prop · GP03191 · 2002-06-19 00:00:00 — Detta framgår bl.a. av att 1997 årsförordning om myndighetssamverkan mot ekonomisk brottslighet dels är den andraförordningen i detta ämne , dels redan är föremål för översyn.Regeringen anser vidare, i likhet med flera remissinstanser, att det inte finnsskäl att tro att myndigheternas samarbetsvilja skulle påverkas av valet avregleringsform när det gäller samverkansformerna. I den mån anser attregeringen bör ändra inriktning på de åtgärder som vidtas i förordningsform harvidare på grundval av det informationsmaterial som regeringen årligenförser med tillfälle att ge regeringen detta till känna.Sammanfattningsvis anser regeringen att samverkansformerna, liksom börregleras i förordning.5 Ökad öppenhet i Säkerhetspolisens arkiv5.1 Bakgrund och utgångspunkter5.1.1 Säkerhetspolisens uppgifterSäkerhetspolisen är organisatoriskt en del av men har ensjälvständig ställning. Säkerhetspolisen har ett eget anslag och regeringenutfärdar riktlinjer för verksamheten genom ett regleringsbrev. Säkerhetspolisenleds av en säkerhetspolischef som är generaldirektör.Säkerhetspolisens uppgifter framgår av 4, 5 och 5a §§ förordningen (1989:773)med instruktion för . Säkerhetspolisens grundläggande uppgiftär att förebygga och avslöja brott mot rikets inre och yttre säkerhet. Med brott mot den inre säkerheten avses verksamhet som syftar till att med våld, hoteller tvång ändra vårt statsskick, förmå beslutande politiska organ ellermyndigheter att fatta beslut i viss riktning eller hindra medborgarna från attutöva sina medborgerliga fri- och rättigheter. Någon legaldefinition avbegreppet rikets yttre säkerhet finns inte, men i allmänhet brukar med begreppet avses nationella oberoende och territoriella suveränitet.Säkerhetspolisen leder också polisverksamhet i fråga om terrorismbekämpning,bevaknings- och säkerhetsarbete som avser den centrala statsledningen eller somhar samband med statsbesök och liknande händelser samt visst annat personskydd.Vidare fullgör Säkerhetspolisen de uppgifter som ansvarar för enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627) och säkerhetsskyddsförordningen(1996:633) samt lämnar tekniskt biträde åt polisväsendet i den utsträckning somdet är lämpligt med hänsyn till verksamhetens art.Operativt kan Säkerhetspolisens uppgifter delas in i fyra verksamhetsgrenar;författningsskydd, kontraspionage, terrorismbekämpning och säkerhetsskydd.5.1.2 Sekretessens konstruktion Sekretess till skydd för det allmännaI 5 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) finns regler om sekretess till skydd fördet allmänna med hänsyn till intresset av att förebygga eller beivra brott.Enligt första stycket gäller sekretess bl.a. för uppgift som hänför sig tillförundersökning i brottmål, angelägenhet som avser användning av tvångsmedel isådant mål eller i annan verksamhet för att förebygga brott samtåklagarmyndighets och polismyndighets verksamhet i övrigt för att förebygga,uppdaga, utreda eller beivra brott.En förutsättning för att sekretess skall gälla är att det kan antas att syftetmed beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtidaverksamheten skadas om uppgiften röjs, dvs. sekretessen gäller med ett raktskaderekvisit.Enligt 5 kap. 1 § andra stycket sekretesslagen gäller sekretess för uppgift somhänför sig till sådan underrättelseverksamhet som avses i 3 § polisdatalageneller som i annat fall hänför sig till Säkerhetspolisens verksamhet för attförebygga eller avslöja brott mot rikets säkerhet eller förebygga terrorism. Med underrättelseverksamhet förstås enligt polisdatalagen polisverksamhet sombestår i att samla, bearbeta och analysera information för att klarlägga ombrottslig verksamhet har utövats eller kan komma att utövas och som inte utgörförundersökning. Uttrycket förebygga eller avslöja brott är avsett att innefatta även uppgifter som hänför sig till registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627).Sekretessen enligt andra stycket har - till skillnad från första stycket -avgränsats med ett omvänt skaderekvisit. Det innebär att uppgifter inte fårlämnas ut, om det inte står klart att de kan röjas utan att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas. Det föreligger således en presumtion för sekretess.Sekretess till skydd för enskilds personliga och ekonomiska förhållandenI 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100) finns bestämmelser om sekretess tillskydd för uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden.Sekretess gäller för sådana uppgifter om de förekommer bl.a. i- en utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål (punkt 1),- en angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i sådant mål eller i annan verksamhet för att förebygga brott (punkt 2),- en angelägenhet som avser registerkontroll och särskild personutredning enligt säkerhetsskyddslagen (punkt 3),- t.ex. åklagarmyndighets och polismyndighets verksamhet i övrigt för attförebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott (punkt 4),- register som förs av enligt polisdatalagen (bl.a.SÄPO-registret) eller som annars behandlas där med stöd av samma lag (punkt 6),- register som förs enligt lagen om misstankeregister (punkt 7).Sekretessen gäller med ett omvänt skaderekvisit. Uppgiften får alltså lämnas utenbart om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde ellernågon honom närstående lider skada eller men.5.1.3 Sekretesstidens längdI fråga om sekretess till skydd för det allmännas verksamhet varierarsekretesstiderna. För t.ex. en uppgift som hänför sig till en förundersökning ibrottmål gäller enligt 5 kap 1 § sekretesslagen (1980:100) sekretess i högst 40år. I fråga om uppgift i allmän handling som hänför sig till sådanunderrättelseverksamhet som avses i 3 § polisdatalagen (1998:622) eller somannars hänför sig till Säkerhetspolisens verksamhet för att förebygga brott motrikets säkerhet eller förebygga terrorism gäller sekretessen i högst 70 år.Sekretesstiden för uppgifter om enskilds personliga och ekonomiska förhållandenär i dessa fall också (9 kap. 17 § sekretesslagen).För uppgifter för vilka utrikes- och försvarssekretess gäller är skyddstiden 40år (2 kap. 1 och 2 §§ sekretesslagen). När det gäller uppgifter för vilkaförsvarssekretess gäller har emellertid regeringen bemyndigats att föreskrivaatt sekretessen skall gälla . Detta bemyndigande har regeringenutnyttjat och i 1 § sekretessförordningen (1980:657) föreskrivit att sekretessen gäller i högst om uppgifterna i en allmän handling angår bl.a.underrättelseverksamheten inom underrättelse- och säkerhetstjänsten.5.1.4 Bakgrunden till sekretesstidens längdI samband med utarbetandet av sekretesslagen (1980:100) föreslog regeringen ilagrådsremissen att sekretesstiden till skydd för enskildas personligaförhållanden skulle sänkas från 70 till . Lagrådet riktade emellertidkritik mot förslaget och anförde bl.a. "Med den medellivslängd som man har att räkna med i vårt land kan förslaget inte ge skydd för uppgifter om en människas personliga förhållanden under helahennes levnad och ännu mindre under alla hennes närståendes livstid. Det ärsvårt att förstå att en allmän handling, som tillkom när en person var och vars utlämnande anses menligt och vägras när han är , skall vara offentlig när personen fyllt . Det kan naturligtvis invändas att inte heller dennuvarande sekretesstiden är helt tillräcklig för att skydda uppgifter omenskilds personliga förhållanden under den enskildes eller honom närståendepersoners hela livstid. Den ger dock avsevärt bättre möjligheter härtill än denföreslagna femtioårsgränsen. "I propositionen om ny sekretesslag föreslog regeringen att de viktigastebestämmelserna om skydd för enskilds personliga förhållanden skulle vara 70 år.Förslaget motiverades på följande sätt (prop. 1979/80:2 del A s 493f). "Man kan emellertid inte bortse från riskerna för att enskilda skall lida men är större med en sekretesstid än om gränsen sätts vid . Som framgårav remissprotokollet riktades också kritik mot den i promemorian föreslagna50-årsgränsen. Jag har därför vid förnyat övervägande i frågan kommit fram tillatt sekretesstiden bör vara i de viktigaste bestämmelserna om sekretesstill skydd för enskilds personliga förhållanden. Vid bedömningen av vilkabestämmelser i det remitterade förslaget som bör ändras bör emellertid hänsynockså tas till att den enskilde i många av de där beskrivna situationerna haruppnått vuxen ålder då sekretesstiden börjar löpa. I de fallsekretesstiden blir kommer tiden att i princip överensstämma med vad somgäller . "Vid behandling av propositionen uttalade (bet. 1979/80:KU37 s 11) att i vissa fall också enligt utskottets mening kundevara en för att utgöra tillräckligt skydd för den enskildesintegritet, varvid även utskottet åberopade yttrande.Genom den ändring som gjordes i sekretesslagen i samband med polisdatalagens(1998:622) införande tidsbegränsades sekretessen i polisregister till skydd förpolisens verksamhet till . I förarbetena (prop. 1997/98:97 s 69) anfördesatt regeringen ansåg att denna sekretesstids längd borde motsvara den som gäller till skydd för enskilds personliga förhållanden.5.1.5 registrering av politiska extremisterRegistrering av politisk extremism före personalkontrollkungörelsenUnder övervakades kommunister och nazister av den svenskasäkerhetstjänsten. I början av kriget framhöll den dåvarande justitieministernvikten av att politiska ytterlighetsriktningar övervakades. Det framhölls vidare att förteckningar över kommunister och nazister borde fastställas för helariket. genomfördes en husundersökning i hela riket dels ikommunistiska partiexpeditioner, redaktioner och liknande lokaler, dels hosenskilda kommunister i ledande ställning. Härigenom fick säkerhetstjänstenmaterial för komplettering av registret. upprättades genomsäkerhetstjänstens chefs (säkerhetschefen) försorg närmare direktiv tillövervakningscheferna beträffande registreringen av kommunister och nazister.Hösten 1944 lämnades, efter en översyn av registret, nya direktiv förregistreringen. I direktiven angavs att ny registrering endast skulle få ske avkommunister eller nazister soma) intog en ledande ställning i vederbörande parti,b) hade förbindelser med främmande makt,c) utövade verksamhet, som stred mot rikets säkerhet, ellerd) eljest företog åtgärd, som ur synpunkten av rikets säkerhet kunde anses avanmärkningsvärd art.I maj 1945 förklarade säkerhetschefen att specialregistreringen av kommunisterinte längre skulle föras. fick inte längre uppta namn påsvenska medborgare uteslutande på grund av medlemskap i det kommunistiskapartiet eller på grund av att de prenumererade på partiets tidning. Skälet förregistrering av en kommunist skulle uteslutande vara misstanke om illegalverksamhet av något slag. De registreringar som redan gjorts skulle dock bestå.Mot bakgrund av världshändelserna, särskilt det kommunistiska maktövertagandet i , gav Kungl. Maj:t direktiv om återupptagande avregistreringen av kommunister och började man därför återsamla in och registrera sådana uppgifter. Registreringarna gjordes i enlighetett cirkulär från Statspolisintendenten daterat den 22 september 1948.Övervakningen skulle enligt cirkuläret inte innefatta övervakning av politiskapartier som sådana. Det angavs dock att övervakningen å andra sidan måste riktasig inte bara mot enskilda personer utan också mot organisationer som kundemisstänkas för vissa brott (spioneri, sabotage och liknande) eller som i ettkritiskt läge kunde misstänkas inta en hållning, varigenom rikets säkerhetsattes i fara. Någon skillnad skulle inte göras mellan extremistiskaorganisationer till höger eller vänster.Under större delen av reglerades Säkerhetspolisens befattning medpersonalkontroll genom ett hemligt kungligt brev från tillStatspolisintendenten. Det kungliga brevet gällde sedan för Rikspolisstyrelsen.Brevet upphörde att gälla då personalkontrollkungörelsen(1969:446) trädde i kraft.Registrering efter införandet av personalkontrollkungörelsenDen infördes personalkontrollkungörelsen (1969:446). Därigenominfördes också ett uttryckligt förbud mot ren åsiktsregistrering. I 2 §personalkontrollkungörelsen angavs att det i säkerhetsavdelningens register förden särskilda polisverksamheten fick antecknas de uppgifter som behövdes förverksamheten. Anteckning fick dock inte göras enbart av det skälet att någongenom tillhörighet till organisation eller på annat sätt gav uttryck förpolitisk uppfattning. tillades i paragrafen att närmarebestämmelser om tillämpningen av den föreskriften skulle meddelas av regeringen. Regeringen beslutade sådana bestämmelser. Dessa var offentliga. Däriangavs bl.a. att vissa organisationer i antagna program angivit attorganisationen skulle verka för att omvandla samhället med våld. Endasttillhörighet till en sådan organisation skulle inte medföra anteckning iregistret. Om medlemmen i eller sympatisören till en sådan organisation genomsina åtgärder gett anledning till misstanke om att han skulle vara beredd attdelta i verksamhet som medförde fara för rikets säkerhet eller som syftade tillatt förändra statsskicket kunde han emellertid registreras.Den 27 april 1973 meddelade Kungl. Maj:t hemliga föreskrifter tillRikspolisstyrelsen om tillämpningen av personalkontrollkungörelsen ochföreskrifterna . I dessa utvecklades ytterligare vilkaförhållanden som skulle föranleda registrering. Dessutom angavs ett antalorganisationer som skulle ägna särskilduppmärksamhet åt. Dessa föreskrifter ändrades dånya organisationer lades till. Föreskrifterna upphörde att gälla den 1 januari1982 då den hemliga förordningen med vissa bestämmelser omverksamheten vid trädde i kraft.Registreringen kom därefter att närmare regleras genom den förordningen samtgenom de föreskrifter som meddelade i ämnet. Även i dennaförordning fanns en förteckning över organisationer vars verksamhetSäkerhetspolisen skulle ägna särskild uppmärksamhet. De organisationer som fanns på listan var sådana som i ett antaget program angett att organisationen skulle verka för att omvandla samhället med våld.En medlem eller sympatisör till en sådan organisation fick antecknas iSäkerhetspolisens register om han genom sina åtgärder hade gett anledning tillmisstanke om att han kunde vara beredd att medverka i verksamhet som innebarfara för rikets säkerhet eller som syftade till och var ägnad att med våldförändra det demokratiska styrelseskicket eller påverka rikets ställning somoberoende stat. Detta innebar bland annat att den som begått vissa typer avbrott i samband med politisk verksamhet eller som intog en ledande ställning ien uppräknad organisation fick registreras. Åtgärder som endast innebar utövande av sedvanlig föreningsverksamhet fick inte föranleda anteckning i registret.Förteckningen över organisationer uppdaterades fortlöpande under de år somförordningen var i kraft. Nya organisationer lades till och sådana som hadeupphört eller inte längre ansågs innebära något hot togs bort. De organisationer som förekom på listan var partier eller andra förbund på yttersta vänster-eller högerkanten av den politiska skalan. Antalet registrerade enligt dessabestämmelser uppgick vid utgången av till drygt 4 000personer och vid utgången av till drygt 2 000personer.Personalkontrollkungörelsen upphävdes och ersattes avsäkerhetsskyddslagen (1996:627) och upphävde regeringenförordningen från den 3 december 1981.5.1.6 En öppnare säkerhetspolisMed hänsyn till Säkerhetspolisens arbetsuppgifter ligger det i sakens natur attverksamheten till stor del måste vara hemlig. Många uppgifter är känsliga såvälmed hänsyn till förhållande till främmande makt som till skydd förrikets säkerhet. Det är också viktigt att skydda Säkerhetspolisensuppgiftslämnare och Säkerhetspolisens arbetsmetoder. Det skulle bli betydligtsvårare för Säkerhetspolisen att få den information från utländskaunderrättelse- eller säkerhetstjänster eller andra källor som Säkerhetspolisenbehöver om inte verksamheten var omgärdad av sekretess.I likhet med den förundersökningsverksamhet som bedrivs av den öppna polisen ärdet nödvändigt med sekretess till skydd för den utredningsverksamhet och deförundersökningar som bedrivs av Säkerhetspolisen.Det är emellertid av stor betydelse för förtroendet för Säkerhetspolisen attdess verksamhet ändå bedrivs så öppet som möjligt med hänsyn till dessarbetsuppgifter. Säkerhetspolisens verksamhet har också under en längre periodblivit allt öppnare. ger Säkerhetspolisen ut en öppen version av sinverksamhetsberättelse där Säkerhetspolisens verksamhet redovisas i stora drag.Även hur många anställda som Säkerhetspolisen har och huvuddragen iorganisationen presenteras i verksamhetsberättelsen.Registernämnden inrättades och skall i ärenden omregisterkontroll enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627) pröva frågor omutlämnande av uppgifter från bl.a. belastningsregistret, misstankeregistret ochuppgifter från register som omfattas av polisdatalagen (1998:622). Nämnden skall också följa Säkerhetspolisens behandling av uppgifter enligt polisdatalagen,särskilt med avseende på 5 § i den lagen. fick i uppdrag att undersöka vissa frågor rörande hanteringen av personuppgifter isamband med personalkontroll enligt personalkontrollkungörelsen (1969:446).Nämnden redovisade sitt uppdrag . Dess undersökning tar sikte påi vad mån personers anställningsförhållanden har påverkats till följd av attpersonuppgifter i Säkerhetspolisens register hanterats på ett sätt som, oavsettatt det rymdes inom det regelverk som gällde vid tiden för handläggningen, inteframstår som rimligt med hänsyn till omständigheterna. Genom rapportenoffentliggjordes de hemliga tilläggsföreskrifter tillpersonalkontrollkungörelsen som regeringen utfärdat, förordningen med vissa bestämmelser om verksamheten vid rikspolisstyrelsenssäkerhetsavdelning samt de föreskrifter som meddelat i ämnet.I mars 1999 tillsatte regeringen en kommission, (Ju1999:09), som har till uppgift att kartlägga och granska de svenskasäkerhetstjänsternas författningsskyddande verksamhet. Med författningsskyddande verksamhet avses säkerhetstjänsternas arbete med att kartlägga sådana politiska ytterlighetsorganisationer och grupperingar som bedöms utgöra eller kan kommaatt utgöra ett hot mot rikets säkerhet. Kommissionens uppdrag är avsett attresultera i ett samlat, uttömmande och definitivt klarläggande avsäkerhetstjänsternas inrikes verksamhet. För att kommissionen skall kunnaåstadkomma detta har den getts särskilda befogenheter genom lagen (1999:988) omförhör m.m. hos kommissionen för granskning av de svenska säkerhetstjänsternasförfattningsskyddande verksamhet. Kommissionen har därigenom bl.a. gettsmöjlighet att hålla förhör under straffansvar med den som kan antas lämnauppgifter av betydelse för kommissionens verksamhet samt getts rätt att utanhinder av sekretess från myndigheter inhämta uppgifter som kan antas habetydelse för kommissionens verksamhet. skallredovisa sitt uppdrag senast den 31 december 2002.Också när det gäller allmänhetens möjlighet att få ta del av uppgifter urSäkerhetspolisens arkiv och register har utvecklingen gått mot en ökad öppenhet. Fram till gällde i princip absolut sekretess för sådanauppgifter. Undantag från sekretessen kunde endast ges till forskare. Från ochmed kunde undantag också ges om det enligt regeringen förelågsynnerliga skäl för att i ett enskilt fall medge undantag från sekretessen.Efter införandet av polisdatalagen (1998:622) och den gjorda ändringen i 5 kap. 1 § sekretesslagen har möjligheterna för enskilda att få reda på vad som finns antecknat om dem hos ytterligareökat. Detta genom att den absoluta sekretessen togs bort och ersattes med ettomvänt skaderekvisit. gäller alltså sekretess om det inte står klart attuppgiften kan röjas utan att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärdermotverkas eller den framtida verksamheten skadas.5.1.7 GallringBestämmelser om äldre registerI Kungl. brev till Statspolisintendenten (dåvarandemotsvarighet till Säkerhetspolisen) gavs föreskrifter för gallring avStatspolisintendentens register. Föreskrifterna ger rätt att gallra sådanahandlingar som inte längre behövs för verksamheten.Den gallring som har företagits har praktiskt taget uteslutandeavsett uppgifter om personer. I fråga om sakakterna har integritetsskyddshänsyninte gjort sig gällande på samma sätt. Akter finns förnärvarande bevarade i . Akter från haröverlämnats till Riksarkivet.Gallring av handlingar hos har beslutats av Säkerhetspolisenmed stöd av Kungl. Ett sådant beslut togs när aktsystemetmoderniserades , vilket medförde en omfattande gallring av uppgifter sominte längre ansågs behövliga i verksamheten. ännu ett brev, enligt vilket allt material som erhållits vidtelefonavlyssning samt post- och telegramkontroll skulle förstöras om det intevar av betydelse för uppdagandet av brott mot rikets säkerhet.Interna gallringsföreskrifter har meddelats . Sålundaföranledde införandet av personalkontrollkungörelsen att närmare 100 000 poster gallrades ut. Särskilda gallringsinsatser gjordes också i samband meddatoriseringen av registret, vilken inleddes . Uppgifter somregistrerades med stöd av regeringens föreskrifter om registreringav politiska aktiviteter har gallrats efter den senast kända aktiviteten.Gallringsbestämmelser intogs sedermera i Säkerhetspolisens arbetsordning, enligt vilka en gallringsspärr åsattes vid all nyregistrering för att förhindra enokontrollerad tillväxt av arkivet. Olika spärrtider förekom men den vanligastevar . Om ett objekt inte påfördes nya uppgifter , utgickanteckningen såvida inte särskilda skäl förelåg för att den skulle kvarstå.Bevarandeintresset tillmättes tidigare inte någon egentlig betydelse vidgallring av personposter i Säkerhetspolisens register. Uppgifter om en personfick stå kvar så länge de behövdes i verksamheten, därefter utplånades de idataregistret och handlingarna förstördes, om det kunde ske utan att uppgiftersom borde finnas kvar gick förlorade. Denna ordning förändrades i början av1990-talet på så sätt att handlingar i personakter som bedöms vara av intresseför forskningen bevaras. Detta sker genom att uppgifterna om personen förs in ivad som kallas den historiska filen. Uppgifterna är därmed inte åtkomliga i denpolisoperativa verksamheten.Bestämmelser om gallring i Säpo-registretBestämmelser om gallring i finns i 35 § polisdatalagen(1998:622). Enligt dessa bestämmelser skall uppgifter i som kanhänföras till enskild person gallras senast efter det att en sådanuppgift om personen som kan föranleda registrering senast infördes. Undantaggörs för uppgifter som kan hänföras till enskild som undergått registerkontrollenligt säkerhetsskyddslagen (1996:627).Om det finns särskilda skäl får dock uppgifterna stå kvar under längre tid.Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddelaföreskrifter om att uppgifter får bevaras för historiska, statistiska ochvetenskapliga ändamål. har i nya gallringsföreskrifter förSäkerhetspolisen meddelat generella undantag från gallring rörande person- ochsakakter hos . I praktiken innebär detta ett totalt bevarande av de akter som inte längre behövs i säkerhetspolisens verksamhet. Blanketter förregisterkontroll, viseringar samt äldre kopior av person- och sakakter påmikrofilm får däremot gallras.Regeringen uttalade i propositionen till polisdatalagen (prop. 1997/98:97 s 156) att även om gallringsbestämmelser bör införas för att tillgodoseintegritetsaspekterna är det viktigt att uppgifter bevaras i tillräckligomfattning för att tillgodose vårt historiska kulturarv och forskningens behov.Enligt vad som uttalades i propositionen borde därför regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer få föreskriva att uppgifter i stället fårbevaras för historiska eller vetenskapliga ändamål. Något skäl för att inte låta Säkerhetspolisen stå under arkivmyndighets tillsyn ansågs inte längre finnas.Säkerhetspolisens arkiv förs över till RiksarkivetSäkerhetspolisen har beslutat att lämna över stora delar av sina arkiv tillRiksarkivet.