prop · GP03130 · 2002-03-19 00:00:00 — överenskommelse har ändrats och kallas nu Överens- kommelsen om antagande av enhetliga föreskrifter för hjulförsedda for- don och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typ- godkännanden utfärdade i enlighet med dessa föreskrifter (Reviderad överenskommelse av ). Genom ändringen blev det möjligt för regionala organisationer för ekonomisk integration att ansluta sig. EU anslöt sig . Den reviderade överenskommelsen innehåller, liksom den ursprungliga, regler om förfarandet vid typ- godkännande. Den reviderade överenskommelsen gäller inte bara typ- godkännande av utrustning och delar, utan även om typgodkännande av fordon. Än så länge saknas emellertid reglementen om typgodkännande av hela fordon. Den ursprungliga överenskommelsen och den reviderade överens- kommelsen tillämpas i genom kungörelsen (1960:167) i anled- ning av tillträde till den i avslutade överenskommelsen om antagande av enhetliga regler för typ- godkännande av utrustning och delar till motorfordon samt för ömsesi- digt erkännande av sådant godkännande. 5.2.3Något om förhållandet mellan EG:s och ECE:s system för typgodkännande EG:s och ECE:s system för typgodkännande har varit två separata system som har funnits sida vid sida utan att påverka var- andra. I och med att EU anslöt sig till den reviderade ECE-över- enskommelsen har emellertid de reglementen som antas inom ECE- systemet i hög grad kommit att påverka EG-systemet. De reglementen som EU ansluter sig till blir nämligen utan ytterligare beslut en del i EG:s typgodkännandesystem. Detta innebär att en ansökan om EG-typ- godkännande skall prövas mot de tekniska regler som finns i ett ECE- reglemente om EU har anslutit sig till det. Den fordonstillverkare som vill typgodkänna ett fordon måste alltså välja enligt vilket system han vill att ansökan skall prövas. Regeringens förslag och bedömning: De nuvarande bestämmelserna på fordonsområdet delas upp i olika författningsnivåer. I en ny lag fordonslagen ges dels de bestämmelser som enligt regeringsformen måste meddelas genom lag, dels andra bestämmelser om fordons- kontrollen som är särskilt ingripande för den enskilde. Övriga bestämmelser om kontroll av fordon samt de grundläggande bestäm- melserna om fordons beskaffenhet och utrustning bör ges i förordning. Detaljbestämmelser och bestämmelser av administrativ art bör med- delas genom myndighetsföreskrifter. Fordonskungörelsen (1972:595) och terrängtrafikkungörelsen (1972:594) upphävs när det nya regel- verket träder i kraft. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig i denna del Flera remissinstanser, bl.a. Länsrätten i län, Åklagarmyndigheterna i och samt för trafiksäkerhetens främjande, pekar på att den föreslagna författnings- strukturen leder till att bestämmelserna på fordonsområdet blir över- skådliga och tillgängliga för de som skall tillämpa dem. styrelsen anser att lagen bör ges ett namn som bättre stämmer överens med dess innehåll. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer (bemyndigandelagen) finns det ett allmänt bemyndi- gande för regeringen att meddela föreskrifter på trafikområdet, inne- fattande föreskrifter om fordons beskaffenhet och utrustning samt regi- strering och annan kontroll av fordon. även rätt för regeringen att delegera föreskriftsrätt till en myndighet. stöd av bemyndigandelagen har de centrala fordonsbestämmelserna samlats i två av regeringen beslutade kungörelser, fordonskungörelsen (1972:595) och terrängtrafikkungörelsen (1972:594), som innehåller bestämmelser om fordons beskaffenhet och utrustning samt kontroll av Vid sidan av fordonskungörelsen och terrängtrafikkungörelsen finns fordonsbestämmelser av olika slag i ett antal olika författningar på för- I dessa regleras speciella frågor, såsom i exempelvis för- ordningen (1987:27) om fordon i internationell vägtrafik i , för- ordningen (1988:1145) om brandfarliga och explosiva varor, förord- ningen (1986:683) om förbud mot asbesthaltiga friktionsbelägg och i militära vägtrafikkungörelsen (1974:97). Vissa av dessa förordningar gäller enbart fordon, medan andra är generella men tillämpas även på Vidare finns det ett antal lagar på fordonsområdet. nämnas lagen (2001:1080) om motorfordons avgasrening och motor- bränslen, lagen (1992:1119) om teknisk kontroll och lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet. Genom bemyndigande i förordningarna finns det ett mycket stort antal myndighetsföreskrifter på fordonsområdet. är det främst Väg- verket som meddelar sådana föreskrifter, men fortfarande gäller vissa äldre föreskrifter meddelade av det förutvarande (TSV). Dessutom finns det föreskrifter om fordon som har meddelats av , och Försvarsmakten. Enligt 2 kap. 6 § regeringsformen är varje medborgare gentemot det allmänna skyddad mot bland annat husrannsakan och liknande intrång. Med husrannsakan förstås varje av myndighet företagen undersökning av hus, rum eller slutet förvaringsställe oavsett syftet med undersökningen (se prop. 1975/76:209 s. 147). Vidare följer av 2 kap. 8 § regerings- formen att varje medborgare är tillförsäkrad frihet att förflytta sig inom riket och att lämna detta. Enligt 2 kap. 12 § regeringsformen får de fri- och rättigheter som avses i bland annat 6 och 8 §§ i viss utsträckning be- gränsas genom lag. Efter bemyndigande i lag får de dessutom begränsas genom annan författning i de fall som anges i 8 kap. 7 § första stycket 7 och 10 §. Den förstnämnda bestämmelsen gäller föreskrifter om förbud att röja sådant som någon har erfarit i allmän tjänst eller under utövande av tjänsteplikt och den sistnämnda anger att regeringen efter bemyndi- gande i lag kan bestämma att en föreskrift i lagen skall börja eller upp- höra att tillämpas. Av det anförda följer att ett bemyndigande i lag inte räcker för att regeringen eller en myndighet skall få föreskriva om husrannsakan eller Inte heller torde ett lämnat samtycke från den som ut- sätts för intrånget kunna åberopas som stöd för ett sådant (se JO 1991/92 s. 114). I den del regleringen på fordonsområdet innefattar olika former av besiktningar eller andra inspektioner som kräver att besiktnings- mannen, polisen eller någon annan har tillträde till slutna utrymmen, torde det därför krävas att en sådan rätt för besiktningsmannen eller polismannen meddelas genom lag. Den i 2 kap. 8 § regeringsformen tillförsäkrade rätten för envar att för- flytta sig inskränks tillfälligt för dem som färdas i ett fordon när fordonet stoppas vid vägkanten för t.ex. en flygande inspektion. stoppa fordon regleras i polislagen (1984:387). I praktiken är det emellertid inte ovanligt att av polismyndigheten anställda bilinspektörer stoppar fordon för flygande inspektion. För att uppfylla regeringsformens normgivningsbestämmelser är det således nödvändigt att genom lag meddela de bestämmelser på fordons- området som innebär husrannsakan o.d. och som innebär en inskränkning Lagform är också motiverad för den grundläggande regleringen av myndighetsutövningen i ett antal andra fall där mer eller mindre ingripande åtgärder aktualiseras. Som utredningen har konstaterat finns det inte någon lag där det är naturligt att föra in dessa bestämmelser. Regeringen anser därför att det bör införas en ny lag på fordonsområdet som huvudsakligen be- handlar kontroll av fordon. I en sådan lag bör alltså ingå dels de bestäm- melser som av grundlagsmässiga skäl måste ges i lag, dels andra be- stämmelser om fordonskontrollen som är särskilt ingripande för den enskilde, t.ex. bestämmelser om olika tillstånd, godkännanden och åter- En viktig utgångspunkt för översynen i denna proposition är att regel- verket blir så överskådligt och tydligt som möjligt och det är då önskvärt att alla de bestämmelser som har ett naturligt samband återfinns på ett och samma ställe. Lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet har ett nära samband med frågor som rör kontroll av for- Det är därför naturligt att den lagen arbetas in i den nya lagen. Utredningen har föreslagit att den nya lagen skall benämnas Fordons- har invänt mot det namnet och anser mot bak- grund av att lagen i huvudsak tar sikte på kontroll av fordon, att den bör ges ett namn som anknyter bättre till innehållet. lagen till största delen att innehålla bestämmelser om kontroll av fordon. Med stöd av bemyndiganden i lagen kommer dock andra bestämmelser på fordonsområdet, t.ex. om fordons beskaffenhet och utrustning, att meddelas. Med hänsyn härtill anser regeringen att det av utredningen föreslagna namnet på lagen ger en tillräckligt tydlig bild av de bestäm- melser som den kommer att innehålla. Med stöd av bemyndigandet i den nya lagen bör det utfärdas en ny fordonsförordning som tillsammans med lagen kan ersätta såväl den nu- varande fordonskungörelsen som terrängtrafikkungörelsen. Bestämmel- serna i kungörelserna kan i stor utsträckning föras över till den nya för- ordningen. De behöver dock moderniseras och arbetas om redaktionell. I syfte att renodla regleringen på fordonsområdet bör merparten av be- stämmelserna om fordons beskaffenhet och utrustning föras över till myndighetsföreskrifter. Vidare bör även detaljrika bestämmelser av ad- ministrativ art meddelas på föreskriftsnivå. 7 Den nya fordonslagen Regeringens förslag: I den nya fordonslagen samlas de viktigaste be- stämmelserna om varje kontrollform samt grundläggande bestäm- melser om själva kontrollen. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker eller har ingen erinran mot förslaget. Kammarrätten i anser dock att lagen i vissa avseenden skulle innehålla en utförligare reglering, medan lagens reglering i andra avseenden skulle kunna vara mer sparsam. Skälen för regeringens förslag: Det huvudsakliga skälet bakom regeringens förslag till en ny lag på fordonsområdet är, som konstatera- des i det föregående avsnittet, att vissa av de bestämmelser som reglerar kontrollen av fordon är sådana att de enligt regeringsformen måste ges i Hur bör då den nya lagen utformas i författningstekniskt och redaktio- Utredningen har föreslagit att ett kapitel i lagen skall innehålla en beskrivning av varje kontrollform. I samma kapitel bör en- ligt utredningen vissa för enskilda särskilt ingripande bestämmelser tas upp i anslutning till den aktuella kontrollformen. Som exempel på sådana särskilt ingripande bestämmelser anger utredningen möjligheten att åter- kalla ett tillstånd till typgodkännande. Vidare har utredningen föreslagit att de befogenheter som den som utför de olika typerna av kontroll har, t.ex. rätt till tillträde till ett fordon, skall anges i ett särskilt kapitel i De flesta remissinstanser har inte haft någon invändning mot utred- ningens nu beskrivna förslag. Kammarrätten i menar dock att lagen borde disponeras annorlunda och dessutom innehålla vissa andra bestämmelser än dem som utredningen har förslagit. staterar visserligen att de bestämmelser som måste meddelas genom lag, med något enstaka undantag, återfinns i utredningens förslag till fordonslag. Den bestämmelse som kammarrätten synes mena saknas i utredningens lagförslag är övergångsbestämmelsen avseende beslut som har meddelats innan den nya lagen träder i kraft (se vidare avsnitt 10). Enligt kammarrätten skulle dock en omdisposition av lagen vara att före- dra för att mera samlat reglera dels vilka myndigheter och organ som beslutar inom respektive kontrollområde, dels vilka verkningar olika be- slut kan ha för den enskilde. Som exempel nämner kammarrätten den närmare innebörden av respektive kontrollform och dess betydelse för den enskilde. Genom en omdisposition av lagen skulle enligt kammar- rätten läsbarheten för den icke initierade öka. Bestämmelserna på fordonsområdet är mycket omfattande och ofta föremål för ändring. Ändringsfrekvensen har dessutom accelererat rela- tivt kraftigt efter inträde i EU. Dessa omständigheter medför att så få bestämmelser som möjligt bör tas in i lagen. är det dock viktigt att lagen inte blir så knapphändig och urvattnad att den blir svår att förstå. Regeringen anser, i likhet med flera remissinstanser, att utred- ningens förslag innebär en rimlig balans mellan dessa båda motstående intressen. Regeringen har därför valt att disponera förslaget till ny fordonslag i huvudsaklig överensstämmelse med utredningens förslag. I de följande avsnitten görs en genomgång av de olika kontroll- formerna och regeringens ställningstagande till dels hur dessa bör beskri- vas i lagen, dels vilka övriga bestämmelser angående varje kontrollform som är sådana att de bör tas in i lagen, se avsnitt 7.47.13. Därefter be- handlas vilka befogenheter den som utför kontrollerna bör ha, se avsnitt 7.147.16. 7.2Lagens innehåll och tillämpningsområde Regeringens förslag: Den nya fordonslagen innehåller bestämmelser om kontroll av fordon samt därtill hörande system, komponenter och separata tekniska enheter, kontroll av fordons last, kontroll av färd- skrivare och taxameter samt av användningen av dessa. Vidare inne- håller lagen bestämmelser om den verksamhet som bedrivs av besikt- ningsorgan på fordonsområdet. Slutligen innehåller lagen be- myndigande att meddela föreskrifter om fordons beskaffenhet och ut- rustning. Vissa närmare angivna kategorier av fordon undantas från lagens tillämpningsområde. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon erinran mot för- Skälen för regeringens förslag: I lagens inledande kapitel bör dess innehåll och tillämpningsområde slås fast. Det bör där framgå att lagen innehåller bestämmelser om kontroll av fordon, men även därtill hörande system, komponenter och separata tekniska enheter. Skälet härför är att bestämmelserna om typgodkännande inte bara omfattar fordon utan även system, komponenter och separata tekniska enheter, se vidare avsnitt 7.4. I avsnitt 7.13 föreslår regeringen att det i lagen tas in bestämmelser om kontroll av fordons last samt av färdskrivare och taxameter. Detta bör komma till uttryck i bestämmelsen om lagens innehåll. Vidare föreslås att de bestämmelser som finns i lagen (1994:2043) om vissa besikt- ningsorgan på fordonsområdet förs över till den nya lagen, se avsnitt 7.17.3. Det bör därför i den bestämmelse som anger lagens innehåll framgå att lagen gäller den verksamheten. I avsnitt 6 redovisas bedömningen att bestämmelser om fordons be- skaffenhet och utrustning bör meddelas på förordnings- och myndighets- föreskriftsnivå. Dessa bestämmelser måste grunda sig på ett bemyndi- gande som lämpligen tas in i den nya fordonslagen. Med hänsyn härtill bör det i lagens inledning framgå att den innehåller ett sådant bemyndi- gande. De fordonskategorier som undantas från fordonskungörelsens (1972:595) och terrängtrafikkungörelsens (1972:594) bestämmelser bör undantas även från den nya lagen. Detta innebär att lagen inte kommer att gälla fordon som tillhör staten och är tillverkade för särskilda militära ändamål, motordrivna fordon som är avsedda att föras av gående eller släpfordon som har kopplats till något sådant fordon samt fordon som används uteslutande inom inhägnade järnvägs- eller industriområden eller inom inhägnade tävlingsområden eller liknande inhägnade områden. I avsnitt 9.2 föreslås en ny definition av lekfordon. Som framgår där anser regeringen i likhet med utredningen att dessa typer av fordon bör undantas från den nya lagens tillämpningsområde. Fordonen kommer i stället att underkastas bestämmelserna i lagen (1992:1327) om leksakers säkerhet. Regeringens förslag: Definitioner av begreppen besiktningstekniker, besiktningsorgan, bilinspektör och tekniker tas in i den nya fordonslagen. I övrigt hänvisar lagen när det gäller definitioner av de begrepp som an- vänds i lagen till lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon erinran mot för- lämnar dock synpunkter på den närmare utformningen av definitionen av bilinspektör, medan Aktiebolaget föreslår att den moderna beteckningen besiktningstekniker används i stället för den av utredningen föreslagna beteckningen besikt- ningsman. Skälen för regeringens förslag: Vissa av de begrepp som används i den nya fordonslagen bör lämpligen definieras i lagens inledning. Begreppet besiktningsorgan är inte definierat i fordonskungörelsen (1972:595). I stället hänvisas det varje gång begreppet används i kun- görelsen till lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordons- området. Inte heller den lagen innehåller någon egentlig definition av begreppet. Däremot framgår det där att Aktiebolaget ning, och Kontroll Aktiebolag (numera Det ) är besiktnings- I avsnitt 7.17.3 förslår regeringen att bestämmelserna i lagen om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet förs över till den nya lagen. lämplig definition av besiktningsorgan är därför att en hänvisning görs till den bestämmelse där de olika bolagen räknas upp. I fordonskungörelsen finns ingen definition av de personer som är an- ställda hos besiktningsorganen för att utföra kontroller. genomgående att besiktningsorganen utför kontroller och fattar beslut om Som exempel kan nämnas 83 § enligt vilken bestäm- melse ett besiktningsorgan får meddela körförbud för ett fordon. nya lagen ges den person som utför en kontroll rätt att vidta vissa åt- gärder för att kunna fullgöra kontrollen, se vidare avsnitt 7.15. bakgrunden finns det ett behov av att i lagen definiera de personer som för ett besiktningsorgans räkning utför kontrollen. slagit att de aktuella personerna i enlighet med den beteckning som i praktiken har använts fram till bör ges beteckningen besiktnings- Aktiebolaget , som är arbetsgivare för flertalet av de aktuella personerna, har emellertid meddelat att bolaget fattat ett principbeslut att använda beteckningen besiktningstekniker. get är denna beteckning i förhållande till besiktningsman mer modern och tidsenlig samt dessutom könsneutral. är den av Aktiebolaget föreslagna beteckningen, besiktningstekniker, lämplig för att beskriva den som har anställning hos ett besiktningsorgan för att utföra besiktningar. Inte heller begreppet bilinspektör finns definierat i fordons- kungörelsen, trots att det där används relativt frekvent. beteckningen bilinspektör utan någon närmare förklaring såsom i bl.a. 35 och 68 §§ fordonskungörelsen. I 91 § samma kungörelse anges dock att den bilinspektör som utför en flygande inspektion skall vara förordnad av Samtliga bilinspektörer är anställda av en polismyndighet eller av Det är därför som utredningen har funnit det lämpligt att definiera begreppet bilinspektör som den som har anställning som sådan hos en polismyndighet eller hos . det i definitionen dessutom bör anges att bilinspektören skall ha ett för- ordnande att utföra en viss kontroll. är kravet på ett sådant förord- nande beroende av vilken typ av kontroll som bilinspektören utför. synes vara en lämplig ordning. Det bör således inte generellt krävas att en bilinspektör är förordnad av Rikspolisstyrelse att utföra en kontroll och det bör således inte anges i definitionen. I stället kan det genom sär- skilda föreskrifter regleras för vilka typer av kontroller som ett förord- En tekniker biträder enligt 91 § fordonskungörelsen förrättnings- mannen vid en flygande inspektion. Teknikern benämns i fordons- kungörelsen även tekniskt biträde, se t.ex. 35 §. Någon definition av tek- niker eller tekniskt biträde finns inte i fordonskungörelsen. från bilinspektörerna är teknikerna inte anställda vid en polismyndighet utan agerar på uppdrag av en sådan myndighet. Aktiebolaget anställda besiktningstekniker anlitats Begreppet definieras lämpligen som den som har uppdrag som tekniker hos en polismyndighet. Av samma anledning som ovan anges beträffande bilinspektörer bör inte heller definitionen av tekniker innehålla ett krav på att denne skall vara förordnad av . Även kravet på förordnande för teknikerna kan regleras genom särskilda föreskrifter. Övriga begrepp som används i lagen definieras lämpligen genom att en hänvisning görs till lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. I den lagen finns de viktigaste definitionerna inom vägtrafikområdet samlade. Bland annat finns samtliga typer av fordon definierade i lagen. Regeringens bedömning: Dagens system med typbesiktning bör göras om till nationellt typgodkännande. Regeringens förslag: I den nya fordonslagen tas de tre typerna av typgodkännande EG-typgodkännande, ECE-typgodkännande och nationellt typgodkännande upp som en kontrollform med den gemensamma benämningen typgodkännande. Det klargörs att ett typ- godkännande får avse fordon, system, komponenter eller separata tek- niska enheter. I lagen anges vidare att den som beviljats ett typgodkännande an- svarar för att samtliga fordon etc. tillverkas i enlighet med typgod- kännandet samt är skyldig att medverka till kontroll genom att utan ersättning bl.a. tillhandahålla fordon som behövs för kontrollen. Dessutom anges i lagen att den myndighet som regeringen utser är typgodkännandemyndighet och att myndigheten har rätt till tillträde till en fabrik eller annan anläggning för att göra nödvändiga under- sökningar. Slutligen anges det i lagen att ett typgodkännande får återkallas om fordon etc. inte längre stämmer överens med den godkända typen. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen har dock föreslagit att de generella bestämmelser om EG- typgodkännande som finns i lagen (2001:1080) om motorfordons avgas- rening och motorbränslen bör ersättas med en hänvisning till den nya fordonslagen. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inte någon erinran mot förslagen. pekar på att den nya fordons- lagstiftningen måste samordnas med den nya bilavgaslagstiftningen. Kammarrätten i menar att lagen skulle bli tydligare om de olika typerna av typgodkännande inte behandlades gemensamt. Typgodkännande innebär kontroll och godkännande av ett fordon i en serie av identiska fordon eller komponenter (en typ), till skillnad från registreringsbesiktning och mopedbesiktning som avser kontroll och godkännande av enstaka fordon. Genom typgodkännandet anses hela tillverkningsserien vara godkänd, under förutsättning att fordonen är i huvudsak identiska med det kontrollerade fordonet. Typgodkännande kan ske genom EG-typgodkännande, ECE-typ- godkännande eller nationellt godkännande (typbesiktning). De EG-rättsliga bestämmelserna om typgodkännande har beskrivits i avsnitt 5.2.1. Ett EG-typgodkännande gäller inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES) och . Det är obligatoriskt beträffande personbilar, mopeder och motorcyklar. Detta innebär att det som huvudregel inte är tillåtet med nationella typgodkännanden be- träffande dessa typer av fordon. I fråga om jordbruks- och skogsbruks- traktorer kan tillverkaren välja om han vill att gemenskapsförfarandet eller det nationella förfarandet skall tillämpas. För övriga typer av motor- fordon kan än så länge endast viss utrustning och beskaffenhet dvs. en viss egenskap hos ett fordon, såsom hur mycket det bullrar EG-typ- godkännas. Bestämmelserna om EG-typgodkännandet finns i följande tre s.k. ram- direktiv rådets direktiv av om tillnärmning av medlems- staternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (70/156/EEG), rådets direktiv av om tillnärmning av medlems- staternas lagstiftning om typgodkännande av jordbruks- eller skogs- brukstraktorer med hjul (74/150/EEG), och rådets direktiv /61/EEG av om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon. I ramdirektiven regleras hur förfarandet vid EG-typgodkännande går till. De tekniska krav som måste vara uppfyllda för att ett fordon skall typgodkännas regleras dock inte i ramdirektiven utan i ett stort antal s.k. särdirektiv.