prop · GP0396 · 2002-02-21 00:00:00 — har därigenom bidragit till attskapa en helhetsbild av barn och ungdomar på en generell nivå.En sådan helhetsbild av barn och ungdomar har varit betydelsefull för fleramyndigheters och organisationers verksamhet. Av de enkätundersökningar somutredningen genomfört framgår till exempel att över hälften av landetslänsstyrelser uppfattar informations- och opinionsbildandeverksamhet som en tillgång i tillsynsarbetet.Barnkonventionen är styrdokument och utredningens bedömning är att har bedrivit ett långsiktigt arbete för att driva påförverkligandet av i . Flera av de förslag somBarnombudsmannen har framfört under sina har resulterat i åtgärder avolika slag. Till exempel överensstämmer innehållet i den strategi förförverkligandet av i som antog ihög grad med förslag som framfört i sina årsrapporter tillregeringen alltsedan 1994.Av utredningens utvärdering av arbete framgår också att detfinns svagheter och begränsningar i nuvarande mandat ochinriktning av arbetet. Avsaknaden av rättsliga befogenheter är ett sådantexempel. Likaså att har haft begränsade möjligheter att byggaupp nätverk och kontakter utifrån sin egenskap av företrädare för barn ochungdomar. Det kontaktnät som byggts upp har styrts av prioriteringar somöverensstämt med uppgifter som varit fastlagda i instruktion, regleringsbrev och regeringsuppdrag. Ett flertal kontakter har varit ett led i enmyndighetsutövande funktion. Kontakter med barn och ungdomar, medfrivilligorganisationer och yrkesgrupper som arbetar med barn har inteprioriterats i lika hög grad.Tyngdpunkten i arbete med att bevaka att svenska författningar och deras tillämpning överensstämmer med har legat påbevakning av lagstiftningsarbetet. Detta har varit naturligt i enuppbyggnadsfas, där det har varit viktigt att se till att blirkänd på centralt beslutsfattarplan och får genomslag i de lagar och regler somär grundläggande för barns och ungdomars villkor i landet. Utredningen bedömeremellertid att tiden nu är mogen för en viss omorientering av verksamheten såatt mer uppmärksamhet ägnas åt bevakning av lagstiftningens tillämpning.Företräda barn och ungdomarEnligt utredningens direktiv skall i första hand verka utifrånbarnens intressen. Av detta följer att grundläggande uppgiftär att företräda barn och ungdomar. Med detta avses att vara barns och ungdomars "röst" i samhället, att hävda deras eget perspektiv och kräva respekt för deras mänskliga rättigheter. Barn som lever i utsatta situationer har särskilt svårtatt göra sin röst hörd och att påverka sin situation. I arbetet att företrädaalla barn och ungdomar skall därför, som , ägnasärskild uppmärksamhet åt frågor som rör utsatta barn.Ombudsmannen företräder i den meningen ett medborgarperspektiv; ettgrundläggande och gemensamt samhälleligt intresse av att alla barn och ungdomartillerkänns de rättigheter som stadfästs i FN:s konvention om barnetsrättigheter.För att som ombudsman kunna ha ett barn- och ungdomsperspektiv på en generellnivå krävs djup kunskap om barns och ungdomars situation och behov i olikaåldrar. Utredningens uppfattning är att i första hand bör sökakunskap så "nära" barn och ungdomar själva som det är möjligt. Det innebär attden viktigaste kunskapsbasen måste vara barn och ungdomar själva, föräldrar,personal som arbetar med barn och ungdomar och organisationer med verksamhet för barn och ungdomar. Dessa konkreta och direkta erfarenheter måste sedan ställasi relation till annan mer generell kunskap som hämtas från forskning ochstatistik samt från organisationer och myndigheter.Att företräda barn och ungdomar är kärnan i ombudsmannarollen. För att med tyngd framstå som en sådan företrädare bör därför , enligtutredningens mening, prioritera och vidareutveckla sina kontakter med barn ochungdomar. Utredningen anser att denna uppgift är så grundläggande för enombudsman att den bör lagfästas.En förutsättning för att kunna vidareutveckla kontakterna med barn och ungdomarär att ges ett utökat handlingsutrymme och större möjligheteratt arbeta flexibelt. Kontakter med barn och ungdomar kan aldrig struktureras på samma sätt som till exempel samverkan med myndigheter och organisationer utanställer krav på flexibilitet.En renodling av ombudsmannarollenMed utgångspunkt i FN:s konvention om barnets rättigheter har det förutredningen varit naturligt att fästa vikt vid de uttalanden om barnombudsmänsom gjorts av för barnets rättigheter samt de rekommendationer omnationella institutioner för mänskliga rättigheter som antagits av FN:sgeneralförsamling, de så kallade Parisprinciperna. Dessa dokument syftar tillatt så långt möjligt effektivisera de nationella institutionernas arbete med att driva på och bevaka mänskliga rättigheter.I dessa dokument framhålls fyra egenskaper som grundläggande för attinstitutionen effektivt skall kunna främja mänskliga rättigheter. Den nationella institutionen skall ha en lagfäst uppgift att tillvarata en eller fleragruppers mänskliga rättigheter och vara självständig i förhållande tillregeringen. Vidare skall institutionen ha rätt att ta egna initiativ och rättatt uttala sig och ge offentlighet åt sina slutsatser.Mot bakgrund av vad som framkommit i utredningens utvärdering, ställt i relation till de internationella kraven, föreslås att roll somombudsman renodlas och stärks. För detta talar också att ombudsmannens rolldärmed blir tydligare i förhållande till andra myndigheter och att dessamyndigheters uppgift i förverkligandet av också förtydligas.Med en renodling av ombudsmannarollen skulle framstå på detsätt som efterlysts av barn och ungdomar själva men också av flera myndigheter,kommuner och frivilligorganisationer, nämligen som en företrädare för barn ochungdom med uppgift att vara pådrivare och bevakare utifrån deträttighetsperspektiv som anges i . Enligt utredningens bedömning har varit som mest effektiv att hävda barns och ungdomarsrättigheter när ombudsmannen uppträtt som företrädare och kunnat hänvisa tillbarns och ungdomars egna erfarenheter och åsikter.Som en följd av att ombudsmannaroll renodlas tonasmyndighetsrollen ned. Utredningen har också diskuterat möjligheten att förstärka genom att stärka myndighetsrollen. Detta skulle dock stå istrid med vad som får anses vara en ombudsmans uppgift och med deinternationella principerna. Vad man i så fall borde tala om är en"" eller ett "" med ett övergripande ansvar förgenomförandet av statsmakternas intentioner på barnområdet. Att närmare prövabehovet av en sådan myndighet har legat utanför utredningens uppdrag, men frågan berörs trots detta kortfattat i betänkandet.Ökad självständighetEtt viktigt kriterium för en ombudsman är självständighet både i förhållandetill regeringen och till politiska partier, frivilligorganisationer och andra.Det är dock viktigt att framhålla att en statlig ombudsman aldrig kan bli heltfri. Lagen, liksom huvudmannens rätt att besluta om ombudsmannens budget, sätter vissa gränser för ombudsmannens arbete.Enligt utredningens uppfattning finns det två sätt att öka ombudsmannenssjälvständighet. Det ena är att lyder under på sammasätt som och det andra är att förblir enmyndighet under regeringen men ges så mycket självständighet som är möjligt medett oförändrat huvudmannaskap.Om man enbart ser till frågan om självständighet i förhållande till regeringenär självfallet det första alternativet att föredra. En sådan lösning skulle helt frikoppla från regeringen, men väcker dock frågor av annatslag. Ett ändrat huvudmannaskap för skulle innebära enavvikelse från den konstitutionella ansvarsfördelningen enligt regeringsformen.En annan fråga som uppkommer med ett förändrat huvudmannaskap ärBarnombudsmannens självständighet i förhållande till . En del avriksdagen eller i dess helhet kan lika väl som en regering ha önskemål om och synpunkter på ombudsmannens verksamhet. För att uppnå önskadsjälvständighet måste således denna garanteras oavsett om huvudmannen är riksdag eller regering. Genom att det praktiska genomförandet av barnkonventionensprinciper är öppet för olika politiska ställningstaganden kan Barnombudsmannense sig nödsakad att hålla en lägre profil än som är möjligt som ettregeringsorgan.Mot denna bakgrund anser utredningen att ett förändrat huvudmannaskap inteskulle innebära den förstärkning av som eftersträvas.Regeringen bör därför även i fortsättningen vara huvudman för Barnombudsmannen.Självständigheten bör i stället ökas genom valet av författningsform och ökademöjligheter för att själv bestämma sina arbetsuppgifter genombland annat begränsningar i användandet av regleringsbrev som styrform.Utredningen föreslår därför att alla uppgifter tydligt börframgå av lag och inte av instruktion. Det är alltså som skallbestämma mandatet och regeringen skall inte själv kunna ändra på ombudsmannensuppdrag.Utredningen föreslår vidare att regleringsbreven till inte börinnehålla uppdrag som binder upp och begränsar ombudsmannens möjligheter attutifrån egna bedömningar forma sin verksamhet. bör begränsastill att innehålla det som är nödvändigt för att regeringen skall få en bild avhur ombudsmannen med anslagna medel uppfyller sina uppgifter enligt lagen.Regleringsbreven skulle därmed kunna betecknas som nakna.Rättsliga befogenheterBarnombudsmannen är den enda ombudsman i som saknar rättsligabefogenheter. Såväl de internationella som de nationella erfarenheterna visaratt sådana befogenheter krävs för att ombudsmannaarbetet skall bli effektivt.Utredningen föreslår därför att ges möjlighet att begära inuppgifter från myndigheter, kommuner och landsting och kalla dessa organ tillöverläggningar. Vidare bör i sitt arbete med att bevakalagstiftningens tillämpning ha rätt att ta del av handlingar i mål och ärendenhos myndigheter och då även sekretessbelagda sådana.Fortsatt generellt uppdragBarnombudsmannen är den enda ombudsman i som inte handlägger enskildaärenden. Det är bland annat genom enskilda ärenden som de övriga ombudsmännenfår kunskap och erfarenheter som kan användas i det generella arbetet. Det hardärför funnits anledning för utredningen att överväga om också Barnombudsmannenbör handlägga enskilda ärenden.En möjlighet vore att flytta över tillsynsansvaret över några ärendetyper påBarnombudsmannen. En sådan ordning med handläggning av klagomål över enskildaärenden och därav följande ingripanden från skulle med storsannolikhet ställa sådana krav på ombudsmannens resurser att utrymmet för annanverksamhet skulle komma att få stå tillbaka.Utredningen har därför stannat vid att inte föreslå någon ändring iBarnombudsmannens mandat på den punkten. bör således ävenframledes arbeta generellt genom att utifrån hävda barns ochungdomars mänskliga rättigheter.Barnombudsmannens arbetsuppgifter- Att vara pådrivande i förverkligandet av barnkonventionenAtt driva på förverkligandet av innebär att vara en spjutspetsi arbetet med . Med begreppet spjutspets avses att vara ett steg före i utvecklingen genom att inneha en samlad kunskap och genom att spridagoda exempel visa vägen samt stimulera metodutveckling. Utredningen pekar idetta sammanhang på möjligheten att avsätta arvsfondsmedel för Barnombudsmannenatt fördela till pilotprojekt inom området.För att få reda på vilken effekt barnkonventionsarbetet har i praktiken är detnödvändigt att fråga barn och ungdomar själva hur de upplever att derasrättigheter tillgodoses. främsta uppgift i arbetet med attdriva på förverkligandet av skall, enligt utredningens mening,vara att bidra till att barn och ungdomar själva tar del i förändringsprocessen. Det handlar om att göra barn och ungdomar delaktiga både vad gällerförverkligandet av och i bevakningen av att konventionenefterlevs.- Bevaka efterlevnadUtredningens uppfattning är att inriktningen på ombudsmannens bevakning av attsvensk lagstiftning överensstämmer med bör förskjutas från attbevaka och driva på av nya författningar till att följa redan befintliglagstiftnings tillämpning i förhållande till . En stor del avBarnombudsmannens arbete bör därför avse att bevaka domstolars, myndigheters,kommuners och landstings tillämpning av gällande lagar och regler. Ävenfortsättningsvis bör bevakningen ske på ett generellt plan och inte utgöra någon tillsyn.Barnombudsmannen kan på ett visst område få signaler om att tillämpningen avgällande regler inte överensstämmer med intentioner.Ombudsmannen kan då begära in akter i ett antal mål eller ärenden för att göraen egen analys. Utifrån en sådan genomgång kan ombudsmannen göra en bedömning av om eventuell bristande överensstämmelse beror på lagstiftningen i sig eller påatt till exempel myndigheter i sin tillämpning kommit att alltför litet beaktabarnkonventionen och dess principer.- Internationellt arbeteUtredningen föreslår att skall prioritera sådanainternationella engagemang som ger kunskap och inspiration i det egna nationella arbetet med . Däremot anser inte utredningen attBarnombudsmannens resurser medger medverkan vid uppbyggnaden av nationellabarnombudsmän i andra länder eller utbildnings- och informationsinsatser tillomvärlden, hur angelägna dessa än må vara. Ansvaret för denna typ av uppdrag bör i stället ligga på Sida och UD.En särskild fråga med anknytning till internationellaengagemang rör ombudsmannens roll i rapportering till för barnets rättigheter. Utredningen föreslår att regeringen tillställerBarnombudsmannen ett utkast till rapport för yttrande. Det blir då fråga om ettregelrätt remissyttrande av över utkastet till rapport, somsedan kan bifogas regeringens rapport till . Inget hindrar attFN-kommittén tar initiativ till ett muntligt inhämtande av ombudsmannenssynpunkter vid en muntlig förberedande session.- Upprätthålla kontakt med forskningsinstitutionerUtredningen föreslår att uppgift att följa forskningenbegränsas till sådan som rör och att denna uppgift lagfästs.Ett fortlöpande inflöde av information om forsknings- och utvecklingsarbete ombarn och ungdomar generellt är emellertid också nödvändigt.- Utarbeta en statistikbok om barn och ungdomarUtredningen föreslår att uppgift att sammanställa statistiskinformation om barns och ungdomars levnadsvillkor lagfästs. Statistikuppgiftentillför kunskaper om barns och ungdomars levnadsförhållanden,vilket är av stor betydelse i uppdraget att bevaka barnkonventionensefterlevnad. Insamling, sammanställning och analys av fakta är nödvändigaverktyg i ombudsmannaarbetet.- Kontakter med andraUtredningens förslag att renodla ombudsmannarollen innebär att Barnombudsmannensjälv kommer att bestämma sina prioriteringar. Som ett resultat av detta kanombudsmannen utifrån egna erfarenheter etablera kontakter med föräldrar,yrkesgrupper som arbetar med barn, organisationer och myndigheter somombudsmannen har behov av i sin ombudsmannafunktion.Vad gäller gränsdragningen mellan och andra ombudsmän betonarutredningen att det i generella uppdrag också ingår att bevaka de rättigheter som barn med funktionshinder har. Däremot finner utredningen att i frågor som specifikt rör barnets funktionshinder synes Handikappombudsmannenvara den ombudsman som bäst kan tillvarata barnets rättigheter.- Information och opinionsbildningUtredningen föreslår att uppgift att informera, bilda opinion, göra uttalanden och ta initiativ lagfästs. Ombudsmannen skall uttala sinaåsikter utifrån barns och ungdomars perspektiv. En ombudsman måste därförutifrån barns och ungdomars rättigheter enligt i princip kunnaagera fritt i förhållande till andra samhällsinstansers intressen.Utredningens bedömning är att informations- ochopinionsbildande arbete har haft betydelse för att lyfta fram barn och ungdomari den allmänna debatten. Bland annat har årsrapporter tillregeringen varit betydelsefulla i sammanhanget. Utredningen föreslår därför attBarnombudsmannens uppgift att lämna en årlig rapport till regeringen lagfästs.Utredningens uppfattning är vidare att i högre grad än tidigare bör rikta sina insatser till barn och ungdomar själva så att ombudsmannen blirmer känd bland barn och ungdomar.Barns lek- och utemiljöAnsvaret för olika sakfrågor bör ligga på sektorsansvariga myndigheter. Detmyndighetsansvar, bestående i ett samordningsansvar, för barnsäkerhetsfrågor som har bör därför i stället läggas över påFolkhälsoinstitutet och därmed integreras i institutets nationellaskadepreventiva program. Utredningen anser vidare att respektiveKonsumentverkets ansvar för de allmänna lekplatserna bör förtydligas på ettsådant sätt att det i dessa myndigheters ansvar också ingår att se till attlekredskap och lekplatser är pedagogiskt utformade så att barns kreativa lekstimuleras. Likaså bör som med utredningens förslag får ettnationellt samordnande ansvar för barnsäkerhetsfrågorna beakta såväl frågor somrör säkerheten i barns lekmiljöer som det pedagogiska innehållet i dessamiljöer.Barnombudsmannens organisationAv utredningens förslag att renodla ombudsmannarollen följer att inriktningen av verksamheten i högre grad än skall bestämmas av ombudsmannen själv.Utredningen föreslår bland annat att den nuvarande bestämmelsen om attBarnombudsmannen skall biträdas av ett särskilt råd upphävs. I stället bör detankomma på ombudsmannen själv att vid behov tillsätta råd eller referensgruppersom stöd i sitt arbete. På så sätt uppnås största möjliga flexibilitet iombudsmannens organisation.Likaså föreslår utredningen att inre organisation bör vara mer flexibel. bör i högre grad använda sig avprojektanställningar. Vidare bör den juridiska kompetensen förstärkas.Till betänkandet fogas särskilda yttranden.Författningsförslag i betänkandet - företrädare för barn ochungdomar (SOU 1999:65)Förslag till Lag om ändring i lagen (1993:335) om BarnombudsmanEnligt beslut föreskrivs i fråga om lagen (1993:335) om Barnombudsmandels att 1-3 §§ skall ha följande lydelse,dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 4-7 §§, samt närmastföre 1,6 och 7 §§ nya rubriker av följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse Uppgifter1 §Barnombudsmannen har till uppgift att bevaka frågor som angår barns ochungdomars rättigheter och intressen. Ombudsmannen skall särskilt uppmärksammaatt lagar och andra författningar samt deras tillämpning stämmer överens medSveriges åtaganden enligt konvention om barnets rättigheter.Barnombudsmannen skall driva på genomförandet av konventionom barnets rättigheter () och bevaka efterlevnaden avkonventionen. I detta arbete skall ombudsmannen företräda barn och ungdomar samt ägna särskild uppmärksamhet åt frågor som rör utsatta barn och ungdomar.2 §Barnombudsmannen biträds av ett särskilt råd. Ombudsmannen är rådets ordförandeoch leder dess verksamhet. Regeringen utser ombudsmannen och rådets övrigaledamöter för en bestämd tid.Ombudsmannen skall inom sitt verksamhetsområde1. informera, bilda opinion och ta initiativ till lämpliga åtgärder,2. göra uttalanden,3. upprätthålla kontakter med barn och ungdomar,4. upprätthålla kontakter med organisationer, myndigheter, kommuner, landstingm.fl.,5. följa forskning som rör samt6. följa den internationella utvecklingen rörande tolkningen och förverkligandet av barnkonventionen.3 §1Barnombudsmannen skall genast till socialnämnden anmäla om ombudsmannen i sinverksamhet får kännedom om att någon som är misshandlas i hemmeteller om det i annat fall måste antas att socialnämnden behöver ingripa till enunderårigs skydd. Om det finns särskilda skäl får anmälan till socialnämndengöras även i andra fall.Barnombudsmannen får lämna socialnämnden alla uppgifter som kan vara avbetydelse för utredning av en underårigs behov av skydd.Ombudsmannen skall uppmärksamma att lagar och andra författningar samt derastilllämpning stämmer överens med åtagande enligt barnkonventionen.Ombudsmannen får inom ramen för sina åligganden enligt första stycket ta del avdomstolars, myndigheters, kommuners och landstings handlingar i mål och ärenden. 4 §Myndigheter, kommuner och landsting skall på ombudsmannens uppmaning lämnauppgifter till ombudsmannen om vilka åtgärder som vidtagits för att i den egnaverksamheten genomföra barns och ungdomars rättigheter enligt barnkonventionen.De är också skyldiga att på ombudsmannens uppmaning komma till överläggningarmed denne. 5 §Ombudsmannen skall hos regeringen föreslå de författningsändringar eller andraåtgärder som behövs för att barns och ungdomars rättigheter skall tillgodoses.Ombudsmannen skall också sammanställa statistisk information om barns ochungdomars levnadsvillkor.Ombudsmannen skall lämna en berättelse tillregeringen om sin verksamhet under det närmast föregående kalenderåret. Tillsättning m.m. 6 §Regeringen utser ombudsmannen för en bestämd tid.Ombudsmannen bestämmer själv sin organisation och den närmare inriktningen avsitt arbete. Anmälningsskyldighet 7 §Ombudsmannen skall genast till socialnämnden anmäla om ombudsmannen i sinverksamhet får kännedom om att någon som är misshandlas i hemmeteller om det i annat fall måste antas att socialnämnden behöver ingripa till enunderårigs skydd. Om det finns särskilda skäl får anmälan till socialnämndengöras även i andra fall.Ombudsmannen får lämna socialnämnden alla uppgifter som kan vara av betydelseför utredning av en underårigs behov av skydd.Denna lag träder i kraft denRemissinstanser till betänkandet - företrädare för barn ochungdomar (SOU 1999:65)Följande remissinstanser har besvarat remissen: ombudsmän (), GötaHovrätt, , , Kammarrätten i , Länsrätteni län, Länsrätten i , Riksåklagaren, ,, , , Sida, Svenska , , , ,, , , -KO, i , i , , i , , ,, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO),, , , ,(JämO), , , , kommun, i , ,, , , ,, Barnens rätt i samhället (), ochSkola, Ungdom, IPA - Barns rätt till lek, Riksförbundetför Rörelsehindrade Barn och Ungdomar (RBU), Svenska Missionsförbundets ungdom,, kristna råd, ,Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO).Justitiekanslern har avstått från att avlämna yttrande.Därutöver har synpunkter på betänkandet inkommit från organisationer ochenskilda.SocialdepartementetUtdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 februari 2002Närvarande: statsministern , ordföranden, och statsråden ,, , , , , , , ,, , , , , , , SommestadFöredragande: statsrådet beslutar proposition 2001/02:96 En förstärkt Barnombudsman1 Senaste lydelse 1994:87.Prop. 2001/02:96401Prop. 2001/02:96Bilaga 14948Prop. 2001/02:96Bilaga 141Prop. 2001/02:96Bilaga 25251Prop. 2001/02:96Bilaga 249Prop. 2001/02:96Bilaga 35352Prop. 2001/02:96Bilaga 352Prop. 2001/02:965353Prop.