prop · GQ0335 · 2002-12-20 00:00:00 — Rege- ringen avser att återkomma med förslag på hur ett sådant mål bör lyda. Den nationella handlingsplanen för nutrition bör användas som grund för det fortsatta arbetet med goda matvanor. De nationella mål som redan är antagna inom livsmedelspolitiken är enligt regeringen helt i linje med kommitténs förslag och folkhälso- politikens syften. Det framtida arbetet bör inriktas på att utveckla indikatorer som ger möjlighet till uppföljning. Beslutade mål inom målområdet Prop. Flera politikområden spelar en viktig roll för att skapa goda matvanor i befolkningen. Målen för barnpolitiken, ungdomspolitiken, hälso- och sjukvårdspolitiken, folkhälsopolitiken utbildningspolitiken, konsument- politiken, miljöpolitiken och integrationspolitiken utgör viktiga redskap för att skapa goda matvanor. Målet för regeringens livsmedelspolitik är en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar livsmedelsproduktion. Målet är viktigt även sett ur ett folkhälsoperspektiv då säkra livsmedel är en förutsättning för en god hälsa. Regeringen anser att det är viktigt att konsumenten sätts i centrum för detta arbete och verkar därför för att generellt förstärka konsument- perspektivet i den gemensamma livsmedelspolitiken. Utgångspunkten är att konsumenternas behov och efterfrågan i högre grad skall styra livs- medelsproduktionen. Konsumenterna måste kunna lita på att de livs- medel de konsumerar är säkra. En hörnsten i den svenska livsmedels- politiken har därför varit helhetssynen på livsmedelskedjan: från jord till bord. Utgångspunkten för livsmedelspolitiken bör vara konsumenten, som styr livsmedelsproduktionen genom sina krav på pro- duktionssätt, livsmedelsegenskaper och innehåll. Ju mer välinformerad och kunnig konsumenten är desto större förutsättningar har han eller hon att göra medvetna val och därmed påverka livsmedelsproduktionen och livsmedelskvaliteten. Konsumentinformation och kunskapsuppbyggnad är därför grundläggande. Regeringen välkomnar det faktum att denna syn även verkar ha slagit igenom på EU-nivå. Detta exemplifieras bl.a. genom den allmänna livsmedelslag som gemenskapen antagit. För att nå det övergripande folkhälsomålet bör arbetet med säkra livs- medel och matvanor integreras med varandra i större utsträckning än vad som sker . har enligt sin instruktion i uppgift att vidta åtgärder i syfte att öka medborgarnas, särskilt barns och ung- domars, kunskaper om god och säker mat så att de kan göra medvetna val samt öka deras kunskaper om sambanden mellan kost och hälsa. Det är viktigt att aktörerna i branschen, som har det primära ansva- ret, tar ett fortsatt stort ansvar i enlighet med nationell livsmedels- lagstiftning och den nya lagstiftningen inom EU. Det ansvar som åvilar i enlighet med lagar, förordningar och instruk- tion m.m. och som omfattar bl.a. regelarbete, tillsyn och information rörande säkra livsmedel och kostfrågor i allmänhet kvarstår. 5.11Målområde 11: Minskat bruk av tobak och alkohol, ett samhälle fritt från narkotika och dopning samt minskade skadeverkningar av överdrivet spelande Regeringens förslag: Bruket av beroendeframkallande medel påverkar hälsan. Även spelberoende kan leda till ohälsa. Ett ökat fokus på dessa faktorers samlade effekter och inbördes kopplingar krävs. Åtgärder mot skador på grund av tobak, alkohol och spel samt för ett samhälle fritt från narkotika och dopning är nödvändiga för att det skall gå att nå det över- gripande folkhälsomålet. Minskat bruk av tobak och alkohol, ett samhälle fritt från narkotika och dopning samt minskade skadeverkningar av överdrivet spelande skall därför utgöra ett särskilt målområde. Riksdag och regering har tidigare beslutat om samhällets insatser och mål för alkohol- och narkotikapolitiken. Dessa mål skall ligga fast. Målet för samhällets insatser inom tobaksområdet skall vara att minska Målet för samhällets insatser mot spelberoende skall vara att minska skadeverkningar av överdrivet spelande. Målet när det gäller dopning skall vara ett samhälle fritt från dopning. förslag: Överensstämmer i huvud- sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna instämmer i huvudsak med Skälen för regeringens förslag Att begränsa alkoholens negativa effekter, minska tobaksbruket samt verka för ett narkotikafritt samhälle har länge varit viktiga folkhälso- frågor och naturliga delar av välfärdspolitiken. kommittén anser regeringen att det finns behov av en bättre samordning och ökat fokus på sambanden mellan bruk och missbruk av de olika Det finns dock även behov av en upp- följning, vid sidan av pågående uppföljningar, av de samlade effekterna av bruk och missbruk av tobak, alkohol, narkotika och dopningsmedel. Även spelberoendets roll bör behandlas i detta sammanhang. är det samma personer som utgör riskgrupper för missbruk av olika Det förebyggande och hälsofrämjande arbetet på det här området måste därför för att bli effektivt behandlas i ett Detta utesluter inte fördjupningar och att kunskaper och resurser profileras utifrån olika lokala behov eller typ av missbruk men helhetssynen och samordningen bör tydliggöras och uppmärksammas ytterligare i linje med den inriktning för folkhälsoarbetet som redovisas i Beslutade mål inom målområdet Inom politikområdet folkhälsa ligger bl.a. sådana bestämningsfaktorer för folkhälsan som tobak, alkohol, narkotika, dopning och spelberoende. Målet för politikområdet folkhälsa är att folkhälsan skall förbättras för de grupper i samhället som är mest eftersatta ur hälsosynpunkt. målområdet berörs dock även av mål och insatser inom en mängd andra Tobaks- och alkoholkonsumtionen samt narkotika- och dopningsmissbruk påverkas således av insatser inom följande politik- För politikområdet Skatt, tull och exekution är målet att eftersträvade skatt, tull- och avgiftsintäkter skall säkerställas på ett rättssäkert och ekonomiskt effektivt sätt som enkelhet skall eftersträvas och och skattemyndigheter utövar även om- fattande kontroll av alkoholimporten. För politikområdet Rättsväsendet inklusive kriminalpolitiken är målet den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet, att minska brottsligheten och öka människors trygghet. Om alkohol- och tobaksskatterna förändras så påverkar detta alkohol- och tobakskonsumtionen liksom tullens insatser när det gäller att bekämpa smuggling av tobak, alkohol, narkotika och dopningspreparat. Domstols-, polis- och åklagarväsendenas, kriminalvårdens samt Brottsförebyggande rådets effektivitet när det gäller att bekämpa alkohol- och narkotika- brottslighet samt tobaks- och dopningssmuggling påverkar också användningen av dessa medel. Politikområdet Hälso- och sjukvårdspolitik har som mål att vårdens kvalitet och tillgänglighet skall förbättras, vilket naturligtvis har betydelse för möjligheten att motverka skador orsakade av konsumtion av alkohol, tobak, narkotika och dopningsmedel. Barn- och ungdomspolitikens effektivitet när det gäller att tillgodose barn och ungdomars möjlighet att växa upp under goda och trygga för- hållanden minskar risken för att dessa grupper kan komma att missbruka alkohol, narkotika eller tobak. Målen för barn- och ungdomspolitiken om att barn och ungdomar skall växa upp under trygga och goda förhållan- den, att ungdomar skall ha goda förutsättningar att leva ett självständigt liv, ha verklig möjlighet till inflytande och delaktighet och att deras engagemang, inflytande och kritiska tänkande skall tas till vara som en resurs är naturligtvis viktiga mål i de här sammanhangen. Även skolan har en viktig uppgift att ge eleverna kunskaper om riskerna med tobak, alkohol, narkotika och andra droger. Viktiga upp- gifter för skolan på det här området är dessutom att tillhandahålla en bra psykosocial skolmiljö, stimulera bra fritidsverksamhet och ökad fysisk aktivitet. Målet för utbildningspolitiken om att skall vara en ledande kunskapsnation som präglas av utbildning av hög kvalitet och livslångt lärande för tillväxt och rättvisa har därför också betydelse för det här målområdet. Socialtjänstpolitikens förmåga att förbättra socialt utsatta personers situation påverkar också deras konsumtion och missbruk av tobak, alkohol och narkotika. Målen för politikområdet socialtjänst om att stärka förmågan och möjligheten till social delaktighet för människor i ekonomiskt och socialt utsatta situationer samt att stärka skyddet för utsatta barn är självklart viktiga mål för det här målområdet. Alkohol är också ett livsmedel varför även livsmedelspolitiken påver- kar alkoholkonsumtionen. Målet för politikområdet Livsmedelspolitik är en ekologisk, ekonomisk och socialt hållbar livsmedelsproduktion. Spelberoende påverkas främst av politikområdena Finansiella system och tillsyn, Socialtjänst, Hälso- och sjukvårdspolitik samt Folkrörelse- politik. Målen inom dessa politikområden finns redovisade i bilaga 3. Regeringen presenterade en nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador (jfr prop. 2000/01:20, bet. 2000/01:SoU8, rskr. 2000/01:144). Syftet med handlingsplanen är att för perioden 20012005 lägga fast grundvalarna för en alkoholpolitik som leder till minskad alkoholkonsumtion och begränsade alkoholskador. politiken skall vara restriktiv och solidarisk och bör arbeta aktivt Prop. 2002/03:35 inom EU för att påverka politiken i den riktningen. I handlingsplanen slås det fast att målet för samhällets alkoholpolitik även i fortsättningen skall vara att minska alkoholens medicinska och sociala skadeverkningar. Huvudinriktningen för alkoholpolitiken skall vara att stimulera utvecklingen av målinriktade och samordnade före- byggande insatser på nivå. Förstärkta åtgärder behövs i form av särskilda stödinsatser för riskgrupper och individer med riskbeteende, vård- och behandlingsinsatser, opinionsbildning och information, begränsning av tillgången på och marknadsföringen av alkoholdrycker, kompetensutveckling, uppföljning av konsumtions- och skadeutveck- lingen samt alkoholforskning. Förstärkta åtgärder behövs också för att utveckla samarbetet på europeisk och internationell nivå. Särskilt prioriterade delmål bör vara att ingen alkohol skall förekomma i trafiken, på arbetsplatser eller under graviditet, åstadkomma en alkoholfri uppväxt, skjuta upp alkoholdebuten, åstadkomma fler alkoholfria miljöer, samt undanröja den illegala alkoholhanteringen. I propositionen Nationell narkotikahandlingsplan (prop. 2001/02:91) redovisar regeringen sin syn på den samlade narkotikapolitiken samt lägger fast grundvalarna för hur en förstärkning av samhällets insatser under skall genomföras och följas upp. Narkotika- politiska insatser skall riktas mot tillgången och efterfrågan på narkotika, i syfte att minska rekryteringen till missbruk, förmå fler missbrukare att upphöra med sitt missbruk, samt minska tillgången till narkotika. I handlingsplanen läggs fast att målet för den svenska narkotika- politiken även i fortsättningen skall vara ett narkotikafritt samhälle. Huvudinriktningen för narkotikapolitiken skall vara målinriktade och samordnade insatser för att både begränsa utbudet och efterfrågan på narkotika. Förstärkta insatser behövs för att förstärka den politiska prioriteringen av narkotikafrågan, förbättra samarbetet mellan olika myndigheter och mellan myndigheter och organisationer, förbättra det förebyggande arbetet genom bl.a. metod- och kompetensutveckling samt forskning, utveckla behandlingsperspektivet inom kriminalvården, effektivisera insatserna på kontrollområdet, förbättra metoderna för att följa både narkotikautvecklingen och samhällets insatser samt för att öka det internationella samarbetet. Målet för samhällets insatser inom tobaksområdet skall vara att minska tobaksbruket. Som etappmål bör gälla en tobaksfri livsstart , en halvering av antalet ungdomar som börjar röka eller snusa, en halvering av andelen rökare bland de grupper som röker mest, och att ingen ofrivilligt skall utsättas för rök i sin omgivning. föreslår att bör få ett särskilt regeringsuppdrag att bedriva information till allmänheten om tobakens skadeverkningar och samordna det nationella och lokala tobaksarbetet. Regeringens bedömning är dock att Statens folkhälso- institut i första hand skall ge strategiskt stöd till kunskaps- och metod- utveckling i kommuner och landsting. Arbetet mot tobakskonsumtion måste för att vara effektivt vara integrerat med det övriga folkhälso- arbetet och utgå från ett generellt folkhälsoperspektiv. De stora skill- naderna i tobaksbruk i olika grupper av befolkningen visar att frågan om varför man börjar använda tobak och därefter uppehåller ett tobaksbruk, trots kännedom om rökningens hälsorisker, är komplex. Det handlar om en rad faktorer, varav fysiologiska, sociala och psykologiska är några. Ett generellt folkhälsoperspektiv när det gäller rökning kan bidra till att stärka det framgångsrika förebyggande och hälsofrämjande arbetet mot tobak. beslutade i enlighet med regeringens propo- sition Vissa tobaksfrågor (prop. 2001/02:64) att restauranger och ser- veringsställen skall vara rökfria . Om detta inte uppnåtts på frivillig väg är regeringen beredd att lagstifta i frågan. har i en konsensusrapport, 97:11, visat att cancereffekt inte kan påvisas av snusanvändning, motsatsen kunde dock inte heller påvisas. underströk att det svenska snusets långsiktiga hälsoeffekter är ofullständigt utforskade. Ett flertal remiss- instanser har framhållit att slutsatser fortfarande äger relevans. Regeringen konstaterar i detta samanhang att i Statens folkhälso- instituts roll ingår att stödja forskning och bidra till en ökad belysning av hälsoeffekterna av snusanvändning. I betraktas dopning som en folkhälsofråga som främst berör idrotten och vissa grupper av ungdomar och medelålders män som tränar utan direkt anknytning till den organiserade idrotten samt gruppen bland- Bruket av dopningsmedel är kriminaliserat. åtgärder bedrivs även utanför idrotten, ofta av olika myndigheter och organisationer i samverkan. Enligt regeringens bedömning behövs ett mål för samhällets insatser Målet skall vara ett samhälle fritt från dopning och således ta sikte på all användning av dopningsmedel, såväl inom som utom beslöt regeringen att det inom skulle tillsättas en arbetsgrupp med uppdrag att utarbeta en handlingsplan för att motverka dopning inom idrotten. promemorian Handlingsplan mot dopning inom idrotten (Ds 2002:4). Handlingsplanen innehåller som förslag till övergripande mål att all idrottsverksamhet såväl den verksamhet som organiseras av () som övrig verksamhet skall vara dop- För att uppnå det övergripande målet föreslås bl.a. ett ökat antal dopningkontroller inom RF-idrotten, förstärkt utbildning och infor- mation, en ökad samverkan mellan olika samhällsinstanser, samt dop- ningsfritt på gym och andra träningsmiljöer för styrketräning. till handlingsplan har remissbehandlats och bereds i sker en snabb utveckling av spelmarknaden. las nya spelformer, bl.a. via Internet. omsättningen på spel samt marknadsföringen och annan exponering av olika spelformer i bland annat TV. Denna utveckling kan medföra ökade negativa sociala och hälsomässiga konsekvenser. angeläget att motverka en sådan utveckling. kan vi se att män är överrepresenterade bland de spelberoende, inte minst män med utländsk bakgrund och yngre män. Mot den här bakgrunden är det angeläget att fastställa mål för samhällets insatser mot spelberoende. Målet avseende spelberoende skall enligt regeringen vara att minska skadeverkningar av överdrivet har fått i uppdrag av regeringen att analysera och beskriva behovet av vård, behandling och annat stöd till spel- beroende och deras anhöriga. Institutet skall också analysera olika faktorer som kan bidra till överdrivet spelande och utvecklandet av spel- beroende, särskilt vilken betydelse spelbolagens marknadsföring av spel kan ha för risken att spelberoende utvecklas samt de s.k. värdeauto- maternas roll i denna utveckling. Med analysen som grund skall institutet ta fram ett förslag till hand- lingsprogram för att motverka spelberoende som skall innehålla åtgärder på nationell nivå samt ge exempel på åtgärder på regional och lokal nivå. Det är särskilt viktigt att få kunskap om metoder som är effektiva för att begränsa skadeverkningarna till följd av spel på värdeautomater. också viktigt att få förslag på hur vården av spelberoende personer skall organiseras samt hur frivilligorganisationer inom spelberoendeområdet kan stödjas och stimuleras. Handlingsprogrammet kan också innehålla förslag till hur marknads- föringen av spel kan begränsas, hur åtgärder för att möta en framtida spelmarknad i , särskilt med avseende på Internetspel, kan En särskild fråga i uppdraget är att belysa och analysera de risker som spelandet ger för barn och ungdomar. har även fått i uppdrag att pröva om det före- byggande arbetet skall ges en särskild utformning när det gäller barn och unga och om åldersgränser bör införas eller skärpas för vissa spelformer samt ge förslag till hur kommuner, landsting och andra berörda vård- Prop. 2002/03:35 givare skall kunna informeras om existerande vård- och behandlings- Institutet skall även utreda olika möjligheter till långsiktig finansiering av förebyggande insatser, vård, behandlings- och stöd- åtgärder samt ta del av internationella erfarenheter på området. Institutet skall redovisa uppdraget . Regeringens bedömning: Inför den framtida uppföljningen och utvär- deringen av det övergripande folkhälsomålet och de föreslagna mål- områdena krävs en samlad folkhälsorapportering som gör det möjligt att analysera och bedöma effekterna av insatserna inom de elva mål- Det är önskvärt att göra en uppföljning av vad folkhälso- arbetet inom de elva målområdena kostar. bör också ske ur ett klass- och könsperspektiv samt etniskt perspektiv. För att klara detta finns det ett behov av tydliga definitioner, ny kunskap och fortsatt forskning och utveckling av nya mått, både indikatorer och sammanfattande mått som index, som beskriver den nya inriktningen av folkhälsopolitiken mot bestämningsfaktorer för hälsan. takt med utvecklingen av nya folkhälsomått ett behov av översyn och utveckling av den befintliga statistiken på området. förslag: Överensstämmer med Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna instämmer i Skälen för regeringens bedömning: För att mäta och följa utveck- lingen inom olika områden används olika mått som indikatorer och Indikatorer kan med hjälp av tidsserier visa utvecklingen för en viss faktor eller ett visst förhållande av betydelse för det man vill veta medan index är ett sammanfattande mått av flera faktorer för att visa ett Den nationella uppföljning som sker på folkhälsoområdet är kopplad till hälsans utveckling. Det finns ingen samlad nationell upp- följning eller utvärdering av folkhälsoåtgärder och deras effekter på de faktorer som påverkar eller bestämmer hälsan. Det saknas därför samlad kunskap om hur olika insatser påverkar befolkningens hälsoutveckling. Ett uppföljnings- och utvärderingssystem knutet till bestämningsfaktorer som kompletterar hälsouppföljningen krävs för att de fokhälsorelaterade målen skall kunna följas upp. Det nationella uppföljningssystemet bör huvudsakligen baseras på ett begränsat antal indikatorer inom de mål- områden som redovisas i denna proposition. (FHI) har på uppdrag av regeringen redan påbörjat sitt arbete med att i samarbete med berörda myndigheter vidareutveckla förslag till sådana indikatorer för hälsans bestämningsfaktorer (folkhälsomålsindikatorer) samt arbetet med en särskild folkhälsopolitisk rapport. ett index kopplat till måluppfyllelsen av det övergripande folkhälsomålet behöva utvecklas. har i uppdrag av regeringen att i sam- verkan med och vidare- utveckla befintliga sammanfattande hälsomått samt utreda förutsätt- ningarna för ett nationellt folkhälsoindex, se avsnitt 4.1. Den huvudsakliga folkhälsorapporteringen kommer att ske genom den nationella folkhälsorapporten som tas fram av och genom den kommande folkhälsopolitiska rapporten som tas fram av . Den nationella folkhälsorapporten utgör ett beskrivande kunskapsunderlag och analys av vetenskapligt baserade samband mellan riskfaktorer och hälsoutfall. Den redovisar inga mål eller rekommenda- tioner om åtgärder. Den folkhälsopolitiska rapporten avses redovisa ett begränsat antal indikatorer för det övergripande nationella folkhälsomålet och dess målområden, analys av utvecklingen och åtgärderna för att nå mål för folkhälsan samt ge rekommendationer om åtgärder. Annan väsentlig information ges också exempelvis via miljörapportering och uppföljning av arbetet för att nå de svenska miljökvalitetsmålen men också skaderegistrering och databaser som social- medicinska analysdatabaser, Hur mår och Statens folkhälso- instituts lanserade kommunala basfakta. Hälsa och folkhälsa är centrala begrepp i folkhälsorapporteringen. Hälsa är ett medel för individen att kunna leva ett gott liv medan folk- hälsa är ett välfärdsmål för samhället. Politikens uppgift är att främja människors förutsättningar och livsvillkor genom en hållbar utveckling som gynnar deras hälsa. Folkhälsopolitiken inriktas därför på sociala faktorer, resurser och exponeringar som individerna har svårt att själva påverka samt konsekvenser av ohälsa som leder till ojämlik fördelning av resurser och som kan vara möjliga att påverka med politiska åtgärder. Folkhälsorapporteringen syftar till att förklara och förstå hur ohälsa uppkommer och synliggöra olika aspekter av hälsoutvecklingen i ett befolkningsperspektiv. Den skall visa hur olika bestämningsfaktorer för hälsan hänger samman med hälsoutvecklingen och hur de agerar till- sammans och förstärker varandra samt identifiera befintliga och poten- tiella hälsoproblem. Den skall också fästa uppmärksamheten på för- hållanden som kan uppfattas som oönskade. Fördelningen av hälsa och välfärd kan beskrivas som skillnader mellan olika grupper i befolk- ningen. Genom att visa att vissa grupper har bättre hälsa och andra sämre och diskutera tänkbara orsaker till dessa skillnader, pekar man på möjligheten att förbättra hälsan i grupper med sämre hälsa. En analys av möjliga orsaker ökar insikten om faktorer och mekanismer bakom utvecklingen och riktar intresset mot möjligheter att förebygga ohälsa. Att se mönster i sjukligheten och följa utvecklingen förbättrar möjligheterna att förstå vad som orsakar ohälsa och se hur hälsoproblemen kan angripas. För att beskriva hälsan och identifiera hälsoproblemen behöver man känna till hälsans komponenter. Hälsan måste kunna mätas med mått som är meningsfulla för hälsopolitiken och hälsoarbetet. Tyvärr är det som man vill veta om folkhälsan inte alltid möjligt att ta reda på. Hälsan i dess positiva bemärkelse är svår att mäta. Det finns metoder att mäta dessa dimensioner av hälsa och livskvalitet men de behöver i många fall vidareutvecklas. De utgår från ett annat synsätt på hälsa än det traditionellt naturvetenskapliga och har därför svårt att få en samlad upp- Prop. 2002/03:35 slutning. Det är enklare och mer etablerat att mäta sjuklighet, dödlighet, nedsatt funktion eller upplevd ohälsa. Det finns en lång tradition och bra registrering av dödlighet och dödsorsaker. Här finns möjligheter att göra jämförelser och mellan åldrar, kön, landsdelar och länder. Mått på positiv hälsa, s.k. friskfaktorer är svårare. Man kan mäta frånvaro av sjukdom och ohälsa, frånvaro av död i form av återstående livslängd, samt självupplevd hälsa. Index för återstående livslängd med god hälsa har beräknats. Internationellt pågår ett utvecklingsarbete med samman- fattande index som kombinerar aspekter av funktionsnedsättning, livs- kvalitet, död och social fördelning. För att det nationella folkhälsomålet och de målområden som föreslås i denna proposition ska kunna följas upp kommer en vidareutveckling och komplettering av befintliga hälsorelevanta mått att behövas. Detta gäller särskilt mätning av levnadsvanor och folkhälsoproblem.