prop · GQ031d10 · 2002-10-08 00:00:00 — Kvaliteten i SiS verksamhet är i hög grad beroende av personalens villkor och kompetens. SiS har slutit ett nytt arbetstidsavtal, genomfört grund- och vidareutbildningar för personalen inom vårdverksamheten samt förstärkt de resurser som myndigheten behöver för att kunna initiera och driva verksamhetsutvecklingsfrågor. Arbetet med att finna lämpliga samarbetsformer med kommuner och landsting har fortsatt. har SiS inom ramen för sitt forsknings- och utvecklingsarbete producerat ett antal rapporter, bl.a. grundade på ADAD respektive DOK-systemen vilka bidragit till att öka kunskaperna om de ungdomar och missbrukare som vårdas inom SiS. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Insatser inom andra politikområden påverkar i hög grad välfärdsutvecklingen för människor i ekonomiskt och socialt utsatta situationer. Här kan särskilt nämnas arbetsmarknadspolitiken, folkhälsopolitiken, hälso- och sjukvårdspolitiken, integrationspolitiken, ekonomiska familjepolitiken, barnpolitiken, utbildningspolitiken, bostadspolitiken samt storstadspolitiken. Insatser inom dessa politikområden är viktiga också för att förebygga social utsatthet. En grupp som drabbades särskilt hårt av den ekonomiska krisen var personer födda utomlands. Regeringen har avsatt för riktade insatser för att öka sysselsättningen bland invandrare. Medlen skall bl.a. användas för att genomföra kompletterande utbildningar för arbetslösa personer med utländsk högskoleexamen inom olika bristyrken, bl.a. inom hälso- och sjukvårdsområdet samt för arbetslösa invandrare med relevanta språkkunskaper i syfte att tillgodose behovet av tvåspråkig vårdpersonal. Delar av medlen har även avsatts för att utveckla svenskundervisningen och introduktionen för flyktingar och andra nyanlända invandrare. Situationen i storstäderna ledde 1999 fram till inrättandet av ett nytt politikområde, storstadspolitiken. Storstadspolitiken syftar till att ge storstadsregionerna goda förutsättningar för tillväxt och att bryta den sociala, etniska och diskriminerande segregationen. Staten har tecknat utvecklingsavtal med sju storstadskommuner som syftar till att ta fram åtgärder som är inriktade mot målet att bryta segregationen. Ett målområde som särskilt lyfts fram är att behovet av ekonomiskt bistånd bör minska i de aktuella stadsdelarna. Avtalen stimulerar till ökad samverkan mellan kommuner och de statliga myndigheter som är verksamma på lokal nivå, främst arbetsförmedlingar och försäkringskassor. Satsningen har bl.a. lett till att antalet långvariga biståndsmottagare har minskat med ungefär en femtedel i de berörda storstadsområdena . Nedgången i biståndstagandet har varit betydligt större i dessa områden jämfört med respektive storstadsregion i sin helhet. Verksamhetsområde Individ- och familjeomsorg arbete med barn och unga i utsatta situationer utgår från ett övergripande ansvar för barns och ungas uppväxtvillkor. Det innebär framförallt att kommunen har en skyldighet att utreda, men också att vid behov fatta beslut om och genomföra olika öppenvårdsinsatser samt placering utanför det egna hemmet. Socialtjänststatistiken visar antalet barn som får behovsprövade öppenvårdsinsatser (strukturerade öppenvårdsprogram, behovsprövat personligt stöd, kontaktperson/familj) och placeras utanför det egna hemmet. Statistiken över öppenvårdsinsatser är relativt ny, varför det inte är möjligt att göra jämförelser bakåt i tiden. Antalet barn som hade minst en behovsprövad öppenvårdsinsats var knappt 28 000 eller 12 barn per 1000, samma antal som året innan. Det totala antalet barn som vårdades utanför det egna hemmet med stöd av SoL eller LVU var knappt 14 200 eller drygt sex barn per 1000, vilket var 300 fler än året innan. En viktig del i tillsynen av den sociala barnavården är att granska hur barnets bästa tillgodoses och redovisas i arbete. Tillsynen visar bland annat att barnperspektivet fått ett större genomslag och att fler kommuner har riktlinjer för hur barnets bästa skall tillgodoses. Det vanliga är att man talar direkt med barnen. I många kommuner pågår arbete för att utveckla handläggningen av barnavårdsärenden. Tillsynen visar också att antalet barn som placeras i släkting- eller nätverkshem ökar. Trots förbättringar återstår fortfarande mycket att göra inom detta område. Arbetet med kvalitetsutveckling fortsätter. Handläggning och dokumentation har förbättrats men vissa brister kvarstår. Kommunernas svårighet att rekrytera och behålla kompetent personal består. och länsstyrelserna konstaterar sammanfattningsvis behov av förbättringar inom flera områden. har många kommuner med hjälp av statliga projektbidrag utvecklat öppna vård- och behandlingsformer för ungdomar och missbrukare. Medlen har fördelats av länsstyrelserna och följts upp av . Ett omfattande utvecklingsarbete, riktat mot de avsedda målgrupperna, har bedrivits i kommunerna med stöd av utvecklingsmedlen. Olika samverkansmodeller, som är anpassade efter målgrupperna har utvecklats och nyskapande och kvalitetshöjande projekt prioriteras i bidragsgivningen, men hänsyn tas även till behovet av insatser för särskilt utsatta eller underförsörjda målgrupper. Regionala FoU-enheter och högskolor har i ökande utsträckning medverkat i projektverksamheten och länsstyrelserna har börjat genomföra utvärderingar för att mäta effekterna av den bedrivna projektverksamheten. Rehabiliteringsinsatser är grunden för att hjälpa missbrukare att komma ifrån ett beroende. Vård- och behandlingsinsatser är därför en viktig del i en sammanhållen alkohol- och narkotikapolitik. Socialtjänststatistiken visar antal personer som hade biståndsinsats i form av boende, individuellt behovsprövad öppenvård, frivillig institutionsvård, familjevård samt tvångsvård. Totalt hade omkring 20 000 personer någon form av behovsprövad vårdinsats inom . Av dessa avsåg omkring 3 800 heldygnsvård. Övriga insatser sker i öppenvård. Det totala antalet missbrukare som genomgår någon form av rehabiliteringsinsats, i öppenvård eller institutionsvård, har varit i stort sett oförändrat. Tvångsvården, som minskade mycket kraftigt , har stabiliserats. genomför också en kartläggning som omfattar enheter inom sjukvården, , kriminalvården samt privata och ideella vårdgivare. I kartläggningen 2001 redovisas uppgifter från totalt 567 behandlingsenheter, varav knappt hälften är öppenvårdsenheter, drygt en tredjedel är dygnet-runtvård och resten en kombination av öppen- och slutenvårdsinsatser. Re- sultaten som avser antal personer i någon form av insats samt fördelning mellan öppen och sluten vård överensstämmer relativt väl med de uppgifter som redovisas i den årliga officiella statistiken. I kartläggningen framgår också att av insatserna genomfördes i enheter i offentlig regi. Kvinnornas andel i vården var . 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 av vårdtagarna var och var utlandsfödda, vilket står i proportion till andelen utlandsfödda i befolkningen som helhet. Med stöd av statliga bidrag har ett 25-tal projekt för att förebygga och avhjälpa hemlöshet initierats . Några pågår fortfarande. Åtta kommuner har i ett sammanhållet projekt prövat olika modeller som därefter gemensamt utvärderats. I utvärderingen konstateras bland annat att insatser för att avhjälpa hemlöshet ofta måste kombineras med andra stödjande insatser för att bli effektiva. I många kommuner pågår ett arbete med att utveckla handlingsplaner samt stimulera nätverksbyggande för att effektivisera arbetet med kvinnor som utsatts för våld. Länsstyrelserna konstaterar dock i sin sociala tillsyn 2001 att mycket fortfarande återstår att göra. Enligt de kommuner som ingick i socialtjänstprojekt behövs en klar strategi i arbetet med misshandlade kvinnor och en tydlig organisation. Man anser bl.a. att det behövs speciella team som arbetar med denna problematik samt metoder för att arbeta med såväl kvinnorna som männen samt deras eventuella barn. Utveckling av behovet av ekonomiskt bistånd utbetalades i ekonomiskt bistånd, inklusive introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utländska medborgare. Det var en minskning jämfört med och med nästan en tredjedel jämfört med då kostnaderna var som högst. Kostnaderna var de lägsta . Minskningen är större i de 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 grupper där biståndsmottagandet tidigare varit störst, som till exempel ungdomar och utrikesfödda. Ensamstående mammor utgör dock ett undantag. Minskningen för denna grupp är mindre än för övriga hushållstyper. Totalt erhöll cirka 253 000 hushåll ekonomiskt bistånd vilket motsvarar av samtliga hushåll i befolkningen. Det är en minskning jämfört med . Andelen nytillkomna biståndshushåll är fortsatt låg. Biståndsmottagarna är i stor utsträckning yngre människor. Antalsmässigt är de flesta biståndshushållen ensamstående utan barn. I förhållande till befolkningsgruppens storlek är dock ensamstående kvinnor med barn den vanligaste hushållstypen. Ungefär en tredjedel av alla biståndshushåll var barnfamiljer och nästan var tolfte barn levde i en familj som fick ekonomiskt bistånd. Det finns stora regionala skillnader. Liksom föregående år var av biståndsmottagarna som var långvariga biståndsmottagare. Verksamhetsområde Statligt bedriven ungdoms- och missbrukarvård Vård vid särskilda ungdomshem I genomsnitt var 524 ungdomar inskrivna för vård enligt LVU 2001, vilket är en ökning från föregående år, då antalet var 518 ungdomar. vårdades i genomsnitt 68 ungdomar enligt LSU, vilket är en ökning jämfört med , då i genomsnitt 52 ungdomar vårdades. Trots utbyggnaden av antalet platser vid de särskilda ungdomshemmen har omkring hälften av de ungdomar för vilka kommunerna sökte plats inte kunnat placeras omgående. av ungdomarna fick vänta på placering. Detta beror i hög utsträckning på att antalet ungdomar som behövde beredas plats inom den slutna ungdomsvården blev högre än beräknat. har efterfrågan på ungdomsvård varit fortsatt hög. Köerna har trots detta successivt minskat men förekommit främst vad gäller platser för flickor. Samtliga ungdomar som dömts till sluten ungdomsvård bereddes plats . Den slutna ungdomsvården verkar ha stabiliserat sig kring en nivå på 70 intagna och med ett kapacitetsbehov av i storleksordningen 80 platser. , , har lämnat en rapport (2002:13) som beskriver konsekvenser av platsbristen vid de särskilda ungdomshemmen. Rapporten konstaterar att platsbristen inte låter sig reduceras enbart till en fråga om brist på platser utan har fler konsekvenser och dimensioner. RRV:s förslag handlar om att minska inflödet till SiS, samt i viss mån effektivisera SiS verksamhet och utöka antalet platser. var i genomsnitt 315 personer intagna för LVM-vård, vilket är en ökning då antalet var 311 personer. Antalet fakturerade vårddygn inom ökade sedan SiS övertog huvudmannaskapet för LVM-vården. I likhet med 2000 kunde SiS, utom i något enstaka fall, omgående tillgodose ansökningar om plats vid LVM-hemmen. Medelåldern för intagna har minskat jämfört med . För kvinnor minskade den med och för män med . Mot bakgrund av klienternas svåra missbruk, våldsbenägenhet och psykiska ohälsa bedömer SiS att behovet av låsbara platser med en högre omhändertagandenivå ökar, även om den totala efterfrågan skulle minska. Det fortsatta behovet av LVM-vård är dock svårbedömt. har placeringarna vid LVM-hemmen minskat och ligger på en nivå som är en av de lägsta sedan SiS bildades. LVM-vården syftar till att motivera till fortsatt vård i frivilliga former. Ett mått på hur väl LVM-vården lyckas med sitt uppdrag är därför antalet klienter som skrivs ut till vård i frivilliga former enligt 27 § LVM. Totalt skrevs 623 klienter ut till sådan vård 2001, att jämföra med 2000. Av det totala antalet placeringar enligt 27 § LVM skrevs ut , att jämföra föregående år. Inom ramen för frivilligvården förekommer såväl institutionsplaceringar som öppenvårdsinsatser på klientens hemort. Behov av ökad kunskap om välfärdens utveckling Kommittén Välfärdsbokslut, som avslutade sitt arbete , pekar i sitt slutbetänkande på att det har skett betydande förändringar av välfärdstjänsternas organisation under 1990- talet. Som exempel kan nämnas ökad decentrali- sering, ökad brukarfinansiering, privatisering av finansiering och drift samt mer marknadsorienterade styrformer. Vad utvecklingen sammantaget innebär för brukarna och kvaliteten i insatserna är dock fortfarande relativt okänt. För att tillfredsställa kravet på sådan kunskap är det därför viktigt att utveckla ett väl fungerande system med bevakningsfunktioner, utvärdering och uppföljning samt forskning. Som ett led i beredningen av Välfärdsbokslutet pågår inom ett arbete med att utveckla välfärdsstatistiken. En angelägen uppgift vilar också på och andra tillsyns- och expertmyndigheter för att vidga och fördjupa kunskapen om välfärdstjänsternas kvalitet, effekt och tillgänglighet. Den sociala barnavårdens utveckling och innehåll som det pågår ett långsiktigt arbete inom för att förbättra det sociala barnavårdsarbetet i kommunerna tyder såväl tillsynsrapporter som andra uppföljningar och utvärderingar på att utvecklingen i landet är ojämn. Därför är arbetet med att sprida kunskap och information till grupper som har inflytande över barn- och ungdomsvårdens utveckling fortsatt viktigt. Också de statliga medel som ställs till kommunernas förfogande genom länsstyrelserna för att utveckla öppenvårdsinsatser för ungdomar i syfte att motverka missbruk är betydelsefulla i sammanhanget. föreslår i sitt betänkande Omhändertagen (SOU 2000:77) en rad åtgärder för att stärka familjehemsplacerade barns rättigheter och förbättra vården av dem. Kommittén mot barnmisshandel lämnar i slutbetänkandet Barnmisshandel Att förebygga och åtgärda (SOU 2001:72) förslag till åtgärder inom olika verksamheter som berör barn för att utveckla arbetet mot barnmisshandel. Också andra rapporter och underlag visar på utvecklingsbehov inom barn- och ungdomsvården, bland annat inom dygnsvården. Regeringen avser mot den bakgrunden att före utgången av lämna en proposition med förslag till fortsatta åtgärder för att stärka skyddet för barn i utsatta situationer. Åtgärder för att minska behovet av ekonomiskt bistånd Även om såväl kostnaderna för ekonomiskt bistånd och introduktionsersättning som antalet 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 hushåll som får sådana stöd fortsätter att minska, har andelen långvariga biståndsmottagare varit i stort sett oförändrad . Beräkningar gjorda inom tyder på att generella förändringar inom socialförsäkringarna eller inom skattesystemet skulle vara förenat med höga kostnader och endast i begränsad omfattning leda till ett minskat behov av ekonomiskt bistånd. Anledningen är att många som uppbär ekonomiskt bistånd är arbetslösa utan arbetslöshetsersättning. De får inte heller del av socialförsäkringssystemet, vilket gör att regelförändringar inom dessa system i högre grad kommer andra grupper till godo. Slutsatsen är i stället att det är viktigt att öka arbetskraftsdeltagandet hos personer som står långt från arbetsmarknaden. Det finns flera goda exempel på att man genom myndighetssamverkan på lokal nivå har kunnat utveckla framgångsrika metoder som minskat det långvariga behovet av ekonomiskt bistånd. Det är framför allt samverkan mellan , de allmänna försäkringskassorna och arbetsförmedlingen som bidragit till att långtidsarbetslösa biståndstagare kommit ut i arbetslivet och fått en egen försörjning. En annan framgångsfaktor har visat sig vara att ha kännedom om det lokala näringslivet. I de fall man genom riktade utbildningsinsatser kan matcha efterfrågan på arbetskraft med arbetssökande personer som lever på ekonomiskt bistånd kan biståndsbehovet minska avsevärt. Barn i familjer med knappa ekonomiska omständigheter Även om de mål som finns när det gäller att minska antalet biståndsmottagare uppfylls kommer ändå ett inte oväsentligt antal barn att leva i familjer som har behov av bistånd för sin försörjning också . Kunskapen om konsekvenserna av att leva under knappa ekonomiska omständigheter är mycket begränsade. Detta gäller också barnens situation. Vad det innebär för självbild, framtidsförhoppningar, skolprestationer och ekonomisk situation för barnen är i stor utsträckning obesvarade frågor. Inom ramen för länsstyrelsernas tillsyn av pågår ett gemensamt projekt mellan och länsstyrelserna benämnt Barnperspektivet i hanteringen av långvarigt socialbidragsberoende. Det projektet kommer att tillföra kunskaper som kan vara till 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 nytta vid bedömningen av eventuellt kommande åtgärder. har stora omstruktureringar skett inom vården och omsorgen, bland annat till följd av ändrat huvudmannaskap för vissa verksamheter. Nya lagar som har stärkt medborgarnas ställning har också införts. Detta gör att det ställs ändrade krav på kompetens för den personal som arbetar inom . Med anledning av dessa förändringar anser regeringen att en analys behöver göras av vilken kompetens som den förändrade verksamheten kräver av yrkesgrupper verksamma inom vård och omsorg och som utbildas inom högskolan. Regeringen har därför givit i uppdrag att i samråd och samverkan med göra en översyn av den sociala omsorgsutbildningen och socionomutbildningen. Fortsatta insatser mot våld mot kvinnor och prostitution Insatser som syftar till att förebygga och ingripa mot våld och hot mot kvinnor behöver kontinuerligt utvecklas. Samverkan mellan myndigheter samt en helhetssyn på problemet är centralt i det sammanhanget. Uppföljningen av Kvinnofridsreformen visar att det tar tid att genomföra ett förändringsarbete. Gott om tid och en långsiktig strategi är förutsättningar för att förebygga våld mot kvinnor och för att mer genomgripande kunna utveckla metoder för att på bästa sätt stödja involverade parter. , som har slutrapporterat sitt särskilda uppdrag med anledning av Kvinnofridsreformen 1998, har en fortsatt viktig uppgift i att stödja arbetet inom och hälso- och sjukvården i frågor som rör våld och hot mot kvinnor. Den webbplats som har utvecklats för myndighetssamarbete och spridning av goda exempel samt det utbildningsmaterial som utarbetat bör kunna utgöra ett gott stöd för det fortsatta arbetet. Rikskvinnocentrum fyller en viktig funktion när det gäller att motverka våld mot kvinnor. Regeringen avser att bidra till verksamheten med utöver de som regeringen tidigare aviserat. Frågan om att inrätta en nationell jourtelefon har diskuterats . Regeringen föreslår att avsätts för att utveckla en sådan verksamhet. En annan viktig uppgift är att bekämpa all prostitution samt hjälpa och stödja kvinnor som vill lämna prostitutionen. Metoder för att nå gatuprostitutionen är relativt väl utvecklade. Det är däremot av naturliga skäl svårare att nå den dolda prostitutionen, som enligt beräknades stå för omkring två tredjedelar av all prostitution i landet i den kartläggning av prostitutionens omfattning som gjordes 1999. Det är därför angeläget med ett fortsatt offensivt arbete när det gäller att bekämpa den dolda prostitutionen. Missbrukarvårdens utveckling och innehåll Läget i missbrukarvården är svårbedömt. Det gäller såväl frågan om missbrukarvårdens kvalitet och innehåll som om vården svarar mot klienternas behov. Utvecklingen har främst präglats av en ökad satsning på öppenvård och en minskning av tvångsvården. Vad utvecklingen sammantaget betyder för klienterna finns det dock inga entydiga besked om. Regeringen angav i förslaget till narkotikapolitisk handlingsplan, som beslutade om, att det är angeläget att alla som behöver vård och behandling får tillgång till vård av hög kvalitet. Målet skall vara att alla narkotikamissbrukare skall nås med erbjudande om hjälp och vid behov vård mot sitt missbruk. Den särskilt tillsatta samordnare som skall se till att planen genomförs har en viktig uppgift att i samarbete med myndigheter och kommuner arbeta för att få till stånd en utveckling mot ökat utbud av hjälpinsatser, förbättrad tillgänglighet, effektivitet och kvalitet i vården. Regeringen bedömer också att pågående arbete med att utarbeta nationella riktlinjer för missbrukarvården kommer att bidra till att stärka vårdens innehåll och kvalitet. Statligt bedriven ungdoms- och missbrukarvård Mycket talar för att utvecklingen inom ungdomsvården och den slutna ungdomsvården stabiliserats , med en fortsatt hög efterfrågan på ungdomsvård. Regeringen anser att en ytterligare utbyggnad av platser inom ungdomsvården är nödvändig mot bakgrund av bl.a. ett ökande narkotikamissbruk bland ungdomar. Det är också angeläget med fortsatta insatser för att höja kvaliteten i vården. Som nämnts tidigare är utvecklingen inom missbrukarvården svårbedömd. I enlighet med de alkohol- och narkotikapolitiska målen anser dock regeringen att det är viktigt med en fortsatt hög tillgänglighet till LVM-vården. Regeringen har tidigare aviserat en fortsatt satsning mot narkotikamissbruket. SiS har en viktig roll i denna satsning då de snabbt skall kunna erbjuda individuellt anpassad vård av hög kvalitet. För att ytterligare kunna höja kvaliteten på den vård som SiS erbjuder och därmed förbättra resultatet av denna vård krävs bl.a. att vårdkedjan både inom och utanför SiS effektiviseras. Att förbättra vården för flickor och unga kvinnor framstår som särskilt angeläget. bör därför en satsning göras för att utveckla och anpassa vården för flickor och unga kvinnor med missbruksproblem. Den statligt bedrivna ungdoms- och missbrukarvården tillförs ytterligare medel . Inom ramen för den parlamentariskt sammansatta har ett värdefullt utvecklingsarbete initierats med statligt stöd. Det är både insatser av förebyggande karaktär och insatser som syftar till att förbättra stödet för dem som är hemlösa. Det är angeläget att utvecklingsarbetet fortsätter och att den långsiktiga metod- och kunskapsutvecklingen stimuleras och utvecklas. Andra viktiga områden är att utveckla metoder för lokala kartläggningar av hemlösheten samt att tillse att de olika utvecklingsprojekt som kommer till stånd utvärderas i sin helhet. Tillförlitliga lokala kartläggningar utgör en värdefull grund för att få till stånd regelbundet återkommande nationella kartläggningar av hemlöshetens omfattning och utveckling som föreslagits av . uppdrag att fullfölja arbete är enligt regeringens uppfattning en viktig motor i det fortsatta utvecklingsarbetet. Kommitténs förslag som rör insatser för att förbättra situationen för frigivna fångar bereds vidare inom . Detsamma gäller förslagen som rör underrättelse till socialnämnd i samtliga fall som rör uppsägning av hyresgäst. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 har inte haft några invändningar i revisionsberättelsen avseende Statens institutionsstyrelses verksamhet. 9.8.118:1 Bidrag till utveckling av socialt arbete m.m. Tabell 9.2 Anslagsutveckling 18:1 Bidrag till utveckling av socialt arbete m.m. 1 Varav 10 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska vårpropositionen 2002. Anslaget omfattar medel till utveckling av ungdoms- och missbrukarvården och till kunskapsutveckling inom , medel för utveckling av den sociala välfärdsstatistiken, bidrag till organisationer som arbetar för utsatta barn och deras familjer samt till organisationer som arbetar för att motverka våld mot kvinnor och barn samt medel för andra insatser i syfte att motverka våld mot kvinnor. Anslaget omfattar även medel till insatser för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i samt medel för att motverka sexuell exploatering av barn i enlighet med åtaganden i samband med den åtgärdsplan som antogs vid Världskongressen mot kommersiell sexuell exploatering av barn som hölls i . Stödet går i huvudsak till arbete mot sexuell exploatering av barn i men även till organisationer som arbetar mot sexuell exploatering av barn. Medel till utbildnings- och fortbildningsinsatser om överförs till politikområdet Barnpolitik anslaget 15:1 . 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Under har länsstyrelserna fördelat medel till kommunerna för att utveckla ungdoms- och missbrukarvården i syfte att åstadkomma balans mellan öppenvård och institutionsvård i kommunerna.