prop · GP0383 · 2002-01-02 00:00:00 — ringens arbete med att främja jämställdhet mellan kvinnor och män i högskolan har inriktats på att verka för en jämnare könsfördelning inom lärarkåren, att försöka bryta de könsbundna studievalen, att integrera genusperspektiv i undervisningen samt att öka genusforskningen. gäller enligt högskolelagen (1992:1434) att jämställd- het inte bara skall iakttas utan även främjas i högskolans verksamhet. Vidare är universiteten och högskolorna enligt högskoleförordningen (1993:100) skyldiga att vidta åtgärder för att förebygga och förhindra I förordningen definieras begreppet sexuella Regeringen har i propositionen Likabehandling av studenter i högskolan (prop. 2001/02:27) föreslagit att bestämmelser om sexuella trakasserier skall ingå i den lag som föreslås i propositionen lag om likabehandling av studenter i högskolan. också att disciplinära åtgärder kan vidtas mot en student som utsätter andra studenter eller lärare för sexuella trakasserier. utövar tillsyn över den högre utbildningen och genomför kontinuerliga utvärderingar och uppföljningar. En rad åtgärder har vidtagits för att komma till rätta med den sneda Skr. 2001/02:83 könsfördelningen inom högskolans lärarkår. Bland annat har resurser tilldelats högskolorna för 31 professurer och 73 anställningar som forskarassistenter, vilka är avsedda för underrepresenterat kön. Dessa medel gäller . JämO ingår som samarbetspartner i ett treårigt projekt 20012004 i 13 kommuner i . Det är en spridning och fördjupning av JämO:s skolprojekt bryta mönstret! och finansieras till hälften med medel från EU:s Mål3. Projektet syftar till att utbilda och kontinuerligt handleda arbetslag från tio skolor och lika många förskolor så att de kan öka sina insatser för att bryta de traditionella könsmönstren. Förutom JämO deltar i , nationella sekretariatet för genus- forskning, GR utbildning och Liv & Lust i projektet. bedriver JämO en kampanj för att öka kunskapen om jämställdhetslagstiftning och jämställdhet i arbetslivet hos studenterna vid universitet och högskolor och utveckla kunskapen om högskolornas interna jämställdhetsarbete. Tre aktiviteter ingår i projektet: informationskampanj med skriftligt material riktad till alla studenter, temakonferenser under rubriken i arbetslivet vid tre högskolor och fördjupad kunskapsutveckling vid två högskolor som skall resultera i jämställdhetsplaner som omfattar både anställda och studenter. Flera länsstyrelser samarbetar genom sina länsexperter för jämställdhet med universitet och högskolor för att utforma högskoleutbildningar om jämställdhet i teori och praktik. I dessa utbildningar har perspektivet mänskliga rättigheter en viktig plats. På driver i samarbete med skolan ett demokratiprojekt vid namn Våga se som avser barn i åldrarna och som bl.a. syftar till att förebygga könsdiskriminering. 7.2.4Rasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering m.m. Regeringens mål för integrationspolitiken är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund, en samhällsgemenskap med samhällets mångfald som grund samt en samhällsutveckling som kännetecknas av ömsesidig respekt och tolerans och som alla oavsett bakgrund skall vara delaktiga i och medansvariga för. Regeringen har överlämnat skrivelsen En nationell handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering (skr. 2000/01:59) till . Regeringen uppdrog 1999 åt samtliga myndigheter som lyder direkt under regeringen att upprätta handlingsplaner för att främja etnisk mångfald bland de anställda. Regeringen har i propositionen Hets mot folkgrupp, m.m. (prop. 2001/02:59) föreslagit bl.a. att det införs en särskild straffskala för grova fall av hets mot folkgrupp och att tillämpningsområdet för bestämmelserna om hets mot folkgrupp utvidgas så att också hets med anspelning på sexuell läggning omfattas. Regeringen prioriterar fortsatt arbete med att bryta social och etnisk snedrekrytering till högre utbildning. En särskild utredare har fått i uppdrag att beskriva och analysera fördelningen av makt och inflytande ur ett integrationspolitiskt perspektiv. Det antirasistiska arbetet har förstärkts och har beräknats för detta arbete. En försöksverksamhet med lokala och regionala diskriminerings- ombud skall påbörjas . En arbetsgrupp har utarbetat ett förslag till hur det fortsatta arbetet för att bistå personer som vill lämna rasistiska och liknande grupperingar kan bedrivas, utvecklas och finansieras. Det främsta internationella instrumentet för att motverka etnisk diskriminering utgörs av FN:s konvention om avskaffandet av alla former av rasdiskriminering (rasdiskrimineringskonventionen). av alla former av rasdiskriminering har i sina kommentarer till trettonde och fjortonde rapporter till kommittén pekat särskilt på några områden där den anser att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder för att uppfylla sina åtaganden enligt rasdiskrimineringskonventionen. (1) Kommittén upp- muntrade regeringen att vidta ytterligare åtgärder för att hindra och beivra nazistrelaterat våld särskilt vad avser våld bland unga. (2) Bättre statistik efterlystes vad gäller befolkningens etniska sammansättning. (3) Kommittén såg med oro på den faktiska boendesegregeringen som förekommer och den uppmanade regeringen att arbeta mot sådan diskriminering. (4) Kommittén rekommenderade att rasistiska organisa- tioner kriminaliseras. (5) Regeringen borde vidare öka sina ansträng- ningar med integrationen i arbetslivet. (6) Slutligen uttalade kommittén farhågor vad avser den faktiska diskrimineringen som äger rum på Skr. 2001/02:83 restauranger och på offentliga inrättningar där service erbjuds. Kommittén om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter uttalade i sin rapport bl.a. oro över de antal ökade anmälningar om etnisk diskriminering som förekommer i arbetslivet. I målsättningsstadgandet i regeringsformen anges att etniska, språkliga och religiösa minoriteters möjligheter att behålla och utveckla eget kultur- och samhällsliv bör främjas (1 kap. 2 § RF). Enligt andra kapitlet regeringsformen om de grundläggande fri- och rättigheterna får lag eller annan föreskrift inte missgynna medborgare därför att han med hänsyn till ras, hudfärg eller etniskt ursprung tillhör minoritet (2 kap. 15 § RF). Utlänningar likställs i de allra flesta fall med svenska medborgare vad avser åtnjutandet av de fri- och rättigheter som regeringsformen garanterar (2 kap. 22 § RF). Genom artikel 22 i EU-stadgan bekräftas att unionen skall respektera kulturell, religiös och språklig mångfald. Den svenska integrationspolitiken syftar till ett rättvist och jämlikt samhälle som tar tillvara befolkningens kompetens, oavsett kön, etnicitet och kulturell bakgrund. Integrationspolitikens mål är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund, en samhällsgemenskap med samhällets mångfald som grund samt en samhällsutveckling som kännetecknas av ömsesidig respekt och tolerans och som alla oavsett bakgrund skall vara delaktiga i och medansvariga för. Den etniska och kulturella mångfalden som finns i skall tas som utgångspunkt för den generella politikens utformning. Mångfalden skall återspeglas både i hur politiken formuleras och hur den genomförs. Det integrationspolitiska arbetet skall särskilt inriktas på att: N Ge förutsättningar till individers försörjning och delaktighet. N grundläggande demokratiska värden och verka för kvinnors och mäns rättigheter och möjligheter. N Förebygga och motverka diskriminering, främlingsfientlighet och rasism. Regeringen avser att i en särskild skrivelse till redovisa en uppföljning av integrationspolitiken. Den nationella handlingsplanen mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering överlämnade regeringen skrivelsen En nationell handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskri- minering (skr. 2000/01:59) till . I skrivelsen redovisar regeringen bl.a. tidigare insatser mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering samt inter- nationella åtaganden och gällande lagstiftning på området. I skrivelsen redovisas också pågående utvecklings- och reformarbete, statliga myndigheters ansvar, uppgifter och verksamhet samt det lokala arbetet. I ett avslutande avsnitt presenteras en nationell handlingsplan för det vidare arbetet. I planen redovisas goda exempel på hur lokalt arbete kan bedrivas samt hur regeringen på olika sätt underlättar och främjar enskilda orga- nisationers och ungdomars arbete i kampen mot rasism, främlings- fientlighet, homofobi och diskriminering. också ett antal initiativ. Ett sådant initiativ är de planerade tilläggsdirektiven till utredningen för att genomföra EG:s diskrimineringsdirektiv, se avsnitt 7.2.2. initiativ gäller antidiskrimineringsklausuler vid upphandling, se avsnitt Vidare avser regeringen att initiera ett utredningsarbete om möjligheterna att förena statliga stödåtgärder med krav relaterade till I den nationella handlingsplanen ingår också ett antal uppdrag till olika strategiska myndigheter, t.ex. rättsvårdande myndigheter samt har i uppdrag att bygga upp en nationell kunskapsbank om arbetet mot rasism, främlings- fientlighet och etnisk diskriminering samt att utveckla en rådgivande och stödjande verksamhet för kommuner som har behov av stöd i arbetet med att bekämpa rasism och främlingsfientlighet. vidare fått i uppdrag att i samverkan med DO genomföra informations- och utbildningsinsatser för att öka kunskapen hos personer i nyckel- funktioner om mekanismerna bakom etnisk diskriminering och de regler som gäller på området. Nedan redovisas några konkreta områden i regeringens arbete mot diskriminering m.m. Brottslighet med rasistiska och liknande inslag samt brottet olaga Enligt artikel 2 i rasdiskrimineringskonventionen skall staten vidta ett antal olika åtgärder för att bekämpa rasism. Flera olika typer av insatser behövs för att bekämpa brottslighet med anknytning till etnisk diskriminering, rasism och främlingsfientlighet. Enbart en bra lagstift- ning räcker inte. Det krävs samarbete mellan olika myndigheter, kunskap och utbildning men även uppföljning av nyare regler för att se om de fungerar i enlighet med sina syften. domstolar har en särskilt viktig uppgift att fylla i dessa sammanhang. I 16 kap. 8 § (BrB) straffbeläggs hets mot folkgrupp. brottsliga gärningen består i att någon i uttalande eller annat meddelande som sprids hotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Straffet är fängelse i högst . ringa fall är straffet böter. Vid bedömningen av ett brotts straffvärde skall motivet till brottet alltid vägas in. Enligt straffskärpningsregeln i 29 kap. 2 § 7 BrB skall domstolarna såsom en försvårande omständighet vid bedömningen av straffvärdet, vid sidan av vad som gäller för varje särskild brottstyp, särskilt beakta om ett motiv för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande Enligt förarbetena omfattar bestämmelsen sådana fall där ett motiv för brottet varit att kränka någon på grund av dennes sexuella innehåller också ett förbud mot diskriminering. Straffbestämmelsen om olaga diskriminering finns i 16 kap. 9 § BrB. Den brottsliga gärningen består i att någon i näringsverksamhet eller vid anordnandet av allmän sammankomst eller offentlig tillställning diskri- minerar annan på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller homosexuell läggning. Förbudet gäller även för den som är anställd i näringsverksamhet eller annars handlar på en näringsidkares vägnar samt för den som är anställd i allmän tjänst eller innehar allmänt uppdrag. Straffet är böter eller fängelse i högst . Regeringen beslutade direktiv till en utredning med uppgift bl.a. att göra en översyn av bestämmelsen om olaga diskriminering och en analys av rättsväsendets tillämpning av den samt en översyn av hur termen ras och sexuell läggning används i lagstiftningen (1999 års Utredningen skulle också belysa frågan om formerna för ett förbud mot diskriminering, i första hand i närings- verksamhet, av personer med funktionshinder. Mot bakgrund av den översyn av möjligheterna till en generell lagstiftning mot diskriminering som aviserats av regeringen i den nationella handlingsplanen mot rasism m.m. (se avsnitt 7.2.2), beslutade regeringen genom tilläggsdirektiv att begränsa utredningens uppdrag. Regeringen ansåg att 1999 års Diskrimineringsutrednings uppdrag lämpligen borde tas om hand inom ramen för detta bredare uppdrag. utredningens uppdrag på så sätt att den inte längre skulle ha till uppgift att lämna konkreta förslag till författningsändringar eller liknande Utredningen skulle i stället övergripande redovisa sina resultat och ställningstaganden samt lämna förslag på inriktning på det fortsatta arbetet i dessa frågor. Diskrimineringsutredning lämnade den 8 sitt slutbetänkande Ett effektivt diskrimineringsförbud, Om olaga diskriminering och begreppen ras och sexuell läggning (SOU 2001:39) till regeringen. Regeringens avsikt är att betänkandet skall utgöra en del av underlaget för arbetet med den bredare översynen av Regeringen har gett () i uppdrag att följa upp rättsväsendets insatser mot brottslighet med rasistiska, främlingsfientliga eller homofobiska inslag samt olaga diskriminering. Domstolarna skall numera skicka domar om hets mot folkgrupp och olaga diskriminering samt domar där rätten tagit ställning till om motivet för brottet varit att kränka en person, en folkgrupp eller annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg etc. till BRÅ, Inte- grationsverket och HomO. Regeringen beslutade direktiv till en parlamentarisk kommitté med uppgift att utreda bl.a. frågan om straffansvar för aktivt deltagande i organisationer som sysslar med brottslig verksamhet, om bestämmelsen om hets mot folkgrupp är tillräckligt effektiv för att förhindra rasistiska organisationer från att verka och frågan om att straffbelägga hets mot Kommittén om straffansvar för organiserad brottslighet, m.m. har i betänkandet Organiserad brottslighet, hets mot folkgrupp, hets mot homosexuella, m.m. straffansvarets räckvidd (SOU 2000:88) lämnat vissa förslag som berör bl.a. brottet hets mot folkgrupp. Kommittén föreslår också en motsvarande kriminalisering av hets mot Regeringen har i en proposition om hets mot folkgrupp, m.m. (prop. 2001/02:59) föreslagit bl.a. att det Skr. 2001/02:83 införs en särskild straffskala för grova fall av hets mot folkgrupp och att tillämpningsområdet för bestämmelserna om hets mot folkgrupp utvidgas så att också hets med anspelning på sexuell läggning omfattas. Med sexuell läggning avses homo-, bi- eller heterosexuell läggning. Lag- ändringarna såvitt avser hets mot folkgrupp föreslås träda i kraft . I övrigt föreslås lagändringarna träda i kraft . Enligt artikel 4 (b) i rasdiskrimineringskonventionen skall staten förbjuda organisationer som främjar rasdiskriminering. bestrider emellertid tolkningen att konventionen kräver att ett förbud införs i som direkt tar sikte på rasistiska organisationer. Deltagande i brottslighet som sker i organiserad form kan i stor utsträckning beivras med stöd av reglerna om förberedelse, stämpling och medverkan till brott. Frågan om ett förbud mot rasistiska organisationer har övervägts . I propositionen 1993/94:101 gjorde regeringen den bedömningen att svensk lag uppfyller rasdiskrimineringskonventionens krav. Frågan om ett förbud ändå borde införas övervägdes också. Regeringen ansåg bl.a. att rasistiska organisationer i praktiken redan har betagits möjligheten att verka utan att bryta mot lagen. instämde i regeringens bedömningar. Även Kommittén om straffansvar för organiserad brottslighet, m.m. har i sitt ovan nämnda betänkande Organiserad brottslighet, hets mot folkgrupp, hets mot homosexuella, m.m. straffansvarets räckvidd (SOU 2000:88) gjort bedömningen att nämnda konvention inte innebär någon förpliktelse att införa ytterligare straffrättsliga sanktioner. Ett förbud mot aktivt deltagande i organisationer som ägnar sig åt brottslig verksamhet skulle dock kunna vara en annan sak än ett förbud mot organisationer som sådana. Kommittén om straffansvar för organiserad brottslighet, m.m. har emellertid i sitt betänkande ansett att övervägande skäl talar för att det inte bör ske någon utvidgning av det kriminaliserade området när det gäller deltagande i eller stöd till sammanslutningar där det förekommer brottslighet. Det är särskilt viktigt att motverka den etniska diskrimineringen i arbetslivet. Att ha ett arbete är nyckeln till en framgångsrik integration. Ett arbete gör det lättare för individen att lära sig det svenska språket och hur det svenska samhället fungerar. Ett arbete innebär egen försörjning och kan ge ökad självaktning. Grunden för arbetet med att förebygga och motverka etnisk diskriminering och trakasserier i arbetslivet är lagen (1999:130) om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet. Lagen gäller på hela arbetsmarknaden och avser alla arbetstagare och även arbetssökande. Lagen innehåller förbud mot direkt och indirekt diskriminering. Förbudet mot diskriminering av arbetssökande omfattar hela rekryterings- förfarandet och gäller oavsett om det fattas ett anställningsbeslut eller Förbuden omfattar också arbetsgivarens beslut om befordran, Skr. 2001/02:83 utbildning för befordran, tillämpning av löne- och andra anställnings- villkor, arbetsledningsbeslut och beslut om uppsägning, avskedande, permittering eller annan ingripande åtgärd. Enligt lagen skall vidare arbetsgivare även bedriva ett målinriktat arbete för att aktivt främja etnisk mångfald i arbetslivet. DO har ansvar för att se till att lagen följs. Även arbetstagarorganisationerna har en viktig roll att fylla i detta sammanhang. Myndigheternas generella uppgift att fortlöpande beakta samhällets etniska mångfald när deras verksamhet utformas och bedrivs innebär också att den etniska mångfalden bland de anställda måste beaktas. Regeringen uppdrog 1999 åt samtliga myndigheter som lyder under regeringen att upprätta handlingsplaner för att främja etnisk mångfald bland de anställda. Inom ramen för regeringens årliga upp- följning av myndigheternas kompetensförsörjning uppmärksammas vidare vikten av att ta tillvara arbetskraftens samlade kompetens oavsett sådana faktorer som kön, ålder, etniskt ursprung, funktionshinder och sexuell läggning. har till uppgift att främja den etniska mångfalden i arbetslivet. har tilldelats i särskilda medel för detta ändamål. Dessa särskilda medel ingår som en del i den treåriga satsningen för att öka sysselsättningen bland invandrare som regeringen föreslog i vårpropositionen 2000. Till detta kan läggas flera insatser inom ramen för arbetsmarknads- politiken som direkt eller indirekt tar sikte på att motverka diskri- minering och främja etnisk mångfald. Till exempel avsätts för kompletterande utbildning inom ramen för arbetsförmedlingens arbete med personer med utländsk högskole- utbildning. Etnisk mångfald i utbildningen Högskolan skall präglas av öppenhet och flexibilitet. Det innebär att lärosätena måste fästa ökat avseende vid olika åtgärder som verkar rekryteringsfrämjande. Regeringens långsiktiga mål för rekryteringen är att av en årskull skall ha påbörjat högskolestudier . En välutbildad befolkning är en grundförutsättning för att skapa tillväxt och välfärd samt för att stärka sammanhållningen och utveckla demokratin i samhället. Social och kulturell blandning i högskolan bidrar till mångkulturell och mångsocial förståelse och minskar etniska fördomar och klassfördomar. Detta är av intresse inte minst med tanke på studenters fortsatta liv och karriär. En ökad social och etnisk mångfald stärker dessutom högskolans legitimitet i samhället. Regeringen har utifrån idéer och pågående arbete vid lärosätena beslutat att som en engångssatsning fördela till sådant utvecklingsarbete vid lärosätena. Regeringen anser att de är särskilt angeläget att stödja arbete som görs i samverkan med andra aktörer, såsom ungdomsskolan, den kommunala vuxenutbildningen, folk- bildningen samt företrädare för arbetsmarknaden. högskolor bör upprätta lokala handlingsplaner för hur arbetet med att Skr. 2001/02:83 bredda rekryteringen av studenter skall bedrivas. En särskild utredare har fått i uppdrag att beskriva och analysera fördelningen av makt och inflytande inom olika samhällsområden ur ett integrationspolitiskt perspektiv (Ku 2000:02). Syftet är att få en fördjupad kunskap som underlag för insatser som kan öka invandrares delaktighet i samhället. Ett annat syfte är att ge underlag till en samhällsdebatt om makt och inflytande ur ett integrationspolitiskt perspektiv. Utredningen, som är av forskningskaraktär, samverkar särskilt med . Utredaren skall redovisa uppdraget . Förstärkning av det antirasistiska arbetet Det antirasistiska arbetet skall enligt vårpropositionen 2001 förstärkas och för detta ändamål har beräknats. Grupper, organisationer och institutioner som har en tydlig målsättning att värna det demokratiska samhället mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering skall stödjas. Det är angeläget att insatserna är långsiktiga och samordnas med det arbete som bedrivs av enskilda organisationer, myndigheter m.fl. En översyn av hur formerna och organisationen för hur det anti- rasistiska arbetet bäst skall bedrivas skall initieras. Försöksverksamhet med lokal/regional antidiskrimineringsverksamhet En försöksverksamhet med lokala/regionala anti-diskriminerings- verksamheter skall påbörjas . För detta ändamål har politikområdet tillförts . DO och m.fl. skall utbilda personer involverade i anti-diskrimineringsverksamhet och i övrigt bistå verksamheten med råd och stöd. Stöd till personer som vill lämna rasistiska och liknande grupperingar En arbetsgrupp har utarbetat ett förslag till hur det fortsatta arbetet med att bistå personer som vill lämna rasistiska och liknande grupperingar kan bedrivas, utvecklas och finansieras. Arbetsgruppen anser att det är ett gemensamt statligt och kommunalt intresse att idéer och initiativ för att bygga upp eller stödja regional avhopparverksamhet kan förverkligas. Arbetsgruppen föreslår att staten bör kunna stödja sådan verksamhet under vissa villkor. Bland villkoren kan nämnas regional förankring av verksamheten och delfinansiering, men också kompetens att leda och administrera verksamheten samt dokumentation som möjliggör uppföljning och utvärdering. Diskriminering på grund av funktionshinder Sammanfattande beskrivning: Regeringens mål är att fortsätta sitt arbete enligt handlingsplanen för handikappolitiken vad avser insatser för att motverka diskriminering av människor med funktionshinder och för att göra det möjligt för funktionshindrade att delta i samhällslivet. Att människor med funktionshinder av olika slag oberoende av ålder skall kunna ta till vara sina fri- och rättigheter på samma villkor som andra i befolkningen följer av principen om de mänskliga rättigheternas universalitet. Rättigheterna gäller alla människor, utan åtskillnad (se t.ex. artiklarna 1 och 2 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna). På denna princip grundar sig även om delaktighet och jämlikhet, för att tillförsäkra människor med funktions- nedsättning delaktighet och jämlikhet, antagna . Regeringen stöder innehållet i standardreglerna och har sedan de antogs arbetat för att förstärka funktionshindrades rättigheter och möjligheter att delta i samhällslivet på lika villkor. Varken artikel 26 i FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter, artikel 2 (2) i FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter eller artikel 14 i anger uttryckligen funktionshinder bland de angivna diskrimineringsgrunderna.