prop · GP03176 · 2002-05-29 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2001/02:176 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen gör regeringen en resultatredovisning av ett av de nationella kulturpolitiska målen, det s.k. jämlikhetsmålet om delaktighet och eget skapande. Enligt detta mål skall kulturpolitiken verka för att alla får möjlighet till delaktighet i kulturlivet och till kulturupplevelser samt till eget skapande. Utvecklingen under visar att kulturvanorna i har utvecklats i jämlikhetsmålets riktning. Människor deltar i stor utsträckning i olika kulturaktiviteter och deltagandet har ökat på flera områden. Besök på teatrar, konserter, bibliotek, bio och konstut- ställningar ökar mest. Läsning av böcker ligger kvar på en hög nivå. Tra- ditionella sociala mönster för kulturaktiviteterna består, men skillnaderna mellan olika grupper har förändrats och minskat i flera avseenden. De statliga insatserna på kulturområdet har på ett verksamt sätt bidragit till den positiva utvecklingen för kulturaktiviteterna. För att upprätthålla den höga aktivitetsnivån och för att öka den kulturella jämlikheten ytter- ligare bör de statliga insatserna fortsätta att förbättras med utgångspunkt i de nationella kulturpolitiska målen. Insatser inom andra politikområden................................. Kulturvanor i förändring................................................................. Teater och musik .............................................................. Litteratur och läsande ....................................................... Museer och utställningar .................................................. Kulturpolitikens anslagsutveckling /832002 .......... Kulturaktiviteter i olika befolkningsgrupper .................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .......... har beslutat att regeringen varje vår skall lämna s.k. resultat- skrivelser med resultatinformation för utvalda utgiftsområden (bet. 2000/01:KU23, rskr. 2000/01:273). Regeringen väljer att lämna resultatskrivelser till inom två områden (skr. 2001/02:101). Denna skrivelse omfattar en redovisning av ett av de na- kulturpolitiska målen, det s.k. jämlikhetsmålet om delaktighet och eget skapande. Kulturpolitiken skall enligt detta mål verka för att alla får möjlighet till delaktighet i kulturlivet och till kulturupplevelser samt till eget skapande. Det statistiska underlaget för denna skrivelse har hämtats från Statis- tiska centralbyråns löpande undersökningar av levnadsförhållanden () som genomförts . De statistiska uppgifterna har i sin tur analyserats av i rapporten Den kulturella väl- färden. Elitens privilegium eller möjlighet för alla?1. har som ett verksamhetsmål att förbättra metoderna för uppföljning och utvärde- ring av kulturpolitiken i syfte att öka och sprida den samlade kunskapen inom kulturområdet. Ett mål är också att den officiella kulturstatistiken och övrig kulturpolitisk relevant statistik inom ansvarsområdet utvecklas. Regeringens redovisning och bedömningar i denna skrivelse bygger i huvudsak på . Syftet med de årliga intervjuundersökningarna av svenska folkets lev- nadsförhållanden () är att långsiktigt följa och rapportera om väl- färdsutvecklingen. Undersökningarna omfattar ett slumpmässigt urval av befolkningen. Närmare 200 000 personer har intervjuats sedan undersök- ningarna påbörjades. Mätningarna delas in i olika frågeområden, s.k. väl- färdskomponenter, som hälsa, ekonomi, sysselsättning och arbetstider, arbetsmiljö, utbildning, transporter och kommunikationer, trygghet och säkerhet, boendeförhållanden, politiska resurser, sociala relationer samt fritid. De olika delundersökningarna genomförs enligt ett särskilt rote- rande system så att olika frågor återkommer med viss periodicitet. Intervjufrågor om kulturvanor omfattar bl.a. biblioteksbesök, biobesök, teaterbesök, konsertbesök, besök på konstutställning/konstmuseum, museibesök, studiecirkeldeltagande, musicerande och körsjungande samt läsning av böcker/skönlitteratur, tidskrifter och veckotidningar. Bakgrundsvariablerna i ULF-statistiken utgörs dels av registerdata från bl.a. folkbokföringsregister, dels av svar från intervjuunderökningarna. Redovisningen bygger därför på ett stort antal uppgifter om bl.a. ålder, kön, hushållstyp, etnicitet, utbildningsnivå, socioekonomisk grupptillhörighet och geografiska regioner. undersöker också kulturvanorna i den s.k. Kulturbarometern. Även i denna ställs frågor om besök på olika 1 Den kulturella välfärden. Elitens privilegium eller möjlighet för alla? En rapport grundad på undersökningar av kulturevenemang som t.ex. teater, konsert, museum och bio, liksom om Skr. 2001/02:176 eget kulturutövande som att spela musikinstrument, läsa eller sjunga i Kulturbarometern har genomförts sju gånger. publicerades rapporten 20002, som även innehåller en översiktlig bedömning av utvecklingen sedan den föregående mätningen 199495. I rapporten Den kulturella välfärden görs en jämförelse av resultaten från ULF-undersökningarna och Kulturbarometern. De båda undersök- ningarna använder olika intervjumetoder, har olika stora urval och använder olika frågeteknik. En tolkning av resultaten måste därför ta hänsyn till dessa skillnader. Det kan enligt rapporten ändå konstateras att de båda undersökningarnas mätserier visar på samma långsiktiga utveck- ling av kulturvanorna i . En slutsats är också att ULF-undersök- ningarna är en något mera tillförlitlig källa genom större urval och längre tidsserie samt att de erbjuder bättre möjligheter att identifiera nya kultur- aktiva grupper. bör det noteras att ULF-materialet inte kan ge svar på alla frågor. Till materialets begränsningar hör att det endast omfattar den vuxna befolkningen (), att mätningarna avser ett begränsat antal kulturaktiviteter i grova verksamhetskategorier, att kravet på deltagande för att räknas som kulturaktiv är lågt (i kvartalet eller mera sällan), liksom att de bakgrundsvariabler som används för att beskriva befolkningsgrupper och regioner också är indelade i relativt grova kate- gorier. Analyserna i rapporten Den kulturella välfärden, liksom i denna skri- velse, utgår i stället från ULF-materialets styrka. Samma frågor har ställts vid flera olika tillfällen . Svaren är med andra ord jämförbara mellan åren och de kan användas för att beskriva utveck- lingen . Även det stora antalet intervjuer och tekniken med besöksintervjuer gör ULF-undersökningarna till ett statis- tiskt hållbart material. En betydande fördel i det här sammanhanget är också att undersökningsperioden i stor utsträckning sammanfaller med den period då den moderna kulturpolitiken utvecklat sina mål och medel. 2 Kulturbarometern 2000. Med införandet av kulturpolitik (prop. 1974:28) blev kulturen i högre grad än tidigare en gemensam angelägenhet för hela landet. Ge- nom att sätta upp mål för kulturpolitiken visade staten sin viljeinriktning. Målen kom också att snabbt anammas på alla nivåer i samhället och ut- göra grunden för ett konkret reformarbete. Mot denna bakgrund konstaterade regeringen kulturpolitiska proposition (prop. 1996/97:3) att erfarenheterna av mål för den statliga kulturpolitiken varit positiva. Målen bedömdes ha haft stor bety- delse på såväl nationell som regional och lokal nivå. De hade fungerat som gemensamma referensramar för statens, landstingens och kommu- nernas insatser och givit kulturpolitiken styrka. För att hävda kulturen och kulturens behov av resurser också föreslog regeringen mål för en nationell kulturpolitik även fortsättningsvis. Regeringen före- slog fem mål för kulturpolitiken. Utgångspunkten var att grundtankarna proposition fortfarande stod sig. godtog i allt väsentligt de av regeringen föreslagna målen för den nationella kulturpolitiken, men beslutade att ytterligare två mål skulle fastställas utöver regeringens förslag (bet. 1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:129). Målen för kulturpolitiken är därför enligt kulturpolitiska beslut 1.att värna yttrandefriheten och skapa reella förutsättningar för alla att använda den, 2.att verka för att alla får möjlighet till delaktighet i kulturlivet och till kulturupplevelser samt till eget skapande, 3.att främja kulturell mångfald, konstnärlig förnyelse och kvalitet och därigenom motverka kommersialismens negativa verkningar, 4.att ge kulturen förutsättningar att vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft i samhället, 5.att bevara och bruka kulturarvet, 6.att främja bildningssträvanden, 7.att främja internationellt kulturutbyte och möten mellan olika kulturer inom landet. Genom beslut lades inriktningen för den fortsatta kulturpoli- tiken fast. De nationella målen skall vara vägledande för all kulturverksamhet oberoende av samhällssektor. Även insatser inom andra politikområden bidrar till att uppnå målen för den nationella kul- turpolitiken, liksom insatser inom det kulturpolitiska området bidrar till att uppnå mål inom andra politikområden. Det andra av kulturpolitikens sju mål har kommit att benämnas jämlik- Målet är som anges ovan att verka för att alla får möjlighet till delaktighet i kulturlivet och till kulturupplevelser samt till eget ska- Detta inkluderar två av kulturpolitiska mål, nämligen att kulturpolitiken skall ge människor möjligheter till egen skapande aktivitet och främja kontakt mellan människor, samt att kulturpolitiken Skr. 2001/02:176 skall i ökad utsträckning utformas med hänsyn till eftersatta gruppers er- farenheter och behov. Det finns således en konsekvent och tydligt utta- lad strävan i kulturpolitiken ända för ökad jämlikhet och delaktighet i kulturlivet. kulturpolitiska proposition utvecklade regeringen skälen för jämlikhetsmålet enligt följande. Kulturpolitiken skall verka för alla människors möjlighet och lust att vara en del av kulturlivet, att uppleva kultur och ägna sig åt eget skapande. De hinder som gör att många människor och grupper fortfarande står främmande för kulturlivet måste brytas ned. Kulturinstitutioner- nas arbete måste breddas och i större utsträckning utgå från ovana deltagares villkor. Samverkan med folkbildning, föreningsliv, ama- törorganisationer, nätverk och eldsjälar måste utvecklas. Erfarenhets- utbytet mellan professionella och amatörer bör stimuleras ytterligare. Förutsättningen för kulturell jämlikhet skapas hos den unga människan. Kulturpolitiken skall bidra till att den kulturella stimu- lansen i förskola och skola stärks. Kulturpolitiken skall främja ett rikt kulturutbud i hela landet och skapa möjligheter för kulturutbyte mellan olika regioner. Alla skall ha möjlighet att uppleva kultur och ägna sig åt eget skapande obero- ende av var de bor. Statliga institutioner med nationellt åtagande måste bli tillgängliga för människor i hela landet. Kulturarbetare skall ha arbetsmöjligheter över hela landet. I uppgiften att nå många människor, individer och grupper som inte har tillgång till ett brett kulturutbud, har radio och tv i allmänhetens tjänst en viktig roll som kulturbärare. Den nya informationstekniken bör utnyttjas för att göra kulturen tillgänglig oberoende av avstånd och rum. Den sociala dimensionen i kulturpolitiken är med andra ord tydlig. Syftet är att utjämna skillnader i kulturaktivitet mellan olika grupper i befolk- ningen. En resultatredovisning av jämlikhetsmålet måste därför ta sin utgångspunkt i olika befolkningsgruppers kulturvanor. Ett viktigt inslag kulturpolitiska beslut var att precisera an- svarsfördelningen mellan staten, och kommunerna. Grund- valen för samhällets kulturpolitiska insatser skulle vara kommunernas stöd. Sådana kulturverksamheter som var för stora för en enskild kom- mun skulle landstingen svara för. Statens insatser skulle inriktas på att stimulera kulturen i landet och inte att reglera den. omfattar de statliga insatserna inom politikområdet Kulturpolitik frågor om allmän kulturverksamhet, teater, dans och musik, bibliotek, litteratur och kulturtidskrifter, arkitektur, bild och form samt konsthant- verk, ersättningar och bidrag till konstnärer, film, arkiv, kulturmiljö, mu- seer och utställningar, forsknings- och utvecklingsinsatser inom kultur- området samt trossamfund (prop. 2001/02:1, utg. omr. De medel som staten använder för att uppnå de kulturpolitiska målen är i huvudsak ekonomiska bidrag som anvisas i statsbudgeten, medan lagstiftning på kulturområdet är mindre vanlig. Lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., arkivlagen (1990:782) och bibliotekslagen (1996:1596) är exempel på den lagstiftning som finns på kulturområdet. I bilaga 1 till denna skrivelse redovisas anslagsutvecklingen för samt- liga verksamhetsområden inom den statliga kulturpolitiken under perio- den /822002. Ett urval av dessa uppgifter med relevans för resultat- redovisningen i denna skrivelse presenteras i tabell 3.1. Tabell 3.1: Kulturpolitikens anslagsutveckling /832002, löpande priser, Anslagsstrukturen har förändrats på flera sätt , vilket gör att jämförelser mellan enskilda år inte alltid är meningsfulla. En redogö- relse av olika verksamhetsområden över visar klart att de statliga anslagen till kulturen har ökat kraftigt. Den största andelen utgörs av bidrag till kulturinstitutioner inom teater, dans och musik, lik- som till museer och utställningar. har uppbyggnaden av en infrastruktur av kulturinsti- tutioner på nationell, regional och lokal nivå varit ett centralt inslag i kulturpolitiken. Statens bidrag till regionala teater-, dans- och musikinstitutioner, länsmusikverksamhet, regional biblioteksverksamhet, regionala och andra museer och regionala arkiv samt till vissa utställare och länskonstnärer syftar alla till att möjliggöra en mångsidig verksamhet av hög kvalitet i landets alla regioner. Varje medborgare skall ges en god tillgång till scenkonst, musik, böcker, utställningar och information. Ett syfte är även att stödja museerna i deras uppgift att samla in, bearbeta och förmedla kunskap om regionens kulturarv, dess konstutveckling samt om samhället och miljön i övrigt. Nationalscenerna Operan och har tillsammans med Rikstea- tern, Svenska rikskonserter och initierande, främjande och producerande uppgifter av nationell betydelse. Som mål för och Rikskonserter gäller att utbudet skall ha en bred spridning över lan- det. Operan och skall om möjligt ge fler människor utanför tillfälle att se föreställningarna genom gästspel eller genom spridning i radio och television. I regeringsbesluten om mål, åter- rapporteringskrav och uppdrag för de statligt finansierade kulturinstitu- tionerna återspeglas jämlikhetsmålet bl.a. i kraven på att de skall främja en samhällsutveckling som kännetecknas av social jämlikhet, jämställd- het mellan kvinnor och män, respekt och tolerans och där etnisk, kultu- rell, språklig och religiös mångfald tillvaratas som en positiv kraft, samt att de skall bidra till minskad diskriminering, främlingsfientlighet och rasism. Public service-företagen har stor betydelse som förmedlare av kultur- upplevelser och folkbildning. Företagen har fått i uppdrag att vidga och fördjupa sitt kulturansvar (prop. 2000/01:94, bet. 2000/01:KrU8, rskr. 2000/01:268). För många människor är radion och televisionen det enda sättet att regelbundet komma i kontakt med ett stort antal konstarter såsom film, teater, bildkonst och musik. Samarbetet med kulturinstitutioner och fria producenter skall öka så att antalet utsänd- ningar av teaterföreställningar och konserter m.m. kan öka. De fortsatta satsningarna på kvalitetsproduktion av program har inneburit att kunnat öka sina insatser vad gäller dramaproduktioner, doku- mentärer och program för barn och unga. Statens insatser på litteraturområdet koncentreras på att stimulera en varierad utgivning av kvalitetslitteratur och på att öka till- gången till och intresset för litteratur i hela landet. Det statliga s.k. utgiv- ningsstödet infördes sedan en statlig utredning pekat på en kraftigt försämrad situation för kvalitetsboken. Ett statligt kreditstöd till bokhan- deln infördes för att säkerställa en fungerande bokdistribution. En form av statligt tidskriftsstöd infördes . Därefter har statens insatser för litteraturen och läsandet utvecklats på flera sätt. har bl.a. ett nytt stöd till kommuner för inköp av litteratur till folk- och skolbibliotek införts, liksom ett stöd till skolor, bibliotek och ideella or- ganisationer för läsfrämjande verksamhet. Utgivningsstödet har byggts ut till att också omfatta distributionsledet; ett visst antal exemplar av de utgivningsstödda titlarna distribueras till bokhandlar och bibliotek (prop. 1997/98:86, bet. 1997/98:KrU15, rskr. 1997/98:240). Som ett komple- ment till andra litteraturpolitiska insatser har mervärdesskatten på böcker, tidskrifter m.m. sänkts från . Det ut- talade litteraturpolitiska syftet med momssänkningen är att öka läsandet i alla grupper. De statliga insatserna för bild och form är inriktade på att göra den samtida bild- och formkonsten tillgänglig för så många som möjligt, oav- sett var man bor i landet, som förutsättningar ges för hög kva- litet i det konstnärliga arbetet. Omfattande statliga insatser för den offentliga konsten görs främst genom , liksom genom stöd till de statliga konstmuseerna, Riksutställningar, slöjdsfrågor, länsmuseerna samt vissa andra museer och utställare i hela landet. Staten lämnar även stöd till konstfrämjande organisationer, Aka- demien för de fria konsterna samt till konsthantverkskooperativ och kol- lektivverkstäder. Statens insatser inom musei- och utställningsområdet syftar till att be- vara och levandegöra kulturarvet och göra det tillgängligt, att utveckla och förmedla kunskap om kulturarvet och därigenom ge perspektiv på samhällsutvecklingen. Insatserna sker främst inom ramen för anslagen till de centrala museerna, till Riksutställningar och till de regionala mu- seerna. Vidare ges bidrag till ett antal andra museer och institutioner inom området. En viktig uppgift är att nå förskola och skola. Regeringen har därför tagit initiativ till en treårig museipedagogisk satsning med bör- jan . tilldelades 2001 särskilda medel för att ytterligare pröva förutsättningarna att hålla fri entré. Insatserna för filmen är betydande. Det första svenska filmavtalet slöts 1963 mellan staten och filmbranschen. Intäkterna från avtalet fördelades av som produktionsstöd och som stöd till filmkul- turell verksamhet i form av visningsfrämjande åtgärder, bibliotek, arkiv m.m. I de därpå följande filmavtalen film- och videoavtal, finansieringsavtal för Stiftelsen samt filmavtal har de filmpolitiska insatserna utvecklats inom ramen för huvuduppgiften att främja produktion och distribution av svensk kvalitetsfilm. Insatser som främjar ett brett utbud av film i hela landet samt insatser riktade till barn och ungdomar är särskilt prioriterade (prop. 1998/99:131, bet. 1999/2000:KrU5, rskr. 1999/2000:13). Efter en nedgång ser vi också mer svensk film än på mycket . har filmproduktionen kommit att spridas till olika delar av landet, bl.a. som en följd av satsningen på regionala resurscentrum för film och video och på regionala produktionscentrum. Bland övriga statliga satsningar på kulturområdet kan nämnas Kulturnät som bedriver sin verksamhet inom ramen för och som är ett exempel på den digitala teknikens möjligheter. Kulturnätet har till uppgift att samla och strukturera länkar till kulturutbudet på Internet. finns det över 6 000 länkar till svensk kultur. Ett system med länskonstnärer infördes i syfte att sprida, stimu- lera och öka kunskapen om konst och kultur i regionerna. Länskonstnä- rerna har redan blivit nyckelpersoner i många regioners utvecklingsverk- samhet. lämnades statligt bidrag till 29 länskonstnärer. Särskilda statliga medel har anvisats för att öka tillgängligheten inom kultursektorn för funktionshindrade. Ett handlingsprogram har etablerats vid för att främja funktionshindrade personers deltagande i kulturlivet. har en samlad politik för nationella minoriteter. fick 1999 regeringens uppdrag att utreda hur de natio- nella minoriteterna i skulle få mer utrymme i svenskt kulturliv. Av redovisning framgick att stora och olika behov fanns inom minoritetsgrupperna när det gäller språkvård och kulturverksamhet. 2001/02:176 fick ytterligare som särskilt bidrag för att främja de nationella minoriteternas språk och kultur. genomfördes en försöksverksamhet med Forum Utgångspunkten var att många sällan eller aldrig kom- mer i kontakt med den kulturella mångfald som senare decenniers in- vandring tillfört samhället. Målet är att ge hela befolkningen nya möjlig- heter att framföra eller uppleva en mångfald av kulturella uttryck. Efter försöksverksamheten bör insatserna i fortsättningen ha en stark lokal och regional förankring. har därför fått regeringens uppdrag att samordna verksamheten med s.k. regionala konsulenter för mångkul- tur. 3.1Insatser inom andra politikområden Även inom andra politikområden görs betydande insatser för kulturen inom jämlikhetsmålet. Statens bidrag till folkbildningen skall bl.a. bredda kulturintresset i samhället, öka delaktigheten i kulturlivet samt främja kulturupplevelser och eget skapande. Folkbildningsverksamheten har även stor betydelse som mötesplatser för kulturarbetare och amatörer. Även de konstnärliga utbildningarna innebär viktig stimulans till det lo- kala och nationella konstlivet. Som en del av storstadspolitiken har staten tecknat lokala utvecklings- avtal med sju storstadskommuner. I avtalens åtgärdsplaner lyfts det lo- kala kulturlivet fram som betydelsefullt för att bryta segregationen och skapa jämlika levnadsvillkor. Mångkulturellt centrum har fått regering- ens uppdrag att genomföra en studie av kulturens roll i de lokala utveck- lingsavtalen. Uppdraget skall redovisas . I de regionala tillväxtprogram som genomförs i landet framhålls ofta kulturens roll för regional attraktivitet och identitet liksom kulturens be- tydelse för skapande av nya företag och arbetstillfällen. Regeringen har avsatt i ett program för ökad tillgänglighet till det gemensamma kulturutbudet och stärkande av kulturell utveckling och infrastruktur. Staten lämnar ett riktat och frivilligt statsbidrag till skol- sektorn för personalförstärkningar i syfte att nå en ökad måluppfyllelse. Satsningen kommer att uppgå till sammanlagt . Regeringen bedömer att personalförstärkningarna bör komma att bl.a. ge förbättrade förutsättningar för skolbiblioteksverksam- het och läsfrämjande arbete, särskilt i . I detta avsnitt redovisas utvecklingen för vissa centrala kulturaktiviteter. Det gäller teater- och konsertbesök, besök på bibliotek, läsning av böcker, tidskrifter och veckotidningar, besök på konstmuseum eller konstutställning, besök på annat museum, biobesök samt egna kultur- aktiviteter. Redovisningen följer samma inbördes ordning som gäller för berörda verksamhetsområden i budgetpropositionen, politikområde Kul- turpolitik; teater, dans och musik; litteraturen, läsandet och språket; bild, arkitektur och form; museer och utställningar; och film. För varje aktivitet redovisas i detta avsnitt diagram med uppgifter från tre mättillfällen . Uppgifterna avser hela befolkningen, män resp. kvinnor, samt olika åldersgrupper. I bilaga 2 till skrivelsen redovisas en tabell med uppgifter om kulturvanorna i flera olika befolkningsgrupper vid den senaste mätningen samt trenden för hela mätperioden. Samtliga uppgifter är hämtade från Statens kultur- råds . Teater, dans och musik är det största insatsområdet inom den statliga kulturpolitiken. Insatserna uppgår 2002 totalt till drygt 1,5 miljarder kro- nor. Även om förhållandena skiftar inom enskilda institutioner och mellan olika år har besökstalen vid offentligstödda teaterföreställningar och konserter ökat stadigt . Uppgifter saknas däremot om besök på dansföreställningar. Diagram 4.1 visar att utvecklingen är likartad för både män och kvinnor. Andelen av befolkningen i åldrarna som gjort ett teaterbesök har ökat kontinuerligt och inom i stort sett alla grupper . Vid det senaste mättillfället framgår att kvinnor är mera aktiva teater- besökare än män.