prop · GP03145 · 2002-03-13 00:00:00 — Regeringens proposition 2001/02:145 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås vissa ändringar i arbetsmiljölagen. När arbetsgivaren vidtar förebyggande åtgärder skall en utgångspunkt vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs. Vidare föreslås att arbetsgivaren skall se till att endast arbetstagare som har fått tillräckliga instruktioner får tillträde till områden där det finns en påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall. Dessa ändringar är föranledda av ett mo- tiverat yttrande från kommissionen angående genomförande av rådets direktiv /391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet. Vidare föreslås att viss tillståndsgivning som sker hos Arbetsmil- jöverket skall kunna komma att ersättas av godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) ............. Ärendet och dess beredning.............................................................. Ett utvidgat bemyndigande i arbetsmiljölagen m.m. ...................... Ikraftträdande, kostnader m.m........................................................ Bilaga 1 Rådets direktiv /391/EEG av om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet ................................................... Förteckning över remissinstanser ......................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160). 2Förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2, 3 och 9 §§ samt 4 kap. 2 § arbets- miljölagen (1977:1160)1 skall ha följande lydelse. Arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövs för att före- bygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. Arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövs för att före- bygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. En ut- gångspunkt skall därvid vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs. Arbetsgivaren skall beakta den särskilda risk för ohälsa och olycksfall som kan följa av att arbetstagaren utför arbete ensam. Lokaler samt maskiner, redskap, skyddsutrustning och andra tekniska anordningar skall underhållas väl. Arbetsgivaren skall se till att ar- betstagaren får god kännedom om de förhållanden, under vilka arbe- tet bedrivs, och att arbetstagaren upplyses om de risker som kan vara förbundna med arbetet. Ar- betsgivaren skall förvissa sig om att arbetstagaren har den utbild- ning som behövs och vet vad han har att iaktta för att undgå riskerna i arbetet. 1Lagen omtryckt 1991:677. 2Senaste lydelse 1999:841. Arbetsgivaren skall se till att ar- betstagaren får god kännedom om de förhållanden, under vilka arbe- tet bedrivs, och att arbetstagaren upplyses om de risker som kan vara förbundna med arbetet. Ar- betsgivaren skall förvissa sig om att arbetstagaren har den utbild- ning som behövs och vet vad han har att iaktta för att undgå riskerna i arbetet. Arbetsgivaren skall se till att endast arbetstagare som har fått tillräckliga instruktioner får tillträde till områden där det finns en påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall. Vad som sägs i 8 § tredje styck- et om produktinformation och in- formation vid marknadsföring skall gälla även i fråga om ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall. Arbetsgivaren skall genom att anpassa arbetsförhållandena eller vidta annan lämplig åtgärd ta hänsyn till arbetstagarens särskilda förutsättning- ar för arbetet. Vid arbetets planläggning och anordnande skall beaktas att människors förutsättningar att utföra arbetsuppgifter är olika. Den som tillverkar, importerar eller överlåter ett ämne, som kan föran- leda ohälsa eller olycksfall, skall vidta de åtgärder som behövs för att hindra eller motverka att ämnet vid avsedd användning innebär risk från skyddssynpunkt. Vad som sägs i 8 § andra styck- et om produktinformation och in- formation vid marknadsföring skall gälla även i fråga om ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall. Om det behövs för att förebygga ohälsa eller olycksfall i arbetet får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, föreskriva 1.att arbetsprocesser, arbetsme- toder eller anläggningar, som är avsedda för verksamhet av visst slag får användas endast efter till- stånd, 2.att tekniska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall, endast efter till- stånd, godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav får släppas ut på marknaden, användas eller avläm- nas för att tas i bruk. Om det behövs för att förebygga ohälsa eller olycksfall i arbetet får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, föreskriva att tillstånd, godkän- nande eller annat bevis om över- ensstämmelse med gällande krav fordras 1.innan arbetsprocesser, ar- betsmetoder eller anläggningar får användas, och 2.innan tekniska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall får släppas ut på marknaden, användas eller avlämnas för att tas i bruk. Denna lag träder i kraft . 3 Senaste lydelse 2000:764. 3 Ärendet och dess beredning Europeiska kommissionen (kommissionen) överlämnade ett motiverat yttrande till rörande genomförandet av rådets direktiv /391/EEG av om åtgärder för att främja för- bättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (ramdirektivet). Kommissionen ansåg att underlåtit att fullgöra sina förpliktelser enligt Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG- fördraget) och ramdirektivet vad gäller bl.a. direktivets artikel 6. I svar till kommissionen uppgav regeringen att det för att åstadkomma nödvändiga preciseringar och förtydliganden i den svenska regleringen krävdes ändringar i bl.a. arbetsmiljölagen. Artikel 6 i ramdirektivet i svensk språkversion finns i bilaga 1. Arbetarskyddsstyrelsen föreslog i en skrivelse till regeringen den 29 en ändring av de gällande bemyndigandena i 4 kap. arbetsmil- jölagen (N1999/8853/ARM). Med anledning av kommissionens motiverade yttrande samt skrivelsen från Arbetarskyddsstyrelsen (nuvarande ) har inom utarbetats en promemoria med förslag till ändring- ar i arbetsmiljölagen (N2001/9707/ARM). Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig hos (dnr N2001/9707/ARM). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behand- las i avsnitt 4 samt i författningskommentaren. Regeringens förslag: När arbetsgivaren vidtar förebyggande åtgärder skall en utgångspunkt vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs. Arbetsgivaren skall se till att endast arbetstagare som har fått till- räckliga instruktioner får tillträde till områden där det finns en påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- ens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget. i (LO), Tjänstemännens Centralorganisa- tion (TCO) samt har synpunkter på lagtextens ut- formning. Föreningen anser att de föreslagna änd- ringarna inte får leda till någon förändring av tillämpningsprincipen om att de insatser som krävs för att förbättra arbetsmiljön inte får vara orim- liga i förhållande till de resultat som kan uppnås. Bakgrunden till regeringens förslag Syftet med ramdirektivet är att initiera åtgärder för att främja förbättring- ar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet. Enligt artikel 6.1 skall arbetsgivaren vidta tillräckliga åtgärder till skydd för arbetstagarnas säkerhet och hälsa. Dessa åtgärder skall verk- ställas med utgångspunkt i de allmänna principer för förebyggande arbete som anges i artikel 6.2, vars punkt f enligt den officiella svenska ver- sionen av ramdirektivet anger som allmän princip att farliga ämnen skall ersättas med ämnen som inte är farliga eller mindre farliga. Enligt artikel 6.3 d skall arbetsgivaren med beaktande av verksamhe- tens art vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att endast de arbetsta- gare som fått tillräckliga instruktioner får tillträde till särskilt riskfyllda och farliga områden. I arbetsmiljölagen (1977:1160) finns regler som har till ändamål att före- bygga ohälsa och olycksfall i arbetet samt att även i övrigt uppnå en god Bestämmelserna är inriktade på positiva åtgärder. I 2 kap. arbetsmiljölagen finns bestämmelser om arbetsmiljöns beskaf- Av 1 § framgår att arbetsmiljön skall vara tillfredsställande med hänsyn till arbetets natur och den sociala och tekniska utvecklingen i I 3 kap. behandlas vem som har ansvaret för arbetsmiljön. skall bestämmelserna i detta kapitel tillämpas med beaktande av kraven på arbetsmiljöns beskaffenhet enligt 2 kap. Detta innebär bl.a. att den intresseavvägning som skall göras enligt 2 kap. 1 § skall beaktas då ar- betsgivarens skyldigheter enligt detta kapitel fastslås. I 2 § föreskrivs bl.a. en allmän skyldighet för arbetsgivaren att vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycks- Arbetsgivaren är skyldig att systematiskt planera, leda och kontrolle- ra verksamheten på ett sätt som leder till att arbetsmiljön uppfyller kra- ven i arbetsmiljölagen och i meddelade föreskrifter (2 a §). Av 2 kap. 6 § framgår slutligen att ämne som kan föranleda ohälsa eller olycksfall får användas endast under förhållanden som ger betryggande säkerhet. Arbetsgivaren är vidare skyldig att bl.a. se till att arbetstagaren får god kännedom om de förhållanden under vilka arbetet bedrivs och att arbets- tagaren upplyses om de risker som kan vara förbundna med arbetet (3 kap. 3 §). I förarbetena till arbetsmiljölagen (prop. 1976/77:149 s. 257) Prop. 2001/02:145 understryks att arbetsgivaren skall ha ansvaret för att ingen sätts att skö- ta ett arbete utan att ha de kunskaper som behövs. har med stöd av arbetsmiljölagen meddelat föreskrifter om Systematiskt arbetsmiljöarbete (AFS 2001:1). Föreskrifterna ersätter de tidigare föreskrifterna Internkontroll av arbetsmiljön (AFS 1996:6). Med systematiskt arbetsmiljöarbete menas i de nya föreskrifterna ar- betsgivarens arbete med att undersöka, genomföra och följa upp verk- samheten på ett sådant sätt att ohälsa och olycksfall i arbetet förebyggs och en tillfredsställande arbetsmiljö uppnås. Föreskrifterna anger bland annat att det systematiska arbetsmiljöarbetet skall ingå som en naturlig del i verksamheten och innehåller bestämmelser om medverkan, arbets- miljöpolicy och rutiner. Vissa bestämmelser med betydelse för arbetstagarnas hälsa och säkerhet finns också i . I 2 kap. 6 § stadgas att alla som bedriver eller avser att bedriva verksamhet eller vidta åtgärd skall undvi- ka att använda eller sälja sådana kemiska produkter eller biotekniska or- ganismer som kan befaras medföra risker för människors hälsa eller mil- jön, om de kan ersättas med sådana produkter eller organismer som kan antas vara mindre farliga. Motsvarande krav gäller i fråga om varor som innehåller eller som behandlats med en kemisk produkt eller bioteknisk organism. Bestämmelsen ger uttryck för den så kallade produktvalsprin- cipen. Enligt förarbetena till (prop. 1997/98:45 del 2 s. 22) innebär principen att skadliga ämnen och beredningar, som i och för sig är tillåtna skall undvikas eller, om användaren ändå uppnår ändamålet med användningen, ersättas med sådana som är mindre riskabla eller helt ofarliga. 2 kap. 6 § ersätter den tidigare 5 § i lagen (1985:426) om kemiska produkter, vilken föreskrev att kemiska produk- ter som kan ersättas med mindre farliga produkter skall undvikas. Skälen för regeringens förslag Förebyggande åtgärder Artikel 6.2 f Enligt den officiella svenska versionen av artikel 6.2 f i ramdirektivet skall arbetsgivaren ha som utgångspunkt i sitt förebyggande arbete att ersätta farliga ämnen med ämnen som inte är farliga eller mindre farli- ga. Den svenska versionen skiljer sig emellertid från samtliga övriga officiella språkversioner som inte talar om farliga ämnen utan om fritt översatt det farliga respektive det som är farligt. Det är troli- gen de senare språkversionerna som legat till grund för kommissionens bedömning av huruvida uppfyllt direktivets krav. Kommissionen anför i sitt motiverade yttrande att artikel 6.2 f utgör en tvingande princip som måste vara utgångspunkt för arbetsgivaren när åtgärder skall vidtas. Kommissionen anser att regleringen i 2 kap. 6 § arbetsmiljölagen endast innebär en mycket allmän skyldighet för arbets- givaren, varför direktivets krav inte kan anses vara uppfyllda genom den bestämmelsen. Kommissionen anser inte heller att 5 § i lagen om kemis- ka produkter (numera ersatt av 2 kap. 6 § ) uppfyller direkti- vets krav, då principen i artikel 6.2 f är tillämplig på allt som är farligt i arbetsmiljön. Regeringen anser det angeläget att på ett tillfredsställande sätt genomför de EG-direktiv som antagits. Regeringens bedömning är att den nuvarande regleringen i arbetsmiljölagen och i och för sig borde anses uppfylla direktivets krav. Med hänsyn till kommissionens bedömning, att inte med tillräcklig tydlighet har genomfört arti- kel 6.2 f i ramdirektivet, bör dock 3 kap. 2 § 1 st. arbetsmiljölagen, enligt vilken arbetsgivaren bl.a. skall vidta alla åtgärder som behövs för att fö- rebygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall, kompletteras så att det inte råder någon tvekan om att direktivets bestämmelse till fullo genomförts i svensk rätt. I promemorian har föreslagits att detta stycke skall kompletteras med en reglering om att En utgångspunkt skall där- vid vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall änd- ras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall minskar. LO anser att den i promemorian föreslagna lydelsen kan komma att skapa en ny otydlighet. Genom att behandla ohälsa och olycksfall på samma sätt kan det, enligt LO, framstå som om målet inte är att förhindra att olycksfall inträffar. LO vill att det av lagtexten skall framgå att ut- gångspunkten skall vara att förhindra olycksfall. har framfört en närliggande synpunkt när det gäller lagtextens utformning. Enligt bör lagtexten, för att komma i bättre samklang med direktivets bestämmelse, ange att utgångspunkten skall vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs eller minskar. Regeringen gör följande bedömning. Direktivets bestämmelse får för- stås så att utgångspunkten för arbetsgivarens förebyggande arbete skall vara att det som är farligt, sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall, skall ersättas med sådant som är ofarligt eller, om det inte går, med så- dant som är mindre farligt. Det skall med andra ord inte föreligga någon möjlighet för arbetsgivaren att ersätta det farliga med något mindre far- ligt om det farliga kan ersättas med något ofarligt. Regeringen anser att detta förhållande bör kunna uttryckas så att utgångspunkten för arbetsgi- varens förebyggande arbete skall vara att sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs. Eftersom det är fråga om en utgångspunkt ligger det i sakens natur att arbetsgivaren inte alltid har möjlighet att helt un- danröja eller förhindra risken för ohälsa eller olycksfall. Åtgärderna får i sådant fall syfta till att minska denna risk. Tillräckliga instruktioner Artikel 6.3 d Enligt artikel 6.3 d skall arbetsgivaren vidta lämpliga åtgärder för att sä- kerställa att endast de arbetstagare som fått tillräckliga instruktioner får tillträde till särskilt riskfyllda och farliga områden. Kommissionen har i sitt motiverade yttrande anfört att genom att inte reglera arbetsgivarnas åtgärder för att på så sätt begränsa tillträdet till sådana områden inte har genomfört artikel 6.3 d i direktivet i den na- lagstiftningen på rätt sätt. Enligt 3 kap. 3 § 1 st. arbetsmiljölagen skall arbetsgivaren se till att arbetstagaren får god kännedom om de förhållanden under vilka arbetet bedrivs upplysa arbetstagaren om de risker som kan vara förbundna med ar- betet förvissa sig om att arbetstagaren har den utbildning som behövs, samt förvissa sig om att arbetstagaren vet vad han har att iaktta för att undgå riskerna i arbetet. I promemorian föreslås att ovan nämnda bestämmelse skall komplette- ras med en regleringen om att arbetsgivaren skall se till att endast ar- betstagare som har fått tillräckliga instruktioner får tillträde till områden där det finns en allvarlig och påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall. Regeringen anser med hänsyn till kommissionens bedömning att ar- betsmiljölagen bör kompletteras så att det inte råder någon tvekan om att direktivets bestämmelse till fullo genomförts i svensk rätt. LO anser att begreppen tillräckliga instruktioner och allvarlig och påtaglig risk bör preciseras. har framfört liknande synpunkter och ansett att texten måste kompletteras med någon form av vägledning som klargör arbetsgivarens skyldigheter. för regelgranskning har anfört att utformningen av lagtexten är allmän och att det därför är extra viktigt att vid ut- formningen av föreskrifter genomför samråd med berörda samt upprättar konsekvensutredningar som klart redovisar konsekvenserna för arbetsgi- varna. TCO anser att det av lagtexten bör framgå att arbetsgivarens skyl- dighet omfattar såväl tillträde som tjänstgöring inom farliga områden. Lagrådet har beträffande uttrycket allvarlig och påtaglig risk för ohäl- sa och olycksfall anfört att uttrycket allvarlig knappast är det språkligt rätta för att beteckna graden av risk samt att uttryckssättet inte är väl an- passat till ordvalet på andra ställen i arbetsmiljölagen där regleringen avser någon form av kvalificerad risk för ohälsa eller olycksfall. Lagrådet har anfört att det räcker med att ange att risken för ohälsa och olycksfall är påtaglig och att ordet allvarlig därför bör utgå. Regeringen delar Lagrådets bedömning. När det gäller några av remissinstansernas krav på precisering och väg- ledning vill regeringen framhålla att de i lagtexten använda begreppen i huvudsak skall återspegla direktivets och att tolkningen av dessa i sista hand ligger på . Viss vägledning, grundad på ordalydelsen, finns i författningskommentaren till ifrågavarande paragraf. Som När- ingslivets föreslår kan an- vända sitt generella bemyndigande för att ytterligare klargöra tillämp- ningen vad avser arbetsgivarens skyldigheter. När det gäller synpunkten från TCO anser regeringen att den föreslagna lydelsen omfattar såväl Prop. 2001/02:145 tillträde som tjänstgöring inom farliga områden eftersom tillträdet får anses vara en förutsättning för tjänstgöringen. 5Ett utvidgat bemyndigande i arbetsmiljölagen m.m. Regeringens förslag: Regeringen eller, efter regeringens bestämman- de, skall få föreskriva att arbetsprocesser, arbetsme- toder, anläggningar får användas inte endast efter tillstånd, som är fallet, utan också efter godkännande eller annat bevis om överens- stämmelse med gällande krav. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har inte något att erinra mot förslaget. Bakgrunden till regeringens förslag: I 4 kap. arbetsmiljölagen (1977:1160) finns regler om bemyndiganden. att regeringen eller, efter regeringens bestämmande, får meddela föreskrifter gällande vissa frågor. Med stöd av 4 kap. 2 § får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, om det behövs för att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet föreskriva dels att arbetsprocesser, arbetsmetoder eller anläggningar, som är av- sedda för verksamhet av ett visst slag får användas endast efter tillstånd (punkt 1), dels att tekniska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa el- ler olycksfall, endast efter tillstånd, godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav får släppas ut på marknaden, an- vändas eller avlämnas för att tas i bruk (punkt 2). har bemyndigats att meddela föreskrifter enligt 4 kap. 2 § arbetsmiljölagen (se arbetsmiljöförordningen (1977:1166)). I lagen (1992:1119) om teknisk kontroll regleras så kallad ackredite- Ackreditering innebär bekräftelse på ett organs kompetens att utföra viss provning, certifiering eller besiktning. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC). Skälen för regeringens förslag anför i sin skrivelse till regeringen i huvudsak följan- Det nuvarande systemet med förhandstillstånd från när det gäller arbetsprocesser, arbetsmetoder och anläggningar medför en mycket stor resursåtgång för verket. som följer med tillståndsprövningen innebär inte en rimlig prioritering av Kravet på tillstånd är ibland onödigt långtgående och bör istället kunna ersättas med ett krav på ackreditering eller något annat bevis om överensstämmelse med gällande krav. Ett exempel på sådana onödiga tillståndsärenden gäller användandet av provning med gas. detta område meddelas i genomsnitt ca 100 tillstånd och 100 förlängda Att en sådan arbetsmetod får användas endast efter till- stånd från beror på att den nuvarande lydelsen av 4 kap. 2 § 1 arbetsmiljölagen inte gör det möjligt att överlämna kontrollen och bedömningen av sådana ärenden åt ackrediterade organ. möjlighet finns däremot beträffande tekniska anordningar och ämnen i enlighet med punkt 2 i den nämnda paragrafen. Enligt har bristen på resurser lett till att det är mycket långa handläggningstider för tillståndsärendena hos verket, att kontroller och bedömningar i dessa ärenden har en mindre tillfredsstäl- lande kvalitet samt att det beviljas alltför många dispenser i dessa ären- Detta är, enligt , inte bra ur skyddssynpunkt. Regeringen kan inledningsvis konstatera att det i den aktuella lagtexten föreligger en skillnad när det gäller kontroll och bedömning av arbets- processer, arbetsmetoder eller anläggningar å ena sidan och kontroll och bedömning av tekniska anordningar och ämnen å den andra sidan. utfördes i produktkontroll i allmänhet genom myn- dighetskontroll som utmynnade i ett beslut om godkännande. och genomförandet av EG:s produktdirektiv ändrades ar- betsmiljölagens regler om produktkontroll (4 kap. 2 § 2). Det är, enligt regeringen, svårt att se att eventuella risker för ohälsa och olycksfall på grund av en teknisk anordning eller ett ämne skulle vara mindre än even- tuella risker på grund av ett förfarande eller en anläggning. som föreligger mellan 4 kap. 2 § 1 respektive 2 arbetsmiljölagen tycks därför inte vara motiverad ur skyddssynpunkt. Skillnaden tycks inte hel- ler, enligt regeringen, av andra skäl vara motiverad. Till detta kommer att det är en allmän uppfattning att myndigheter inte skall syssla med direkt teknisk kontroll, utan att sådana uppgifter skall flyttas till olika slag av ackrediterade organ som kan sköta uppgif- terna både bättre och snabbare. Mot denna bakgrund bör 4 kap. 2 § arbetsmiljölagen ändras så att det också blir möjligt att föreskriva att även arbetsprocesser, arbetsmetoder eller anläggningar får användas endast efter godkännande eller annat be- vis om överensstämmelse med gällande krav. I 3 kap. 8 § arbetsmiljölagen ( 1977:1160) stadgas följande. tillverkar, importerar, överlåter eller upplåter en maskin, ett redskap, skyddsutrustning eller annan teknisk anordning skall se till att anord-