prop · GP03108 · 2002-02-21 00:00:00 — Det föreslås att en bestämmelse med dettainnehåll införs i en ny paragraf, 7 a §.Juridiska fakultetsnämnden vid har ifrågasatt om den ipromemorian föreslagna regeln har offentligrättslig eller privaträttsligkaraktär, vilka sanktioner det finns för den som avviker från bestämmelsen ochhur den föreslagna regeln påverkar möjligheterna att tillgripa stridsåtgärdermot främmande fartyg.Bestämmelsen gällande utländska fartyg i vilotidslagen är avsedd att varaoffentligrättslig. Utgångspunkten för regleringen är att utländska fartyg skallunderkastas hamnstatskontroll för att vissa miniminormer skall upprätthållasgällande alla fartyg, oberoende av vilken flagg de för. Detta är vad somföreskrivs i tillsynsdirektivet. På samma sätt sker inom ramen förhamnstatskontrollsamarbetet, på sätt som föreskrivs i rådets direktiv /21/EGom tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöpergemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten(hamnstatskontroll)3 och i , en kontroll av att alla fartyg uppfyllerexempelvis de sjösäkerhetskrav som anges i SOLAS (konvention omsäkerhet för människoliv till sjöss) och de bestämmelser till förhindrande avfartygsförorening som föreskrivs i MARPOL (internationella konventiontill förhindrande av förorening från fartyg, ändrad genom protokoll).Åliggandena för utländska fartyg är inte, såsom fakultetsnämnden påpekar,sanktionerade i vilotidslagen. Bestämmelsen för utländska fartyg skallemellertid läsas i förening med de nya bestämmelser som föreslås ifartygssäkerhetslagen. Fartygssäkerhetslagen gäller alla fartyg som används för sjöfart inom Sveriges sjöterritorium. Regeringen föreslår i avsnitt 6.2.2 attefterlevnaden av bestämmelserna i vilotidslagen skall undersökas vid inspektion. Regeringen föreslår vidare att ett fartyg skall kunna kvarhållas om intebestämmelserna i vilotidslagen efterlevs och detta innebär en uppenbar fara försjömännens säkerhet och hälsa. Regeringen avser även att i förordning föreskriva att en rapport under vissa förhållanden skall tillställas flaggstaten. Det ärsåledes en säkerhetslagstiftning, och de sanktioner som är kopplande till dennaåterfinns i fartygssäkerhetslagens bestämmelser om inspektion och kvarhållande.Juridiska fakultetsnämnden vid har också ifrågasatt hurundantagsbestämmelsen i klausul 5.6 i det avtal som bifogas vilotidsdirektivetskall tillämpas av tillsynsmyndigheten. Som också avhandlas bl.a. i avsnitt6.3.1 föreskrivs i klausul 5 punkt 6 att medlemsstaterna får, med vederbörlighänsyn till allmänna principer för skydd av arbetstagarnas hälsa och säkerhet,införa nationella lagar och förordningar eller ett förfarande genom vilket denbehöriga myndigheten godkänner eller registrerar kollektivavtal som tillåterundantag från de gränser som anges i punkterna 1 och 2. harfrågat sig vilka kollektivavtal som de svenska myndigheterna skall acceptera ifråga om längsta arbetstid och kortaste vilotid och om de svenska myndigheternaskall ställa krav på att utländska kollektivavtal skall vara godkända ellerregistrerade hos myndighet. Regeringen delar fakultetsnämndens uppfattning attbestämmelsen kan innebära vissa tillämpningsproblem. Det är dock knappastmöjligt, såsom påpekats ovan, att knyta kontrollen till annat än de klausulersom föreskrivs i avtalet. Utgångspunkten är att fartygen skall iaktta debestämmelser som återfinns i nr 180 och i vilotidsdirektivet.Detta är också vad tillsynsmyndigheten skall kontrollera. Huruvida det äruppfyllt ombord på fartyget får bedömas från fall till fall, och bedömningen får betydelse för vilka avvikelser som skall rapporteras till flaggstaten. Såsompåpekats ovan skall emellertid regleringen i vilotidslagen läsas i förening om tillsyn och ingripande. Bara om denbristande efterlevnaden av vilotidslagen innebär en uppenbar fara för sjömännens säkerhet och hälsa kan ett fartyg kvarhållas. Det är då inte fråga om sådanamindre avvikelser som tillåts i klausul 5 punkt 6 utan en situation dåbesättningen verkligen är utmattad på ett sätt som innebär en fara för sjömännen och för ett säkert framförande av fartyget.Enligt vid innebärinte systemet reellt att direktivet gäller på utomstående fartyg eller ens attdet kan påtvingas sådana fartyg vid EU-besök, utan endast att åtgärder motsådana fartyg får vidtas där direktivet eller motsvarande ILO-regler inteiakttas "om förhållandena innebär en uppenbar fara för sjömännens säkerhet ochhälsa.". Enligt institutet möter inte direktivet med denna läsning någrafolkrättsliga invändningar.Institutet anser däremot att det skulle stå i strid med folkrätten och svenskrättspraxis att föreskriva att vilotidslagen i vissa delar skall "gälla" ombordpå utländska fartyg och att de ILO-grundade bestämmelserna skall "tillämpas" för sjömän ombord på utländska fartyg som anlöper svensk hamn.Vad angår rättsförhållandet mellan redare och ombordanställda anses enligtsvensk internationell privaträtt den principen gälla att lagen i den stat därfartyget är registrerat, flaggstatens lag, skall tillämpas (se NJA 1987 s 885).Vad gäller sjösäkerhetsfrågor har dock, såsom anges ovan, ett system medhamnstatskontroller utvecklats genom och direktivet 95/21/EG omhamnstatskontroll. Hamnstaten har ansett ha sig ha jurisdiktion att kontrolleraatt utländska fartyg efterlever internationellt erkända konventionsbestämmelserom sjösäkerhet, oberoende av om flaggstaten har ratificerat konventionen i fråga eller inte, samt en rättighet att kvarhålla fartyg när dess brister innebär enrisk för sjösäkerheten. Detta system har utvecklats som en reaktion på att vissa flaggstater inte utövar en effektiv kontroll över eller tar ett tillräckligtansvar för fartyg som för deras flagg, så kallad bekvämlighetsflagg. Såsomhuvudregel gäller sålunda både fartygssäkerhetslagen och lagen (1980:424) omåtgärder mot förorening från fartyg utländska fartyg som seglar in på svensktsjöterritorium.ILO-konventionen nr 147, som genom protokoll även omfattar konventionen nr 180 om sjömäns arbetstid och bemanning på fartyg, upptas som en relevantkonvention i både och direktivet 95/21/EG om hamnstatskontroll.Det kan enligt regeringens mening inte anses stå i strid med folkrätten attavkräva av utländska fartyg att de följer grundläggande säkerhetsmässiga normernär de anlöper svensk hamn. Detta är också vad som föreskrivs i artikel 1.2 itillsynsdirektivet, där det ju anges att medlemsstaterna skall vidta lämpligaåtgärder för att fartyg som inte tillhör medlemsstaten skall iaktta klausulerna1-12 i avtalet som bifogas vilotidsdirektivet. Detta innebär inte attflaggstatens lagar sätts ur spel, däremot att i egenskap av hamnstatunder vissa förutsättningar kan agera om de grundläggande krav som föreskrivs iILO-konventionen nr 180 och vilotidsdirektivet inte efterlevs. Såsom närmareutvecklas i avsnitt 6.2.2 kan tillsynsmyndigheten genom en inspektionkontrollera om klausulerna 1-12 iakttas. Om tillsynsmyndigheten mottar ettklagomål eller innehar bevis på att normerna enligt nr 180(klausulerna 1-12) inte efterlevs skall den tillställa flaggstaten en rapport.Om bristerna innebär en uppenbar fara för sjömännens säkerhet och hälsa skallnödvändiga åtgärder vidtas, så att dessa förhållanden rättas till innan fartyget tillåts att avsegla.Med beaktande av vad som framförts av remissinstanserna bör emellertidbestämmelserna i vilotidslagen beträffande utländska fartyg ges en tydligareutformning än vad som föreslagits i promemorian. Regeringen föreslår därför attdet i 1 § vilotidslagen föreskrivs att det i 7 a § finns bestämmelser som gäller sjömän som är anställda ombord på utländska fartyg; inte såsom det föreslås ipromemorian att vilotidslagen skall gälla utländska fartyg. Regeringen föreslårvidare att det i 7 a § föreskrivs att klausulerna 1-12 skall iakttas för sjömänombord på utländska fartyg som anlöper svensk hamn, inte såsom det föreslås ipromemorian att klausulerna skall tillämpas.Detta innebär, såsom redan påpekats, att flaggstatens lagar i och för sig gäller ombord. Däremot måste fartygets befälhavare och redare, om de önskar attfartyget skall anlöpa svensk hamn, tillse att de grundläggande normer förarbetstid och bemanning som föreskrivs i nr 180 iakttas ombord. I annat fall kan en inspektion föranleda rapportering till flaggstaten och ivissa fall kvarhållande, allt i enlighet med det vedertagna systemet avhamnstatskontroller.Regleringen i vilotidslagen sätter inte eventuella kollektivavtal som gällerombord ur spel och hindrar heller inte att nya kollektivavtal sluts.Möjligheterna att tillgripa stridsåtgärder mot främmande fartyg, vilket regleras i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet, påverkas därför inte avdenna reglering. Inte heller påverkar eventuella stridsåtgärder Sjöfartsverketsrätt att inspektera och under vissa förhållanden kvarhålla fartyg i enlighet med vad som föreskrivs i fartygssäkerhetslagen.Hovrätten för och har ifrågasatt ompromemorians begrepp "utländska fartyg som används i affärsdrift" fulltmotsvarar direktivens begrepp "fartyg---som normalt är sysselsatta i kommersiell sjöfart". Det begrepp som valts i promemorian ansluter till t.ex. lagen(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg. Enligt regeringensuppfattning finns det anledning att så långt möjligt ha en enhetligbegreppsbildning i lagstiftningen. Det torde inte heller råda någon tvekan omatt det är fråga om sådana fartyg som avses i direktiven.I artikel 11 i tillsynsdirektivet föreskrivs att bestämmelserna i direktivetinte är tillämpliga på fartyg som inte för någon medlemsstats flagg eller ärregistrerade i någon medlemsstat förrän för ikraftträdandet avILO:s konvention nr 180 och av protokollet till konvention nr 147.Direktivets tillämpningsområde är utsträckt till hela EES-området eftersom bådevilotids- och tillsynsdirektiven har upptagits i . Tidpunkten förILO-instrumentens ikraftträdande kommer sannolikt att infalla efter den 30 juni2002 då direktivet skall vara införlivat. Ikraftträdandebestämmelserna tilllagen om ändring i vilotidslagen bör därför utformas så att lagen skalltillämpas på fartyg registrerade i en stat utanför Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet först den dag regeringen bestämmer det.6.2.2 Särskilda bestämmelser om inspektionRegeringens förslag: Det införs särskilda bestämmelser i fartygssäkerhetslagen(1988:49) om inspektion av fartyg med anledning av vilotidsbestämmelserna.Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna fråga.Skälen för regeringens förslag:Inspektionsbestämmelser i tillsynsdirektivetI tillsynsdirektivet finns särskilda bestämmelser om inspektion. I artikel 3föreskrivs följande. Om en medlemsstat, till vars hamn ett fartyg frivilligtanlöper i samband med normala kommersiella transaktioner eller av skäl som harsamband med driften, mottar ett klagomål som den inte anser vara uppenbartogrundat eller innehar bevis på att fartyget inte uppfyller de krav som anges ivilotidsdirektivet, skall den utarbeta en rapport som den ställer tillregeringen i den stat i vilken fartyget är registrerat. När en inspektion ärgjord skall medlemsstaten, om inspektionen ger erforderliga bevis, vidtaåtgärder som är nödvändiga för att rätta till sådana förhållanden ombord sominnebär en uppenbar fara för sjömännens säkerhet och hälsa.Artikel 4 föreskriver följande. När en inspektör gör en inspektion för attbevisa att ett fartyg inte uppfyller kraven i vilotidsdirektivet, skall hankontrollera att det har upprättats en tablå med en beskrivning av organisationen av arbetet ombord. Tablån skall upprättas på det eller de arbetsspråk somanvänds ombord samt på engelska. Tablån skall upprättas i enlighet med den mallsom bifogas direktivet, eller en liknande mall, och anslås på ett lättillängligt ställe ombord. Inspektören skall vidare kontrollera att det förs en journalöver sjömännens arbets- eller vilotid. Journalen skall föras på det eller dearbetsspråk som används ombord samt på engelska. Den skall vidare föras ienlighet med den mall som bifogas direktivet, eller en liknande mall, och detskall finnas bevis om att journalen vederbörligen har godkänts av den behörigamyndigheten i den stat i vilken fartyget är registrerat. Detta förfarandebenämns i direktivet "inspektion".Om klagomål har mottagits eller inspektören på grund av egna iakttagelser haranledning att tro att besättningsmedlemmarna är utmattade skall en mer ingåendeinspektion göras för att fastställa om arbetstiden eller viloperioderna sominskrivits i journalen överensstämmer med normerna i vilotidsdirektivet och omdessa vederbörligen har iakttagits. Andra journaler om fartygets drift kan dåbeaktas. Detta förfarande benämns i direktivet "mer ingående inspektion".HamnstatskontrollSveriges åligganden att inspektera utländska fartyg som anlöpt svensk hamnregleras, som påpekats i avsnitt 6.2.1, i "Memorandum of State Control" () och EG-direktivet 95/21/EG om tillämpning avinternationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samtboende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnaroch framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll). Både iMOU och i direktivet 95/21/EG om hamnstatskontroll anges nr 147 som ett av de relevanta instrumenten i dess lydelse då dessa instrumentantagits. Konventionen nr 147 omfattar i sin tur genom tilläggsprotokollkonventionen nr 180 om vilotider för sjömän. Direktivet 95/21/EG hänvisar tillbl.a. konventionen nr 147 tillsammans med protokoll och ändringar till dessakonventioner och tillhörande koder med obligatorisk status som gäller (enligt ändringsdirektiv /97/EG. hänvisar till den gällandebilagan till konventionen, dvs. den ursprungliga som redan har trätt i kraft.Hamnstatskontrollen av utländska fartyg enligt och EG-direktivet skergenom inspektioner. av det antal fartyg som anlöpermedlemsstaternas hamnar under ett representativt kalenderår skall inspekteras. I bilaga till direktivet 95/21/EG räknas sådana kriterier upp som avgör vilkafartyg som i första hand skall komma i fråga för inspektion. Enligt artikel 6.1i direktivet 95/21/EG om hamnstatskontroll skall inspektören åtminstonekontrollera de certifikat och dokument som finns förtecknade i en bilaga tilldirektivet. Dokument angående vilotid/arbetstid återfinns inte i denförteckningen. Enligt artikel 6.2 har dock inspektören rätt att granska allasådana relevanta certifikat och dokument som måste finnas ombord enligt de fördirektivet relevanta konventionerna, dvs. bland andra konventionen nr 147tillsammans med dess protokoll. Kontrollen av tablåer och journaler beträffandevilotid/arbetstid enligt nr 180 kan således bli föremål förinspektion inom ramen för hamnstatskontrollen när ändringsprotokollet har trätti kraft och instrumenten för hamnstatskontroll har uppdaterats.När inspektion skall skeInspektion av vilotider/arbetstider skall för det första, på sätt somtillsynsdirektivet föreskriver i artikel 3, ske när inspektionsmyndighetenmottar ett klagomål som inte kan anses ogrundat eller annars innehar bevis föratt fartyget inte uppfyller kraven i vilotidsdirektivet. Detta får ansesreglerat redan genom 10 kap. 5 § fartygssäkerhetslagen, där det föreskrivs attinspektion görs när tillsynsmyndigheten finner det motiverat.Inspektion av vilotider/arbetstider kan vidare ske inom ramen förhamnstatskontrollen när tilläggsprotokollet har trätt i kraft och instrumentenför hamnstatskontroll har uppdaterats. Detta följer redan av direktivet 95/21/EG om hamnstatskontroll och erforderliga bestämmelser kan i förkommande fallmeddelas av genom befintliga bemyndiganden.I förordning kan det föreskrivas att tillsynsmyndigheten, på sätt som anges iartikel 3 i tillsynsdirektivet, i vissa fall skall utarbeta en rapport ochtillställa flaggstaten denna.InspektionsförfarandetTillsynen skall enligt artikel 4 i tillsynsdirektivet ske genom "inspektion" och "mer ingående inspektion". Detta förfarande, att inledningsvis kontrolleragiltigheten av föreskrivna dokument och att bara vid särskilda indikationer göra någon utökad kontroll, återfinns såväl i och direktivet 95/21/EG omhamnstatskontroll som i havsrättskonvention. Förfarandet bör också läsas i ljuset av bestämmelsen i artikel 6 i tillsynsdirektivet, att alla ansträngningar skall göras för att undvika att ett fartyg försenas på ettobefogat sätt. Bestämmelsen bör ges den tolkningen att den begränsarinspektionsrätten av utländska fartyg. Vid inspektionen skall det inledningsvisbara ske en kontroll av att det finns tablå och journal. Motsvarande begränsning vid inspektion av utländska fartyg återfinns bl.a. i 10 kap. 9 §fartygssäkerhetslagen. Det saknas dock anledning att införa en sådan begränsning vid inspektion av svenska fartyg. En mer ingående inspektion skall göras ominspektören har mottagit klagomål eller på grund av egna iakttagelser haranledning att tro att besättningsmedlemmarna är utmattade. Åliggandet att underdessa förhållanden göra en "mer ingående inspektion" bör gälla både beträffandesvenska och utländska fartyg.Vid den mer ingående inspektionen skall tillsynsmyndigheten kontrollera omarbetstiden/vilotiden överensstämmer med normerna i vilotidsdirektivet. Detsäger sig självt att det, i vart fall på större fartyg, inte kan bli fråga omannat än stickprovsvis gjorda kontroller. skall ocksåkontrollera om normerna "vederbörligen har iakttagits", dvs. om anteckningarnaöverensstämmer med de verkliga förhållandena. Motläsningen kan då ske med andrajournaler som utvisar fartygets drift.Det föreslås sålunda att det i 10 kap. 8 § fartygssäkerhetslagen föreskrivs att även efterlevnaden av bestämmelserna i vilotidslagen skall undersökas vid eninspektion. Vad som då skall undersökas gällande ett utländskt fartyg är således om klausulerna 1-12 bilagan till vilotidsdirektivet iakttas. I avsnitt 6.2.1resoneras närmare om vilotidslagens tillämplighet avseende utländska fartyg. Det föreslås vidare att en särskild bestämmelse beträffande inspektionen införs i10 kap. 8 a § fartygssäkerhetslagen.I 8 § vilotidslagen föreskrivs att 10 kap. och 13 kap. 1-3 §§fartygssäkerhetslagen (1988:49) skall tillämpas vid tillsyn. Genom detta förslag införs i stället särskilda bestämmelser i fartygssäkerhetslagen om tillsynen.Vidare föreslås i avsnitt 6.2.3 en särskild bestämmelse om kvarhållande. Det bör därför i vilotidslagen endast göras en hänvisning till dessa särskildabestämmelser. Det föreslås att 8 § vilotidslagen ändras på detta sätt.6.2.3 Särskilda bestämmelser om kvarhållandeFörslag: Det införs i fartygssäkerhetslagen (1988:49) en möjlighet att kvarhålla ett fartyg om man ombord inte efterlever bestämmelserna i lagen (1998:958) omvilotid för sjömän och detta innebär en uppenbar fara för sjömännens säkerhetoch hälsa.Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.Remissinstanserna: har, mot bakgrund av att myndigheten iframtiden kan komma att utöva tillsyn över vilotidsbestämmelserna, föreslagitatt myndigheten skall ges möjlighet att besluta om kvarhållande av fartyg enligt 11 kap. fartygssäkerhetslagen.Skälen för regeringens förslag: I artikel 5 i tillsynsdirektivet föreskrivsföljande. Om en inspektion eller en "mer noggrann inspektion" visar att fartyget inte uppfyller kraven i vilotidsdirektivet skall medlemsstaten vidta nödvändiga åtgärder för att rätta till förhållanden ombord som innebär uppenbar fara försjömännens säkerhet och hälsa. Sådana åtgärder kan bestå i förbud att lämnahamnen så länge de konstaterade oegentligheterna inte korrigerats.Om det finns klara bevis för att vaktgående personal i den första vakten ellerpåföljande avlösande vakt är utmattade, skall medlemsstaten se till att fartyget inte lämnar hamnen innan de konstaterade oegentligheterna är korrigerade ellerbesättningsmedlemmarna är tillräcklig utvilade.Bestämmelser om kvarhållande av fartyg finns i 11 kap. 1 §fartygssäkerhetslagen. Enligt paragrafens första stycke får ett fartygs resaförbjudas om det finns skälig anledning att anta att fartyget inte ärsjövärdigt, att det i något väsentligt avseende brister i fråga om skydd motohälsa eller olycksfall, att det inte är lastat på ett betryggande sätt, att det medför passagerare utöver det högsta tillåtna antalet, att det inte är bemannat på ett betryggande sätt eller att rederiet eller fartyget inte uppfyller kraven på säkerhetsorganisation. Enligt andra stycket skall ett fartygs resaförbjudas, om någon brist som avses i första stycket medför omedelbar fara förliv, fartyget, dess besättning eller passagerare. Om det föreligger en sådanbrist som avses i 11 kap. 1 §, men det inte finns tillräckliga skäl att meddelaett förbud, får tillsynsmyndigheten i stället förelägga fartygets redare ellerägare att avhjälpa bristen.Möjligheterna och skyldigheterna för tillsynsmyndigheten att kvarhålla ettfartyg enligt fartygssäkerhetslagen kan inte anses fullt ut motsvara vad somanges i artikel 5 i tillsynsdirektivet. 11 kap. 1 § bör därför kompletteras påså sätt att det föreskrivs att ett fartyg får kvarhållas om det inte efterleverbestämmelserna i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän och detta innebär enuppenbar fara för sjömännens säkerhet och hälsa. Denna bestämmelse motsvararartikel 5.1 i tillsynsdirektivet. Artikel 5.2 föreskriver en skyldighet attkvarhålla fartyget, om det finns klara bevis för att den vaktgående personalen i den första vakten eller påföljande avlösande vakter är utmattade. Ävenfartygssäkerhetslagen föreskriver att det i vissa fall är obligatoriskt attkvarhålla ett fartyg. Denna bestämmelse får redan anses motsvara förpliktelsenför medlemsstaten enligt artikel 5.2 i tillsynsdirektivet.Kustbevakningen har framfört att myndigheten bör ges befogenhet att besluta omkvarhållande av fartyg enligt 11 kap. 1 § fartygssäkerhetslagen. Enligt 11 kap.2 § har regeringen bemyndigande att föreskriva att även annan myndighet änSjöfartsverket skall få besluta om kvarhållande. Denna fråga, som ju inte baraberör vilotidsfrågorna, får lämpligen behandlas inom ramen för det pågåendearbetet med ny fartygssäkerhetslag.6.2.4 Sekretess för anmälares identitet hos vid tillsynRegeringens förslag: I sekretesslagen (1980:100) föreskrivs att sekretess skallgälla hos för anmälan eller annan utsaga av enskild vid tillsynenligt 10 kap. fartygssäkerhetslagen, om det kan antas att den enskilde ellernågon honom närstående lider men om uppgiften röjs.Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Ipromemorian föreslås dock att sekretess bara skall gälla hos iärende enligt 10 kap. 8 § fartygssäkerhetslagen.Remissinstanserna: har ställt sig positivt till förslaget eftersom det kanskydda en enskild från repressalier från arbetsgivaren.Justitieombudsmannen har ifrågasatt om inte sekretessen bör gälla vid allverksamhet med tillsyn enligt 10 kap. fartygssäkerhetslagen samt har bl.a.anfört att vissa uttalanden i promemorian närmast ger intryck av att det ärfråga om en prövning enligt ett omvänt skaderekvisit. Hovrätten för VästraSverige har anfört att implementeringen inte överensstämmer med direktivets krav på absolut sekretess och har påpekat att det påArbetsmiljöverkets område finns en bestämmelse om absolut sekretess förarbetstagares anmälan i ärende om arbetarskydd. haranfört att sekretessen borde vara svagare med förebild i vissa andrabestämmelser i sekretesslagen.Skälen för regeringens förslagAnmälarskydd i EG-direktivenI artikel 3 i tillsynsdirektivet föreskrivs följande.