prop · GP0383 · 2002-01-02 00:00:00 — Grunderna i respektive artikel är emellertid inte uttömmande och därför kan även andra grunder för diskriminering omfattas av artiklarnas tillämpning. Det enda internationellt juridiskt bindande instrument som uttryckligen nämner funktionshinder som diskrimineringsgrund är artikel 2 i FN:s konvention om barnets rättigheter (). Nämnas bör också att av artikel 15 i framgår att staterna skall skydda funktionshindrade mot diskriminering. FN:s generalförsamlings tredje utskott har också antagit en resolution som innebär ett steg framåt i arbetet med en särskild konvention i syfte att främja och skydda funktionshindrades rättigheter. Artikel 13 i EG-fördraget ger rådet möjlighet att vidta åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av bl.a. funktionshinder. antogs rådets direktiv /78/EG om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet. Direktivet omfattar bl.a. personer med funktionshinder. Regeringsformen innehåller inget uttryckligt förbud mot diskrimi- nering på grund av funktionshinder. har dock som tidigare nämnts i avsnitt 7.2.2 föreslagit att 1 kap. 2 § RF skall kompletteras bl.a. på så sätt att det till bestämmelsen fogas en föreskrift om att det allmänna skall motverka diskriminering på grund av bl.a. funktionshinder. Genom EU-stadgan bekräftas i artikel 26 att unionen erkänner och respekterar rätten för personer med funktionshinder att få del av åtgärder som syftar till att säkerställa deras oberoende, sociala och yrkesmässiga integrering och deltagande i samhällslivet. Att bekämpa diskriminering är inte tillräckligt för att personer med funktionshinder skall bli delaktiga i samhällslivet. med att göra samhället tillgängligt även för funktionshindrade framgår av handlingsplanen Från patient till medborgare en nationell handlings- Skr. 2001/02:83 plan för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79) vilken närmare beskrivs i avsnitt 7.3. Diskrimineringsutredning (Ju 1999:10) har bl.a. haft i uppdrag att belysa frågan om formerna för ett förbud mot diskriminering av personer med funktionshinder. Regeringens avsikt är att utredningens betänkande skall ligga till grund för det fortsatta arbetet för Diskrimine- ringsutredningen att utreda möjligheterna till en generell diskrimineringslagstiftning. 7.2.6Diskriminering på grund av sexuell läggning m.m. Regeringen avser att fortsätta verka för att registrerade partners som enligt nationell lag har samma rättigheter och skyldigheter gentemot varandra som makar i äktenskap skall likställas med makar i äktenskap i de tjänsteföreskrifter som reglerar anställningsvillkoren för anställda i EU:s institutioner. Regeringen har i propositionen Hets mot folkgrupp, m.m. (prop. 2001/02:59) föreslagit att hets med anspelning på sexuell läggning skall kriminaliseras. Regeringen överväger att ge i uppdrag att undersöka om det finns behov av att införa ett särskilt skydd mot diskriminering av transpersoner och hur ett sådant skydd skall utformas. I artikel 26 i FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter, anges inte uttryckligen sexuell läggning som diskrimineringsgrund. för mänskliga rättigheter har emellertid fastslagit att artikel 26 även omfattar bi- och homosexuella (se Toonen v. , Communication No. 488/1992, 04/04/94, CCPR/C/50/D/488/1992). Detta gäller även för artikel 2 (2) i FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter eftersom diskrimineringsgrunderna inte är uttömmande. Inte heller i artikel 14 i , som föreskriver ett förbud mot diskriminering som är begränsat till de i konventionen och tilläggsprotokollen garanterade fri- och rättigheterna, anges uttryckligen sexuell läggning som diskrimineringsgrund. Av praxis från Europa- domstolen framgår emellertid att artikeln i kombination med andra artiklar i konventionen har ansetts vara tillämplig då en person diskrimineras på grund av sin sexuella läggning eftersom diskrimine- ringsgrunderna inte är uttömmande (se t.ex. Salgueiro v. , Judgment of , Reports of Judgments and Decisions 1999-IX). I rekommendation 1474 (2000) från parlamentariska församlingen till ministerkommittén i rekommenderas ministerkommittén att bl.a. införa sexuell läggning som diskriminerings- grund i . Europeiska unionens råd har enligt artikel 13 i EG-fördraget möjlighet att vidta åtgärder för att bekämpa diskriminering bl.a. på grund av sexuell antogs rådets direktiv /78/EG om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet, vilket bl.a. Skr. 2001/02:83 innefattar ett förbud mot diskriminering på grund av sexuell läggning, se Regeringsformen innehåller inget utryckligt förbud mot diskriminering på grund av sexuell läggning. har dock föreslagit att 1 kap. 2 § skall kompletteras och förstärkas. Detta för att bl.a. tydlig- göra det allmännas ansvar för att motverka diskriminering på grund av sexuell läggning. Av artikel 21 i EU-stadgan framgår att diskriminering på grund av bl.a. sexuell läggning skall vara förbjuden. En stor del av det arbete som regeringen bedriver för att motverka homofobi och diskriminering på grund av sexuell läggning framgår av handlingsplanen mot rasism m.m. Åtgärderna som avses är bl.a. ett uppdrag till BRÅ att följa rättsväsendets insatser mot brottslighet med rasistiska, främlingsfientliga eller homofobiska inslag samt olaga diskriminering. Diskriminering av homo- och bisexuella Lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning trädde i kraft . Med sexuell läggning avses i lagen homosexuell, bisexuell och heterosexuell läggning. HomO har till uppgift att se till att lagen följs. HomO skall också verka för att diskriminering på grund av sexuell läggning inte förekommer på andra områden av samhällslivet. HomO handlägger anmälningar om diskriminering och kan också inleda granskning på eget initiativ. har ett flertal av HomO:s ärenden kunnat avslutas genom att uppgörelse träffats i godo eller genom att syftet med anmälan uppnåtts på annat sätt. Ännu har inte något fall avseende diskriminering på grund av sexuell läggning förts till Arbetsdomstolen. Lagen om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning har funnits så att det ännu är svårt att säga något om dess effekt på diskrimineringen i samhället i stort. Avsikten är att diskrimineringslagstiftningen skall ses över av i enlighet med ett tilläggs- direktiv som är under beredning. Registrerade partnerskap likställs inte med traditionella äkten- skap i de tjänsteföreskrifter som reglerar anställningsvillkoren för anställda i EU:s institutioner. Regeringen verkar för en ändring av tjänsteföreskrifterna i detta hänseende. Straffbestämmelsen om olaga diskriminering behandlas nedan. Brott mot homo- och bisexuella Det är svårt att komma till rätta med brottslighet som särskilt riktar sig mot homo- och bisexuella. Det är få som anmäler denna typ av brottslighet till polis och åklagare. Åklagarna har ofta svårt att bevisa ett visst bakomliggande syfte med en handling. Förutom att utsättas för diskriminering utsätts homo- och bisexuella i högre grad än hetero- sexuella för någon form av våld. Denna utveckling måste vändas och alla till buds stående medel måste till för att stävja en sådan brottslighet. I 29 kap. 2 § 7 BrB finns straffskärpningsbestämmelser för brott Skr. 2001/02:83 begånget med motiv att kränka en person, en folkgrupp eller annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse eller annan liknande omständighet. Enligt förarbetena till bestämmelsen omfattas en persons sexuella läggning av uttrycket annan liknande omständighet (prop. 1993/94:101 s. 22). Det finns även särskilda åtalsregler i 5 kap. 5 § BrB som skall tillämpas om någon begår brottet förolämpning och det anspelar på någons homosexuella läggning. I 16 kap. 9 § BrB förbjuds näringsidkare att diskriminera någon på grund av hans eller hennes homosexuella läggning. Förbudet gäller även för den som anordnar allmän sammankomst eller offentlig tillställning och för den som är anställd i näringsverksamhet eller annars handlar på en näringsidkares vägnar samt för den som är anställd i allmän tjänst eller innehar allmänt uppdrag. Straffet är böter eller fängelse i högst . Diskrimineringsutredning har haft i uppdrag att se över denna bestämmelse samt användningen av uttrycket sexuell läggning i lagstiftningen i syfte att åstadkomma en konsekvent användning av denna term. Utredningen har redovisat sina förslag i betänkandet Ett effektivt diskrimineringsförbud Om olaga diskriminering och begreppen ras och sexuell läggning (SOU 2001:39). Regeringens avsikt är att utredningens betänkande skall ligga till grund Diskrimineringsutrednings fortsatta arbete med att utreda möjligheterna till en generell diskrimineringslagstiftning. tillsattes en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppgift att bl.a. se över frågan om en kriminalisering av hets mot homosexuella (dir. 1998:66). Kommittén redovisade sitt uppdrag i betänkandet Organiserad brottslighet, hets mot folkgrupp, hets mot homosexuella, m.m. straffansvarets räckvidd (SOU 2000:88). I betän- kandet föreslås bl.a. att hets mot homosexuella skall kriminaliseras genom en utvidgning av bestämmelsen om hets mot folkgrupp, 16 kap. 8 § BrB. Regeringen har i en proposition om hets mot folkgrupp, m.m. (prop. 2001/02:59) föreslagit bl.a. att det införs en särskild straffskala för grova fall av hets mot folkgrupp, att tillämpningsområdet för bestämmelserna om hets mot folkgrupp utvidgas så att också hets med anspelning på sexuell läggning omfattas och att straffskärpningsregeln i 29 kap. 2 § 7 BrB förtydligas så att det uttryckligen framgår att kränkningar på grund av sexuell läggning omfattas. Lagändringarna såvitt avser hets mot folkgrupp föreslås träda i kraft . I övrigt föreslås lagändringarna träda i kraft . Förutom ovanstående har regeringen gett BRÅ i uppdrag att följa rättsväsendets insatser mot brottslighet med homofobiska inslag. Domstolarna skall skicka en kopia till HomO av sådana domar som rör brotten hets mot folkgrupp och olaga diskriminering. Detsamma gäller sådana domar där rätten tagit ställning till om ett motiv för brottet har varit att kränka en person, en folkgrupp eller annan sådan grupp av personer på grund av exempelvis sexuell läggning. Enligt den definition av sexuell läggning som finns i lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning omfattas homosexuell, bisexuell och heterosexuell läggning. sexuell läggning omfattar däremot inte s.k. transpersoner. personer brukar man avse transvestiter, transsexuella och andra personer som har en könsidentitet eller ett könsrollsöverskridande beteende som eller alltid skiljer sig från samhällets gängse normer för hur en man respektive en kvinna förväntas vara. Det har i allt högre grad uppmärksammats att transpersoner är en grupp som också utsätts för våld och diskriminering. Transsexualitet har både inom EG-rätten och i svensk rätt ansetts vara en fråga om könstillhörighet och inte om sexuell läggning. personer torde därmed ha ett skydd mot diskriminering i arbetslivet genom jämställdhetslagen. Detta skydd omfattar emellertid inte några andra transpersoner. Varje individ skall ha rätt till respekt och likabehandling i sam- har det i olika sammanhang, bl.a. i flera riksdagsmotioner, framförts önskemål om införande av ett särskilt skydd mot diskriminering av transpersoner. frågan om regeringen i tilläggsdirektiven till den (se avsnitt 7.2.2) skall ge utredningen i uppdrag att närmare undersöka om det finns behov av att införa ett särskilt skydd mot diskriminering av transpersoner och hur ett sådant skydd i så fall skall utformas. Regeringens bedömning: Regeringen välkomnar direktivförslag om att förföljelse på grund av sexuell läggning skall innefattas i konventionsflyktingbegreppet. föreslå att den svenska lagstiftningen anpassas till resultatet av förhandlingarna i rådet. Skälen för regeringens bedömning: I utlänningslagen finns en bestämmelse som innebär att en utlänning är skyddsbehövande om han eller hon på grund av homosexualitet känner välgrundad fruktan för förföljelse mot att återvända till sitt hemland eller annat land (3 kap. 3 §) I debatten har bl.a. HomO kritiserat denna regel och hur den tillämpas avseende homosexuella iranier som sökt asyl i . Enligt konvention angående flyktingars rättsliga ställning är en flykting en person som känner en välgrundad fruktan för att utsättas för förföljelse i sitt hemland på grund av ras, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund av sin religiösa eller politiska I konventionen omnämns inte uttryckligen personer som förföljs på grund av sin könstillhörighet eller sexuella läggning bland de grupper som kan beviljas flyktingstatus. Det har därför varit oklart om sådana personer kan innefattas i flyktingbegreppet, t.ex. i form av tillhörighet till viss samhällsgrupp. har emellertid gått i riktning mot att innefatta personer som förföljs på grund av sin sexuella läggning eller könstillhörighet i flyktingbegreppet. fruktan för förföljelse på grund läggning t.ex. homosexualitet skall vara grund för flyktingstatus enligt konventionen angående flyktingars rättsliga ställning. Enligt den gällande svenska lagstiftningen och i enlighet med praxis har sådana personer fått stanna i som skyddsbehövande i övrigt. Regeringen har gett i uppdrag att redogöra för praxis och att utarbeta riktlinjer avseende ärenden där förföljelse på grund av sexuell läggning åberopas. Uppdraget skall genomföras i samråd med . Regeringen välkomnar direktivförslag om att förföljelse på grund av sexuell läggning skall innefattas i konventionsflyktingbegreppet. Den svenska lagstiftningen kommer att anpassas till resultatet av förhandlingarna i rådet. Regeringens mål för handikappolitiken är att utjämna skillnaderna i levnadsvillkor mellan personer med funktionshinder och den övriga En särskild utredare har föreslagit nya regler för att motverka domstolstrots när det gäller verkställighet av domar för insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade och socialtjänstlagen (1980:620). I propositionen 2001/02:80 Demokrati för det nya seklet föreslås ett antal åtgärder för att underlätta för funktionshindrade medborgare att åta sig och genomföra politiska förtroendeuppdrag. I handlingsplanen för handikappolitiken propositionen 1999/2000:79 Från patient till medborgare anges att handikappolitiken skall genomsyra alla områden och samhällssektorer. handikappolitiken är en samhällsgemenskap med mångfald som grund, att samhällslivet utformas så att människor med funktionshinder blir fullt delaktiga i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionshinder. människor med funktionshinder ofta bara som vårdobjekt. handikappolitiken lyfter i stället fram medborgarskapsperspektivet. propositionen understryker regeringen vikten av att personer med funktionshinder ses som medborgare med samma rättigheter och skyldigheter som övriga medborgare. Ökad tillgänglighet är en viktig demokratifråga. ändringar av (1987:10) för att öka tillgängligheten till befintliga lokaler dit allmänheten har tillträde och på allmänna Enligt förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförandet av handikappolitiken skall statliga myn- digheter verka för att personer med funktionshinder ges full delaktighet i samhället och jämlikhet i levnadsvillkor. Myndigheterna är skyldiga att göra den egna verksamheten samt lokaler och information tillgänglig för Regeringen avser dessutom att ge ett antal myndigheter på central nivå Skr. 2001/02:83 ett särskilt ansvar för att de nationella målen för handikappolitiken förverkligas inom deras respektive sektorsområden. En översyn planeras också av områden som saknar regler om tillgänglighet för personer med funktionshinder. Eftersom det i hög grad har saknats kunskap både om tillgänglighetens betydelse för personer med funktionshinder och om metoder för att uppnå tillgänglighet har regeringen inrättat ett nationellt tillgänglig- hetscenter. Centret skall driva på utvecklingen genom bl.a. kunskaps- uppbyggnad och rådgivning. Centret är placerat hos HO. Bemötande och arbetsmetoder hos personal som i sitt arbete kommer i kontakt med funktionshindrade är lika viktiga faktorer för ökad tillgänglighet som den fysiska miljön. utbild- ningsstöd (Sisus) har regeringens uppdrag att i enlighet med handlingsplanen utarbeta ett nationellt program som skall ange mål och inriktning för kompetensutveckling i frågor som rör bemötande av personer med funktionshinder. Sisus skall också efter samråd med relevanta myndigheter och andra intressenter ta fram ett utbild- ningsunderlag för statsförvaltningen i handikappolitiska frågor. Särskilda medel har dessutom avsatts för kompetensutveckling för personal inom olika samhällsområden kring frågor som rör bemötande av personer med funktionshinder. Kompetensutvecklingen bör i första hand ses som en del i varje huvudmans normala personalutbildningsansvar. Regeringen anser att staten bör medverka till att politiker, chefer och övrig personal som arbetar med handikappfrågor inom såväl statliga som kommunala och landstingskommunala verksamheter får ökad kunskap om de grund- läggande värderingar som bör prägla samhällets stöd till personer med funktionshinder. Regeringen kommer att fortsätta sitt arbete i enlighet med hand- lingsplanen. En redogörelse för arbetet skall lämnas till . Därefter skall redovisningar om det fortsatta arbetet lämnas . Vissa sociala och ekonomiska rättigheter Artikel 4 i anger att staterna bör garantera utvecklingen av och tillgången till stöd och service, inbegripet sådana hjälpmedel som bidrar till att personer med funktionsnedsättning kan bli mer oberoende i det dagliga livet och utöva sina rättigheter. Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ger personer med omfattande funktionshinder rätt till särskilt stöd och service enligt de villkor som anges i lagen. Enligt lagen kan enskilda ges olika former av stöd och service exempelvis i form av personlig assistans och ledsagarservice. Personlig assistans har fått särskilt stor betydelse för den enskildes självständighet och inflytande över sitt eget liv. LSS är ett komplement till socialtjänstlagen (1980:620) och hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), lagar enligt vilka flertalet funktionshindrade får sitt stöd. fick länsstyrelserna möjlighet att förelägga en kommun eller ett landsting att vid vite följa en lagakraftvunnen dom som ger en enskild rätt till vissa insatser enligt LSS. Anledningen var att flera Skr. 2001/02:83 kommuner i landet brister i att verkställa domar enligt vilka den enskilde ges visst stöd eller service enligt LSS. återinförs dessutom rätten att överklaga vissa biståndsbeslut enligt social- tjänstlagen. En särskild utredare har haft i uppdrag att göra en rättslig analys av hur ett sanktionssystem bör utformas för att kunna motverka kommunalt domstolstrots. Det domstolstrots som avses berör bl.a. verkställighet av domar enligt LSS. I departementspromemorian Kommunalt dom- stolstrots (Ds 2000:53) föreslår utredaren bl.a. att, i stället för den möjlighet till vitesföreläggande som infördes , kommun och landsting skall riskera en sanktionsavgift för de fall de dröjer alltför länge med att verkställa domar som avser insatser enligt LSS eller socialtjänstlagen. Sanktionsavgiften föreslås bestämmas till lägst och högst och den anges inte få dömas ut vid obetydliga försummelser. Förslagen bereds inom . Delaktighet och jämlikhet i samhället Ur demokratisk synpunkt är det viktigt med en god social representa- tivitet bland de förtroendevalda som speglar befolkningens samman- sättning i stort. har funktionshindrade varit underrepresenterade vad gäller politiska förtroendeuppdrag. Regeringen har i propo- sitionen Demokrati för det nya seklet (prop. 2001/02:80) lämnat ett antal förslag på åtgärder vilka syftar till att underlätta för funktionshindrade medborgare att åta sig och genomföra politiska förtroendeuppdrag. Regeringen föreslår att förtroendevalda med funktionshinder skall ha rätt till skälig ersättning för resekostnader som uppkommer när de skall fullgöra sina uppdrag. Vidare föreslås att kommuner och landsting skall verka för att förtroendevalda med funktionshinder skall kunna delta i handläggningen av ärenden på samma sätt som andra förtroendevalda. Enligt regeringen är det också angeläget att kommuner och landsting vidtar åtgärder för att förbättra tillgängligheten till kommunala lokaler för politisk verksamhet. Regeringens mål med barnpolitiken är att barn och ungdomar skall växa upp under goda och trygga förhållanden. Regeringen avser att fortlöpande följa att lagändringar med anledning av FN:s konvention om barnets rättigheter får avsedd effekt. Regeringen avser att överlämna en barnskrivelse till Det viktigaste internationella dokumentet som reglerar barnets rättigheter konvention om barnets rättigheter (), som Konventionen definierar barn som varje människa under 18 år, om inte barnet blir myndigt tidigare enligt den lag som gäller för Konventionen innehåller medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. var bland de första länderna att ratificera konventionen och detta utan reservationer. undertecknat de båda fakultativa protokollen till , som avser barn i väpnade konflikter och handel med barn, barnpornografi och Protokollet avseende barn i väpnade konflikter träder i kraft (efter det att tio stater har ändringar som måste vidtas för att skall kunna ratificera båda Även i (nr 182) om förbud mot och omedelbara åtgärder för att avskaffa de värsta formerna av barnarbete finns bestämmelser om barnets rättigheter. Inom har utarbetats en konvention om utövande av barns Konventionen, som är , trädde i kraft har undertecknat konventionen men ännu inte ratificerat Syftet med konventionen är att förbättra barns ställning i vilka ändringar som behöver göras för att skall kunna ratificera Arbetet är inriktat på att en departementspromemoria skall Även innehåller bestämmelser som omfattar barn. Nämnas kan t.ex. artikel 8 som reglerar rätten till respekt för privat- och Barn nämns inte uttryckligen i EG-fördraget. Ett arbetet med att införa ett barnperspektiv i beslutsfattandet inom EU har dock påbörjats. I artikel 24 i EU-stadgan bekräftas att barn har rätt till det skydd och omvårdnad som behövs för deras välbefinnande, att barn har rätt att komma till tals och att deras uppfattning skall tas med i bedömning med hänsyn till barnens ålder och mognad. I punkten 2 anges att vid beslut som fattas antingen av offentliga myndigheter eller privata institutioner skall man ta hänsyn till barnets bästa. ratificerades av 1990 har en rad olika åtgärder vidtagits för att öka kunskapen om konventionen och för att anpassa lagstiftningen till dess krav. Regeringen har utformat en strategi för att förverkliga konventionen på alla nivåer i samhället, vilken godkändes av 1999 (prop. 1997/98:182, bet. 1998/99:SoU6, 1998/99:171). Regeringen ser det som särskilt angeläget att barn (utan att diskrimineras) kan åtnjuta sina mänskliga rättigheter på lika villkor. Barnets rätt till grundläggande välfärd skall garanteras oberoende av vilken del av landet barnet bor i och oberoende av barnets föräldrar. Den nationella strategin för att förverkliga FN:s konvention om barnets Med som utgångspunkt har barnfrågor under de kommit att framträda som ett eget, övergripande politik- Detta innebär att insatser för att sätta barnets bästa i centrum skall genomsyra alla delar av regeringens politik och alla samhälls- Skr. 2001/02:83 verksamheter som rör barn. Till grund för regeringens politik inom området ligger den nationella strategin för att förverkliga barn- konventionen. Strategin bygger på fyra grundläggande principer som skall vara styrande för tolkningen av övriga artiklar, men som också har en självständig betydelse: