prop · GP03100d11 · 2002-04-15 00:00:00 — Trots dessa svårigheter kan en jämförande analys ändå ge en uppfattning om tillförlitligheten hos olika konjunkturbedömare, och kanske framför allt ge en indikation på hur stora fel som kan betraktas som normala. Syftet är dock inte att rangordna prognosmakare. Av diagram 13.1 framgår att prognosmakarna tenderade att göra fel av ungefär samma storleksordning för både BNP, inflation och arbetslöshet för . var prognosfelen för BNP-tillväxten stora. BNP-tillväxten överskattades i genomsnitt , vilket kan jämföras med att genomsnittsfelen endast var hälften så stora. Senast BNP- tillväxten överskattades i samma utsträckning var för de prognoser som gjordes för . reviderades BNP-tillväxten successivt ned av samtliga prognosmakare.10 Diagram 13.1 Genomsnittliga absoluta prognosfel 1.Genomsnitten avser de fel, i absoluta tal, som gjordes i fyra prognoser avseende 2001, dvs. och , samt och . Siffrorna inom parentes anger genomsnittlig publiceringsvecka. Prognosurvalet har gjorts så att tidpunkten för prognosen i så stor utsträckning som möjligt sammanfaller med tidpunkt för publicering. 2.Prognosmakare: (FID), (), (), (), Landsorgansitationen (LO), Nordea (NB), (), ,() och Svenskt näringsliv (SN). 3.År 2000 saknas höstprognos för FSB och vårprognos för . För dessa har konsensusprognosen i stället antagits. 4.HUI:s BNP-prognos är inte direkt jämförbar med andra prognosmakares eller med nationalräkenskapernas utfall. Anledningen är att beräknar prognosen för BNP genom att summera komponenterna i försörjningsbalansen priser. De relativprisförändringar som skett beaktas därmed inte i prognosen (men däremot i nationalräkenskapernas utfall). Källor: , och . Förutom BNP är inflationen och arbetslösheten centrala prognosvariabler. Överlag var prognosprecisionen betydligt bättre för dessa variabler, även om prognosfelen för inflationen var betydligt större än . Inflationsutfallet, mätt med KPI, var som tidigare nämnts oväntat högt. De flesta prognosmakare missbedömde både den deprecierande kronan och den inhemska inflationen, framför allt i de prognoser som gjordes . 10 De flesta av fjolårets höstprognoser som ingår i utvärderingen färdigställdes före (undantaget , och ). Ett antal prognosmakare publicerade kort efter händelsen reviderade prognoser eller kommenterade den tidigare prognosen mot bakgrund av händelsen. digt en hög inflation till följd av en hög tillväxt, men ingen prognosmakare lyckades förutsäga både den svaga tillväxten och den höga inflationen. Den positiva utvecklingen på arbetsmarknaden förutsågs däremot av samtliga prognosmakare. Prognosprecisionen är god även för de prognoser som gjordes . De flesta bedömares prognoser över arbetslösheten låg dock något högre än utfallet, till skillnad från Fi- nansdepartementet som underskattade arbetslösheten något. Det är vanskligt att jämföra konjunkturbedömare endast utifrån prognoser . Osäkerheten i form av exempelvis olika publiceringsdatum blir givetvis stor. I tabell 13.2 visas därför glidande medelvärden för genomsnittliga prognosfel avseende BNP-tillväxt för ett antal prognosmakare . Överlag kan noteras att skillnaderna mellan olika prognosmakare är små. En förklaring till detta är att bedömare har tillgång till samma information och att informationen tolkas på ett liknande sätt. Det kan också vara ett uttryck för att prognosmakare tar intryck av varandras bedömningar. Samtliga prognosmakare gör betydligt bättre bedömningar än den så kallade naiva prognosen, som innebär att en prognos som görs vid år t är identisk med utfallet för år t 1. Nästan alla prognosmakare har generellt sett haft en positiv bias, dvs. man har överskattat BNP-tillväxten, . Under de starka tillväxtåren 1999 och 2000 underskattades dock utvecklingen. Det tycks alltså som att de flesta prognosmakare tenderar att underskatta tillväxten i högkonjunktur och överskatta den i lågkonjunktur. 2001/02:100 BILAGA 1 Tabell 13.2 Genomsnittligt absolut prognosfel för BNP- tillväxten Procentenheter, glidande medelvärden 1.Genomsnitten avser de absoluta fel som gjordes , dvs. och våren föregående år, samt och våren innevarande år. Felen är dessutom beräknade som glidande medelvärden. Detta innebär att 2001 ingår de fel som gjordes för åren 19972001. Genomsnitten avser därför totalt 20 prognoser per kolumn. 2.Medelfelet visar medelvärdena av samtliga prognosmakares absoluta prognosfel. 3.Den naiva prognosen innebär att den prognos som görs år t sätts lika med utfallet för år t1. Källor: , och .