prop · GP03148 · 2002-03-14 00:00:00 — Regeringens skrivelse2001/02:148Mål och inriktning för det svenska arbetet med konsumentfrågor i EUSkr.2001/02:148Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.Stockholm den 14 mars 2002Göran ()Skrivelsens huvudsakliga innehållI skrivelsen presenterar regeringen sin syn på mål och inriktning för detsvenska arbetet med konsumentfrågor i EU de kommande fem åren. Övergripandefrågor om bl.a. harmonisering av konsumentskyddet, tillsyn ochkonsumentinflytande behandlas. Därutöver behandlar skrivelsen ett antal merspecifika sakpolitiska områden som rör konsumenternas hälsa och säkerhet,ekonomiska och rättsliga frågor samt ekologiskt hållbara konsumtions- ochproduktionsmönster. Skrivelsen avser inte att uttömmande beskrivakonsumentrelaterade bestämmelser och initiativ på EU-nivå. Den fokuserar påEU-arbetet, men mål och inriktning kommer, när så är relevant, även att gällaandra internationella sammanhang.Innehållsförteckning1 Ärendet och dess beredning 32 Den svenska konsumentpolitiken 43 Konsumentpolitiken i EU 44 Övergripande mål och inriktning för det svenska arbetet medkonsumentfrågor i EU 74.1 En stark och bred konsumentpolitik inom EU 74.2 Lagstiftning på hög skyddsnivå 94.3 Konsumenträttigheter även i praktiken 104.4 Konsumentinflytande 124.5 Utbildning och vägledning 144.6 Ett förstärkt genomslag för konsumenternas intressen 155 Konsumentintressen på specifika områden 175.1 Hälsa och säkerhet 175.1.1 Produktsäkerhet och standardisering 175.1.2 Särskilt om livsmedel 215.2 Konsumenternas valmöjligheter samt ekonomiska och rättsliga frågor235.2.1 Marknadsföring och information 235.2.2 Konkurrenskraftiga priser 255.2.3 Köprättsliga och andra civilrättsliga frågor 275.2.4 Särskilt om elektronisk handel 285.2.5 Finansiella tjänster och hushållens skuldsättning 305.2.6 Tjänster i allmänhetens intresse 325.2.7 Tvistlösning 345.3 Ekologiskt hållbara konsumtions- och produktions- mönster 376 Ekonomiska konsekvenser 39Bilaga 1 Förteckning över remissinstanserna 40Bilaga 2 Översiktlig sammanfattning av remissynpunkterna 41Bilaga 3 Bindande rättsakter som nämns i skrivelsen 43Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .......461 Ärendet och dess beredningRegeringen överlämnade 1996 en skrivelse till om konsumentpolitiken iEU (skr. 1995/96:181, bet. 1995/96:LU26, rskr.1995/96:292). Skrivelsen angav demål och den inriktning som enligt regeringens bedömning borde ha i sittarbete med konsumentfrågor i EU.År 1997 överlämnade regeringen en skrivelse till om och deninre marknaden (skr. 1996/97:83, bet. 1996/97:NU14, rskr. 1996/97:250), sombl.a. uppmärksammade konsumenternas roll på den inre marknaden.Regeringen presenterade 1999 en rapport, Konsumentpolitiken i EU - enlägesrapport, om vad som uppnåtts och hur regeringen avsåg att arbeta vidare.År 1999 tillkallade regeringen en parlamentarisk kommitté (Fi 1999:01) med denövergripande uppgiften att lämna förslag om den framtida konsumentpolitiken.Kommittén lämnade sitt slutbetänkande Starka konsumenter i engränslös värld (SOU 2000:29). Regeringen överlämnade propositionenHandlingsplan för konsumentpolitiken 2001(2005 (prop. 2000/01:135, bet.2001/02:LU02, rskr. 2001/02:51). I propositionen föreslog regeringen fem mål för konsumentpolitiken. Vad gäller strategier för svenska konsumentpolitiskainsatser inom EU och internationellt angavs i propositionen att regeringen avsåg att återkomma till i särskild ordning. Skälen till detta var attEuropeiska kommissionen hade förutskickat en ny konsumentpolitisk handlingsplansamt att frågan om harmoniseringen av gemenskapens marknadsrätt skulle komma att aktualiseras på olika sätt.För att bistå i arbetet med en skrivelse till om mål och inriktning för det svenska arbetet med konsumentfrågor i EU, anlitadesf.d. generaldirektören vid Axel . Vidare inrättades enarbetsgrupp inom med representanter för berörda departement.Ett underlag i form av en promemoria behandlades vid ett remissmöte i februari2002. En rapport från mötet har upprättats och finns tillgänglig iJustitiedepartementet (Ju2002/585/KO). En förteckning över remissinstanserna och en översiktlig sammanfattning av remissynpunkterna finns i bilaga 1 och 2.I skrivelsen presenterar regeringen sin syn på mål och inriktning för detsvenska arbetet med konsumentfrågor i EU. Skrivelsen avser inte att ge någonuttömmande beskrivning av konsumentrelaterade bestämmelser och initiativ påEU-nivå. En redogörelse av det slaget görs löpande bl.a. genom de skrivelser omEU-arbetet som överlämnas till . Underlaget redovisar inteheller hur olika EG-rättsakter har genomförts i svensk rätt, eftersom dettaredovisas i annan ordning.Skrivelsen fokuserar på EU-arbetet, men mål och inriktning kommer, när så ärrelevant, även att gälla andra internationella fora. finns det endirekt koppling mellan EU-arbetet och annat internationellt arbete, exempelvisinom . Det nordiska samarbetet ansluter ofta till pågående arbete inom EU.Vidare måste arbetet inom och de åtaganden somföljer av detta beaktas.Skrivelsen gäller arbetets inriktning för en femårsperiod.2 Den svenska konsumentpolitikenI propositionen Handlingsplan för konsumentpolitiken 2001(2005 (prop.2000/01:135, bet. 2001/02:LU02, rskr. 2001/02:51) föreslog regeringen följandefem mål för konsumentpolitiken, som också skall vara vägledande för Sverigesarbete i EU och andra internationella sammanhang:( Konsumenternas ställning och inflytande på marknaden skall stärkas. ( Hushållen skall ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andraresurser effektivt. ( Konsumenternas hälsa och säkerhet skall skyddas. ( Sådana konsumtions- och produktionsmönster skall utvecklas som minskarpåfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling. ( Konsumenterna skall ha tillgång till god vägledning, information ochutbildning.Propositionen är utformad som en handlingsplan för konsumentpolitiken och angerdelmål för konsumentpolitikens verksamhetsinriktning:( Vägledning, information och utbildning till konsumenterna skallvidareutvecklas. ( Ideella organisationer skall ges möjligheter till ökat inflytande ikonsumentpolitiken. ( Konsumenterna skall ges en starkare ställning på de finansiella marknaderna. ( Arbetet med produktsäkerhet och marknadskontroll, särskilt när det gällerbarns säkerhet, skall förstärkas. ( Konsumentforskningen skall stödjas. ( Konsumenterna skall ges förbättrad information om priser. ( Konsumenterna skall ges bättre förutsättningar att agera på nyligenkonkurrensutsatta marknader. ( Miljömärkningen och den etiska märkningen skall få större spridning.3 Konsumentpolitiken i EUInom EU har konsumentpolitiken fått ökad betydelse i takt med att gemenskapenssamarbete fördjupats. Det första konsumentpolitiska programmet antogs 1975. Detdröjde dock till innan arbetet med konkretakonsumentpolitiska åtgärder på gemenskapsnivå började ta fart på allvar. Genombeslutet om den europeiska enhetsakten infördes artikel 100a iEG-fördraget, som innebar att rådet med kvalificerad majoritet kunde beslutarättsakter för att stimulera den inre marknaden. Artikeln fastställde attkommissionens förslag som gäller hälsa och säkerhet samt miljö- ochkonsumentskydd skall utgå från en hög skyddsnivå. Fördragsändringen underlättade genomförandet av åtgärder på det konsumentpolitiska området. Av betydelse varockså den nya harmoniseringsmetoden ("New Approach"), som innebar att arbetetmed produktsäkerhet kunde förenklas.Genom , som trädde i kraft , infördes en särskild artikel om konsumentskydd i EG-fördraget, artikel 129a. Den angav att en högkonsumentskyddsnivå skulle uppnås dels genom åtgärder med stöd av artikel 100ainom ramen för förverkligandet av den inre marknaden, dels genom särskildainsatser som understödde och kompletterade medlemsstaternas politik. Desärskilda insatserna skulle vara inriktade på att skydda konsumenternas hälsa,säkerhet och ekonomiska intressen och på att uppnå en god konsumentupplysning.Dessa åtgärder skulle dock inte hindra en medlemsstat från att behålla ellerinföra strängare nationella skyddsåtgärder, förutsatt att dessa var iöverensstämmelse med gemenskapsrätten och att kommissionen informerats om dem.Genom Amsterdamfördraget, som trädde i kraft , har nämnda artikel fått en tydligare och mer vidsträckt målformulering. Enligt den nya lydelsen(artikel 153) skall gemenskapen för att främja konsumenternas intressen ochsäkerställa en hög konsumentskyddsnivå, bidra till att skydda konsumenternashälsa, säkerhet och ekonomiska intressen samt främja konsumenternas rätt tillinformation och utbildning och deras rätt att organisera sig. Dessa mål skalluppnås genom dels åtgärder som beslutas med stöd av artikel 95 för attförverkliga den inre marknaden, dels åtgärder som understöder, kompletterar ochövervakar medlemsstaternas politik på det konsumentpolitiska området. Enligtartikel 153 skall konsumentskyddskrav även beaktas vid utformningen ochgenomförandet av gemenskapens övriga politik och verksamhet. En annan förändring av intresse är att artikel 95.3 förstärkts på så sätt att inte barakommissionen utan även rådet och skall sträva mot en högskyddsnivå när det gäller hälsa och säkerhet samt miljö- och konsumentskydd närregler skall beslutas för den inre marknaden.Det kan nämnas att folkhälsa genom formellt blev ettsamarbetsområde inom EG. I artikel 152 anges att en hög hälsoskyddsnivå skallsäkerställas vid utformning och genomförande av all gemenskapspolitik och allagemenskapsåtgärder.År 1999 beslutade och rådet om inrättande av en allmän ram för gemenskapens verksamheter till förmån för konsumenter för perioden (2003(1999/283/EG). Bakgrunden var att behovet av en uttalad rättslig grund förfinansieringen hade aktualiserats inom EU sedan uttalat att enbarts.k. icke betydelsefulla åtgärder kan vidtas utan att en sekundärrättsligrättsakt först antas. Verksamhetsramen pekar ut de aktiviteter inom detkonsumentpolitiska området som skall kunna erhålla medel från EU-budgeten.Betydelsen av att europeiska konsumentorganisationer får finansiellt stödframhålls. Den finansiella ramen uppgår totalt för femårsperioden till 112,5miljoner euro.I sin handlingsplan (2001 konstaterade kommissionen attkonsumentpolitiken kommer att få allt större inflytande och sammanfattade dekommande huvuduppgifterna genom följande mål:( En starkare röst för konsumenterna i EU. ( En hög hälso- och säkerhetsnivå för konsumenterna i EU. ( Full respekt för konsumenternas ekonomiska intressen i EU.Kommissionen presenterade en lägesrapport (KOM (2001) 486slutlig) om kommissionens konsumentpolitiska handlingsplan (2001 samt om den allmänna ramen för gemenskapens verksamheter till förmån för konsumenter. Närdet gäller vilka lärdomar som kan dras från det hittillsvarande arbetet betonarkommissionen särskilt behovet av flexibilitet i genomförandet av olika åtgärder, behovet av mer strategiskt tänkande samt vikten av att i praktiken integrerakonsumentaspekterna inom ramen för alla relevanta gemenskapspolitiska områden.Kommissionens konsumentpolitiska mål och inriktning har ännuinte presenterats. Ett diskussionsunderlag har utarbetats, Ideas for a ConsumerPolicy Strategy, i vilket kommissionen anger följande övergripande mål:( Hög harmoniseringsnivå när det gäller konsumentskyddet i EU. ( Effektiv tillsyn av att de konsumentskyddande reglerna följs. ( Konsumentorganisationerna skall involveras på ett tillfredsställande sätt iEU:s politikområden.Hösten 2001 presenterade kommissionen en grönbok om konsumentskyddet inomEuropeiska unionen (KOM (2001) 531 slutlig). syftar till att stimulera en debatt om inriktningen av den framtida konsumentpolitiken inom EU isynnerhet på det marknadsrättsliga området (se särskilt 4.2, 5.2.1).Att intresset för konsumentfrågor ökat inom EU belyses även avvissa organisatoriska förändringar. omvandlades enheten förkonsumentfrågor inom kommissionen, , till ett egetgeneraldirektorat, GD XXIV. fördes frågor som rör säkra livsmedel ochkonsumenters hälsoskydd till detta direktorat, som benämnsGeneraldirektoratet för hälsa- och konsumentskydd, GD SANCO. Vidare harkommissionens rådgivande organ på det konsumentpolitiska området,, omstrukturerats för att stärka kommitténs roll.Våren 2001 sammanfördes inre marknads-, konsument- och turismfrågorna till enoch samma rådskonstellation i enlighet med Europeiska rådets överenskommelse iHelsingfors 1999.4 Övergripande mål och inriktning för det svenska arbetet med konsumentfrågor iEU4.1 En stark och bred konsumentpolitik inom EUMål och inriktning: skall aktivt främja konsumenternas intressen ochinflytande i ett integrerat och verka för en stark och bredkonsumentpolitik inom EU. De nationella konsumentpolitiska målen skall varavägledande också för agerande i EU.EG-fördraget kräver att en hög konsumentskyddsnivå säkerställs och attkonsumenternas intressen främjas. Detta ligger helt i linje med målen för svensk konsumentpolitik. EU:s konsumentpolitik har utvecklats starkt sedan 1996 årsskrivelse överlämnades till . Det kan konstateras att en stor del av de mål som skrivelsen satte upp har uppnåtts. Ett exempel är nya artikel 153 ifördraget som ger konsumentpolitiken självständig status och kräver attkonsumentintressen beaktas när beslut fattas inom andra politikområden. Sammaartikel slår också fast en rad allmänna konsumenträttigheter. Organisatoriskthar konsumentområdet förstärkts genom tillkomsten av generaldirektoratet förkonsument- och hälsofrågor.Ett antal direktiv och andra åtgärder som har beslutats eller är underbehandling främjar konsumenternas intressen i olika avseenden, bl. a. när detgäller hälsa och säkerhet, livsmedel, finansiella tjänster samt tvistlösning.Men åtskilligt återstår att göra för att EU:s konsumenter skall kunna känna sigtrygga och göra väl överlagda val på den inre marknaden när de utnyttjar alladess möjligheter. Det viktiga är att konsumenterna verkligen kan lita på att deav företagen får ett relevant och korrekt underlag inför köpbeslut, attprodukterna på marknaden är säkra, att betalning kan ske utan risk, atteventuella reklamationer hanteras seriöst och att det finns tillgång till enkla, snabba och billiga former för tvistlösning. De skall också kunna lita på attkonsumentlagstiftningen följs och att medlemsstaternas tillsynsorgan arbetareffektivt.Det kan påpekas att de aktuella åtgärderna inte uteslutande bör syfta tillkonsumentskydd i snäv mening, utan även till att värna konsumenternas intresseni övrigt. Begreppet konsumentskydd brukar ofta användas även i mer vidbemärkelse.Sverige spelar en framträdande roll i den konsumentpolitiska utvecklingeninom EU. Svensk konsumentpolitik har allmänt gott anseende och det svenskaordförandeskapet har uppmärksammat konsumentfrågorna mer än något tidigareordförandeskap. Bland annat vid ett informellt möte mellan inre marknads- ochkonsumentministrarna i har konsumentintressena på EU:s inre marknad lyftsfram och konsumenternas roll som drivkraft för en utvecklad marknadunderstrukits. Denna aktiva linje har vi anledning att driva ocksåfortsättningsvis.Samtidigt skall dock framhållas att konsumentskyddet på EU-nivå på flera områden utvecklats raskt i konsumentvänlig riktning, vilket gjort att i flerafall har måst förstärka sitt nationella konsumentskydd. Vidare har det medutvecklingen av den inre marknaden blivit allt svårare att dra en skarpskiljelinje mellan svenskt och europeiskt konsumentskydd. Värdefullaerfarenheter finns ofta att hämta i andra länder och den europeiska debatten omkonsumenträtt och konsumentpolitik har fått ökad betydelse för svensktvidkommande. Detta motiverar ett aktivt deltagande från sida idebatten.Den snabba utvecklingen av ny informationsteknik gynnar på flera sättkonsumenterna. Möjligheterna att informera sig om marknadens utbud, rättigheter, reklamationsmöjligheter etc. har ökat betydligt. Prispress genom kollektivabeställningar på elektronisk väg har blivit möjlig. Sammantaget ser vi enpotential för att öka konsumenternas makt på marknaden. kan den nyatekniken utnyttjas av vissa företag för gränsöverskridande skojeri ochotillbörligt uppträdande mot konsumenter, vilket det ofta är svårt att komma åt. Ett problem är vidare att många av olika skäl saknar tillgång till den nyatekniken. Vad som sagts har betydelse för hur en modern konsumentpolitik börutformas på EU-nivå.En sådan politik måste, på EU-nivå lika väl som nationellt, också inriktas påföretagens förutsättningar och agerande. Det är angeläget att i största möjligautsträckning utnyttja goda krafter inom näringslivet för att främjakonsumenternas intressen när det gäller frågor som rör marknadsföring, skydd avhälsa, rättighetsskydd etc. Ett partnerskap av detta slag ( som är relevantockså utifrån den pågående internationella debatten om näringslivets socialaansvar ( bör exempelvis kunna utvecklas inom ramen för ett mera generelltregelverk med krav på att företagen följer god sed på marknaden (se 4.2, 5.2.1). bör vara pådrivande i en sådan utveckling, med beaktande så långtmöjligt också av småföretagsperspektivet.Konsumentpolitiken inom EU har i hög grad tagit sikte på frågor som rörmarknaden. I har välfärdsaspekterna genomgående haft stor betydelse förutvecklingen av konsumentpolitiken. Hänsyn till grupper av befolkningen som harsärskilda behov är av fundamental betydelse. Målen för svensk konsumentpolitiksyftar bl.a. till att underlätta för hushållen att klara sin ekonomi. Frågor som rör konsumenterna och miljön har större tyngd hos oss än vad som tycks vara fallet på europanivå. Hur skall stödja en utveckling motekologiskt hållbara konsumtions- och produktionsmönster anges i avsnitt 5.3.Vidare måste det uppmärksammas att etiska aspekter på produktion och konsumtionblir allt viktigare för många konsumenter. bör - i linje med våranationella mål - verka för att också dessa mer mjuka frågor får tillräckligtutrymme på EU:s konsumentpolitiska dagordning.Ett framgångsrikt EU-arbete kräver långsiktighet och framförhållning så attidéer och ståndpunkter kan föras fram och debatteras redan på tidigt stadium iEU:s beslutsprocess. Detta förutsätter bl. a. löpande kontakter på olika nivåermed kommissionen, och de övriga EU-institutionerna, liksom med andra medlemsstater. För att få gehör för sina intressen måste man ha insikt om andras behov och synpunkter och en öppenhet för att gå alternativa vägar föratt nå goda lösningar. En viktig förutsättning för framgång i EU-arbetet ärtidig nationell förankring av frågorna hos berörda myndigheter och hoskonsumentorganisationer, näringslivsorganisationer m.fl.4.2 Lagstiftning på hög skyddsnivåMål och inriktning: Utvecklingen av den gemensamma inre marknaden gynnas av attEU:s regler för marknaden harmoniseras, något som också ger konsumenternabestämda fördelar. skall verka för att ett harmoniserat konsumentskyddhåller hög skyddsnivå, att det görs likformigt så långt det är rimligt och attdet är tillräckligt dynamiskt för att snabbt kunna möta nya förhållanden påmarknaden. Bedömningen av de gemensamma reglernas utformning måste ske utifrånvad som i det aktuella fallet mest gynnar konsumenternas intressen.Erfarenheten visar att det i stor utsträckning behövs tvingande lagstiftning för att säkerställa en stark ställning för konsumenterna på marknaden, individuellt och kollektivt. Det är väsentligt att man inom näringslivet genomolika egenåtgärder, utformade på ett konkurrensneutralt sätt, skapar komplementtill lagstiftningen på mera konkret nivå.En fråga som får allt större vikt rör harmoniseringen av konsumentskyddet på den inre marknaden. Gemensamma regler med hög konsumentskyddsnivå gynnarutvecklingen av en konkurrenskraftig marknad med bredare utbud, störrevalmöjligheter och ökad prispress, vilket är till fördel för konsumenterna.Dessutom gör gemensamma regler det lättare för konsumenterna att ha grepp omsina rättigheter. Att sträva efter gemensamma regler är angeläget på områden där splittrade nationella regler hindrar utvecklingen av den inre marknaden.Gemensamma regler med hög konsumentskyddsnivå blir också viktigt i samband medatt den Europeiska gemenskapen utvidgas till att omfatta nya länder. Ett problem med harmonisering på miniminivå i detta sammanhang är att enskilda länder kanbli obenägna att höja konsumentskyddet över den nivån, och detta riskerar att ge negativa verkningar över hela gemenskapen.Slutsatsen av det sagda är att bör verka för att ett gemensamtkonsumentskydd kommer till stånd inom den gemensamma marknaden så långt det ärmöjligt och rimligt. Konsumentskyddet skall vara det bästa möjliga ochinriktningen skall vara att uppnå en marknad som är på konsumenternas villkor ilika hög grad som företagens. Detta ligger i linje med den aktiva ansats avser att ha i EU-samarbetet för att säkerställa att konsumentaspekternabeaktas när olika förslag tas fram och bearbetas.Men fullt ut harmoniserade regler är inte alltid det mest ändamålsenliga. Frågan om lämplig harmoniseringsgrad måste bedömas från fall till fall med hänsyn till det aktuella ämnet för lagstiftning och vad som mest gynnar konsumenternasintressen.Mot bakgrund av att marknaden utvecklas i snabb takt kan det vara viktigt medflexibla regler som ger utrymme för att tillvarata de konsumentintressen som kan bli aktuella.På det civilrättsliga konsumentskyddets område är det huvudsakliga syftet attskapa balans mellan båda parterna i ett enskilt avtal. Gemenskapslagstiftningenbör helst också ansluta till medlemsstaternas existerande systematik ochterminologi inom civilrätten. Erfarenheten har visat att detta lättaståstadkoms om man inte haft ambitionen att fullt ut harmonisera medlemsstaternaslagar och staterna således givits ett visst handlingsutrymme vid genomförandet,såsom varit fallet med t.ex. konsumentköpsdirektivet ochmotorfordonsförsäkringsdirektiven. Man kan dock gå andra vägar. Förslaget tilldirektiv om distansförsäljning av finansiella tjänster är i sina civilrättsligadelar fullharmoniserat men ändå utformat så att det passar in i civilrätten iövrigt. Ett exempel på civilrättslig gemenskapslagstiftning i än merafullharmoniserande form är Romkonventionen, som förutses göras om till enEG-förordning (se 5.2.7). Valet av harmoniseringsgrad får liksom annars avgörasfrån fall till fall med utgångspunkt i den ambition som regeringen här tidigarehar redovisat.Viktigt i detta sammanhang är att man inom EU diskuterarmöjligheten att finna nya former för att reglera marknaden. Tanken ikommissionens grönbok om konsumentskyddet i EU är att - i linje med vad somredan finns i många nationella rättsordningar inklusive - på europanivå införa ett generellt ramverk för företagens marknadsföring etc., kompletteratmed riktlinjer eller liknande som utarbetas i samverkan mellan myndigheter,konsumenter och näringsliv. Avsikten med en sådan ordning är bl.a. att stärkakonsumentskyddet och göra det mera dynamiskt som det blir merenhetligt över hela gemenskapen (se också 4.3, 5.2.1, 5.2.4).4.3 Konsumenträttigheter även i praktikenMål och inriktning: skall verka för att konsumentlagstiftning ochkonsumentpolitiska beslut får genomslag även i praktiken inom EU. I detta ligger bl.a. att en offentlig marknadskontroll skall bedrivas i samarbete mellanmedlemsstaterna och att sanktioner skall gälla över hela gemenskapen. Etteffektivt samarbete om marknadskontroll bör komma till stånd ocksåinternationellt. Konsumenternas möjlighet till eget agerande för att hävda sinaintressen med rättsliga eller andra medel är också av stor betydelse i dettasammanhang.Samråd mellan medlemsstaterna om genomförandet av konsumentskyddandelagstiftning bör ske systematiskt.Lagstiftning och andra initiativ till skydd för konsumenterna riskerar att bliverkningslösa om det inte finns effektiva metoder för att bevaka marknaden ochingripa med rättsliga medel när så behövs. En effektiv tillsyn/kontroll över att lagarna efterlevs skapar också förutsättningar för en konkurrens på likavillkor mellan företagen, vilket även det är ett bestämt konsumentintresse.