prop · GP03160 · 2002-03-04 00:00:00 — Anledningen var att det oåterkalleliga åtagande om fullständig kärnvapennedrustning som de fem kärnvapenstaterna gjorde vid NPT granskningskonferensen flyttats från den preambulära delen till den operativa vilket implicerade att åtagandet ännu inte gjorts. En annan resolution avsåg (avtalet om begränsat missilförsvar mot missilangrepp) och hade lagts fram av , och med anledning av planer på ett nationellt missilförsvar. valde att sälla sig till övriga EU-medlemskretsen avstående på resoutionstexten vilket lämnade ensam som EU-land att rösta för resolutionen. har EU utarbetat en fokuserad plan för att hindra spridning av massförstörelsevapen till terroristorganisationer. Rådsslutsatser antogs och en konkret handlingsplan är under utarbetande som fokuserar på fyra huvudområden: granska och stärka relevanta multi- laterala instrument genom att verka för dess universialitet och effektivt genomförande, stärka exportkontrollsamarbetet för att hindra spridning av ingångsmaterial för massförstörelsevapen, utveckla det internationella samarbetet bland annat genom utökat bistånd till förstöring av exister- ande vapen och till skydd mot kemiska och biologiska vapen samt att stärka nedrustnings- och icke-spridningsdialogen med tredjeländer. Nära EU-samråd skedde även inom ramen för FN:s nedrustnings- kommission (UNDC) där EU lade fram ett flertal förslag om nedrustning av kärnvapen och behovet av förtroendeskapande åtgärder för konven- vapen. På nedrustningskonferensen i (CD) fortsatte tyvärr den blockering av arbetet som pågått . EU agerade aktivt för att försöka få till stånd en överenskommelse om arbetspro- grammet och gav sitt stöd bland annat till att inleda omedelbara förhand- Skr. 2001/02:160 lingar om ett förbud mot produktion av klyvbart material för vapenbruk (FMCT). Biologiska och kemiska vapen EU har varit drivande och ledande när det gäller de internationella förhandlingarna om att förstärka B-vapenkonventionen med ett rättsligt bindande protokoll för att säkerställa efterlevnaden av konventionen. Tyvärr avbröts förhandlingarna då klargjorde att de inte kunde acceptera det verifikationsprotokoll som framförhandlats, något som starkt beklagades av EU. Arbetet inriktades därefter på att nå ett tillfredsställande resultat när det gäller bland annat konventionens kontrollmekanismer vid B-vapenkonventionens femte översynskonferens . Parterna till konven- tionen kunde dock inte enas och konferensen ajournerades till . EU avser nu verka för ett stärkande av konventionen vid kon- ferensens slutförande samt att även ett framåtblickande multilateralt arbete då initieras. EU-samarbetet när det gäller genomförandet av konventionen mot kemiska vapen har fördjupats vid i . Vid den sjätte konferensen med parterna till konventionen mot kemiska vapen hölls ett gemensamt anförande vari betonades bland annat vikten av att inkomma med deklarationer, vikten av god finansiell ordning inom , behovet av att öka anslutningen till konventionen och då i synnerhet i regioner som , samt frågan om förstöring av lagrade ryska kemiska vapen. Frågan om universalitet var föremål för omfattande EU demarcher under det svenska ordförandeskapet till alla de stater som inte var parter till C-vapen- konventionen och även beträffande frågan om förstöring av sina kemiska vapen genomfördes en EU demarch i . EU:s uppfattning är att problem förknippade med spridning och använd- ning av lätta vapen måste behandlas inom ramen för en långsiktig process som syftar till att minska tillgängligheten och användningen av lätta vapen i konfliktområden eller potentiella konfliktområden, genom att bland annat främja strikt exportkontroll och säker förstöring av över- skottsvapen, begränsa efterfrågan på lätta vapen i konfliktområden, samt hjälpa drabbade länder att hantera alla aspekter av lätta vapenproble- matiken, t.ex. genom avväpning, demobilisering och reintegration av före detta kombattanter. För att åstadkomma detta har EU utarbetat fyra instrument: ett program mot illegal handel med lätta vapen (1997); en uppförandekod för export av konventionella vapen (1998); en gemensam åtgärd (1998) och en rådsresolution (1999) när det gäller lätta vapen. Med den gemensamma åtgärden som grund bidrog EU till genomförandet av särskilda lätta vapenprojekt i bland annat , och , samt i genom FN:s regionala center i , Skr. 2001/02:160 . Den gemensamma åtgärden lade också grunden för EU:s samfällda agerande i förhandlingar i internationella organ. EU var starkt engagerat i förberedelserna för och genomförandet av den om illegal handel med lätta vapen som ägde rum . EU spelade även en aktiv roll i förhandlingarna om tilläggsprotokollet om handeldvapen till FN:s konvention mot gränsöverskridande brottslighet, som antogs av . Särskilt inhumana konventionella vapen har EU arbetat för att den andra översynskonferensen till Konventionen om särskilt inhumana konventionella vapen (CCW) skall ge ett mandat till en expertgrupp att börja arbeta med frågan om explosiva lämningar av krig (ELAK). Det är en humanitär problematik som uppstår då granater och bomber inte exploderar på det sätt som är avsett utan istället blir liggande kvar och utgör en fara för människor. Ett bekant exempel är sk klusterbomber som innehåller ett stort antal mindre substridsdelar. EU:s arbete kröntes med framgång under översynskon- ferensen när ett sådant mandat för en expertgrupp inrättades. Förutom detta beslutade konferensen även att utvidga konventionen och dess protokoll att även gälla i interna väpnade konflikter samt att vidare studera problemen med minor andra än antipersonella minor, frågan om efterlevnad samt ammunitionseffekten av vapen med liten kaliber. Den andra konferensen enligt provstoppsavtalets (CTBT) artikel XIV ägde rum i med stort deltagande på utrikesministernivå. Syftet med konferensen var att främja provstopps- avtalets ikraftträdande och att utöva påtryckning på de stater som ännu inte anslutit sig till avtalet särskilt de återstående 13 stater vars ratifi- ceringar erfordras för avtalets ikraftträdande. Uppseendeväckande var att som har undertecknat men inte ratificerat avtalet inte ens deltog i konferensen. Vid konferensen hölls ett gemensamt EU-anförande. Därutöver höll utrikesminister ett uppmärksammat svenskt anförande i vilket bland annat de 13 utestående länderna vars ratifice- ringar är avgörande särskilt uppmanades att ansluta sig till provstoppsavtalet. Exportkontrollregimen för missilteknik MTCR etablerades och har som syfte att förhindra spridning av massförstörelsevapen genom att kontrollera leveranssystem av massförstörelsevapen, framförallt ballistiska missiler. Inom MTCR har ett utkast till en uppförandekod mot spridning av ballistiska missiler utarbetats som syftar till att bidra till bekämpningen av spridningen av ballistiska missiler på ett sätt som inte ifrågasätter MTCR:s arbete. slogs i slutdeklarationen att EU skulle öka sitt engagemang i arbetet med Skr. 2001/02:160 att förhindra spridningen av ballistiska missiler. antogs en gemensam ståndpunkt inför den årliga plenarsessionen i MTCR. Genom denna lyckades EU på ett effektivt sätt göra sig gällande i förhandlingarna och resultatet blev tillfredsställande. Beslut fattades om att uppförandekoden formellt skall lämna MTCR och genomgå en multi- lateraliseringsprocess som är öppen för alla intresserade stater. En internationell konferens skall anordnas , vid vilken koden formellt skall lanseras. Icke-spridning i kemiska och nukleära vapen Inom ramen för den gemensamma åtgärden för samarbete med inom området ickespridning och nedrustning beslutades att EU skulle bidra till ett projekt vid destruktionsanläggningen i , där nervgaser lagras. EU skulle även bidra med organisatoriskt stöd till den ryska krigsmaterielmyndigheten som ansvarar för förstöringen av de ryska kemiska vapnen. EU beslutade även om ett antal projekt när det gäller hantering av ryskt vapenplutonium. Hjälp åt nödställda unionsmedborgare i tredjeland EU:s konsulära samarbete är inriktat på att hjälpa och bistå medlems- staternas medborgare vid nödställd belägenhet under tillfällig vistelse utanför Europeiska unionen, dvs. Det konsulära samarbetet bereds i rådsarbetsgruppen Cocon. Riktlinjer för konsulärt bistånd i tredjeland antogs och riktlinjer för en gemensam strategi för samarbete mellan medlemsstaternas beskickningar och kon- takterna med tredjeland antogs . Krisberedskap för unionsmedborgare i tredjeland Under det svenska ordförandeskapet antogs riktlinjer för konsulärt bistånd till Europeiska unionens medborgare vid kriser i tredjeland. Riktlinjerna är tillämpliga på sådana situationer av politiska kriser eller naturkatastrofer i tredjeland som kan föranleda en säkerhetsrisk för med- lemsstaternas medborgare. Samtliga svenska utlandsmyndigheter informerades om dessa riktlinjer . I länder där det bedöms motiverat anmodades utlandsmyndig- heterna informera om riktlinjerna vid påföljande lokala EU-möten. Detta för att i beredskapssyfte utarbeta dokument som kan ligga till grund för kontakter och informationsutbyte mellan medlemsstaternas diplomatiska och konsulära representationer. Särskilda pilotstudier genomfördes i och . Mandat för konsulära frågor inom Europeiska unionen För att även kunna behandla konsulära frågor inom Europeiska unionen antogs under det svenska ordförandeskapet ett utvidgat mandat för Det innebär inte någon behörighet i konsulära frågor på den inre marknaden, men Cocon kan härefter behandla konsu- lära eller konsulärt relaterade frågor i konsulärt samarbete mellan med- lemsstaterna inom Europeiska unionen och lämna förslag till andra Europeiska unionens första konferens om internationella olovliga Rådsarbetsgruppen Cocon behandlar bland annat också konsulära aspekter på olovliga bortföranden av barn till icke-konventionsländer utanför Europeiska unionen, dvs. till länder som inte är anslutna till 1980 om de civila aspekterna på internationella bort- föranden av barn. Under det svenska ordförandeskapet anordnade EU sin första konferens om konsulära aspekter på internationella olovliga bortföranden av barn till icke-konventionsländer. I konferensen deltog representanter för samtliga medlemsstater, , kommissionen, rådssekretariatet, den brittiska frivil- liga organisationen för återförande av internationellt bortförda barn (Reunite), den internationella frivilliga organisationen för sammanlänk- ning av mellan världens länder (the International Social Service ISS), den internationella databasen om bortförda barn (the International Child-Abduction Data Base Incadat) och Haagkonfe- rensen för internationell privaträtt. Konferensen blev en framgångsrik start på EU-konsulärt samarbete om olovliga bortföranden av barn. annat skall ett nätverk bildas för diskussion och delgivning av bilaterala avtal och frågeformulär upprättas för att etablera en dialog med icke- 37.9Exportkontroll av krigsmateriel och andra strategiska produkter Samarbetet mellan medlemsstaterna i frågor som rör export av krigs- materiel sker i rådsarbetsgruppen för kontroll av vapenexport, COARM. Grunden för samarbetet utgörs av EU:s uppförandekod för vapenexport som antogs 1998. Uppförandekoden bygger på gemensamma kriterier för vapenexport och en mekanism för informationsutbyte och samråd. Målsättningen är att uppnå en hög standard för medlemsstaternas politik när det gäller export av krigsmateriel. I koden föreskrivs ett årligt rapporteringsförfarande. Den tredje årliga rapporten antogs och offentlig- gjordes av rådet . Av rapporten framgår, i likhet med tidigare årsrapporter, hur samarbetet i COARM har utvecklats. Rapporten innehåller bland annat de riktlinjer som har antagits för att förbättra tillämpningen av koden, prioriteringar för framtida samordnade åtgärder och statistik över medlemsstaternas export av konventionella vapen. förstärktes det informationsutbyte mellan medlemsstaterna som skall ske i enlighet med koden ytterligare. Dialogen mellan EU och länder utanför unionen som anslutit sig till kodens principer fördjupades även den . Detta gäller i synner- het dialogen med kandidatländerna, vilken stärktes under det svenska ordförandeskapet i syfte att främja framväxten av en gemensam export- kontrollkultur, bland annat påbörjades en serie seminarier i kandidat- länderna. Samarbetet inom EU omfattade vidare fortsatta diskussioner om kontroll av mellanhänder i vapenhandeln och en samsyn nåddes om behovet av en gemensam lagstiftning på området. Arbetet syftande till att öka öppenheten kring frågor om exportkontroll och krigsmaterielexport fortskred , bland annat genom att steg togs mot en harmoni- sering av den offentliga årsrapportens statistikdel för att göra de respek- tive ländernas statistiska uppgifter jämförbara. Under det svenska ordför- andeskapet kom medlemsstaterna överens om att ha en mer generös syn på export av materiel för humanitära insatser såsom minröjning och ammunitionsdestruktion. Medlemsstaterna fortsatte att utveckla samordningen av de respektive nationella ståndpunkterna inom olika multilaterala fora som behandlar frågor om kontroll av vapenexport. Under ordförandeskapet i EU verkade aktivt för en hög grad av samordning i förberedelse- arbetet inför om olaglig handel med lätta vapen i , och vid konferensen utgjorde EU den enda grupp av stater som lade fram en global handlingsplan. Det svenska ordförandeskapet påverkade även arbetet med den första revideringen av den nya EG-förordningen för kontroll av export av varor med dubbla användningsområden. Den nya förordningen antogs och trädde i kraft . Revideringen hade lett till en förbättring och effektivisering av kontrollen av export av varor med dubbla användningsområden till länder utanför EU. förenklades handeln mellan de olika medlemsstaterna skulle en första revidering göras av de bilagor som uppställer vilka varor som skall kontrolleras. Liknande revideringar har gjorts tidigare, då det är brukligt att lyfta in förändringar som görs i de olika regimernas produkt- listor. Med anledning av att beslut om förändringar av bilagorna genom den nya förordningen nu fattas inom ramen för den första pelaren försenades den första revideringen av praktiska skäl. Det var först som revideringen slutligen kunde föreslås för medlemsstaterna. Troligtvis kommer denna barnsjukdom inte att kvarstå . I ljuset av det fortsatta harmoniseringsarbetet med dessa frågor inom EU försökte under ordförandeskapet att driva ett flertal frågor till beslut inom den arbetsgrupp som arbetar med förordningen. Beslut kunde fattas bland annat om s.k. kemiska blandningar. EU:s roll i övriga internationella organ på exportkontrollområdet förtydligades . spelade även en aktiv roll som samordnande EU-ordförande i arbetet med att internationalisera det utkast till internationell uppförandekod som utarbetats inom exportkon- trollregimen för missilteknologi (MTCR). Både under det svenska ord- förandeskapet samt höll EU anföranden vid möten inom alla de fyra exportkontrollarrangemang som söker begränsa spridningen av Skr. 2001/02:160 produkter som kan användas för att tillverka massförstörelsevapen och missiler, dvs. Australiengruppen, MTCR, () samt Wassenaararrangemanget. En nyhet var att EU fick en alltmer framträdande roll inom Wassenaararrangemanget. Detta har saknats tidigare, men EU kunde under höstens Wassenaarplenar lägga fram ett gemensamt dokument . Försvarsmaterielsamarbete inom unionen syftar till att pröva förutsätt- ningarna för och föreslå åtgärder som kan leda till ökat samarbete mellan medlemsstaterna på detta område samt underlätta försvarsindustrins omstrukturering. Utgångspunkten för arbetet är den begränsning som följer av fördragets artikel 296, som ger varje medlemsstat rätt att undan- ta tillverkning av och handel med försvarsmateriel från den inre mark- nadens regler när detta anses nödvändigt för att skydda medlemsstaternas väsentliga säkerhetsintressen. har försvarsmaterielfrågor varit föremål för diskus- sioner med syftet att finna former för materielsamarbete och bristtäckning inom ramen för EU:s krishanteringsförmåga. Som en följd av detta avslutades med en förklaring innehållande bland annat en överenskommelse om en euro- peisk handlingsplan för att förbättra existerande militära resurser och för att utveckla nya. Överenskommelsen beaktar bland annat att betonat vikten av principen om frivillighet. 37.11Administrativt och protokollärt samarbete Samarbetet inom andra pelaren omfattar även administrativa frågor. Det innebär att man gemensamt belyser frågor som rör medlemsstaternas ut- rikesförvaltningar ur ett organisatoriskt, resursmässigt och administrativt perspektiv. Inom ramen för andra pelaren diskuteras även protokoll, dvs. frågor som rör folkrättsliga och ceremoniella regler för umgänget mellan stater, i synnerhet tolkning och tillämpning av Wienkonvention om diplomatiska förbindelser. Dessa två frågor behandlas sedan mitten av i en gemensam arbetsgrupp. Arbetet inom det administrativa området har ägnats frågan om revidering av riktlinjer vad gäller samarbetet mellan utlandsmyndigheter och kommissionen i tredjeland. Vidare har genom- förts bland annat en jämförande studie över jämställdhetsarbetet i respektive utrikesförvaltning, över utlandsvillkor och befordringsgångar samt villkor för medföljande till UD-tjänstemän och deras möjlighet till arbete i den mottagande staten. En fortsatt diskussion sker också om olika samlokaliseringsprojekt när det gäller utlandsmyndigheter i tredjeland. /genomfördes det första utbildnings- programmet för unga diplomater från medlemsstaterna, rådssekretariatet och kommissionen (European Diplomatic Programme, EDP). met syftar till att fördjupa kunskaperna om den gemensamma utrikes- och Skr. 2001/02:160 säkerhetspolitiken och höja medvetandet om den specifika europeiska diplomatiska dimensionen samt att bygga ett nätverk mellan deltagarna. uppdrogs att nära följa och utvärdera det första programmet. Utvärderingen rekommenderade en fortsättning av EDP, i nära överensstämmelse med det tidigare programmet. EDP II inleddes i . Från svensk sida deltar tre personer och totalt ingår 29 deltagare i EDP II. På det protokollära området innebar arbetet framförallt jämförelser av praxis på immunitets- och privilegieområdet syftande till harmonisering där sådan är möjlig och lämplig, samt bevakning av utvecklingen i icke-medlemsländer som misstänks bryta mot Wienkon- ventionen. Bland annat diskuterades frågorna om samordning av åtgärder mot missbruk av immunitet och privilegier av diplomater från tredjeland samt när och under vilka förutsättningar utländska beskickningsmedlem- mar kunde bli stadigvarande bosatta i mening och helt eller delvis förlora privilegier och immunitet. Medlemsstaterna har vidare utbytt information om praxis vad gäller trafikbrott begångna av utländska diplomater. Frågan har tagits upp i samband med ett fall i där en stationerad diplomat dödade två personer när han körde bil i berusat tillstånd. En slutsats som kunde dras av enkäten om trafikbrott var att alla EU-länderna i princip ansåg att det var möjligt att hindra en person som misstänks för alkoholpåverkan från att köra vidare. Frågor om bekämpning av terrorism behandlas inom den europeiska unionen huvudsakligen inom andra och tredje pelaren. Inom ramen för GUSP hanteras internationella aspekter. Under vårt ordförandeskap fortsatte samordningen inom EU inför behandlingen av olika FN-frågor relaterade till kampen mot terrorismen. Främst gällde det att arbeta för en gemensam hållning inför förhand- lingarna om en internationell allmän konvention mot terrorism och möjligheten att påverka mandatet och verksamheten för det i baserade under Office of Drug Control and Crime Prevention. I samråd med tredje pelarens arbetsgrupp om terrorism antogs praktiska råd om hanteringen av vissa allvarligare terroristdåd. Dialogen med tredjeland och vissa andra frågor Ett viktigt element i andra pelarens verksamhet är dialogen om terrorism med tredjeland på expertnivå. Dialogen omfattar Medelhavsparterna inom Barcelonaprocessen, , och de associerade europeiska staterna. Under vårt ordförandeskap inleddes en motsvarande dialog Under ordförandeskap togs också det första Skr. 2001/02:160 steget att diskutera frågor om IT-relaterad terrorism. Konsekvenserna av terroristdåden i Terroristdåden i var av en skådad omfattning och konsekvenserna av dem är ännu svåra att Den f.d. saudiske medborgaren har av utpekats som anstiftare. Händelserna föranledde givetvis en kraftigt förhöjd aktivitet mot terrorism även inom EU, för att solidarisera sig med och stabilisera den transatlantiska förbindelsen, men även för att i praktisk handling öka ansträngningarna att komma tillrätta med Med utgångspunkt från Europeiska rådets möte den 21 september har ett flertal ministerråd engagerats (allmänna rådet, rådet för rättsliga och inrikes frågor, , transportrådet). Det har gällt att förstärka det polisiära och rättsliga samarbetet, att utveckla de inter- nationella rättsliga instrumenten, att göra en kraftfull insats mot finansi- eringen av terrorism och att förstärka luftfartssäkerheten. att samordna unionens globala insatser och bland annat analysera unionens omvärldsrelationer från ett terrorismperspektiv, att fördjupa dialogen med länder och regioner i världen där terrorismen utvecklas samt att överväga anpassning av EU:s politik för icke-sprid- ning, nedrustning och vapenkontroll med hänsyn till terrorism. avvisade varje ansats till att likställa terrorism med och den muslimska världen. Inom andra pelaren har efter mer tid fått ägnas åt omvärldsanalyser ur terrorismsynvinkel och ett stort antal diplomatiska démarcher har verkställts i tredjeland (utom och de associerade staterna) angående vikten av anslutning till de internationella instru- menten mot terrorism. Trots aktiva insatser från EU och det belgiska ordförandeskapet lyckades det dock inte att under höstens FN-förhand- lingar att avsluta arbetet på den allmänna internationella konventionen mot terrorism på grund av oenighet om klausulen om undantag för militära styrkor och de islamiska staternas krav på undantag också för kamp mot utländsk ockupation. Olika aspekter av åtgärder mot terrorism har efter kommit att påverka dagordningen för flera arbetsgrupper inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, vilka normalt inte befattar sig med saken. FN:s säkerhetsråds resolution (2001) om hot mot internationell fred och säkerhet orsakad av terroristhandlingar innehåller bland annat krav på att spärra ekonomiska tillgångar samt förbud mot att tillhandahålla sådana eller finansiella tjänster för personer som begår, försöker begå eller medverkar till terroristhandlingar. träffade en principöverenskommelse om en meka- nism för hur dessa bestämmelser i resolutionen skall tillämpas inom uni- Formellt beslut fattades av ministerrådet . beslutade ministerrådet i en rådsförordning att spärra tillgångar hos fysiska eller juridiska personer som utpekats av upprättad under FN:s säkerhetsråds resolution (1999) när det gäller talibaner. mandat omfattar Skr. 2001/02:160 även FN:s säkerhetsråds resolution (2000) om spärrande av till- gångar tillhörande samt personer och organisationer kopplade antingen till honom eller till . På bemyndigande av rådet har kommissionen därefter kompletterat rådsför- ordningen med nya namn på grundval av beslut av sanktionskommitén. Under loppet av har samtliga EU:s medlemmar under- tecknat 1999-års internationella konvention om bekämpande av finansi- ering av terrorism. Biståndsprogrammet till palestinska myndigheten har verksamheten till en början mycket kretsat kring möjligheterna att, trots det besvärliga läget i fredsprocessen i Mellan- östern, fortsätta det utbildningsprogram för den palestinska myndigheten som ministerrådet beslöt att förlänga med .