prop · GQ0317 · 2002-11-28 00:00:00 — Om den hos vilken beslaget har gjorts medger det, får beslaget dock hävas omedelbart.Beslag av föremål som någon har framställt anspråk på får dock hävas först treveckor efter det att en underrättelse om att beslaget kan komma att hävas harsänts till den som framställt anspråket. Om denne medger det, skall dockbeslaget hävas . Den som beslaget har gjorts hos behöver inteunderrättas.Beslag av föremål som någon har framställt anspråk på utan att det har fattatsbeslut enligt 4 a § får hävas först efter det att en underrättelse om att beslaget kan komma att hävas har sänts till den som framställt anspråket.Om denne medger det, skall dock beslaget hävas . Den som beslaget hargjorts hos behöver inte underrättas i detta fall.Ett beslag hävs av rätten eller, om beslaget inte har meddelats ellerfastställts av rätten, av undersökningsledaren eller åklagaren.Ett beslag hävs av rätten, om beslaget har meddelats eller fastställts av rätten eller om rätten bifaller en begäran enligt 4 a §. I annat fall hävs beslaget av åklagaren eller undersökningsledaren.När målet avgörs, skall rätten pröva om ett beslag fortfarande skall bestå. Ommålet avgörs genom dom, skall andra stycket inte tillämpas.När målet avgörs, skall rätten pröva om ett beslag fortfarande skall bestå. Ommålet avgörs genom dom, skall tredje stycket inte tillämpas.11 §1Den från vilken ett beslag görs skall underrättas om att ett beslut enligt 4 a § kan komma att fattas om att föremålet skall lämnas ut till en målsägande.Om den från vilken beslag sker, inte är närvarande vid beslaget, skall han utandröjsmål underrättas om det och om vad som har skett med det beslagtagna. Om enförsändelse hos ett befordringsföretag har tagits i beslag, skall, så snart detkan ske utan men för utredningen, mottagaren underrättas och, om avsändaren ärkänd, även denne.Om den från vilken beslaget görs, inte är närvarande vid beslaget, skall hanutan dröjsmål underrättas även om beslaget och om vad som har skett med detbeslagtagna. Om en försändelse hos ett befordringsföretag har tagits i beslag,skall, så snart det kan ske utan men för utredningen, mottagaren underrättasoch, om avsändaren är känd, även denne.Denna lag träder i kraft...Förteckning över remissinstansernaEfter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av ombudsmän,, , , ,Riksåklagaren, , ,, , /KO, vid , vid , , Nationalmuseummed , Stiftelsen , ,, , , , , , , och . Yttrande har också kommit in från och Samhälle.Riksåklagaren har bifogat yttranden från åklagarmyndigheterna i , ,, , och samt från , Juridiska fakultetsstyrelsen vid Lundsuniversitet, , , , , , Våga - mot Brott, SverigesKonsumentråd och Konsumenter i Samverkan har beretts tillfälle att avge yttrande men avstått från att yttra sig.Lagrådsremissens lagförslag1 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:796) om godtrosförvärv av lösöreHärigenom föreskrivs i fråga om lagen (1986:796) om godtrosförvärv av lösöredels att nuvarande 4-7 §§ skall betecknas 5-8 §§,dels att 2 och 3 §§, de nya 5 och 8 §§ samt rubriken närmast före 2 § skall haföljande lydelse,dels att rubrikerna närmast före 4 och 7 §§ skall sättas närmast före den nya 5§ respektive den nya 8 §,dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 4 §, samt närmast före 4 § en ny rubrik av följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelseFörutsättningar för godtrosförvärvGodtrosförvärv av äganderätt2 §Har någon förvärvat lösöre genom överlåtelse från någon annan som hade egendomen i sin besittning men varken var ägare till den eller behörig att förfoga överden på det sätt som skett, får förvärvaren äganderätt till egendomen, om han har fått den i sin besittning och var i god tro.En förvärvare skall anses ha varit i god tro endast om det är sannolikt attegendomens beskaffenhet, de förhållanden under vilka den utbjöds ochomständigheterna i övrigt var sådana att han inte borde ha misstänkt attöverlåtaren saknade rätt att förfoga över egendomen.3 §1En förvärvare skall anses ha varit i god tro endast om det är sannolikt attegendomens beskaffenhet, de förhållanden under vilka den utbjöds ochomständigheterna i övrigt var sådana att han inte borde ha misstänkt attöverlåtaren saknade rätt att förfoga över egendomen.Även om förutsättningarna för godtrosförvärv enligt 2 § är uppfyllda, bestårägarens rätt till egendomen, om han har frånhänts egendomen genom att någonolovligen tagit den eller tilltvingat sig den genom våld på person eller genomhot som innebar eller för den hotade framstod som trängande fara. Kräver ägareninte tillbaka egendomen från innehavaren från det att han fickeller måste antas ha fått kännedom om dennes innehav, får förvärvaren dockäganderätt till egendomen.Hävd4 §Har någon med äganderättsanspråk innehaft lösöre efter att ha förvärvat egendomen genom överlåtelse från någon som varken var ägare till den ellerbehörig att förfoga över den på det sätt som skett, får han äganderätt tillegendomen på grund av hävd. Han får dock inte äganderätt om han vid förvärveteller under innehavet borde ha misstänkt att överlåtaren saknade rätt attförfoga över egendomen. Samma regler gäller om egendomen efter en sådanöverlåtelse med äganderättsanspråk innehafts av flera efter varandra på grund av överlåtelse eller arv, testamente, bodelning eller något annatliknande fång. Villkoret om god tro gäller samtliga innehavare.5 §Den som på grund av någon annans godtrosförvärv har förlorat äganderätten tillviss egendom har rätt att få tillbaka egendomen mot lösen.Den som på grund av någon annans godtrosförvärv eller hävd har förloratäganderätten till viss egendom har rätt att få tillbaka egendomen mot lösen.Den som vill lösa till sig egendomen skall kräva tillbaka den från innehavareninom från det att han fick eller måste antas ha fått kännedom omdennes innehav. Gör han inte det, är rätten att kräva tillbaka egendomenförlorad.Den som vill lösa till sig egendomen skall kräva tillbaka den från innehavareninom från det att han fick eller måste antas ha fått kännedom omdennes innehav. Gör han inte det, är rätten att få tillbaka egendomen förlorad.8 §Vad som sägs i denna lag om godtrosförvärv av äganderätt gäller ocksågodtrosförvärv av panträtt.Har någon gjort ett godtrosförvärv av panträtt i lösöre och vill någon annanlösa till sig egendomen enligt 4 §, skall lösenbeloppet svara mot värdet av denfordran för vilken egendomen är pantsatt, dock högst egendomens värde i denallmänna handeln.Har någon gjort ett godtrosförvärv av panträtt i lösöre och vill någon annanlösa till sig egendomen enligt 5 §, skall lösenbeloppet svara mot värdet av denfordran för vilken egendomen är pantsatt, dock högst egendomens värde i denallmänna handeln.1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2003.2. I fråga om förvärv som har gjorts före ikraftträdandet gäller äldrebestämmelser.2 Förslag till lag om ändring i konsumentköplagen (1990:932)Härigenom föreskrivs i fråga om konsumentköplagen (1990:932)dels att 22 § skall ha följande lydelse,dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 21 a och 22 a §§, avföljande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse21 a §Varan har ett rättsligt fel, om tredje man har äganderätt till varan eller harpanträtt eller annan liknande rätt i den och det inte följer av avtalet attköparen skall överta varan med den begränsning som tredje mans rätt medför.22 §Är varan felaktig, får köparen enligt 23-29 §§ kräva avhjälpande, omleverans,prisavdrag eller ersättning för att avhjälpa felet eller häva köpet. Dessutomfår han kräva skadestånd enligt 30-32 §§. Han får även hålla inne betalningenenligt 25 §.Är varan felaktig enligt 16-21 §§, får köparen enligt 23-29 §§ krävaavhjälpande, omleverans, prisavdrag eller ersättning för att avhjälpa feleteller häva köpet. Dessutom får han kräva skadestånd enligt 30-32 §§. Han fåräven hålla inne betalningen enligt 25 §.22 a §Har varan ett rättsligt fel enligt 21 a §, får köparen enligt 23 § första ochandra styckena samt enligt 24-29 §§ kräva avhjälpande, omleverans, prisavdrageller ersättning för att avhjälpa felet eller häva köpet. Dessutom får han kräva skadestånd enligt 30-32 §§. Han får även hålla inne betalningen enligt 25 §.Utan hinder av 30 § första och andra styckena har köparen rätt till ersättningenligt 32 § för den skada han lider genom ett rättsligt fel som fanns vid köpet, om han varken kände till eller borde ha känt till felet.Påföljder av ett rättsligt fel får även göras gällande, om tredje man påstår att han har en sådan rätt som avses i 21 a § och det finns sannolika skäl förpåståendet.1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2003.2. I fråga om avtal som har ingåtts före ikraftträdandet gäller äldrebestämmelser.3 Förslag till lag om ändring i rättegångsbalkenHärigenom föreskrivs i fråga om rättegångsbalkendels att 27 kap. 6 och 8 §§ skall ha följande lydelse,dels att det i balken skall införas två nya paragrafer, 27 kap. 4 a och 11 a §§, av följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse27 kap.4 a §Om en målsägande eller någon som trätt i dennes ställe har framställt anspråk på det beslagtagna föremålet och det är uppenbart att han eller hon har bättrerätt till detta än den hos vilken beslaget har gjorts, får undersökningsledareneller åklagaren innan åtal väckts besluta att föremålet skall lämnas ut tillhonom eller henne.En underrättelse om beslutet skall genast sändas till den hos vilken beslagethar gjorts.6 §Har beslag verkställts utan rättens förordnande, äge den som drabbats avbeslaget begära rättens prövning därav. Då begäran inkommit, skall rätten, såsnart ske kan, och, om synnerligt hinder ej möter, sist å fjärde dagen därefterhålla förhandling, som avses i 5 §. Utsättes huvudförhandling att hållas inom , sedan begäran framställdes, må dock, om ej rätten finner särskildförhandling böra äga rum, med förhandlingen anstå till huvudförhandlingen.Har ett beslag verkställts utan rättens förordnande, får den som drabbats avbeslaget begära rättens prövning av beslaget. När en sådan begäran har kommitin, skall rätten och, om det inte finns något synnerligthinder mot det, senast hålla en sådan förhandling somavses i 5 §. Om huvudförhandling sätts ut att hållas inom sedan begäran framställdes och rätten inte anser att det behöver hållas en särskildförhandling, får begäran dock prövas vid huvudförhandlingen.Har beslut fattats enligt 4 a § om att ett beslagtaget föremål skall lämnas ut,får den som drabbats av beslaget begära rättens prövning av beslutet. För dennaprövning gäller vad som sägs i första stycket. Den som har framställt anspråk på föremålet skall underrättas om förhandlingen.8 §1Om det inte inom den tid som avses i 7 § har väckts åtal eller kommit in någonbegäran till rätten om förlängning av tiden eller om det annars inte längrefinns skäl för beslag, skall beslaget hävas.Har beslut fattats enligt 4 a § om att ett beslagtaget föremål skall lämnas ut,får beslaget hävas först efter det att en underrättelse om beslutetenligt 4 a § andra stycket har sänts till den hos vilken beslaget har gjorts. Om denne medger det, får dock beslaget hävas . Detsamma gäller, omrätten fastställer ett beslut enligt 4 a § om att föremålet skall lämnas ut.Beslag av föremål som någon har framställt anspråk på får dock hävas först treveckor efter det att en underrättelse om att beslaget kan komma att hävas harsänts till den som framställt anspråket. Om denne medger det, skall dockbeslaget hävas . Av underrättelsen skall det framgå hos vem beslagethar gjorts. Den som beslaget har gjorts hos behöver inte underrättas.Beslag av föremål som någon har framställt anspråk på utan att det har fattatsbeslut enligt 4 a § om att föremålet skall lämnas ut får hävas först efter det att en underrättelse om att beslaget kan komma att hävas har säntstill den som framställt anspråket. Om denne medger det, skall dock beslagethävas . Av underrättelsen skall det framgå hos vem beslaget hargjorts. Den som beslaget har gjorts hos behöver inte underrättas i detta fall.Ett beslag hävs av rätten eller, om beslaget inte har meddelats ellerfastställts av rätten, av undersökningsledaren eller åklagaren.Ett beslag hävs av rätten eller, om beslaget inte har meddelats ellerfastställts av rätten, av undersökningsledaren eller åklagaren. Har den somdrabbats av beslaget begärt rättens prövning av ett beslut enligt 4 a § om attett beslagtaget föremål skall lämnas ut, hävs beslaget av rätten.När målet avgörs, skall rätten pröva om ett beslag fortfarande skall bestå. Ommålet avgörs genom dom, skall andra stycket inte tillämpas. Rätten får i samband med dom besluta om beslag.När målet avgörs, skall rätten pröva om ett beslag fortfarande skall bestå. Ommålet avgörs genom dom, skall tredje stycket inte tillämpas. Rätten får isamband med dom besluta om beslag.11 a §Den hos vilken ett beslag görs skall underrättas om att det kan komma att fattas ett beslut enligt 4 a §. Någon underrättelse behövs inte, om det är uppenbartatt ett sådant beslut inte kan fattas.Denna lag träder i kraft den 1 juli 2003.Lagrådets yttrandeUtdrag ur protokoll vid sammanträde 2002-10-24Närvarande: f.d. regeringsrådet , regeringsrådet MarianneEliason, justitierådet en lagrådsremiss () harregeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till1. lag om ändring i lagen (1986:796) om godtrosförvärv av lösöre,2. lag om ändring i konsumentköplagen (1990:932),3. lag om ändring i rättegångsbalken.Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet föranleder följande yttrande av Lagrådet:Förslaget till lag om ändring i lagen om godtrosförvärv av lösöre3 §I paragrafen föreskrivs ett undantag från möjligheten att göra godtrosförvärvenligt 2 §. Undantaget avser sådana fall där egendomen har frånhänts ägarengenom ett förfarande som motsvarar de objektiva rekvisiten för etttillgreppsbrott eller för något annat fall av rån än stöldfallet. Någotsubjektivt brottsrekvisit behöver inte vara uppfyllt och det krävs således inteför att undantaget skall vara tillämpligt att någon kan fällas till ansvar förbrott. Inte desto mindre torde paragrafen i praktiken komma att tillämpas främst i sådana fall där egendomen har frånhänts ägaren genom ett brott.Som framhålls i lagrådsremissens allmänna motivering leder den föreslagnalagändringen till att tillämpningsområdet för häleribrottet utvidgas jämfört med . Ett godtrosförvärv innebär ju nämligen att den ursprunglige ägarens rätt upphör. Förvärvarens eller senare innehavares befattning med egendomen kan dåinte leda till ansvar för häleri, inte ens om innehavaren efter sitt förvärv får klart för sig att egendomen var stulen. Detta rättsläge ändras, om det intelängre går att genom godtrosförvärv få äganderätt till stöldgods. Den som fårreda på att egendom som han har förvärvat är stulen kanske då måste vidta någonåtgärd för att inte göra sig skyldig till häleri. Lagrådsremissens ståndpunkt är att det i den situationen ligger på förvärvaren att kontakta ägaren ochunderrätta denne om sitt innehav. Om förvärvaren inte känner till vem som ärägare till egendomen eller inte kan få kontakt med honom, bör han - enligtremissen - lämna egendomen till polisen för att inte riskera att bli åtalad ochdömd för häleri.Enligt Lagrådets mening kan det ifrågasättas att lagen ställer så stora krav påaktivt handlande för att en förvärvare skall undgå ansvar för häleri. Vidföredragningen har upplysts att regeringens avsikt inte är att ändra principerna för bedömningen av vad som utgör häleri. Det blir således en uppgift förrättstillämpningen att ta ställning till i vilken mån de nya reglerna omgodtrosförvärv - i detta eller andra hänseenden - ändrar förutsättningarna föratt någon skall kunna dömas för häleri eller häleriförseelse. En annan fråga som kan behöva belysas i tillämpningen är exempelvis hur ansvarsförutsättningarnaändras över tiden i ett fall där en godtroende förvärvare först får anledningatt misstänka att egendomen är stulen, senare får visshet om att så är falletoch slutligen får äganderätt till egendomen sedan den ursprunglige ägarenavstått från att utnyttja sin rätt att kräva den tillbaka.Övriga lagförslagLagrådet lämnar förslagen utan erinran.JustitiedepartementetUtdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 28 november 2002Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , .,, Andnor, Nuder, , , BjörklundFöredragande: statsrådet beslutar proposition 2002/03:17 Förvärv av stöldgods i god tro1 Senaste lydelse 1998:15741 Senaste lydelse 2001:3551 Senaste lydelse 1998:1574.1 Senaste lydelse 1993:602.1 Senaste lydelse 1998:15741 Senaste lydelse 2001:355Prop. 2002/03:17701Prop. 2002/03:17Bilaga 1Prop. 2002/03:17Bilaga 1Prop. 2002/03:17Bilaga 2Prop. 2002/03:17Bilaga 2Prop. 2002/03:17Bilaga 3Prop. 2002/03:17Bilaga 4Prop. 2002/03:17Bilaga 4Prop. 2002/03:17Bilaga 5Prop. 2002/03:17Bilaga 5Prop.