prop · GP03185 · 2002-05-28 00:00:00 — 1.Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2002.De skall genast underrätta kommissionen om detta. 2.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Detta direktiv träder i kraft som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning . Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Den information som avses i artiklarna 10,15 och 26 i detta direktiv skall den utsträckning som är nödvändig omfatta en eller flera av följande handlingar eller uppgifter: a)Personuppgifter om den berörda personen (namn, nationalitet, födelse- datum och födelseplats ,civilstånd, familjeförhållanden). b)Identitetshandlingar och resehandlingar för den berörda personen. c) Handlingar som bevis för familjeband (äktenskapsbevis, födelseattest, adoptionsintyg). d)Annan information som är viktig för att fastställa personens identitet eller familjeförhållanden. e)Uppehållstillstånd, viseringar eller avslag på ansökan om uppehålls- tillstånd som utfärdats till den berörda personen av medlemsstaten och handlingar som ligger till grund för beslut. f)Ansökningar om uppehållstillstånd och visering som den berörda personen lämnat in och som är under utredning i medlemsstaten och uppgifter om på vilket stadium behandlingen befinner sig. Den medlemsstat som tillhandahåller informationen skall underrätta den ansökande medlemsstaten om vilka upplysningar som har rättats. Sammanfattning av departementspromemoria 2001:77 Uppehållstillstånd med tillfälligt skydd vid massflykt Antalet fall av massiv tillströmning av fördrivna personer som inte kan återvända till sitt ursprungsland har blivit mer omfattande . Europeiska Unionens råd antog ett direktiv om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följd- erna av detta. Direktivet innehåller ett flertal föreskrifter om vad som skall gälla under vistelsen i mottagarlandet. De regler som fastställs i direktivet har karaktären av undan- tagsbestämmelser. Det skydd som erbjuds skall därför ha en begränsad varaktighet men ge de berörda personerna en tillräcklig skyddsnivå. Det är fråga om miniminormer som ger medlemsstaterna rätt att införa eller behålla bestämmelser som är mer förmånliga för dem som får tillfälligt skydd. I regeringens direktiv till utredaren berörs ett flertal frågor med anknytning till EG-direktivet. Av dem kan sammanfattningsvis följande nämnas, nämligen införande av särskilda regler om uppehållstillstånd med tillfälligt skydd undantag i vissa fall från rätten till tillfälligt skydd, rätten att ansöka om asyl , förlängning av tillstånd vid program för frivilligt återvändande eller av humanitära skäl, sociala förmåner, hälsovård m.m. mottagandekapaciteten i för personer med behov av tillfälligt skydd. Skyddsreglerna i EG-direktivet omfattar situationer och personer som enligt svensk rätt skulle kunna ges ett tillfälligt skydd med stöd av 2 kap. 4 a § utlänningslagen. En allmän utgångspunkt vid övervägandena om vilka regler som skall gälla för dem som ges skydd, t.ex. i fråga om uppehälle, skolgång, sjukvård etc. bör vara, att reglerna i möjligaste mån skall vara desamma som gäller för dem som fått tillfälligt uppehållstillstånd med stöd av den nämnda bestämmelsen i utlännings- lagen. De personer som berörs har tillfälligt också samma behov av skydd som asylsökande och andra skyddsbehövande. För att undvika en komplicerad ordning där olika regler kan vara tillämpliga bör de som har behov av tillfälligt skydd om möjligt också omfattas av samma regler om förmåner m.m. som gäller för nu nämnda grupper av utlänningar. Tillfälligt skydd enligt EG-direktivet gäller initialt av . Om det inte upphävs av rådet förlängs det därefter automatiskt och därefter med ytterligare . Rådet kan genom beslut med kvalificerad majoritet förlänga tiden med . Den normala tillståndstiden är således högst och som längst kan tillståndet gälla . Skyddet enligt EG-direktivet skiljer sig i vissa hänseenden från det tillfälliga skydd som kan ges enligt gällande svenska bestämmelser. Av de regler som införs måste det framgå att personer som omfattas av rådets beslut är tillförsäkrade det skydd som anges i direktivet och att skyddets tillämpning i tiden är avhängigt av rådets beslut om det. Det kan inte uteslutas att situationer kan uppkomma som gör att det kan finnas skäl att behålla regeringens möjlighet att med stöd av 2 kap. 4 a § utlänningslagen utfärda föreskrifter om tidsbegränsade uppehållstillstånd. Därför föreslås att denna regel bibehålls. För att skilja denna typ av tillstånd, som också är tillfälliga, från tidsbegränsade uppehållstillstånd som grundas på EG-direktivet föreslås att de senare ges den särskilda benämningen uppehållstillstånd med tillfälligt skydd. I vissa speciella situationer bör det finnas möjlighet att göra undantag från reglerna om tillfälligt skydd. Det gäller bl.a. den som har begått brott mot freden, krigsförbrytelse eller brott mot mänskligheten respektive handlingar i strid mot FN:s syften och principer. Annan grov brottslighet bör även kunna leda till inskränkningar i rätten till skydd. Regleringen i dessa fall föreslås i princip vara den, att det skall finnas synnerliga skäl för att göra undantag från rätten till skydd. En utlänning som det finns skälig anledning att betrakta som en fara för rikets säkerhet skall också kunna undantas från skydd. kan det givetvis inte komma i fråga att göra någon inskränkning i den ovillkorliga rätten till skydd som gäller för personer som riskerar dödsstraff, kroppsstraff, tortyr m.m. Orden flykting och asyl används ofta som benämning på varje utlänning som av olika skäl ansöker om uppehållstillstånd här. Utlänningslagens terminologi är betydligt snävare och anknyter till vad som är vedertaget internationellt. Begreppet flykting omfattar enbart utlänningar eller statslösa som befinner sig utanför hemlandet respektive den vanliga vistelseorten på grund av välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund av sin religiösa eller politiska uppfattning. Med asyl avses enbart uppehållstillstånd som beviljas en utlänning därför att denne är flykting. är möjligheten för den som har någon form av uppehållstillstånd i , permanent eller tillfälligt, att få detta ändrat till att avse uppehållstillstånd grundat på andra omständigheter mycket begränsad. Den som får uppehållstillstånd med tillfälligt skydd skall enligt förslaget ha en ovillkorlig rätt att ansöka om asyl. För att den myndighet som prövar ansökningarna inte skall behöva riskera att hamna i en omöjlig situation vid en massiv tillströmning av asylsökande bör prövningen kunna få skjutas upp. Det är viktigt att bibehålla huvudregeln att en ansökan om asyl skall prövas så fort som möjligt. den ordningen bör därför medges endast om det finns särskilda skäl med hänsyn till arbetsbelastningen eller andra tungt vägande omständigheter. UNHCR har anfört att möjligheten att skjuta upp prövningen av asylansökningar är förenlig med så länge rätten att ansöka om asyl finns och så länge ansökan prövas senast vid det tillfälliga skyddets upphörande. Även den som har tillfälligt skydd enligt 2 kap. 4 a § utlänningslagen föreslås kunna ges asyl det tillfälliga uppehållstillståndet gäller. Make/maka och underåriga ogifta barn, såväl biologiska som adopterade (kärnfamiljen) till den som har fått skydd skall ha rätt att återförenas med denne. Samboende omfattas också eftersom de enligt lagstiftningen och praxis i skall behandlas på jämförbart sätt. Detsamma torde vidare gälla homosexuella par som före ankomsten hit har ett registrerat partnerskap eller varit sammanboende. Något krav på att lagstiftning eller praxis i ursprungslandet även skall omfatta dessa kategorier finns inte. För att uppehållstillstånd med tillfälligt skydd för nära anhöriga utanför kärnfamiljen skall beviljas bör på samma sätt som gäller vid övrig familjeåterförening krävas att det finns ett beroendeförhållande som gör det svårt för släktingarna att leva åtskilda. Vid bedömningen av om det finns ett beroendeförhållande vägs flera faktorer in. Den ordning som generellt gäller i för mottagande och placering m.m. av underåriga utan medföljande vuxen, liksom av underåriga som kommer hit i sällskap med annan än sin vårdnadshavare, motsvarar fullt ut EG-direktivets krav. När det tillfälliga skyddet upphör innebär det att utlänningar som haft tillfälligt skydd inte har rätt att stanna kvar i , såvida de inte får uppehållstillstånd grundat på andra omständigheter. Vanliga regler om skydd och om andra tillståndsgrunder skall tillämpas när det tillfälliga skyddet upphör. Den vars tillfälliga skydd upphör skall således kunna åberopa skyddsskäl enligt 3 kap. utlänningslagen eller andra tillstånds- grundande skäl, t.ex. anknytning hit. Som skäl för att få stanna kvar kan även åberopas humanitära omständigheter. De som inte vill återvända till ursprungslandet skall behandlas på samma sätt som andra utlänningar som söker uppehållstillstånd här. När det gäller möjligheten till förlängning av tillstånd på grund av humanitära och medicinska skäl kan konstateras att någon gemensam standard inom EU för bedömningen av vilken styrka humanitära skäl skall ha för att ge rätt till bosättning inte finns. Tyngden av de hälso- eller andra humanitära skäl som krävs för att uppehållstillstånd skall beviljas personer som haft tillfälligt skydd bör vara densamma som för andra utlänningar som ansöker om tillstånd av humanitära skäl. Nuvarande svenska regler om möjligheten till uppehållstillstånd av humanitära skäl får anses motsvara de krav som skall tillgodoses. I fall som rör barn skall, i enlighet med , alltid särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. För att förbättra möjligheterna att förbereda och genomföra ett återvändande med respekt för mänsklig värdighet bör de som har uppehållstillstånd med tillfälligt skydd och som ingår i ett program för frivilligt återvändande kunna ges ett längre uppehållstillstånd än eljest. Den ordning som finns i med återvändandeprogram m.m. motsvarar vad som krävs. Möjligheten till förlängd tid för vistelse här bör svara mot vad som gäller enligt 2 kap. 4 a § utlänningslagen då program för frivilligt återvändande har inletts. Tillståndet måste ges helt enligt svenska regler, eftersom det särskilda tillståndet enligt EG-direktivet inte kan förlängas genom ett nationellt beslut. En särskild bestämmelse om det föreslås därför bli införd. Sociala förmåner, hälso- och sjukvård m.m. Det finns en avgörande skillnad mellan de som är flyktingar i utlänningslagens mening och de som är här endast för att de behöver tillfälligt skydd vid en extraordinär situation i hemlandet. De senare förutsätts kunna återvända när situationen i hemlandet har blivit någorlunda stabil. De skall inte integreras i det svenska samhället och avsikten med vistelsen här är inte att de skall stanna kvar i . I stället skall resurser satsas på att hjälpa dem att återvända till sitt hemland och att bygga upp en dräglig tillvaro där. Asylsökande m.fl. får sitt huvudsakliga bistånd med stöd av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. Reglerna i den lagen, och övriga regler som ger rätt till bistånd, motsvarar fullt ut vad som krävs enligt EG- direktivet om att de som är i behov av tillfälligt skydd skall få sina behov tillgodosedda när det gäller social välfärd. De som fått uppehållstillstånd med tillfälligt skydd bör därför omfattas av samma regler om sociala, medicinska m.fl. förmåner som gäller enligt den lagen. De som får tillstånd att stanna i samband med ett program för frivilligt återvändande föreslås få samma förmåner de är kvar. En försämring av villkoren under den tiden kan inte komma i fråga och en förbättring skulle stå i motsättning till och försvåra genomförandet av ett återvändandeprogram. måste under- strykas, att underåriga alltid har rätt till visst bistånd enligt socialtjänst- lagen och rätt till sjukvård. Folkbokföring bör inte ske, varken som uppehållstillstånd med tillfälligt skydd gäller eller för tiden därefter i samband med en fortsatt tillfällig vistelse i landet. bör gälla för dem som vistas här i samband med tillfälligt uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 a § utlänningslagen. De som fått tillfälligt uppehållstillstånd med stöd av 2 kap. 4 a § utlänningslagen har så gott som undantagslöst beviljats arbetstillstånd. I betänkandet föreslås att arbetstillstånd alltid skall beviljas personer som ges uppehållstillstånd med tillfälligt skydd. Enligt de regler som träder i kraft har flertalet barn som vistas i rätt till grundskoleutbildning och gymnasie- utbildning (som påbörjats ) på i huvudsak samma villkor som gäller för andra barn. Barn som har uppehållstillstånd med tillfälligt skydd kommer att omfattas av reglerna genom att lagen om mottagande av asylsökande m.fl. föreslås gälla för dem. De ändrade reglerna om förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg som införs bör omfatta även de barn som har uppehållstillstånd med tillfälligt skydd. allmänna skyldighet att tillhandahålla olika former av sysselsättning och utbildning kommer även att omfatta personer som har uppehållstillstånd med tillfälligt skydd. Härutöver finns det inte anledning att införa särskilda regler för dem om vuxenutbildning inom det offentliga utbildningsväsendet. De som har uppehållstillstånd med tillfälligt skydd och som har tillräckliga kvalifikationer för studier på universitet eller högskola kan antas till sådan utbildning även om de inte anses bosatta här. Det går inte att förutse vilka framtida mottagandebehov som kan uppkomma i samband med situationer av massflykt. Det är också svårt att i absoluta tal ange vilka resurser som kan finnas för mottagande av tillfälligt skyddsbehövande. Det är därför endast i en aktuell situation möjligt att ange några närmare uppgifter och även då kan det bara i begränsad utsträckning ske på annat sätt än i allmänna termer. har beredskapsplaner för mottagande. Erfarenheterna från Kosovokrisen kan tjäna till ledning för bedömningar. En modell för uppgiftslämnandet och en beredskap för att snabbt ta fram de uppgifter som behövs bör finnas. Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) Härigenom föreskrivs att utlänningslagen (1989:529) ändras på så sätt att dels 2 kap. 4 a § och 4 kap. 7 § skall ha följande lydelse, dels efter 2 kap. skall införas ett nytt kapitel, benämnt 2 a kap. av följande lydelse. Närmare om visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd Regeringen får i fråga om en viss grupp av utlänningar meddela föreskrifter om att den som söker uppehållstillstånd med stöd av 3 kap. och som bedöms ha ett tillfälligt behov av skydd här i landet får ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. får beviljas för en sammanlagd tid får beviljas för en sammanlagd tid Om ett program för för att förbereda ett frivilligt Om ett tidsbegränsat uppe- Om ett tidsbegränsat uppe- hållstillstånd har getts någon med hållstillstånd har getts någon med stöd av första stycket får ett stöd av första stycket får ett också ges till en utlänning som är också ges till en utlänning som är make, maka, sambo eller barn make eller maka eller barn under under till den person som till den person som först Detsamma gäller förälder till barn gäller förälder till barn tillstånd enligt första stycket. Att en utlänning har beviljats eller tredje stycket hindrar inte att en ansökan om uppehållstillstånd med stöd av 3 kap. 2 § skall prö- Prövningen får dock skjutas upp om det föreligger särskilda skäl för det. hört att gälla, skall ansökningen prövas efter denna tidpunkt. Särskilda bestämmelser om uppehållstillstånd med tillfälligt skydd Bestämmelserna i detta kapitel skall tillämpas i den utsträckning som de innebär avsteg från övriga bestämmelser i denna lag. Vid tillämpningen skall den Europe- iska unionens råds direktiv /55/EG beaktas. Utlänningar som fördrivits från sitt ursprungsland och som omfattas av rådets beslut om till- fälligt skydd enligt det i 1 § om- nämnda direktivet och som i en- lighet med direktivet överförs till eller tas emot i skall, med de undantag som anges i 6 §, be- viljas uppehållstillstånd med till- fälligt skydd. Regeringen får meddela före- skrifter om att ytterligare katego- rier av fördrivna personer än de som omfattas av rådets beslut får ges uppehållstillstånd enligt första stycket om de har fördrivits av samma skäl och från samma ur- sprungsland eller ursprungsre- gion. En sådan föreskrift skall genast anmälas till ge- nom en särskild skrivelse. Om ett uppehållstillstånd med tillfälligt skydd har getts någon med stöd av 2 § får ett sådant tillstånd också ges till den som är gift med eller sambo till den som beviljats tillstånd och till ogifta barn till den som be- viljats tillstånd. Annan nära an- hörig till den som beviljats till- stånd och som ingått i samma hushåll som denne kan också få ett sådant tillstånd. Att en utlänning har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd hindrar inte att en ansökan om uppehållstillstånd med stöd av 3 kap. 2 § skall prövas. Pröv- ningen får dock skjutas upp om det föreligger särskilda skäl för det. Om ansökningen inte har prövats innan det tillfälliga skyddet upphört att gälla, skall ansök- ningen prövas efter denna tidpunkt. Ett uppehållstillstånd med till- fälligt skydd skall gälla under längst den tid som gäller enligt rådets beslut. Om ett program för att förbe- reda ett frivilligt återvändande har inletts när uppehållstillståndet med tillfälligt skydd upphör, får ett särskilt tillfälligt uppehållstill- stånd ges för av högst därefter. Uppehållstillstånd enligt detta kapitel får vägras eller återkallas 1.om det av hänsyn till vad som är känt om utlänningens tidigare verksamhet eller någon annan omständighet som hänför sig till dennes person finns synnerliga skäl att inte bevilja uppe- hållstillstånd, eller 2.om det finns skälig anledning anta att utlänningen utgör en fara för rikets säkerhet. Ett uppehållstillstånd får dock aldrig vägras eller återkallas om sådana omständigheter som anges i 8 kap. 1 eller 4 § föreligger eller om utlänningen kan komma att sändas till ett land där han ris- kerar förföljelse som innebär fara för hans liv eller annars är av särskilt svår beskaffenhet. Den som har uppehållstillstånd med tillfälligt skydd får utvisas på grund av brott endast om sådana anges i 4 kap. 10 § tredje stycket. Vid tillämpningen av 6 eller 7 § som rör utlänningen själv. Den som beviljas uppehålls- tillstånd med tillfälligt skydd skall också ges arbetstillstånd för den tid uppehållstillståndet gäller 4 kap. Avvisning och utvisning Utvisning på grund av brott En utlänning får utvisas ur om utlänningen döms för ett brott som kan leda till fängelse eller om en domstol undanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn som utlänningen har dömts till. Utlänningen får dock utvisas endast om han döms till svårare straff än böter och 1. det på grund av gärningens beskaffenhet och övriga omständigheter kan antas att han kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet här i landet, eller 2. brottet med hänsyn till den skada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda eller allmänna intressen är så allvarligt att han inte bör få stanna kvar. Utvisning på grund av brott av den som beviljats uppehållstill- Denna lag träder i kraft . 1. har ansökt om uppehålls- tillstånd i som asylsökande enligt 3 kap. 2 § eller som skyddsbehövande i övrigt enligt 3 kap. 3 § utlänningslagen (1989:529),2. har beviljats tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av bestämmelserna i 2 kap. 4 a § utlänningslagen,3. har beviljats uppehållstill- stånd med tillfälligt skydd enligt 2 a kap. 2 eller 3 § utlänningsla- gen eller som, efter att ett sådant tillstånd har upphört, har beviljats ett tillfälligt uppehållstillstånd med stöd av 2 a kap. 5 § andra stycket eller4. har ansökt om uppehålls- tillstånd i och av särskilda skäl medgetts rätt att vistas här medan ansökan prövas. Förslag till lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. skall ha följande lydelse. I denna lag ges bestämmelser om sysselsättning för och bistånd till utlänningar som 1. har ansökt om uppehålls- tillstånd i enligt 3 kap. 2 eller 3 § utlänningslagen (1989:529) (asylsökande), 2. har beviljats tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av bestämmelserna i 2 kap. 4 a § utlänningslagen, eller 3. har ansökt om uppehålls- tillstånd i och av särskilda skäl medgetts rätt att vistas här medan ansökan prövas. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481) Härigenom föreskrivs att 4 § folkbokföringslagen (1991:481) skall ha En utlänning som är skyldig att ha uppehållstillstånd skall inte folkbokföras om han saknar sådant tillstånd och det inte finns synnerliga skäl för att han ändå folkbokförs. En utlänning som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstill- stånd med stöd av 2 kap. 4 a § utlänningslagen (1989:529) eller uppehållstillstånd med tillfälligt skydd enligt 2 a kap. 2 eller 3 § nämnda lag eller som har beviljats tillfälligt uppehållstillstånd med stöd av 2 a kap. 5 § andra stycket utlänningslagen skall inte folkbokföras. Denna lag träder i kraft . Förslag till ändring av socialförsäkringslagen (1999:799) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 § andra stycket social- försäkringslagen (1999:799) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Bosättning och arbete i Vid tillämpning av denna lag skall en person anses vara bosatt i , om han eller hon har sitt egentliga hemvist här i landet. Den som kommer till Den som kommer till och som kan antas vistas här under och som kan antas vistas här under än skall anses vara än skall anses vara Detta gäller dock inte Detta gäller dock inte om synnerliga skäl talar emot det. om synnerliga skäl talar emot det. En utlänning som enligt 4 § andra (1991:481) inte skall folkbokföras skall dock inte anses vara bosatt En i bosatt person som lämnar landet skall fortfarande anses vara bosatt här om utlandsvistelsen kan antas vara längst . Denna lag träder i kraft . En utlänning behöver inte ha pass vid vistelse i om han har 1. permanent uppehållstillstånd, 2. tidsbegränsat uppehållstill- stånd som beviljats enligt en för- ordning som beslutats med stöd av 2 kap. 4 a § utlänningslagen (1989:529),3. uppehållstillstånd med tillfälligt skydd enligt 2 a kap. 2 eller 3 § utlänningslagen eller4. tillfälligt uppehållstillstånd enligt 2 a kap. 5 § andra stycket utlänningslagen. Förslag till ändring i utlänningsförordningen (1989:547) Regeringen föreskriver att 1 kap. 1 § utlänningsförordningen (1989:547) skall ha följande lydelse. Undantag från kravet på passinnehav En utlänning som är medborgare i ett annat nordiskt land och som kommer till direkt från ett sådant land, behöver inte ha pass vid inresa eller vistelse i . En utlänning som har permanent uppehållstillstånd eller tids- begränsat uppehållstillstånd som beviljats enligt en förordning som beslutats med stöd av 2 kap. 4 a § utlänningslagen (1989:529) behöv- er inte ha pass vid vistelse i . Denna förordning träder i kraft . Förslag till ändring av förordningen (1996:1357) om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande dels att rubriken till förordningen (1996:1357) om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande ändras på så sätt, att orden m.fl. läggs i rubriken, dels att 2, 3 och 9 §§ skall ha följande lydelse.