prop · GP03130 · 2002-03-19 00:00:00 — Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon erinran mot för- Skälen för regeringens förslag: En färdskrivare är en anordning som på ett s.k. diagramblad redovisar den tid som ett fordon körs. Färd- skrivare skall i princip användas i samtliga fordon med en totalvikt som överstiger eller som används för transport av mer än nio personer inklusive föraren. Rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av den 20 de- cember 1985 om färdskrivare vid vägtransporter2 innehåller bestämmel- ser om bl.a. typgodkännande, installation, besiktning och användning av färdskrivare. I förordningen (1995:521) om behöriga myndigheter m.m. i fråga om kör- och vilotider samt färdskrivare vid vägtransporter finns bestämmel- ser om bl.a. hur kontrollen av färdskrivare skall gå till. Enligt 11 § skall vid vägkontroller bland annat kontrolleras dagliga körperioder, raster, dygnsvila, senaste diagramblad, senaste veckovila och färdskrivarens funktion. Sådan kontroll får enligt 16 § ske även i ett företags lokaler. Kontrollerna utförs av polismän och bilinspektörer (7 §). Liknande be- stämmelser om kontroll av bland annat färdskrivares funktion finns i för- ordningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa internationella vägtransporter. En förutsättning för att kontrollen av en färdskrivare skall kunna genomföras är att polismannen eller bilinspektören har rätt till tillträde till fordonet där färdskrivaren finns. Om kontrollen skall ske i ett företags lokaler måste den som utför kontrollen dessutom rätt till tillträde till dessa lokaler. Som konstaterats i avsnitt 6 innebär sådant tillträde en in- skränkning i det i regeringsformen garanterade skyddet mot hus- rannsakan och liknande intrång som måste föreskrivas i lag. Regeringen delar därför utredningens uppfattning att det i lag bör före- skrivas att polismän och bilinspektörer har rätt att utföra kontroll av färd- skrivare. Kravet på att ett fordon skall vara försett med färdskrivare föl- jer, som framgår ovan, inte av reglerna på fordonsområdet, utan av det regelverk som gäller arbetsförhållandena för fordonsförare. Med hänsyn härtill passar en bestämmelse om kontroll av färdskrivare mindre väl in i den nya fordonslagen. Eftersom det inte finns någon lag som reglerar kravet på vilka fordon som skall vara försedda med färdskrivare och vilka tekniska krav dessa skall uppfylla finner regeringen emellertid att det är lämpligt att ta in en bestämmelse om kontroll av färdskrivare i den nya lagen. Kontrollformen bör benämnas vägkontroll m.m. av färd- skrivare. Regeringens förslag: I den nya fordonslagen införs en ny kontroll- form vägkontroll m.m. av taxameter som sker för att kontrollera att en taxameter är av godkänd typ och uppfyller föreskrivna krav i fråga om montering, funktion och användning. Kontrollen får ske på väg och i ett företags lokaler eller liknande eller på ett område i an- slutning till dessa och utförs av en polisman eller en bilinspektör. 2 EGT L 370, 31.12.1985, s. 8 (Celex 31985R3821). Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon erinran mot för- Skälen för regeringens förslag: Enligt 7 kap. 1 § yrkestrafik- förordningen (1998:779) skall ett fordon som används i taxitrafik vara försett med en taxameter som är av godkänd typ och som fungerar till- fredsställande. Taxametern och dess fastsättning skall enligt bestämmel- sen vara kontrollerade och plomberade. Bestämmelser om kontroll av taxameter finns i 7 kap. 3 a § yrkestrafik- förordningen. En polisman eller en bilinspektör får kontrollera om ett fordon som används i taxitrafik är utrustat med en taxameter av godkänd typ och om den uppfyller föreskrivna krav i fråga om bl.a. funktion. Så- dan kontroll får också utföras om det finns anledning att anta att ett for- don i nära anslutning till anträffandet har använts i taxitrafik. Vid kon- trollen får polismannen eller bilinspektören provköra fordonet. Kontroll av en taxameter kräver att polismannen eller bilinspektören har rätt till tillträde till ett fordon. Som konstateras i avsnitt 6 måste rätten till detta därför regleras i lag, vilket alltså inte är fallet . Efter- som kontroll av taxameter faller in under yrkestrafiklagstiftningen vore det naturligt att rätten till tillträde till fordon för en sådan kontroll regle- rades i yrkestrafiklagen (1998:490). Som utredningen konstaterar är den lagens uppbyggnad inte sådan att en bestämmelse av det slaget passar in där. Det är därför lämpligt att ta in en bestämmelse om kontroll av taxa- meter i den nya lagen. Kontrollformen bör benämnas vägkontroll m.m. av taxameter. Enligt dagens bestämmelser får kontroll av taxameter till skillnad från kontroll av färdskrivare inte ske i ett företags lokaler. Av samma skäl som regeringen anfört för att möjliggöra att genomföra flygande inspektion av fordon som används i yrkesmässig trafik, se avsnitt 7.10, finner regeringen att det är lämpligt att kontroll av taxameter får utföras i ett taxiföretags lokaler eller liknande eller på ett område i anslutning till dessa. Regeringens förslag: I den nya fordonslagen anges att den som utför kontroll enligt lagen, i enlighet med närmare föreskrifter, får meddela de förelägganden, körförbud och andra beslut som behövs med hänsyn till ett fordons säkerhet och lämplighet i trafik. Vidare preciseras det i lagen att körförbud får meddelas vid registreringsbesiktning, kontroll- besiktning och flygande inspektion om det kontrollerade fordonet är så bristfälligt att det inte kan användas utan uppenbar fara för trafik- säkerheten. Dessutom sägs det i lagen att körförbud kan inträda även med anledning av att ett fordon inte ställs in för kontroll i enlighet med meddelade föreskrifter eller efter ett särskilt föreläggande. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I utredningens förslag till ny fordonslag anges dock inte vid vilka kon- trollformer och under vilka förutsättningar körförbud får meddelas. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon erinran mot för- Skälen för regeringens förslag: Om ett fordon, som ställs in för registreringsbesiktning eller kontrollbesiktning eller blir föremål för fly- gande inspektion eller för vad som benämns övervakning genom polisman, inte uppfyller de krav som ställs på det kan den som utför kontrollen besluta om vissa åtgärder. Den mest ingripande åtgärden som kan tillgripas är att körförbud meddelas för fordonet. Detta skall ske vid en kontrollbesiktning eller en flygande inspektion om fordonets brister är så stora att det inte kan användas utan uppenbar fara för trafiksäkerheten, se 83 och 93 §§ fordonskungörelsen (1972:595). meddelas, men fordonet har sådana brister att det inte kan godkännas skall ägaren enligt samma bestämmelser föreläggas att åtgärda bristerna och därefter inställa fordonet för ny kontrollbesiktning. föreläggande inte efterföljs inom förelagd tid inträder körförbud för for- Ett föreläggande om kontrollbesiktning skall dock inte utfärdas om bristerna är enkla och inte förekommit vid den senaste kontroll- besiktningen eller flygande inspektionen (84 §). Om sådana brister upp- täcks vid en flygande inspektion skall fordonets ägare föreläggas att av- hjälpa dem (93 §). I vissa fall kan fordonets ägare låta prova fordonet vid en ackrediterad verkstad i stället för att ställa in det för kontrollbesiktning efter ett före- läggande om sådan besiktning (84 a §). I andra fall kan förrättnings- mannen förelägga fordonets ägare att antingen låta prova fordonet vid en ackrediterad verkstad eller att visa upp det för ett besiktningsorgan (93 §). Även i det fall fordonets ägare förelagts att åtgärda enkla brister på fordonet får han låta prova fordonet vid en ackrediterad verkstad. Verkstaden skall då utfärda ett intyg om att fordonet provats och att prövar därefter om fordonet kan god- kännas med stöd av intyget. De beskrivna bestämmelserna gäller enligt 45 § fordonskungörelsen även vid registreringsbesiktning. Vad som har sagts om kontroll- besiktning gäller då i stället registreringsbesiktning. prova fordonet vid en ackrediterad verkstad finns dock inte efter före- lägganden vid en registreringsbesiktning. Körförbud inträder enligt 85 § fordonskungörelsen även för ett fordon som inte ställs in till den återkommande kontrollbesiktningen. De angivna åtgärderna är så ingripande för den enskilde att de bör tas upp i lagen. Att där ta in de mycket detaljerade bestämmelserna om när de olika åtgärderna får tillgripas och hur fordonsägaren skall förfara efter ett föreläggande etc. framstår dock som olämpligt. Det bör i stället över- låtas åt regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela dessa bestämmelser. Därvid bör även kunna föreskrivas att god- kännande kan ske på grundval av intyg som har utfärdats efter reparation och provning vid en verkstad som är ackrediterad enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Enligt Lagrådet skulle det vara en avgjord fördel om det i den nya lagen anges i vilka fall den mest ingripande åtgärden, körförbud, kan till- gripas på grund av brister i fordonet och vilka förutsättningarna för denna åtgärd skall vara. Regeringen delar denna uppfattning. När det gäller de kontrollformer som tas in i den nya fordonslagen kan körförbud enligt fordonskungörelsen meddelas vid registreringsbesiktning (45 §), kon- trollbesiktning (83 §) och flygande inspektion (93 §). I samtliga fall får körförbud meddelas om bristerna hos fordonet är så stora att det inte kan användas utan uppenbar fara för trafiksäkerheten. Någon anledning att införa en möjlighet att meddela körförbud i andra fall eller under andra förutsättningar än finns inte. Mot denna bakgrund bör det i den nya fordonslagen tas in en bestämmelse som anger att körförbud får medde- las vid registreringsbesiktning, kontrollbesiktning och flygande inspek- tion om det kontrollerade fordonet är så bristfälligt att det inte kan an- vändas utan uppenbar fara för trafiksäkerheten. Regeringens förslag: Den som utför kontroll enligt den nya fordons- lagen har vid kontrollen rätt till tillträde till fordon och i vissa fall till fordons last eller till lokaler eller liknande eller till områden i an- slutning till dessa. Detsamma gäller den som särskilt har förordnat för prövningen av ett ärende som verket handlägger. Ett for- don får vid kontrollen eller prövningen provköras. Även den som särskilt har förordnat att utföra haveriundersökningar eller utöva tillsyn enligt produktsäkerhetslagen (1988:1604) får provköra fordon. Provkörning får ske trots att det finns vissa hinder mot att an- vända fordonet. Utredningens förslag: Överensstämmer huvudsakligen med regering- ens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig i denna del tillstyrker förslaget i sak. i föreslår att det uttryckligen i lagtexten bör anges att den som utför kontroll av last får bereda sig tillträde till containrar. Skälen för regeringens förslag Tillträde till fordon och lokaler En förutsättning för att de kontroller som regleras i den nya fordonslagen skall kunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt är ofta att den som utför kontrollen har tillträde till det kontrollerade fordonet. Kontrollerna utförs av polismän, besiktningstekniker, bilinspektörer och tekniker. Dessa befattningshavare bör således ha rätt till tillträde till fordon och till slutna utrymmen i fordon när de utför kontrollerna. Som typgodkännandemyndighet måste ha rätt till tillträde till fordon och till slutna utrymmen i fordon för att genomföra kontroller. Detsamma gäller i vissa andra ärenden angående fordon som prövar. Som exempel kan nämnas ansökningar om dispens från bestäm- melserna om fordons beskaffenhet och utrustning och överklaganden av körförbud. I dessa fall kan det även vara nödvändigt för att ha rätt till tillträde till lokaler eller områden där det aktuella fordonet är upp- ställt. Rätten till tillträde till fordon och lokaler etc. bör dock inte till- komma personal generellt utan bör begränsas till den som särskilt har förordnat. I denna proposition föreslår regeringen att flygande inspektion av for- don som används i yrkesmässig trafik får ske i ett företags lokaler eller liknande eller på ett område i anslutning till dessa. Regeringen föreslår motsvarande regler beträffande vägkontroll av färdskrivare och taxa- meter (se avsnitt 7.13). Vid sådana kontroller måste den som utför dessa ha möjlighet till tillträde till de aktuella lokalerna etc. I det gällande regelverket på fordonsområdet saknas utryckliga be- stämmelser som ger den som skall kontrollera ett fordon rätt till tillträde till fordonet eller till slutna utrymmen i det. Trots detta har en sådan rätt ansetts tillkomma kontrollanten och kontroller av t.ex. fordons utrustning i sådana utrymmen har genomförts med stöd härav. Som konstateras i avsnitt 6 innebär rätten för den som skall utföra en kontroll till tillträde till fordon, till slutna utrymmen i fordon eller till ett företags lokaler eller liknande en inskränkning i det i regeringsformen garanterade skyddet mot husrannsakan eller annat intrång som måste re- gleras i lag. Med hänsyn härtill bör en bestämmelse som ger den som utför en kontroll eller en besiktning av ett fordon rätt till tillträde till for- donet och till slutna utrymmen i det tas in i den nya lagen. Av samma anledning bör det i lagen anges att den som utför flygande inspektion eller vägkontroll av färdskrivare eller taxameter beträffande ett fordon som används i yrkesmässig trafik har rätt till tillträde till ett företags lokaler eller liknande eller till ett område i anslutning till dessa. I avsnitt 8 föreslås att polislagen (1984:387) ändras så att polismän med beaktande av den s.k. proportionalitetsprincipen skall få bruka våld för att bereda sig tillträde till fordon etc. och där utföra kontroll enligt den nya fordonslagen. Någon motsvarande befogenhet att bruka våld bör inte tillkomma övriga subjekt som utför kontroller enligt lagen. Med hän- syn härtill bör det, som Lagrådet har föreslagit, i den nya lagen anges att de olika subjekten har rätt till tillträde till fordon etc. och inte som före- slogs i lagrådsremissen att dessa har rätt att bereda sig tillträde till for- don etc. Särskilt om kontroll av last Vid kontroll av last bör, som nämns i avsnitt 7.13.1, den som utför kon- trollen ha rätt till tillträde till fordonet och till slutna utrymmen i det. I vissa fall har emellertid själva lasten som inte kan anses utgöra en del av fordonet så stora utrymmen att lastsäkringen behöver kontrolleras i dessa. Så är fallet t.ex. när ett fordon är lastat med containrar. Den som utför kontrollen bör därför även ha rätt till tillträde till sådana utrymmen i lasten. Att härvid uttryckligen i lagtexten ange att bestämmelsen gäller containrar, som endast utgör en typ av s.k. fristående lastbärare, finner regeringen inte vara lämpligt. I stället bör lagtexten vara neutral i för- hållande till olika typer av lastbärare. Enligt 35 § fordonskungörelsen (1972:595) och 16 § terrängtrafik- kungörelsen (1972:594) får polisman, besiktningsorgan enligt lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet, bilinspektör, tekniskt biträde och den som särskilt har förordnat provköra ett fordon i den utsträckning som behövs för att en besiktning eller in- spektion skall kunna genomföras. Sådan provkörning får enligt bestäm- melserna ske även om det finns hinder mot att bruka fordonet enligt nå- gon av de båda kungörelserna eller enligt förordningen (2001:1085) om motorfordons avgasrening. En polisman får enligt bestämmelserna även provköra ett fordon som han anträffar i trafik om han har anledning att anta att det inte är i föreskrivet skick. Slutligen har enligt 35 § fordons- kungörelsen den som särskilt har förordnat att utföra haveri- undersökning eller utöva tillsyn enligt produktsäkerhetslagen (1988:1604) rätt att provköra fordon. Även om bestämmelserna om provkörning inte torde vara sådana som enligt regeringsformen måste meddelas genom lag är de så pass in- gripande för den enskilde att de bör tas in i den nya fordonslagen. Härvid bör på sätt utredningen har föreslagit kategorin av personer som har rätt att provköra fordon utökas med den som särskilt har förordnat för prövningen av ett ärende som verket handlägger, jfr föregående av- snitt. 7.16Bör bilinspektörer få stoppa fordon? Regeringens förslag: I den nya fordonslagen ges bilinspektörer jämte polismän rätt att stoppa fordon för att genomföra flygande inspektion, kontroll av fordons last och vägkontroll av färdskrivare eller taxa- meter. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig i denna del tillstyrker utredningens förslag. () menar dock att det är viktigt att bilinspektörerna ges en grundlig utbildning i bl.a. riskbedömning. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 6 konstateras det att stoppande av ett fordon innebär en sådan inskränkning i den grundlags- skyddade friheten att förflytta sig i riket för dem som färdas i fordonet som kräver reglering i lag. För polismän finns en sådan reglering i polislagen (1984:387). I praktiken stoppas fordon emellertid även av bilinspektörer, trots att bestämmelser om detta saknas. Regeringen delar utredningens bedömning att det av praktiska skäl finns anledning att även fortsättningsvis låta bilinspektörer stoppa fordon för att utföra sådana kontroller de är behöriga att genomföra, dvs. fly- gande inspektion, kontroll av fordons last och vägkontroll av färdskrivare och taxameter. Härigenom kommer det att krävas mindre polisiära resur- ser vid fordonskontroller på väg. Dessa frigjorda resurser kan i stället användas för annat polisiärt arbete. För att uppfylla regeringsformens bestämmelser om normgivning måste bilinspektörers rätt att stoppa for- don regleras i lag. har bilinspektörer inte samma utbildning i riskhantering vid stoppande av fordon som polismän. Detta skulle kunna motivera att bil- inspektörers rätt att stoppa fordon inskränks till att gälla endast om polismän är närvarande. En sådan inskränkning skulle dock motverka de praktiska fördelarna med att låta bilinspektörer få stoppa fordon. I stället är det lämpligt som MHF har anfört att bilinspektörerna genomgår en ändamålsenlig utbildning. Det bör i detta sammanhang påpekas att for- don, enligt lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter och tullagen (2000:1281), får stoppas och kontrolleras av personal utan medverkan av polis. 7.17.1Kort historik om fordonskontrollens organisation infördes ett system med s.k. riksprovplatser. Det innebar i sin grundform att obligatorisk fordonsprovning skulle utföras vid en riks- provplats, varefter en säkerhetsansvarig myndighet på underlag av prov- ningsresultaten genom ett särskilt beslut prövade frågan om god- kännande. En riksprovplats hade monopol på all obligatorisk provning inom sitt kontrollområde. Aktiebolaget () var riksprovplats för kontrollområdet motorfordon, terrängfordon, släpfordon samt till motorfordon och till traktorer ombyggda bilar. Vissa undantag gällde dock. infördes ett system med ackrediterade verkstäder som kunde erbjuda den, vars fordon vid en kontrollbesiktning fått vissa anmärkningar, möjlighet att i stället för att göra en ny kontrollbesiktning vända sig till en sådan verkstad. Verkstaden åtgärdade felen och sände ett intyg till för godkännande. I övrigt fanns systemet med riks- provplatser kvar. trädde lagen (1992:1119) om teknisk kontroll i kraft. Denna ersatte lagen (1989:164) om kontroll genom teknisk prov- ning och om mätning. Den nya lagen innehöll bestämmelser om både riksprovplatser och ackrediterade kontrollorgan. Avsikten var emellertid att riksprovplatserna skulle omvandlas till någon annan form av kontrollorgan. I propositionen 1993/94:167 föreslog regeringen bland annat att ASB:s monopol på kontrollbesiktningar skulle upphöra och att konkurrens skulle tillåtas mellan fristående, ackre- diterade besiktningsföretag (s. 24). ASB begärde senare att få utföra kontrollbesiktningar med ensamrätt till eller med hänvisning till att det krävdes ett omfattande förberedelsearbete i form av bland annat myndighetsföreskrifter innan monopolet kunde upphöra. beslutade att ASB skulle få utföra kontrollbesiktningar med ensamrätt till (prop. 1994/95:69, bet. 1994/95:TU8, rskr. 1994/95:137). Därmed skulle skapas rådrum för regeringen att försäkra sig om att en avreglering av kontrollbesiktningen inte skulle leda till att trafiksäkerheten, miljön eller servicen försämrades eller till att kostnaderna ökade. I samband med detta trädde lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet i kraft. överlämnade regeringen en skrivelse till riks- dagen om organisationen av den periodiska fordonskontrollen (skr. 1995/96:3). I skrivelsen meddelades att ASB:s ensamrätt att utföra kontrollbesiktningar skulle fortsätta att gälla även efter . Regeringen bedömde att ytterligare underlag behövdes beträffande vissa frågor, som bland annat rörde servicen i glesbygd och en kontroll av produktkvaliteten, innan ett förslag till lösning av organisationen av den periodiska fordonskontrollen kunde föreläggas . I propositionen 1996/97:1, utg.omr. 22, föreslog regeringen att ASB:s monopol i fråga om kontrollbesiktningar skulle bibehållas (s. 156 f.). De besiktningsorgan som hade ensamrätt att på fordonsområdet utföra natio- nella typbesiktningar, registreringsbesiktningar, kontrollbesiktningar och andra typer av nationella besiktningar av fordon skulle enligt pro- positionen ges fortsatt ensamrätt beträffande dessa besiktningar. Skälen för regeringens ställningstagande var att man från trafiksäkerhetsmässiga samt miljö- och regionalpolitiska utgångspunkter konstaterade att denna lösning bäst tillgodosåg landets och fordonsägarnas behov av en kompe- tent och väl fungerande besiktningsorganisation. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1996/97:TU1, rskr. 1996/97:115). Lagen om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet gavs därmed fort- satt giltighet utan tidsbegränsning. upphävdes bestämmelserna om riksprovplatser i lagen om teknisk kontroll. Senast avslog flera motioner om att ASB:s monopol på kontrollbesiktningar skulle avskaffas (bet. 2000/01:TU14, rskr. 2000/01:251). 7.17.2Lagen om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet Nationell typbesiktning, registreringsbesiktning av hela fordon, kontroll- besiktningar och andra slag av nationella besiktningar skall enligt 1 § lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet utföras av de besiktningsorgan som anges i lagens 2 §. Besiktningsorganen är enligt den bestämmelsen Aktiebolaget (), () och SAQ Kontroll Aktie- bolag (SAQ). SAQ, som tidigare ägdes av staten, såldes med stöd av bemyndigande, se prop. 1995/96:141, bet. 1995/96:NU26, rskr. 1995/96:302, till Det . Bolaget har ändrat sin firma från SAQ Kon- troll Aktiebolag till Det . Det anges uttryckligen i 2 § lagen om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet vilket besiktningsområde som varje bolag ansvarar för. ASB ansvarar för kontrollen av motorfordon, terrängfordon, släpfordon till motorfordon och traktorer som byggts om till bilar, allt med vissa uppräknade undantag. SMP ansvarar, med vissa undantag, för kontrollen av traktorer, motorredskap, tunga terrängvagnar samt släpfordon till dessa fordon. SAQ ansvarar för kontrollbesiktningen av sådana motor- redskap klass I som är inrättade som mobilkranar. Besiktningsorganen skall ha en sådan ställning och besiktnings- verksamheten en sådan inriktning att organens oberoende ställning inte kan ifrågasättas (3 §). Ett besiktningsorgan får vid besiktningen utnyttja provningsresultat från tillverkare eller andra med motsvarande ansvar för produkten, om detta medges i föreskrifter eller i beslut i det särskilda fallet (4 §). Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) utövar tillsyn över den verksamhet som avses i lagen (5 §).