prop · GP03132 · 2002-02-27 00:00:00 — Regeringens proposition 2001/02:132 Direktivet om sena betalningar Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionen innehåller förslag som syftar till att genomföra ett EG- direktiv om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner. Direktivet kan beskrivas som ett åtgärdspaket för att stävja dröjsmål med betalningar i affärslivet. Det innehåller bestämmelser om dröjsmålsränta, ersättning för indrivningskostnader, förbud mot oskäliga betalnings- villkor, återtagandeförbehåll och tidsfrister för indrivning av obestridda fordringar. På ett flertal av dessa områden görs i remissen bedömningen att svensk rätt uppfyller direktivets krav. I propositionen föreslås att diskontot ersätts av en referensränta som baseras på reporänta. Det föreslås att ränta i vissa fall skall betalas utan att det när kravet framställs behöver anges att underlåtenhet att betala medför skyldighet att betala ränta. Detta skall gälla i för- hållanden mellan näringsidkare liksom när en näringsidkare har en ford- ran på betalning för varor eller tjänster på en myndighet eller ett annat offentligt organ. Det föreslås också några mindre anpassningar när det gäller längden på lagenliga betalningsfrister. Vidare föreslås en möjlighet att förbjuda den fortsatta användningen av oskäliga avtalsvillkor som det allmänna ställer upp för ett avtal med näringsidkare enligt vilket denne skall tillhandahålla varor eller tjänster mot betalning. gäller detta endast när det allmänna agerar som näringsidkare. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i jordabalken ........................... Förslag till lag om ändring i räntelagen (1975:635)........... 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag .......................................... 2.4Förslag till lag om ändring i lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare ................................... 2.5Förslag till lag om ändring i lagen (1984:649) om 2.6Förslag till lag om ändring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område.. Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009).......... 2.8Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om Ärendet och dess beredning............................................................ Innehållet i direktivet...................................................................... Genomförande av direktivet ........................................................... Referensränta för dröjsmålsränta enligt Referensränta för beräkning av andra slag Diskontot som referensränta i avtal och Ränta vid sena betalningar Direktivets och räntelagens tillämpnings- Från vilken dag skall dröjsmålsränta En automatisk rätt till dröjsmålsränta Möjlighet att för vissa kategorier av avtal föreskriva längre tidsfrister för betalning Ersättning ...............................................för indrivningskostnader Jämkning av oskäliga betalningsvillkor Förbud mot oskäliga betalningsvillkor Skyndsam ..............................indrivning av obestridda fordringar Förslaget till lag om ändring i räntelagen (1975:635)...... 13.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare ................................... Övriga förslag till lagändringar........................................ Bilaga 1 och rådets direktiv /35/EG av om bekämpande av sena betalningar Bilaga 2 Sammanfattning av departementspromemorian Åtgärder mot sena betalningar (Ds 2001:56)........................ Förteckning över remissinstanserna...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i jordabalken, 2.lag om ändring i räntelagen (1975:635), 3.lag om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bo- 4.lag om ändring i lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan närings- idkare, 5.lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek, 6.lag om ändring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televi- sionens område, 7.lag om ändring i sjölagen (1994:1009), 8.lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. När en myndighet vid utsökning eller i annat fall fördelar medel mellan rättsägare i fastighet, har borgenär rätt att för fordran, som är förenad med panträtt i fastig- heten, med den företrädesrätt in- teckningen medför enligt lag få betalning ur medlen intill pantbre- vets belopp. I den mån detta ej förslår, erhåller borgenären betal- ning ur medlen genom ett tillägg. Detta får icke överstiga femton procent av pantbrevets belopp jämte ränta på detta belopp från den dag då fastigheten utmättes, konkursansökan gjordes eller de medel nedsattes som eljest skall fördelas. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av fast- ställda, vid varje tid gällande dis- kontot ökat med fyra procentenhe- ter. Förändringar i diskontot som inträffar efter upprättandet av sak- ägarförteckning skall inte beaktas. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 6 kap. 3 § jordabalken1 skall ha följande ly- delse. När en myndighet vid utsökning eller i annat fall fördelar medel mellan rättsägare i fastighet, har en borgenär rätt att för fordran, som är förenad med panträtt i fastig- heten, med den företrädesrätt in- teckningen medför enligt lag få betalning ur medlen intill pant- brevets belopp. I den mån detta inte räcker till, erhåller borgenären betalning ur medlen genom ett tillägg. Detta får inte överstiga femton procent av pantbrevets be- lopp jämte ränta på detta belopp från den dag då fastigheten utmät- tes, konkursansökan gjordes eller de medel nedsattes som i övrigt skall fördelas. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar den av fastställda, vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) ökad . Förändringar i referensräntan som inträffar efter upprättandet av en sakägarförteckning skall inte beak- tas. Har flera pantbrev överlämnats som pant för fordran och har inteck- ningarna samma företrädesrätt eller gäller de efter varandra, skall bestämmelserna i första stycket om pantbrevets belopp avse pant- brevens sammanlagda belopp. 1Balken omtryckt 1971:1209. 2Senaste lydelse 2000:182. En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om pantbrevet Prop. 2001/02:132 har utmätts på ansökan av borgenären eller om pantbrevet är pantförskri- vet till honom i andra hand. 1.Denna lag träder i kraft . 2.För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Har en sakägarförteckning upprättats före ikraftträdandet, gäller äldre bestämmelser. 2.2Förslag till lag om ändring i räntelagen (1975:635) Härigenom föreskrivs1 i fråga om räntelagen (1975:635) dels att 46 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 9 §, av följande lydelse. I annat fall än som avses i 3 § utgår ränta på förfallen fordran, för vilken betalningstiden försittes, från den dag som infaller en må- nad efter det borgenären har av- sänt räkning eller på annat sätt framställt krav på betalning av bestämt belopp med angivande att underlåtenhet att betala medför skyldighet att utge ränta. Gälde- nären är dock ej skyldig att erläg- ga ränta för tid innan räkningen eller kravet har kommit honom till handa. Avser fordringen skadestånd el- ler annan liknande ersättning som ej kan fastställas utan särskild ut- redning, utgår ränta på förfallet belopp från den dag som infaller efter det borgenären har framställt krav på ersättning och lagt fram utredning som med hän- syn till omständigheterna skäligen kan begäras av honom. I annat fall än som avses i 3 § skall ränta betalas på förfallen fordran, för vilken betalningstiden försittes, från den dag som infaller efter det att borge- nären har avsänt en räkning eller på annat sätt framställt krav på betalning av ett bestämt belopp med angivande att underlåtenhet att betala medför skyldighet att utge ränta. Gäldenären är dock inte skyldig att betala ränta för tiden innan räkningen eller kravet har kommit honom till handa. I fordringsförhållanden mellan näringsidkare i deras yrkes- mässiga verksamhet skall ränta betalas enligt första stycket utan att det när kravet framställs behö- ver anges att underlåtenhet att betala medför skyldighet att utge ränta. Detsamma gäller när en näringsidkare i sin yrkesmässiga verksamhet har en fordran på en myndighet eller ett annat offentligt organ på betalning för varor eller tjänster. Avser fordringen skadestånd el- ler annan liknande ersättning som inte kan fastställas utan särskild utredning, skall ränta betalas på förfallet belopp från den dag som infaller efter det att borgenären har framställt krav på ersättning och lagt fram utredning som med hänsyn till omständighe- terna skäligen kan begäras av ho- 1Jfr och rådets direktiv /35/EG av om bekäm- pande av sena betalningar vid handelstransaktioner (EGT L 200, , s. 35, Celex 32000L0035). 2Senaste lydelse 1991:858. ren är dock ej skyldig att erlägga ränta för tid innan kravet och ut- redningen har kommit honom till handa. Oavsett vad som föreskrivs i första och andra styckena utgår ränta på förfallen fordran senast för delgivning av ansö- kan om betalningsföreläggande eller av stämning i mål om utgi- vande av betalning. Utan hinder av bestämmelserna i andra och tredje styckena utgår ränta på en fordran, som avser skadestånd med anledning av ett uppsåtligt brott och inte skall utges som livränta, alltid från den dag då skadan uppkom. I fall som avses i 2 § andra stycket beräknas ränta för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . Gäldenären är dock inte Prop. 2001/02:132 skyldig att betala ränta för tiden innan kravet och utredningen har kommit honom till handa. Oavsett vad som föreskrivs i första, andra och tredje styckena skall ränta betalas på förfallen fordran senast för del- givning av ansökan om betalnings- föreläggande eller av stämning i mål om utgivande av betalning. Trots bestämmelserna i tredje och fjärde styckena skall ränta betalas på en fordran, som avser skadestånd med anledning av ett uppsåtligt brott och inte skall utges som livränta, från den dag då ska- dan uppkom. I fall som avses i 2 § andra stycket beräknas ränta för år enligt en räntefot som motsvarar den vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § med ett tillägg av . I fall som avses i 3 eller 4 § be- räknas ränta för år enligt en ränte- fot som motsvarar det av Riks- gäldskontoret fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . Om det vid bestämmande av skadestånd med anledning av personskada skall avräknas förmåner som utgår en- ligt 5 kap. 3 § 1 skadeståndslagen (1972:207), utgör dock tillägget till diskontot för tiden till dess att det har slutligt avgjorts vilka så- dana förmåner som utgår . I fall som avses i 3 eller 4 § be- räknas ränta för år enligt en ränte- fot som motsvarar den vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § med ett tillägg av åtta procenten- heter. Om det vid bestämmande av skadestånd med anledning av per- sonskada skall avräknas förmåner som en skadelidande har rätt till enligt 5 kap. 3 § 1 skadeståndsla- gen (1972:207), utgör dock tilläg- get till referensräntan för tiden till dess förmånerna har slutligt fastställts. Referensräntan enligt denna lag fastställs för varje kalenderhalvår genom särskilt beslut av Riksban- Senaste lydelse 2000:183. Senaste lydelse 2000:183. Referensräntan skall motsva- Prop. 2001/02:132 ra den ränta som till- lämpade vid den huvudsakliga refinansieringstransaktion som ge- nomfördes närmast före det kalen- derhalvår under vilket räntan skall gälla, avrundad till närmast högre halva procentenhet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 4 § andra stycket gäller inte för krav som framställts före ikraftträdandet. 3.För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 § lagen (1980:1102) om handels- bolag och enkla bolag skall ha följande lydelse. För varje räkenskapsår skall en bolagsman tillgodoräknas dels ränta på den insats han hade kvar i bolaget vid räkenskapsårets bör- jan, dels ett skäligt arvode för sin förvaltning av bolagets ange- lägenheter. Räntan skall beräknas enligt den räntefot som motsvarar det av fast- ställda diskonto som gällde vid räkenskapsårets början med tillägg av . För varje räkenskapsår skall en bolagsman tillgodoräknas dels ränta på den insats han hade kvar i bolaget vid räkenskapsårets bör- jan, dels ett skäligt arvode för sin förvaltning av bolagets ange- lägenheter. Räntan skall beräknas enligt den räntefot som motsvarar den av fastställda refe- rensränta enligt 9 § räntelagen (1975:635) som gällde vid räken- skapsårets början med ett tillägg av . Denna lag träder i kraft . I fråga om räkenskapsår som inleds före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 1 Senaste lydelse 2000:184. 2.4Förslag till lag om ändring i lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare Härigenom föreskrivs1 att 1 och 3 §§ lagen (1984:292) om avtals- villkor mellan näringsidkare skall ha följande lydelse. Om ett villkor, som en näringsidkare ställer upp när han ingår eller av- ser att ingå avtal med en annan näringsidkare, är att anse som oskäligt mot denne, kan förbjuda näringsidkaren att i fort- sättningen ställa upp samma eller väsentligen samma villkor i liknande fall. Ett sådant förbud kan också riktas mot någon som är anställd hos näringsidkaren eller mot någon annan som handlar på dennes vägnar. Första stycket gäller även vill- kor som en myndighet eller ett annat offentligt organ ställer upp för ett avtal med en näringsidkare enligt vilket denne skall tillhanda- hålla varor eller tjänster mot be- talning. Frågor om förbud tas upp efter ansökan. Sådan ansökan får göras endast av en sammanslutning av näringsidkare eller av en enskild näringsidkare mot vilken det aktu- ella avtalsvillkoret har ställts upp. Frågor om förbud tas upp efter ansökan. En sådan ansökan får göras endast av en sammanslut- ning av näringsidkare, av en annan sammanslutning som har ett befo- gat intresse av att företräda när- ingsidkare eller av en enskild när- ingsidkare mot vilken det aktuella avtalsvillkoret har ställts upp. Denna lag träder i kraft . 1Jfr och rådets direktiv /35/EG av om bekäm- pande av sena betalningar vid handelstransaktioner (EGT L 200, , s. 35, Celex 32000L0035). 2Senaste lydelse 1999:607. En borgenär som har företags- till säkerhet för sin ford- ran har rätt att vid utmätning eller i konkurs, med den företrädesrätt inteckningen medför enligt lag, få betalt för fordringen ur egendom som omfattas av hypoteket intill företagshypoteksbrevets belopp. I den mån detta inte förslår har bor- genären rätt att få betalt ur egen- domen genom ett tillägg. Tillägget får inte överstiga femton procent av hypoteksbrevets belopp jämte ränta på detta belopp från den dag då egendomen utmättes eller kon- kursansökan gjordes. Räntan be- räknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av Riksgäldskonto- ret fastställda, vid varje tid gällan- de diskontot ökat med fyra pro- centenheter. 2.5Förslag till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek Härigenom föreslås att 2 kap. 5 § lagen (1984:649) om företagshypo- tek skall ha följande lydelse. En borgenär som har företags- till säkerhet för sin ford- ran har rätt att vid utmätning eller i konkurs, med den företrädesrätt inteckningen medför enligt lag, få betalt för fordringen ur egendom som omfattas av hypoteket intill företagshypoteksbrevets belopp. I den mån detta inte räcker till har borgenären rätt att få betalt ur egendomen genom ett tillägg. Tillägget får inte överstiga femton procent av hypoteksbrevets belopp jämte ränta på detta belopp från den dag då egendomen utmättes eller konkursansökan gjordes. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar den av fastställda, vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) ökad . Har flera hypoteksbrev överlämnats som säkerhet för fordran och har inteckningarna samma företrädesrätt eller gäller de efter var- andra, skall bestämmelserna i första stycket om hypoteksbrevets belopp avse hypoteksbrevens sammanlagda belopp. Borgenärens rätt till betalning ur egendomen gäller, även om fordring- en har preskriberats eller inte har anmälts av borgenären efter kallelse på okända borgenärer. En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om hypoteksbre- vet utgör säkerhet för honom i andra hand. Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 1 Senaste lydelse 2000:185. Räntan beräknas efter en räntesats motsvarande den av fastställda referens- ränta enligt 9 § räntelagen (1975:635) som gällde vid utgång- en av året närmast före det år då återbetalningen äger rum. Radio- och beslutar om ränta. 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:72) om Prop. 2001/02:132 koncessionsavgift på televisionens och radions om- Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område1 skall ha följande lydelse. Om det belopp som programföretaget har betalat för överstiger vad företaget skall betala enligt 3 eller 4 a § eller enligt beslut av Radio- och eller domstol, skall det överskjutande beloppet betalas tillbaka till företaget. Ränta skall betalas på belopp som återbetalas. Räntan beräknas efter en räntesats motsvarande det av fastställda diskonto, som gällde vid utgången av året närmast före det år då åter- betalningen äger rum. Radio- och beslutar om ränta. Denna lag träder i kraft . För återbetalning gäller äldre bestämmelser. 1Senaste lydelse av lagens rubrik 2001:273. 2Senaste lydelse 2001:273. 2.7Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 4 § sjölagen (1994:1009) skall ha föl- jande lydelse. När en myndighet vid utsökning När en myndighet vid utsökning eller i något annat fall fördelar eller i något annat fall fördelar medel mellan rättsägare i ett skepp medel mellan rättsägare i ett skepp eller skeppsbygge har en borgenär eller skeppsbygge har en borgenär rätt att för en fordran som är för- rätt att för en fordran som är för- enad med panträtt i egendomen, enad med panträtt i egendomen, med den företrädesrätt inteckning- med den företrädesrätt inteckning- en medför enligt denna eller annan en medför enligt denna eller annan lag, få betalning ur medlen intill lag, få betalning ur medlen intill I den mån det- I den mån det- ta inte räcker får borgenären betal- ta inte räcker får borgenären betal- ning ur medlen genom ett tillägg. ning ur medlen genom ett tillägg. Detta får inte överstiga femton Detta får inte överstiga femton jämte räntan på detta belopp från jämte räntan på detta belopp från den dag då egendomen utmättes, den dag då egendomen utmättes, medel som av något annat skäl medel som av något annat skäl skall fördelas sattes ned. skall fördelas sattes ned. beräknas för år enligt en räntefot beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av Riksgälds- som motsvarar den av kontoret fastställda, vid varje tid fastställda, vid varje tid gällande gällande diskontot ökat med fyra lagen (1975:635) ökad med fyra diskontot som inträffar efter upp- rättandet av en sakägarförteckning referensräntan som inträffar efter skall inte beaktas. ägarförteckning skall inte beaktas. Om flera pantbrev har överlämnats som pant för en fordran och inteck- ningarna har samma företrädesrätt eller gäller efter varandra, skall bestämmelserna i första stycket om pantbrevets belopp avse pant- brevens sammanlagda belopp. En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om pantbrevet har utmätts på ansökan av borgenären eller om pantbrevet är pant- förskrivet till borgenären i andra hand. 1 Senaste lydelse 2000:187. 1.Denna lag träder i kraft . 2.För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Har en sakägarförteckning upprättats före ikraftträdandet, gäller äldre bestämmelser. Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (1995:1571) om insättningsgaranti skall ha följande lydelse. Nämnden skall bestämma hur stort belopp varje institut skall betala i avgift. Avgiften skall betalas inom en månad för be- slutet. Avgiften skall motsvara summan av institutets insättningar till den del de omfattas av garantin, multiplicerat med lägst och högst av det tal som tillämpas enligt 12 § andra eller tredje stycket. Avgiften skall bestämmas med hänsyn till institutets kapitaltäck- ningsgrad, beräknad enligt 2 kap. 1 § lagen (1994:2004) om kapital- täckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Dröjsmålsränta skall tas ut på Dröjsmålsränta skall tas ut på avgifter som inte betalas i rätt tid, avgifter som inte betalas i rätt tid, om det inte finns särskilda skäl om det inte finns särskilda skäl räknas för år enligt en räntefot som räknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av Riksgälds- motsvarar den av fast- kontoret fastställda, vid varje tid ställda, vid varje tid gällande refe- gällande diskontot med tillägg av rensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) med ett tillägg av åtta Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 1 Senaste lydelse 2000:815. Ärendet och dess beredning och Europeiska unionens råd antog direktivet (00/35/EG) om bekämpande av sena betalningar vid handels- transaktioner (direktivet om sena betalningar). Direktivet innehåller be- stämmelser om betalningsfrister och ränta, rätt till ersättning för indriv- ningskostnader, skyndsam handläggning vid myndigheter som behandlar betalningskrav samt ogiltighet av och förbud mot grovt oskäliga betal- ningsvillkor. Direktivet skall vara genomfört . Direktivet om sena betalningar finns i bilaga 1 till denna proposition, som innehåller förslag för att genomföra direktivet i svensk rätt. Som ett led i arbetet att genomföra direktivet utarbetades inom Justi- tiedepartementet departementspromemorian Åtgärder mot sena betal- ningar (Ds 2001:56). I promemorian föreslås vissa lagändringar. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 2. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga i (ärende Ju 2001/7397/L2). Under arbetet med förslagen har överläggningar hållits mellan företrä- dare för ansvariga departement i de nordiska länderna. Vid överlägg- ningarna har man sökt enas om hur direktivet bör tolkas och hur det lämpligen bör genomföras. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Regeringen har följt Lagrådets för- slag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6.2.4, 6.2.5 och 8.2 samt i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissens förslag har dessutom ett par rent re- daktionella ändringar gjorts. 4 Innehållet i direktivet Direktivet om sena betalningar innehåller en rad bestämmelser med det gemensamma syftet att stävja dröjsmål med betalningar. EU på detta område har pågått . I en rekommendation den uppmanade kommissionen medlemsstaterna att ta itu med problemet med betalningsförseningar (se EGT L 127, 10.6.1995, s. 19). Enligt kommissionens meddelande hade endast ett fåtal medlemsstater vidtagit några åtgärder som den genomsnittliga betalningstiden hade ökat (se EGT C 216, , s. 10). sionens meddelande sades därför att ett förslag om minimikrav på natio- nell lagreglering skulle läggas fram. Vid sidan av kommissionens arbete har både och Ekonomiska och uppmanat till åtgärder på gemenskapsnivå (se EGT C 211, 22.7.1996,