prop · GQ035 · 2002-10-22 00:00:00 — ändringar i inkomstskattelagen bedöms inte ha någon mätbar effekt på de Ändringen i lagen (2001:1170) om utvidgning av de särskilda avdra- gen enligt socialavgiftslagen (2000:980) bedöms inte leda till något inkomstbortfall av betydelse för det allmänna. Konsekvenser för små och medelstora företag Förslagen avseende mervärdesskatt utgör i huvudsak tekniska ändringar som inte torde påverka företagens administration och kostnader för hantering av mervärdesskatten eller i övrigt medföra konsekvenser för Bland de effekter som förslagen ändå medför kan nämnas följande. En positiv effekt av förslaget om framställning av periodiska publika- tioner är att fler företag kommer att kunna omsätta aktuella typer av tjänster skattefritt till utgivare av sådana publikationer. snedvridningar och incitament att organisera utgivningen på visst sätt bör När det gäller förslaget om reparation och leverans inom ramen för ett garantiåtagande är det positivt för svenska företag så till vida att de befrias från skyldigheten att kontrollera den utländske företagarens För utländska företagare medför dock förslaget att i stället för skattefrihet får de ansöka om återbetalning av ingående skatt i Förslaget om beskattningsunderlaget vid import och återimport av varor efter passiv förädling i tredje land kan medföra likviditetsvinster Den ändrade definitionen av begagnade varor för vinstmarginal- beskattningen gör att vinstmarginalbeskattning kan tillämpas vid handel Härigenom undviks att mervärdesskatten blir en faktisk kostnad för de företag som sysslar med sådan handel. Beträffande förslaget om uppskov med betalning av preliminär skatt har företagsorganisationer och företag i flera sammanhang påtalat de likviditetsproblem som uppstår i samband med att ett företag startas. Genom förslaget motverkas problemen och nyföretagandet kommer att Den föreslagna regeln torde inte leda till att företagen måste vidta några särskilda administrativa eller praktiska åtgärder. inlämnande av skatte- och avgiftsanmälan borde det vara tillräckligt att de företag som önskar uppskov markerar detta med ett kryss i därför av- sedd ruta på blanketten. Inte heller kan någon ökad tidsåtgång eller ökade kostnader förutses till följd av regleringen. Eftersom förslaget omfattar i princip alla nya företagare som startar en ny näringsverksamhet leder det inte till några konkurrenssnedvridande effekter mellan nystartade företag. Möjligen kan en viss snedvridning i konkurrensen uppstå mellan nystartade och redan befintliga företag. Det problemet skall dock inte överdrivas eftersom uppskovstiden är kort och de likviditetsproblem som ofta uppstår för nystartade företag i sig har en negativ inverkan på deras Ovan har nämnts att det kan finnas en risk att företagare konsumerar Prop. 2002/03:5 inkomster som borde ha avsatts för betalning av den uppskjutna preli- Ett sådant beteende bör dock kunna motverkas genom särskilda informationsinsatser till de nystartade företag som ansöker om uppskov. 21.1Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Ändringen är föranledd av att 2 kap. 6 § har upphävts (se SFS 1994:1798). Bestämmelsen har utformats i enlighet med vad Lagrådet förordat. Som Lagrådet påpekat bör hänvisningen i paragrafen enbart avse 2 kap. 5, 7 och 8 §§, och inte 6 § (som upphävts genom SFS 1994:1798). En justering görs i andra stycket punkten 1 i bestämmelsen i syfte att klargöra att förvärv eller överföring av en vara som görs från ett annat av en sådan utländsk företagare som omfattas av reglerna om återbetalning av mervärdesskatt enligt 10 kap. 1 § andra stycket ML också skall anses som ett gemenskapsinternt förvärv enligt förevarande bestämmelse. Den situation som här är aktuell är det fall en utländsk företagare som omfattas av reglerna om omvänd skattskyldighet enligt 1 kap. 2 § första stycket 4 b ML gör ett gemenskapsinternt förvärv av en vara här i landet. Det gemenskapsinterna förvärvet är skattefritt enligt 3 kap. 30 d § ML i de fall rätt till återbetalning föreligger enligt 10 kap. 14 §§ ML. Reglerna om vad som avses som ett gemenskapsinternt förvärv i förevarande bestämmelse motsvaras i det sjätte direktivet av artikel 28a.1 och 1a. Justeringen av bestämmelsen är en följd av tidigare ändringar i ML om utländska företagares skattskyldighet i (se prop. 2001/02:28 och prop. 2001/02:127). Ändringarna innebär att begränsningen av undantaget från skatteplikt avseende försäkringstjänster till att endast avse sådana tjänster vars tillhandahållande utgör försäkringsrörelse enligt försäkringsrörelselagen (1982:713) eller enligt lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares verksamhet i slopas eftersom en sådan begränsning inte är förenlig med EG-rättslig praxis (C-349/96). Bestämmelsen kommer där- för att omfatta försäkringstransaktioner oavsett vilket subjekt som är När det gäller tillämpningen av begreppet försäkrings- transaktion har domstolen i samma mål anfört att försäkrings- transaktioner enligt en allmän uppfattning kännetecknas av att en försäk- ringsgivare åtar sig att, mot förskottsbetalning av en premie, tillhanda- hålla försäkringstagaren den prestation som parterna kom överens om när avtalet ingicks, för det fall försäkringsrisken skulle förverkligas. Vidare har på samma sätt som i artikel 13 B.a i sjätte direktivet gjorts ett förtydligande om att även omsättning av återförsäkringstransaktioner omfattas av undantaget från skatteplikt. Bestämmelsen har även i enlig- het med ordalydelsen i det sjätte direktivet ändrats så att det klargörs att de förmedlingstjänster som omfattas av bestämmelsen skall anses utgöra försäkrings- eller återförsäkringstjänster. Ändringen har behandlats i motiven (avsnitt 4). Ändringen i första stycket 2 medför att mångfaldigandet eller de tjänster som krävs för mångfaldigandet av publikationen (framställningstjänster) och tjänster som avser distribution av upplagan eller någon annan åtgärd som naturligt hänger samman med framställningen (kringtjänster) undan- tas från beskattning oavsett vem som omsätter tjänsten under förut- sättning att tjänsten omsätts till utgivaren. I lagtexten anges uttryckligen att en förutsättning för att tjänsten skall undantas från beskattning är att omsättningen sker till utgivaren på upp- drag av honom. Om omsättningen sker till någon annan skall således beskattning ske enligt vanliga regler. Den nuvarande förutsättningen för skattefrihet, dvs. att den som omsätter tjänsten måste vara en framställare i lagens mening slopas. Framställare har i praxis framför allt ansetts vara tryckerier. Med förslaget kan även en framställningssamordnare, dvs. någon som för utgivarens räkning åtagit sig att framställa en publikation, eller annan ha möjlighet att skattefritt omsätta aktuella tjänster. I de fall en framställningssamordnare eller annan i sin tur uppdrar åt en under- leverantör att utföra en framställningstjänst eller kringtjänst åt honom kommer undantaget från beskattning således omfatta den omsättning (vidareförsäljning) som framställningssamordnaren gör av den tjänsten till utgivaren. Vid en sådan vidareförsäljning kan det antas att kostnaden för den administration som varit nödvändig hos framställnings- samordnaren för att samordna uppdragen till underleverantörer kommer att ingå i den ersättning som samordnaren betingar sig för de tekniska tjänsterna till utgivaren. Denna administration kommer därmed att omfat- tas av undantaget för omsättning av framställningstjänster och kring- tjänster. Det kan såsom redogjorts för i allmänmotiveringen förutses att defini- tionen av vad som skall anses utgöra en framställningstjänst respektive en kringtjänst kan bli mer betydelsefull när dessa tjänster genom för- slaget kan omsättas skattefritt till utgivarna av även andra än tryckeriet. Eftersom bestämmelsen varit i kraft bör dock innebörden av begreppen vara relativt väl fastslagna i tillämpningen. Avsikten är att de framställnings- och kringtjänster som kan omsättas skattefritt av framställare även fortsättningsvis skall undantas från beskattning. Den betydelse begreppen framställningstjänst respektive kringtjänst fått i praxis är således inte avsedd att förändras genom detta förslag. I bestämmelsens första strecksats uttalas att med framställning avses Prop. mångfaldigandet eller de tekniska tjänster som krävs för mångfaldigandet av publikationen (framställningstjänster). själva tryckningen (eller motsvarande) av en publikation. som krävs för mångfaldigande avses sådana tekniska moment som är nödvändiga för att materialet tekniskt skall vara möjligt att mångfaldiga. Avsikten är som uttalats tidigare att nuvarande praxis i fråga om framställningstjänster skall tillämpas. Att t.ex. anpassa olika material som beställaren tillhandahåller, såsom texten och bilderna, till det tekniska system som skall användas vid tryckningen utgör en fram- Däremot kan inte arbete som i vidare mening är inriktat på framställningen utgöra en sådan teknisk tjänst som krävs för mång- faldigandet av publikationen. Exempel på tjänster som i regel faller utan- för tillämpningen av undantaget i både första och andra strecksatsen är redaktionellt arbete, förmedling av bilder och text, administration av tidningar eller prenumerantstocken samt marknadsföring och ackvisition Det kan dock inte uteslutas att en tjänst som i sig inte utgör en framställningstjänst i vissa fall skulle kunna anses underordnad fram- ställningstjänsten och således omfattas av skattefriheten på den grunden. Lagrådet har förordat en något annorlunda lagteknisk utformning av Eftersom förslaget i lagrådsremissen direkt definierar vad som avses med framställning och därmed kan antas vara tydligare för tillämparen anser regeringen att den i lagrådsremissen föreslagna utform- ningen är att föredra. Av andra strecksatsen framgår att undantaget även gäller för tjänster som avser distribution av upplagan eller någon annan åtgärd som natur- ligt hänger samman med framställningen (kringtjänster). förslag till lagtext föreslogs att tjänsten skulle ha ett nära tekniskt sam- band med framställningen eller avse någon annan åtgärd som naturligt hänger samman med framställningen. skulle effekten av en sådan lagtext bli att det definitionsmässigt skulle skapas två typer av kringtjänster, en teknisk och en mer generell. rande lagtext görs inte denna uppdelning. Eftersom avsikten är att inte förändra nuvarande avgränsning och då inte heller Lagrådet uttalat detta syfte bör en sådan uppdelning undvikas. Det kan dock konstateras att i uttrycket åtgärder som naturligt hänger samman med framställningen kan ingå kringtjänster av teknisk natur och även vissa åtgärder av annan art. Med kringtjänster har i nuvarande tillämpning avsetts t.ex. falsning, skärning, häftning, kuvertering, sortering samt transport och distribution av upplagan (Handledning för mervärdesskatt 2002, sid. 680-681). rådet föreslår vidare att undantaget från beskattning även skall omfatta tjänster som naturligt hänger samman med distributionen. ringens uppfattning kan en sådan skrivning uppfattas som en utvidgning av bestämmelsens nuvarande tillämpningsområde vilket således inte varit Lagtexten har i övrigt utformats med beaktande av Lagrådets En tjänst som särskilt pekas ut i 3 kap. 19 § första stycket 1 ML är införande eller ackvisition av annonser i publikationen. undantagna från beskattning. Någon rätt till avdrag för ingående mer- värdesskatt finns inte vid omsättning av en sådan tjänst. Det kan antas att framställningssamordnare i vissa fall både kommer att tillhandahålla tjänster som avses i punkten 2 och tjänster som avser införande eller ackvisition av annonser. Den tillämpning som gäller när tryckerier och andra framställare både tillhandahåller ackvisition av annonser och framställningstjänster kommer således även omfatta framställ- ningssamordnare. En praktisk fråga är hur den som omsätter tjänsten skall veta att han inte skall ta ut mervärdesskatt vid omsättning av tjänsten till utgivaren. Eftersom skattepliktsreglerna styrs av publikationens mervärdesskatte- rättsliga status får det antas att utgivaren vid överenskommelsen om upp- draget upplyser det företag han anlitar om att särskilda mervärdes- skatteregler gäller för publikationen. Samma ordning torde i och för sig gälla men med färre inblandade aktörer. Även med nuva- rande ordning är skattemyndigheten således tvungen att ha kunskap om vilka publikationer som skall omfattas av 3 kap. 13 och 14 §§ ML. Bedömningen av om uppdragstagaren skall ta ut mervärdesskatt eller inte ligger dock fortfarande kvar på uppdragstagaren. Om uppdragstagaren vill skydda sig mot negativa skattekonsekvenser torde denne kunna ingå avtal med utgivaren som är utformade på sådant sätt att de beaktar eventuell osäkerhet om utfallet av framtida beskattningsbeslut. Vid tillämpningen av paragrafen i dess nuvarande lydelse har frågan uppkommit i vad mån den produkt som efter den tekniska framställ- ningen levereras till t.ex. utgivaren eller framställningssamordnaren utgör en vara eller en tjänst. Gränsen mellan omsättning av en vara och omsättning av en tjänst som avser tillverkning av en vara på beställning är inte alltid klar. Överlåtelse av den färdigställda publikationen till ut- givaren undantas från beskattning enligt 3 kap. 13 och 14 §§ ML. Någon rätt till återbetalning enligt 10 kap. 11 § av ingående mervärdesskatt finns dock inte. Genom att undantaget med bibehållen avdragsrätt i denna paragraf enbart avser framställning av publikationen åt utgivaren på dennes uppdrag (omsättning av tjänst) och inte överlåtelse av publika- tionen (omsättning av vara) har denna avgränsning betydelse. Av lag- texten framgår enligt förslaget uttryckligen att omsättningen av tjänsten skall ske till utgivaren på uppdrag av honom och att tjänsterna avser framställning av en publikation. En utgångspunkt för att framställningen skall anses som omsättning av tjänster måste således vara att tjänsterna utförs på utgivarens uppdrag, dvs. att fråga är om beställningsarbeten och att uppdragstagaren därmed inte äger rätten att förfoga över den publikation som framställningstjänsterna resulterar i. Det bör i detta sammanhang inte vara någon skillnad om uppdragstagaren tillhanda- håller utgivaren en enstaka framställnings- eller kringtjänst eller om han i praktiken utför samtliga aktuella framställnings- och kringtjänster avseende exempelvis ett av utgivaren inlämnat manus. Tjänsten bibe- håller sin karaktär av beställningsarbete även i de fall uppdragstagaren i sin tur uppdrar åt en underleverantör att utföra delar av uppdraget åt honom. Ersättningen för detta arbete skall dock beskattas eftersom arbetet inte tillhandahållits utgivaren utan uppdragstagaren. För att en omsättning av en publikation enligt 3 kap. 13 och 14 §§ ML skall kunna bli aktuell torde det i normalfallet krävas att fråga är om en redan framställd publikation. När det gäller sådan omsättning av publika- tion till utgivaren som avses i 3 kap. 13 och 14 §§ ML måste i praktiken tillämpningsområdet vara begränsat till de fall när tryckeriet eller annan förfogar över den ekonomiska rätten till publikationen. Ändringen har behandlats i motiven (avsnitt 5). I första stycket har förkortningen m.m. lagts till, för att lagen i fråga skall anges på det sätt den är betecknad. I första stycket 3 görs en redaktionell ändring. Andra stycket i paragrafen slopas. Avsikten är att få överensstämmelse med gällande bestämmelser i sjätte direktivet. Bestämmelsen i para- grafens första stycke motsvaras av artikel 9.2 c. Vid förmedling av de tjänster som räknas upp i paragrafen regleras platsen för tillhanda- hållande av artikel 28b E.3 i sjätte direktivet. Denna artikel motsvaras av 5 kap. 7 a § ML. Genom att hänvisningen i andra stycket slopas och regeln i 5 kap. 7 a § efter föreslagen justering även omfattar förmedling av de tjänster som räknas upp i första stycket i förevarande paragraf har bestämmelsen anpassats till bestämmelserna i sjätte direktivet. Om en tjänst som anges i första stycket utförs i skall tjänsten som huvudregel anses omsatt i . När tjänsten inte utförs i skall den motsatsvis anses omsatt utomlands. När det gäller sådana om- sättningar som räknas upp i punkterna 24 finns dock även bestämmelser i 5 kap. 6 a och 6 b §§ som styr var omsättningen skall anses ha skett. Förmedling av tjänster i första stycket kommer genom lagändringen och den föreslagna ändringen i 5 kap. 7 a § anses omsatt inom landet om den bakomliggande tjänsten utförts inom landet och förvärvet av förmed- lingstjänsten inte gjorts av köpare som är registrerad till mervärdesskatt i ett annat under åberopande av registreringsnumret. Om den bakomliggande tjänsten utförts utomlands kommer även förmedlings- tjänsten som huvudregel att anses omsatt utomlands (5 kap. 7 a § i dess nya lydelse och 5 kap. 11 § 4 i dess nya lydelse). Om förvärvet av förmedlingstjänsten gjorts av en köpare som är registrerad till mervärdes- skatt i med åberopande av registreringsnumret och förmedlings- tjänsten avser en vara eller tjänst som omsätts i ett annat anses dock tjänsten omsatt i (5 kap. 7 a § i dess nya lydelse). Ändringen har behandlats i motiven (avsnitt 6). Bestämmelsen i andra stycket sjätte punkten justeras så att det klart fram- går att den, i enlighet med artikel 9.2 e femte strecksatsen i sjätte direk- tivet, även omfattar försäkringstjänster och återförsäkringstjänster. Justeringen har behandlats i motiven (avsnitt 7). För att bestämmelsen skall bli tillämplig på förmedling av tjänster som anges i 6 § första stycket slopas hänvisningen till paragrafen, se vidare författningskommentaren till 6 §. Bestämmelsen i första stycket 8 upphävs. var avsedd att hindra att utländska företagare skulle bli dubbelbeskattade när de förvärvade varor för att uppfylla garantiåtaganden åt kunder i (se vidare avsnitt 8.3). Efter införandet av reglerna om åter- betalning till utländska företagare i 10 kap. ML har dessa företagare rätt att ansöka om återbetalning för den ingående skatt som de betalat på förvärv av varor i . Jfr kommentaren till 5 kap. 11 § 4. Bestämmelsen i punkt 3 ändras och anpassas till artikel 15.3 i sjätte Omsättningen kommer härigenom att anses som en omsätt- ning utomlands endast om det är fråga om arbete på lös egendom och inte, som tidigare gällt, alla tjänster som avser varor utom uthyrning. Bestämmelsens räckvidd utsträcks till att omfatta förutom tjänster på varor som importerats också varor som förvärvats för detta ändamål Slutligen gäller också för den nya bestämmelsens tillämplighet att varorna efter bearbetningen transporteras ut ur EG av den som utfört tjänsten eller av kunden om denne inte är etablerad inom landet. Ändringen har behandlats i motiven (avsnitt 8). Bestämmelsen i nuvarande punkten 4 upphävs. 1973 och var avsedd att hindra att utländska företagare skulle bli dubbel- beskattade när de anlitade en reparatör i för att uppfylla garanti- åtaganden åt kunder i . (Se vidare avsnitt 8.3). reglerna om återbetalning till utländska företagare i 10 kap. företagare rätt att ansöka om återbetalning för den ingående skatt som de betalat på reparationstjänsten i . Jfr kommentaren till 5 kap. 9 § första stycket 8. Ändringen har behandlats i motiven (avsnitt 8). Bestämmelsen i första stycket fick sin nuvarande lydelse i SFS 1994:200 1993/94:99. I lagrådsremissen som föregick propositionen föreslogs dock en annan utformning av bestämmelsen. skulle vid beräkning av beskattningsunderlaget i ersättningen, marknads- värdet (numera självkostnadspriset, se föreslagna 7 kap. 3 §) inköpsvärdet räknas in varje statlig skatt eller avgift utom mervärdes- Lagrådet ansåg dock att det av lagtexten även borde framgå att beskattningsunderlaget skulle utgöras av ersättningen, marknadsvärdet eller inköpsvärdet minskat med ett procentavdrag som motsvarar mervärdesskattens andel av värdet (prop. 1993/94:99 s. 292). utformning som bestämmelsen kom att få krävdes att de fall då ingen mervärdesskatt ingår i värdet undantogs från tillämpningsområdet. fall regleras i paragrafens nuvarande andra stycke och rör fall då köparen beskattas för sina förvärv. Det faktum att det av första styckets nuvarande lydelse inte uttryck- ligen framgår att beskattningsunderlaget skall minskas endast i de fall då mervärdesskatt ingår i det värde som anges i 7 kap. 3 och 4 §§, dvs. ersättningen, självkostnadspriset eller inköpskostnaden har enligt vad som framkommit lett till tolkningsproblem. En sådan minskning har dock, som framgår av ovanstående uttalanden ur propositionen, varit utgångspunkten vid lagstiftningens tillkomst. tolkar bestämmelsen på detta sätt, se Handledning för mervärdesskatt 2002 s. 299 ff. Bestämmelsen har sin motsvarighet i artikel 11 A.2 a i sjätte direktivet, där det stadgas att skatter, tullar, avgifter och övriga pålagor, med undan- tag för mervärdesskatten, skall inräknas i beskattningsunderlaget. I syfte att klargöra bestämmelsens innebörd och undanröja eventuella tolkningsproblem som dess nuvarande lydelse kan orsaka har bestäm- melsen ändrats och anpassats till dess motsvarighet i sjätte direktivet. Regleringen av med vilken procentsats beskattningsunderlaget skall minskas har snarare karaktären av en beskrivning av hur beräkningen skall gå till, än en reglering med materiellt innehåll. I de fall då värdet innehåller mervärdesskatt som skall minska beskattningsunderlaget kan naturligtvis uppställningen alltjämt tjäna som ledning. emellertid ingen särskild reglering i författning. Som en följd av ändringen i första stycket behövs inte den bestäm- melse som finns i andra stycket. Den bör därför utgå. första stycket följer även att det inte behövs en bestämmelse av innebörd att självkostnadspriset inte skall reduceras vid uttagsbeskattning (jfr det yrkande som framställt i samband med den fråga som behandlas under avsnitt 9). Enligt artikel 11 A.2 b i det sjätte direktivet skall även bikostnader såsom provisioner, förpackningskostnader, transport- och försäkrings- kostnader som tas ut från köparen av säljaren ingå i beskattnings- Bestämmelsen i sjätte direktivet är genomförd i svensk rätt genom bestämmelsen i 7 kap. 3 a § tredje stycket ML. tillägg till priset har i det till Lagrådet remitterade förslaget ansetts omfatta dessa bikostnader. Lagrådet har emellertid förordat att den exemplifierade uppräkningen i direktivet skall tas in i lagtexten. Regeringen har följt Lagrådets förslag. I sak innebär detta inte någon ändring jämfört med vad som gäller . ledning för mervärdesskatt 2002 (s. 300) anges att andra tillägg till innefattar sådana kostnadselement som t.ex. fraktkostnader, portokostnader, postförskottsavgifter, försäkringspremier, efterkravs- m.m. I syfte att uppnå en större överensstämmelse med den lagtekniska konstruktionen i det sjätte direktivet har bestämmelsen i 7 kap. 3 a § tredje stycket flyttats till 7 kap. 2 § ML. Orden kompensation för och värdet av bytesvara i nuvarande 7 kap. 3 a § tredje stycket har därvid Dessa uttryck saknas i artikel 11 A.2 i direktivet. avses inte utgöra någon förändring i materiellt hänseende. orden kompensation för är dessa ord hämtade från den bestämmelse som anger vad som skulle inbegripas i priset för en vara eller en tjänst och som föreslås slopad. Vid en beskrivning av vad som skall ingå i beskattningsunderlaget blir orden överflödiga. av bytesvara får dessa också anses som överflödiga i lagtexten. saknar dessutom motsvarighet i det sjätte direktivet. vara eller en tjänst skall utgöra allt det som säljaren erhåller som betalning för leveransen, inklusive värdet på bytesvara eller bytestjänst. Om värdet på bytesvara eller bytestjänst inte skulle ingå i detta strida mot kravet på neutralitet i Stöd i EG-rätten för att bytesvara eller bytestjänst skall ingå i beskattningsunderlaget framgår av motiveringen till artikel 12 om beskattningsunderlaget i ändringsförslaget till det sjätte direktivet, KOM(74) 795 slutlig av .