon i luft. Syftet med direktivförslaget är att fastställa gemensamma långsiktiga mål, målvärden och tröskelvärden för larm i syfte att undvika att ozon får skadliga effekter på människors hälsa och på växtligheten. Därutöver omfattar förslaget gemensamma regler för metoder och kriterier för att bedöma koncentrationerna av ozon samt ozonbildande ämnen i luften. Efter andra behandling kvarstod meningsskiljak- tigheter mellan rådet och varför förslaget gick till förlikning. Förlikningen kunde avslutas med att direktivet antogs . CAFE - Kommissionens program för ren luft i , under svensk ledning, lade fram sitt förslag till program för ren luft i (CAFE). CAFE skall bli ett femårsprogram och har ett sekretariat på kommissionen och en styrgrupp inrättats. Den senare har sammanträtt med svenskt deltagande. Syftet med CAFE är att bekämpa luftföroreningar genom kostnads- effektiva åtgärder och att skydda föroreningarnas effekter på människors hälsa och på miljön. CAFE syftar också till att stödja slutsatserna från om ett sektoriellt integrerat miljöarbete i unionen. Programmet skall utvecklas i nära samarbete med CLRTAP (Konven- tionen om långväga överskridande luftföroreningar). Det pågår arbete i kommissionen för att ta fram direktiv för tung- metaller i luft (As, Cd, Ni, Hg). Arbetet beräknas vara klart för behand- ling i rådet . År 2001- ett ödesår för det internationella klimatsamarbetet har de sista fogarna sammanlänkats i det heltäckande ramverk som skapats under klimatkonventionen med den samman- hållande beteckningen Kyotoprotokollet. lingarna om tillämpningen av Kyotoprotokollet i gungning sedan det sjätte partsmötet i november hade brutit samman. med att försöka finna nya vägar för att ena förhandlingsparterna hade precis börjat då meddelade att man inte avsåg att fortsätta arbetet med Kyotoprotokollet. Det svenska ordförandeskapet lyckades ena och leda EU under denna svåra fas och en grund lades för de beslut som fattades vid partsmötena i och vilka öppnar vägen för parterna att ratificera Kyotoprotokollet. Samarbetet inom EU i de internationella förhandlingarna Alltsedan det tredje partsmötet beslutade om Kyotoprotokollet i slutet av har förhandlingar pågått om utestående frågor i Kyotoprotokollet. Det har varit frågor om protokollets s.k. flexibla mekanismer, om hur upptaget av koldioxid i s.k. kolsänkor skall beräknas samt hur stödet till och en påföljdsregim skall utformas. Ambitionen var att fatta Parterna misslyckades dock med att nå en uppgörelse vid det sjätte partsmötet i och trots beslut om att inte formellt avsluta det sjätte partsmötet rådde vid ingången av en viss osäkerhet om hur förhandlingarna skulle Det svenska ordförandeskapet fick inriktas på att samla den europeiska unionen och försöka att vidmakthålla och stärka den i dess roll som positiv drivkraft i de internationella förhandlingarna. rådet gjorde om EU:s tydliga vilja att gå vidare i arbetet med att slutföra förhandlingarna om Kyotoprotokollets tillämpning kunde som ordförandeland reagera resolut när president strax därefter deklarerade att Kyotoprotokollet var dött. tioner av partsmötets ordförande pågick och EU bidrog med diplomatiska ansträngningar under det svenska ordförandeskapets led- Detta bäddade för de politiska överenskommelserna som sedan ingicks vid det återupptagna sjätte partsmötet i (Bonnupp- görelsen) under inledningen av det belgiska ordförandeskapet. Förutom att öppnade vägen för en ratificering av protokollet kom den att bli en kraftfull politisk markering från konven- tionens parter som visade att Kyotoprotokollet är livskraftigt och att världssamfundet kan agera utan . sedan genom den serie av beslut som fattades vid det sjunde partsmötet i I och med dessa beslut har parterna slutgil- tigt fastställt hur Kyotoprotokollet skall tillämpas under dess första åtagandeperiod, vilken infaller åren 20082012. Vad besluten i och innebär Besluten vid det sjätte partsmötets andra del i och det sjunde partsmötet i om hur Kyotoprotokollet skall tillämpas rör flera Reglerna om hur parternas efterlevnad av protokollet skall kontrolleras En särskild kommitté med en dömande och en hjälpande gren etableras och det slås fast vilka överträdelser som skall hanteras av Grövre överträdelser mot Kyotoprotokollet kan leda till att parten i fråga kan tvingas minska utsläppen mer. De i många stycken tekniska och mycket detaljerade reglerna för rapportering och verifiering av utsläpp som också fastställdes utgör en annan betydelsefull del av besluten eftersom dessa regler lägger grunden för kontrollen av parternas Frågan om hur parterna skall få tillgodoräkna sig upptag av växthusgaser i växande skog, i jordar och mark (s.k. kolsänkor) avgjordes På (efter den första åtagandeperioden 20082012) skall metoder grundade på fortsatt vetenskapligt arbete användas. första åtagandeperioden, får dock parterna räkna med en viss andel av de upptag som bedöms ske. På så sätt kan koldioxidupptag som ändå skulle ha skett, även utan åtgärder till exempel i form av ett uthålligt skogsbruk, EU tvingades dock acceptera att några länder fick större möjlighet att räkna med upptag i kolsänkor än andra för att en överens- kommelse skulle kunna nås. Beslut om ekonomiskt, institutionellt och tekniskt stöd till inom konventionens ram fattades också. Tre nya fonder skapades och riktlinjerna för dessa drogs upp. En av fonderna är en speciell klimatfond under den globala miljöfonden GEF, den andra skapades särskilt för de minst utvecklade länderna och den tredje bildades för att kunna ge stöd till anpassning till klimatförändringar. Reglerna för hur överföring av utsläppsminskningar mellan i-länder skall få göras genom handel med utsläppsrätter och gemensamt genom- förande av projekt fastställdes också. Tillsammans med besluten om mekanismen för ren utveckling som avser projekt i utvecklingsländer, vilka ännu saknar kvantitativa åtaganden, har därmed grunden lagts för ett unikt system som med hjälp av marknadsbaserade åtgärder skall minska de globala utsläppen. Det slogs dock fast att en betydande del av de utsläppsminskningar som i-länderna gör skall uppnås genom åtgärder inom landet och att varje land som överlåter utsläppsrätter skall hålla en reserv av sådana rätter för att motverka risken för att alltför många Vad som görs inom EU för att klara EU:s åtagande EU har i Kyotoprotokollet åtagit sig att gemensamt minska utsläppen av de sex växthusgaserna som täcks av protokollet . miljöministermötet , bestämdes i rådsslutsatser hur denna utsläppsminskning skall fördelas mellan medlemsländerna. har kommissionen presenterat ett förslag till en legalt bindande rättsakt vilken rådet förväntas fatta beslut om . EG och alla medlemsstater är parter till skall Skr. 2001/02:160 också medlemsstaterna ratificera protokollet. 2001 slagit fast att målet är att alla medlemsstater samt EG skall ha ratificerat senast i syfte att möjliggöra att protokollet kan träda i kraft före världstoppmötet i om hållbar utveckling . Kommissionen har arbetat med ett program mot klimatförändringar (ECCP, det europeiska klimatförändrings-program- met), i syfte att identifiera och utveckla gemensamma och koordinerade åtgärder på EU-nivå. Ett antal arbetsgrupper bestående av representanter från kommissionen, medlemsländerna, industrin och ideella organisa- tioner arbetade fram med denna uppgift och lades en slutrapport om arbetet fram. presenterade kom- missionen ett meddelande om hur man avser gå vidare med genom- förandet av ECCP . Ett förslag till direktiv om handel med utsläppsrättigheter presen- terades med meddelandet om ECCP i syfte att etablera ett europeiskt system för handel med utsläppsrätter inom ramen för besluten under Kyotoprotokollet om utsläppshandel. Förslaget innebär att systemet skall införas (mellan 20052008) för att sedan fortsätta under Kyotoprotokollets första åtagandeperiod mellan 20082012. 26.1.4Kretsloppsanpassning och resurseffektivitet samt integrerad produktpolitik och elektronikavfall Fortsatt arbete med en integrerad produktpolitik (IPP) Vid det svenska ordförandeskapets sista miljörådsmöte enades miljöministrarna om slutsatser med riktlinjer för det fortsatta arbetet med en integrerad produktpolitik (IPP) utifrån kommissionens förslag till grönbok som presenterades . Syftet med IPP är att minska den negativa påverkan på miljön och människors hälsa som orsakas av produkter genom spridning av farliga substanser samt att effektivisera resursanvändningen. Enligt riktlinjerna uppmanas kommissionen att bland annat tydliggöra syftet med IPP i form av helhetssyn och livscykelaspekter, men också genom att presentera mål man vill uppnå, möjliga synergieffekter, koordinering med och komplettering till andra miljöstrategier, integrering i andra politikområden samt samarbete med och mellan en rad aktörer längs en produkts livscykel. Avslutningsvis önskar miljöministrarna att vitboken blir betydligt mer konkret och att den innehåller förslag på lämpliga styrmedel. Kommissionen planerar en vitbok till . Direktiv och förordningar på kretslopps- och avfallsområdet Vid rådsmötet nådde miljöministrarna en politisk överenskommelse om en gemensam ståndpunkt rörande förslag till direktiv om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska och elektroniska produkter (WEEE-direktivet) och förslag till direktiv om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter (RoHS-direktivet). Den snabbt växande mängden elektriskt och elektroniskt avfall samt förekomsten av farliga ämnen i denna typ av produkter utgör tungt vägande skäl för gemensamma regler på området. till huvudsyfte att skydda mark, vatten och luft från föroreningar som uppstår genom hanteringen av elektronikavfall. regler om tillverkarnas ansvar, kostnadsfri inlämning, omhändertagande, hantering och återvinning av uttjänt utrustning. till att begränsa användningen av bly, kvicksilver, kadmium, sexvärt krom och flamskyddsmedlen PBB och PBDE i nytillverkade elektriska och elektroniska produkter. kommer att ta upp för- slagen till en andra läsning . Vid rådsmötet presenterade kommissionen ett förslag till reviderat direktiv om förpackningar och förpackningsavfall (direktiv /62/EG). Förslaget innehåller bland annat förslag på nivåer för återvinning och materialutnyttjande av förpackningsavfall för åren Förslaget kommer att behandlas av rådet och Europaparla- Kommissionens beslut om avfallskatalogen har kommissionen, (KOM (2001) 108) och den (KOM (2001) 106), och rådet () beslutat om ändrin- gar i kommissionens beslut /532/EG om en ny avfallsförteckning. Besluten innebär att vissa avfallsslag kommer att klassas som farligt avfall. Kommissionen presenterade 1998 sitt förslag till gemensamhetsstrategi för biologisk mångfald. Strategin inriktas på sektorer med hög grad av arbetet med att utveckla aktionsplaner inom sektorerna naturresurshus- hållning, jordbruk, fiske och utvecklingssamarbete. presenterades samlat av kommissionen . planerna diskuterades under temat biologisk mångfald på det informella aktionsplanerna i resp. ministerråd, varefter ett samlat beslut om rådets syn på aktionsplanerna antogs av rådet . Som medlem i EU är förpliktigat att identifiera och redovisa till kommissionen de naturområden i som uppfyller vissa kriterier angivna i direktiv /43/EEG (art- och habitatdirektivet) och direktiv 79/409/EEG (fågeldirektivet). Syftet med är bland annat att kommissionen och medlemsstaterna skall få kännedom om vilka Skr. 2001/02:160 områden som uppfyller de kriterier som anges i direktiven. direktiven till att verksamheter (planer och projekt) som vidtas i en medlemsstat skall föregås av en särskild prövning i fråga om vilka konsekvenser verksamheterna kan få för de identifierade naturområdena. Kommissionen har beslutat att vid väcka talan mot för att få fastställt att underlåtit att fullgöra denna förpliktelse.