prop · GP03186 · 2002-05-28 00:00:00 — av Sidas stöd till sociala sektorer (hälsa, utbildning och kultur) beräknas gynna barn eller aktörer som verkar för barn, t.ex. lärare och barnmorskor. Över en tredjedel av Sidas stöd för projekt som rör vatten och sanitet går till barn. innebär det vilket kan jämföras med att motsvarande summa var ungefär 1,9 miljarder . För att komplettera bilden kan vidare nämnas att Sidas bidrag till reguljära verksamhet och till särskilda projekt har ökat från 1998 till 2001. De flesta hälsoinsatser går till primärvård och nutritionsprogram, som främst vänder sig till gravida kvinnor och små barn. har även ungdomars sexuella och reproduktiva hälsa fått allt större uppmärksamhet, inte minst på grund av hiv/aids-epidemin. av undervisningsstödet går till grundskoleutbildning. Särskilda insatser har gjorts för att minska gapet i utbildningsmöjligheter mellan flickor och pojkar, för att barn med funktionshinder skall få gå i vanliga skolor och för att undervisningen skall anpassas till barn som arbetar. Regeringen har uttryckt att Sida i de bilaterala förhandlingarna med samarbetsländerna skall använda de nationella rapporter som varje land skickar in till . har regeringen uppmanat Sida att vara aktiv på den internationella arenan och beakta barns rättigheter. öronmärkte regeringen för program till de sex grupperna barn i behov av särskilt skydd. Svenska enskilda organisationers stöd till barn har drivit ett uttalat barnrättsperspektiv talet. Organisationen ger exempelvis stöd till arbetet för att ta fram alternativa rapporter till . Som regel är det grupper eller allianser av enskilda organisationer i respektive land som samlar in och sammanställer data för dessa alternativa rapporter. De parallella rapporterna är ett värdefullt komplement till de officiella rapporterna. De flesta större svenska enskilda organisationer som bedriver utvecklingssamarbete genomför insatser för eller tillsammans med barn och ungdomar. I de flesta fall handlar det om projekt för särskilt utsatta barn, exempelvis barn i krig, barn och ungdomar som drabbats av hiv/aids, barn med funktionshinder och sexuellt utnyttjade barn. En tredjedel av utvecklingssamarbete kanaliseras genom multilaterala organisationer. Sedan antogs av generalförsamlingen har tagit ett stort ansvar för att sprida kännedom om konventionen. har också betonat uppföljningen av konventionens tillämpning och för detta gett ekonomiskt stöd till . har haft två representanter i kommittén. Vidare har t.ex. drivit frågan om ett förbud mot att använda barn som soldater, vilket resulterat i ett tilläggsprotokoll till om barn i väpnade konflikter (bil 2) Som näst största givare och styrelsemedlem har länge samarbetat nära med , . Det nära samarbetet ledde fram till barntoppmötet och därmed att många stater snabbt ratificerade . har varit pådrivande för att , , och , , tydligare börjat driva frågan om barns och ungas sexuella och reproduktiva rättigheter. är fjärde största bidragsgivare till FN:s flyktingkommissarie, . Ungefär hälften av alla flyktingar är barn. Svenska har tillsammans med flyktingkommissarien utarbetat riktlinjer och utbildningsprogram för hur barnen skall skyddas. Utöver dessa specifika insatser riktas delar av stöd för barn och ungdomar till , för livsmedelsbistånd WFP, Internationella arbetsorganisationen , FN:s speciella organ för aids frågor , för kvinnor , UNIFEM, och för undervisning, vetenskap och kultur, . Vid samtliga stora internationella konferenser har lyft fram frågor som berör barns och ungdomars rättigheter. har ofta tagit upp kontroversiella frågor, som sannolikt annars hade förtigits. värdskap för den första Världskongressen mot kommersiell sexuell exploatering av barn 1996 är kanske det tydligaste exemplet på detta. Det svenska initiativet har sedan följts upp genom en andra världskonferens som ägde rum i , . I samband med FN:s fjärde kvinnokonferens publicerade svenska tillsammans med andra organisationer inom Rädda Barnen-alliansen en skrift om flickors villkor. Denna påtalade bland annat att de nationella rapporter om uppföljning av som lämnats till ofta förbisåg att belysa flickornas situation. Det var på svenskt initiativ som ett barnrättsperspektiv fördes in i EU:s nya policydokument för Gemenskapens internationella utvecklings- samarbete. Till EU:s nya landstrategiarbete har knutit barnrättsexpertis från Sida och . 1.4Erfarenheter av genomförandet av i Som konventionsstat får nya erfarenheter av tillämpningen av i vårt eget land. Dessa erfarenheter finner regeringen vara en stor pedagogisk och förtroendeskapande tillgång också i vårt internationella utvecklingssamarbete. Regeringens strategi för : -skall vara ett aktivt instrument och genomsyra allt beslutsfattande inom som rör barn. -Barnperspektivet skall i lämplig omfattning finnas med i utredningsdirektiv. -bör på olika sätt tas upp i utbildningar för de yrkesgrupper som skall arbeta med barn. -Statligt anställda vars arbete har konsekvenser för barn och ungdomar skall erbjudas fortbildning för att kunna stärka sin barnkompetens och sina kunskaper om . -Kommuner och landsting bör inrätta system för att kunna följa hur barnets bästa förverkligas i det kommunala arbetet. -Barnkonsekvensanalyser skall göras vid statliga beslut som rör barn. -Barns och ungdomars inflytande och delaktighet i samhälls- och trafikplaneringen skall utvecklas. -verksamhet och organisation skall ses över i syfte att stärka dess roll vid genomförandet av i . -Barnstatistik skall utvecklas. ratificerade utan reservationer. har sedermera undertecknat de båda fakultativa protokollen till : Handel med barn, barnpornografi och barnprostitution respektive Barns inblandning i väpnade konflikter. var drivande i processen att ta fram protokollet om barn i väpnade konflikter. Arbetet med att ratificera protokollen pågår. har ratificerat ILO- konventionen nr 182 som reglerar barnets rättigheter på arbetsmarknaden med omedelbara åtgärder för avskaffandet av de värsta formerna av barnarbete och förbud mot sådant arbete. För att göra en bred översyn av hur svensk lagstiftning och praxis stämmer överens med bestämmelser och intentioner tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté. Kommittén konstaterade i sitt betänkande Barnets bästa i främsta rummet (SOU 1997:166) att svensk lagstiftning i huvudsak överensstämde med åtaganden i , men pekade på att det var angeläget att bestämmelserna verkligen tillämpades och att genomfördes på alla nivåer i samhället. Med betänkandet som utgångspunkt utarbetades en nationell strategi för att förverkliga i . Denna strategi antogs av en enhällig riksdag (prop. 1997/98:182, bet. 1998/99 SOU, rskr. 1998/99:171). var fortfarande unikt i världen om att ha antagit en sådan strategi. Regeringen har i en skrivelse till - Barnpolitiska arbetet med strategin för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter (skr.2001/02:166) - lämnat en beskrivning av resultatet och erfarenheterna av arbetet med strategin. För att få genomslag för arbetet med att genomföra strategin och stärka barnets rättigheter har en formell samordningsfunktion inrättats inom , med placering i . Samordningsfunktionens uppgift är att utveckla arbetet med genom att vara såväl på drivande som stödjande. En viktig uppgift är att delta i den gemensamma beredningen och att granska regeringens beslut ur ett barnkonventionsperspektiv. I syfte att synliggöra barn och ungdomar i och öka kunskapen om deras situation har tilldelats särskilda medel för att utveckla den årliga barnstatistiken. Denna omfattar bland annat familjens sammansättning, barntillsyn, föräldra- ledighet, familjeekonomi, barnpopulationens storlek och årliga förändringar. har rapporterat till . tredje rapport till barnrättskommittén kommer att lämnas . I den nationella handlingsplan för mänskliga rättigheter som avlämnas till /2002 (rskr 2001/2002:83) återfinns barnets rättigheter som ett område för särskilda åtgärder. Regeringen avser vidare att ytterligare tydliggöra barn och ungdomar i budgetpropositionen. har utrett frågan om i vilken mån barn skall kunna vara med och påverka på nivå. Regeringen föreslår med anledning av utredningen olika åtgärder för att öka barns rätt till inflytande och att komma till tals. Det övergripande målet för det svenska utvecklingssamarbetet är att höja de fattiga folkens levnadsnivå. Detta övergripande mål lades fast i prop. Vid ett flertal tillfällen , 1973, 1978, 1986, 1996 har beslutat om vidareutveckling av det övergripande målet i olika aspekter, de så kallade sex delmålen. Det svenska utvecklingssamarbetet skall, inom ramen för det övergripande fattigdomsmålet, bidra till resurstillväxt, ekonomisk och social utjämning, ekonomisk och politisk självständighet, demokratisk samhällsutveckling, framsynt hushållning med naturresurser och omsorg om miljön och jämställdhet mellan kvinnor och män. Den parlamentariska utredningen om politik för global utveckling, Globkom, överlämnade sitt betänkande till regeringen. Kommittén har haft i uppgift att utreda hur politik för global ekonomiskt, socialt och ekologiskt hållbar utveckling bör vidareutvecklas i med allt starkare ömsesidiga beroenden. Betänkandet syftar till att föra in den globala dimensionen i utvecklingssamarbetet samt hantera kopplingen mellan bistånd och andra politikområden. Kommittén föreslår i sitt betänkande att fattigdomsminskning skall kvarstå som en övergripande inriktning. Vidare föreslås mål för delområden inom det breddade begreppet politik för global utveckling. De tre förslagen utgörs av: en rättvisare global utveckling, en förebyggande och hållbar hantering av gemensamma globala angelägenheter och en förbättring av den fattiga människans levnadsvillkor. antog hösten Millenniedeklarationen. Målen i den har sin utgångspunkt i överenskommelser gjorda i samband med 1990-talets FN-konferenser. Ur millenniedeklarationen har åtta millennieutvecklingsmål vidareutvecklats: Regeringen lyfter särskilt fram dessa gemensamma internationella mål i budgetpropositionen för (prop. 2001/02:1) Utrota extrem fattigdom och hunger Halvera andelen människor som lever på mindre än till 2015. Halvera andelen människor som lider av hunger. Både flickor och pojkar i hela världen ska kunna avsluta en grundläggande skolgång. Främja jämställdhet mellan könen och öka kvinnors delaktighet Avskaffa all könsdiskriminering i grundläggande utbildning till 2005. Avskaffa könsdiskriminering i all utbildning till 2015. Minska dödligheten för barn med två tredjedelar till 2015. Minska dödligheten i barnsäng med tre fjärdedelar till 2015. Bekämpa hiv/aids, malaria och andra folksjukdomar och få ned spridningen av hiv/aids till 2015. Minska förekomsten av malaria och andra stora folksjukdomar till 2015. Trygga en hållbar miljö En hållbar utveckling måste ingå i alla länders nationella program och miljöförstöringen måste ha vänts till 2015. Halvera andelen människor som saknar tillgång till rent dricksvatten till 2015. Avsevärt förbättra förhållandena för minst 100 miljoner människor som bor i slum till 2020. Stärk det globala partnerskapet för utveckling -Öka det statliga biståndet -Uppnå en hållbar skuldsituation FN:s konventioner om mänskliga rättigheter syftar ytterst till att slå vakt om människovärdet, det vill säga tanken att varje människa är bärare av ursprungliga, medfödda och inneboende rättigheter. Alla människor har samma värde, samma rätt till liv, personlig frihet och trygghet. , som är en av flera konventioner om mänskliga rättigheter, bekräftar och slår fast att människovärdet inte är kopplat till funktionsförmåga och inte heller ålder eller mognad. Människovärdet är förankrat i varje persons existens. slår därför vakt om barndomens egenvärde. Barn skall inte ses som bihang till föräldrar eller som passiva mottagare av service och insatser. Barn skall ses som unika individer med egna behov, egna intressen och egna rättigheter. Det är på den värdegrunden som det internationella utvecklingssamarbetet skall vila och förverkligandet av bestämmelser och anda är därför ett mål i sig. Inte enbart därför att den fått en nära nog världsomfattande anslutning utan också för att den omfattar såväl medborgerliga och politiska rättigheter som ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. En grundläggande punkt i konventionen är att den definierar barn som varje människa under , om inte barnet blir myndigt tidigare enligt den lag som gäller för barnet. är inriktad på det enskilda barnet och dess rätt att få sina grundläggande behov tillfredsställda, att skyddas mot utnyttjande och diskriminering, att få uttrycka sin mening och att bli respekterad. Den lyfter fram barnets rätt till överlevnad och också barnets rätt till utveckling och deltagande. Konventionen framhåller familjens betydelse för barnet. ses barnet som en egen individ, med bärare av egna rättigheter, och inte enbart som en del av familjen. Varje stat är genom ratificeringen skyldig att se till att den nationella lagstiftningen står i överensstämmelse med konventionens innehåll. Dessutom är staterna skyldiga att vidta andra åtgärder för att konventionens anda och intentioner skall genomsyra alla åtgärder som rör barn. Varje stat skall till sitt yttersta av sina tillgängliga resurser säkerställa barnets rättigheter i sin samhällsutveckling och i den mån det är nödvändigt skall de nationella ansträngningarna kompletteras med internationellt samarbete. portalbestämmelse om barnets bästa stadgar att offentliga eller privata institutioner, domstolar, lagstiftande organ eller administrativa myndigheter skall sätta barnets bästa i främsta rummet i all verksamhet som rör barn. Begreppet barnets bästa finns också i andra konventioner och deklarationer liksom i många länders nationella lagstiftning, men begreppet är då ofta begränsat till familjerättsliga frågor som rör vårdnad, umgänge och adoption. utvidgar principen om barnets bästa att gälla samtliga beslut som "berör barn". Att samhällsutvecklingen generellt berör barn framgår tydligt av bredd. Även om barnets intresse inte alltid kan vara utslagsgivande kan en regering aldrig välja bort barnets bästa ur beslutsunderlag eller ur sin analys. Barnets bästa skall alltid beaktas. En tredjedel av konventionsstaterna har reserverat sig mot delar av . Det stadgas i att reservationer som strider mot konventionens ändamål och syfte inte är tillåtna. och övriga EU-länder har därför alltid kraftigt invänt mot reservationer till enskilda artiklar i som svepande hänvisat till tradition eller religiösa sedvänjor. Orsaken till att barn i valdes som ett samlingsbegrepp för hela den omyndiga åldersgruppen var att tydliggöra denna grupp i förhållande till den vuxna delen av befolkningen. Det är dock stora skillnader mellan små barns och tonåringars behov och intressen. Insatser som riktas till barn ser därför annorlunda ut än insatser för tonåriga flickor och pojkar. Eftersom fler än en miljard människor i världen är är det enligt regeringens uppfattning angeläget att större uppmärksamhet ges åt ungdomars rättigheter. Regeringen menar också att ungdomstiden erbjuder unika tillfällen att bryta diskriminerande attityder och hämmande eller destruktiva invanda mönster förutsatt att ungdomar ges möjlighet att påverka och medverka i förändringsprocesser. Del II: Främjande av barnets rättigheter i utvecklingssamarbete Barnets rättigheter skall stå i fokus och barnens bästa skall sättas i främsta rummet i alla frågor som rör barn. Barn och ungdomar skall synliggöras i samhället och deras behov och intressen skall beaktas i allt beslutsfattande. Det innebär att barnets bästa skall beaktas i frågor om ekonomi, miljö och samhällsplanering. Millennieutvecklingsmålen och målen från FN:s specialsession 2002 framhåller hälso- och sjukvård, utbildning och sociala reformer för barnets överlevnad och utveckling. För att bekämpa fattigdomen. i alla dess aspekter, måste huvudinriktningen vara att förbättra uppväxtvillkoren för alla barn. Därutöver krävs särskilda insatser för utsatta barn. Barnrättsperspektivet utgör basen för en sammanhållen utvecklings- policy. Utgångspunkten är att det är varje lands ansvar att vidta åtgärder med utnyttjande till det yttersta av sina tillgängliga resurser för att tillförsäkra barn de rättigheter som föreskrivs i . I den mån det yttersta av ett lands resurser inte räcker till för att genomföra konventionens bestämmelser skall detta ske inom ramen för internationellt samarbete. Denna skrivelse identifierar fyra områden för strategiska insatser för att stärka barnrättsperspektivet i utvecklingssamarbetet: N Insatser för särskilt utsatta barn Regeringen avser att prioritera följande insatser för att i utvecklingssamarbetet främja socialt reformarbete: N Relevanta svenska erfarenheter av socialt reformarbete skall tas tillvara i det internationella utvecklingssamarbetet. N Stöd för att analysera det sociala reformarbetets effekter på ekonomisk tillväxt och social utveckling. N Insatser för utbildning och kunskapsöverföring. N Samverkan och erfarenhetsutbyte mellan forskare, sociala institutioner och myndigheter. Ekonomiskt tillväxt är en nödvändig, men inte tillräcklig, förutsättning för ett land att ta sig ur fattigdom. Det krävs också en fördelningspolitik som tar hänsyn till barns utveckling och till föräldrars möjligheter att skydda och värna sina barn. För att ekonomisk tillväxt skall gynna barn och ungdomar krävs insatser som bryter fattigdomens sociala arv. ser familjen som den naturliga miljön för barn att växa upp i. Begreppet familj ges en vid definition. Det kan vara kärnfamiljen, men också den utökade familjen (the extended family). Det är i familjen som barn får möjlighet att utvecklas, får skydd och andra behov tillgodosedda. Barnets rättigheter tar således sin utgångspunkt i ett familjesammanhang tillsammans med föräldrar, släktingar eller andra vårdnadshavare som förmår skapa en god uppväxtmiljö för barn. drar upp riktlinjerna för en barninriktad familje- och socialpolitik. En sådan politik skall, enligt konventionen, innehålla allt från till exempel socialförsäkringar, ekonomiskt bistånd till familjen, regler om underhållsbidrag, barnomsorg samt hälso- och sjukvård. gäller alla barn, utan diskriminering, och de artiklar som tar upp statens skyldighet att ge familjen stöd gäller således alla familjer. Ett barnrättsperspektiv i fattigdomsbekämpningen leder till en prioritering av stöd till att utveckla en barn- och familjepolitik. Det handlar om att bekämpa fattigdomen genom att sätta barnets bästa i Det innebär för många länder stora ekonomiska, sociala och kulturella förändringar som bygger på en rättvisare fördelning av tillgängliga resurser. Svenskt utvecklingssamarbete skall stödja, stimulera och påverka sådana reformsträvanden på alla nivåer. om utveckling, 2000, betonar vikten av social utveckling som ett led i fattigdomsbekämpningen. Rapporten anger tre huvudkomponenter i fattigdomsbekämpning: Human security, human empowerment och human opportunities. Vid en fri översättning till svenska blir det Trygghet och Säkerhet, Deltagande och Inflytande, Valmöjligheter och Livschanser. Detta är också nyckelord i den svenska socialpolitiken. Att få sina basbehov tillgodosedda, att känna trygghet och att leva i ett samhälle där ens röst betyder något ger varje människa en frihet som i sin tur skapar kreativitet och ger möjlighet till skapande. Det är denna kraft som alstras ur trygghet som för utvecklingen framåt och som skapar förutsättningar för personlig växt, men också ekonomisk tillväxt och utveckling i ett samhälle. Regeringen anser att skulle kunna spela en viktig roll i utvecklingssländernas reformsträvanden genom att ta tillvara, analysera och förmedla kunskaper och erfarenheter av socialt reformarbete. Det är viktigt att vi analyserar hur den svenska välfärdspolitiken kan ha bidragit till att stimulera den sociala och ekonomiska utvecklingen och hur detta kan användas i det internationella utvecklingssamarbete. Regeringen avser att prioritera följande insatser för att främja barns och ungdomars hälsa: N Fortsatt satsning på hälso- och sjukvård som är tillgänglig för alla. Särskilda insatser krävs på landsbygden. N Stöd till mödra- och förlossningsvård. Utbildning av barnmorskor och främjande av amning är centralt, liksom vaccinationer. N Ökat fokus på ungdomars, speciellt tonårsflickor, tillgång till information och sexualrådgivning. N Främjande av vård och rehabilitering för barn med funktionshinder. N Fortsatt stöd till program för god sanitet och rent vatten. N Ökat deltagande av barn och ungdomar i beslut som rör miljöfrågor. I slås varje barns rätt till en god hälsa fast. Det faktum att det dör 11 miljoner barn av sjukdomar som hade kunnat förebyggas är oacceptabelt. Hälften av dem dör på grund av felnäring och svält. Andra dödsorsaker är sjukdomar som malaria och diarréer, liksom andra infektioner på grund av brist på rent vatten och dåliga sanitära förhållanden. Under två perioder i livet är barn särskilt utsatta. Det är och under tonåren. Därför är det under dessa perioder våra insatser bör fokuseras. Nära kopplat till de små barnens hälsa är situationen för gravida och mödrar. Den fortsatt höga mödradödligheten beror på att kvinnor på landsbygden och i städernas slum saknar tillgång till mödravård. De flesta förlossningar i utvecklingsländerna sker utan hjälp av kunniga barnmorskor. Ytterligare orsaker är det stora antalet oönskade tonårsgraviditeter och det stora antalet hälsofarliga aborter. Bristande respekt för kvinnors rätt att fatta beslut om sin egen sexualitet, inklusive hur många barn de vill ha och hur tätt de vill ha barnen ligger till grund för den rådande situationen. En god hälsa är ett mål i sig ett grundläggande uppgift för ekonomisk utveckling. Men en god hälsa är också ett medel för att uppnå ekonomisk tillväxt. Sambandet har analyserats närmare. Resultatet visar att sambandet mellan insatser för hälsa och fattigdomsbekämpning är starkt. Ohälsa dränerar ett lands ekonomi. Investeringar i hälsa ger sexfalt igen i form av ekonomisk tillväxt. i ökat bistånd skulle krävas för att rädda livet på 8 miljoner människor de flesta av dem barn. Hälsa handlar lika mycket om ekonomi och kunskap som hälso- och sjukvårdssystem. Det handlar till lika stor del om generell utbildning, infrastruktur, sysselsättning, tillgång till mat, vatten och goda sanitära förhållanden. Fungerande hälsosystem kräver stora resurser och kan bara åstadkommas genom en kombination av ökade nationella resurser och ökat bistånd till hälsovård. Familjen och barnets föräldrar spelar en nyckelroll, liksom kunskap om vad som är viktigt för att hålla sig frisk genom tonåren och som vuxen. Barn behöver hjälp och skydd för att undvika skador och exponeras för vanliga sjukdomar. Barn behöver dessutom tillgång till grundläggande hälso- och sjukvård. För ge barnet bästa möjliga start i livet krävs att mödradödligheten minskar, god kvalitet på mödravård och förlossningsvård, vilket i sin tur kräver utbildade barnmorskor. Avgörande för att öka små barns hälsa är att främja amning och vaccinering. Det är också angeläget att inte arbeta isolerat med enskilda sjukdomar utan att hälsoarbetare inom primärhälsovården tar hänsyn till barnets olika behov och rättigheter, samt att de samtalar med föräldrar om hur dessa bättre kan främja barnets hälsa och utveckling. En hälsovård för alla innebär att barn med funktionshinder inte får diskrimineras. Tonåren är en fas i livet som innehåller stora hälsorisker såsom spridningen av hiv/aids, andra sexuellt och/eller intravenöst överförbara sjukdomar liksom den höga dödligheten för flickor i samband med tonårsgraviditeter. Tillgång till preventivmedel, adekvat information, sex- och samlevnadsundervisning tillsammans med vård och behandling vid infektioner, graviditeter och aborter måste stå högt på hälsodagordningen.