prop · GP03133 · 2002-02-27 00:00:00 — Regeringens proposition 2001/02:133 Ersättning för trafikskador utomlands Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionen innehåller förslag till ändringar i trafikskadelagen (1975:1410). Förslagen syftar till att genomföra EG:s fjärde direktiv om motorfordonsförsäkring. Lagändringarna gör det enklare att begära ersättning från en trafikför- säkring för en skada som har inträffat i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) än det där den skadelidande är bo- satt. Lagändringarna innebär i huvudsak följande. Varje försäkringsbolag som har tillstånd att meddela trafikförsäk- ring i skall utse en skaderegleringsrepresentant i varje an- nat land inom EES. Den som inte är bosatt i och som råkar ut för en trafikskada här som skall ersättas av ett svenskt försäk- ringsbolag skall från hemlandet kunna begära ersättning från det svenska försäkringsbolagets skaderegleringsrepresentant där. Mot- svarande regler för den som är bosatt i och som råkar ut för en trafikskada utomlands skall införas i övriga EES-länder. Om en skadelidande som är bosatt i råkar ut för en trafik- skada i ett annat EES-land och skadan skall ersättas av ett försäk- ringsbolag där, skall den skadelidande, om det utländska försäk- ringsbolaget inte lämnar ett motiverat besked om er- sättning, ha rätt att i stället få skadan ersatt av det kollektiv av för- säkringsbolag som avses i 16 § trafikskadelagen (i direktivet be- nämnt skadeersättningsorgan). Detta kollektiv skall företrädas av . skall lämna sådana uppgifter som kan behövas för skaderegleringen, bl.a. uppgifter om vem som har meddelat trafikförsäkring för ett visst fordon, vem som är försäk- ringsbolagets skaderegleringsrepresentant och vem som äger for- donet. Lagändringarna föreslås träda i kraft som direktivet senast skall vara genomfört, dvs. De delar av direktivet som gäller skadeersättningsorgan förutsätter att avtal träffas mellan ska- deersättningsorganen i EES och direktivet börjar inte gälla i denna del förrän ett sådant avtal har ingåtts. De bestämmelser som genomför direk- tivets bestämmelser om skadeersättningsorgan föreslås därför träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Propositionen innehåller slutligen ett par följdändringar med anledning av de ändringar i bl.a. skadeståndslagen som beslutat med anledning av regeringens proposition Ersättning för ideell skada (prop. 2000/01:68, bet. 2000/01:LU19, rskr. 2000/01:216, SFS 2001:732). Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) ........................................................................ 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som begåtts utomlands..................... 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1976:357) om 2.4Förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (1978:413) ........................................................................ 2.5Förslag till lag om ändring i järnvägstrafiklagen Ärendet och dess beredning............................................................ Ersättning för trafikskada i ................................................ Tiden före trafikskadelagen.............................................. De första EG-direktiven om motorfordonsförsäkring .................... Det första direktivet.......................................................... Det andra direktivet.......................................................... Det tredje direktivet.......................................................... Det fjärde EG-direktivet om motorfordonsförsäkring.................... Allmänt om direktivet ...................................................... Närmare om innehållet ..................................................... För vilka skadefall gäller direktivet? Ändring i det första och det andra Genomförande av direktivet ........................................................... 8.2Skall direktivet genomföras i trafikskadelagen eller i en ny lag? Innehållet i en ansökan om tillstånd................................. Information om de nya reglerna ....................................... Följdändringar med anledning av tidigare ändringar i Förslaget till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) ...................................................................... 12.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som begåtts utomlands och förslaget till lag om ändring i lagen (1976:357) om 12.3Förslaget till lag om ändring i brottsskadelagen (1978:413) ........................................................................ 12.4Förslaget till lag om ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192) ........................................................................ Bilaga 1 EG:s fjärde direktiv om motorfordonsförsäkring ................. Bilaga 2 Sammanfattning av departementspromemorian Trafikskada utomlands enklare att få ersättning (Ds 2001:51).............. Bilaga 4 Förteckning över remissinstanserna...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410), 2.lag om ändring i lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som be- gåtts utomlands, 3.lag om ändring i lagen (1976:357) om motortävlingsförsäkring, 4.lag om ändring i brottsskadelagen (1978:413), 5.lag om ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) Härigenom föreskrivs1 i fråga om trafikskadelagen (1975:1410)2 dels att nuvarande 2735 §§ skall betecknas 3038 §§, dels att de nya 33 och 34 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före den nuvarande 27 § skall sättas närmast före den nya 30 §, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 2729 §§, av föl- jande lydelse, dels att det närmast före den nya 27 § skall införas en rubrik av föl- jande lydelse. Skada under resa inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) m.m. Den som enligt 5 § första stycket 1 meddelar trafikförsäkring skall ha en skaderegleringsrepresentant i varje annat EES-land. Repre- sentanten skall vara bosatt i det landet eller, om det är en juridisk person, vara etablerad där. Försäkringsgivaren skall ut- färda fullmakt för skaderegle- ringsrepresentanten att reglera skadelidandes anspråk på ersätt- ning från trafikförsäkringen när 1.den skadelidande är bosatt i det EES-land där representanten är bosatt eller etablerad, 2.det fordon vars försäkring skall tas i anspråk är försäkrat och normalt hemmahörande i något annat EES-land än som avses i 1 och 1 Jfr och rådets direktiv /26/EG av om tillnärm- ning av medlemsstaternas lagar om ansvarsförsäkring för motorfordon samt om ändring rådets direktiv /239/EEG och 88/357/EEG (EGT L 181, 20.7.2000, s. 65, Celex 2 Lagen omtryckt 1994:43. 3. skadan har inträffat i något annat EES-land än som avses i 1 eller i ett land som ingår i syste- met med grönt kort. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om villkor beträffande skadere- gleringsrepresentanter och före- skrifter om underrättelseskyldig- het. Om en skadelidande som är bo- satt här i landet har anmält ett sådant försäkringsfall som avses i 27 § andra stycket till en försäk- ringsgivare i ett annat EES-land eller till en skaderegleringsrepre- sentant som denne har i utan att få ett motiverat besked om ersättning, svarar de försäkrings- givare som avses i 16 § solidariskt för ersättningen när det har gått sedan anmälan gjor- des. Samma ersättningsansvar gäller om den utländske försäk- ringsgivaren inte har någon ska- deregleringsrepresentant här i landet. Vad som sägs i detta stycke gäller inte om den skadelidande har vidtagit rättsliga åtgärder mot den utländske försäkringsgivaren. Om fordonet är försäkringsplik- tigt men saknar trafikförsäkring, har de försäkringsgivare som av- ses i 16 § samma ersättningsan- svar för skadan som anges i första stycket. Om fordonets identitet inte kan fastställas, svarar dessa för- säkringsgivare solidariskt för den ersättning som skulle ha utgått från försäkringen. Vad som sägs i detta stycke gäller även om fordo- net inte är normalt hemmahörande i ett EES-land men försäkrings- fallet har inträffat i ett EES-land. Skaderegleringen skall påbörjas senast efter det att ärendet anmäldes till de försäk- ringsgivare som avses i 16 §. deregleringen skall avbrytas, om försäkringsgivaren eller skadere- gleringsrepresentanten lämnar ett motiverat besked om ersättning. Vad som sägs om skadereglering i 37 § första stycket och 38 § kon- sumentförsäkringslagen (1980:38) skall tillämpas också på skadere- glering enligt denna paragraf. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om skaderegleringen och före- skrifter om underrättelseskyldig- het. Den trafikförsäkringsförening som avses i 33 § skall på begäran lämna uppgifter om vem som har meddelat trafikförsäkring för ett fordon som är normalt hemmahö- rande i , vem som är för- säkringsgivarens skadereglerings- representant och vem som äger fordonet. För fordon som har un- dantagits från skyldighet att ha trafikförsäkring skall uppgift läm- nas om vem som ansvarar i stället för en försäkringsgivare. Motsvarande uppgifter skall lämnas också om fordon som är normalt hemmahörande i ett annat EES-land, i den mån trafikförsäk- ringsföreningen har tillgång till uppgifterna. I fall som avses i 16 § företräds försäkringsanstalterna i ärenden om trafikskadeersättning eller om återkrav av utgiven sådan ersätt- ning av en trafikförsäkringsföre- ning i vilken anstalterna är med- lemmar. Detta gäller även ären- den enligt 28 §. För ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden kan föreningen utse en av anstalterna att företräda de öv- riga. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fast- Prop. 2001/02:133 ställer stadgar för trafikförsäk- Saknas föreskriven trafikförsäk- ring för ett motordrivet fordon som är registrerat i vägtrafikre- gistret och inte är avställt, har trafikförsäkringsföreningen rätt till gottgörelse (trafikförsäkrings- avgift) av den försäkringspliktige för den tid denne har underlåtit att fullgöra sin försäkringsplikt. Trafikförsäkringsavgift bestäms på grundval av de årspremier för trafikförsäkring som har tilläm- pats här i landet trafikförsäkring har saknats. Av- giften får över- stiga högsta försäkringspremie för fordon av samma fordonsslag och med samma användningssätt som det oförsäkrade fordonet. Med fordonsslag avses personbil, last- bil, buss, motorcykel, traktor, mo- torredskap, moped och terräng- motorfordon. Förhöjning av pre- mien på grund av omständigheter som ger anledning att anta att for- donet med hänsyn till innehava- rens person utgör en särskild risk i trafiken får dock beaktas endast om det finns sådana omständig- heter i det särskilda fallet. Trots vad som sägs i andra stycket får trafikförsäkringsavgift tas ut med tvåhundra kronor för tid till dess trafikförsäkring teck- nas eller försäkringsplikten upp- hör. Domstol kan sätta ned trafikför- säkringsavgiften, om det finns sär- skilda skäl. I fråga om preskrip- tion av trafikförsäkringsavgift tillämpas 31 § första stycket. 3 Senaste lydelse av tidigare 31 § 2001:562. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer i fråga om de nya 28 och 33 §§ och i övrigt . 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som begåtts utomlands Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som begåtts utomlands skall ha följande lydelse. Bestämmelserna i 33 § trafik- skadelagen (1975:1410) samt be- stämmelse om straff för överträ- delse av föreskrift i terrängtrafik- kungörelsen (1972:594), fordons- kungörelsen (1972:595), kungörel- sen (1972:605) om införande av ny vägtrafiklagstiftning, kör- kortslagen (1998:488), körkorts- förordningen (1998:980), trafik- förordningen (1998:1276), lagen (2001:558) om vägtrafikregister eller förordningen (2001:650) om vägtrafikregister tillämpas även i fråga om gärning varigenom nå- gon utomlands överträtt motsva- rande föreskrift som gällde på gär- ningsorten. Bestämmelserna i 36 § trafik- skadelagen (1975:1410) samt be- stämmelse om straff för överträ- delse av föreskrift i terrängtrafik- kungörelsen (1972:594), fordons- kungörelsen (1972:595), kungörel- sen (1972:605) om införande av ny vägtrafiklagstiftning, kör- kortslagen (1998:488), körkorts- förordningen (1998:980), trafik- förordningen (1998:1276), lagen (2001:558) om vägtrafikregister eller förordningen (2001:650) om vägtrafikregister tillämpas även i fråga om gärning varigenom nå- gon utomlands överträtt motsva- rande föreskrift som gällde på gär- ningsorten. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2001:653. 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1976:357) om motortävlingsförsäkring Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (1976:357) om motortävlingsför- säkring skall ha följande lydelse. I fråga om motortävlingsförsäk- ring tillämpas i övrigt 1719, 28 och 29 §§ trafikskadelagen (1975:1410). Härvid skall vad som sägs om avtal om trafikförsäkring och trafikskadeersättning i stället avse avtal om motortävlingsför- säkring respektive ersättning från sådan försäkring. I fråga om motortävlingsförsäk- ring tillämpas i övrigt 1719, 31 och 32 §§ trafikskadelagen (1975:1410). Härvid skall vad som sägs om avtal om trafikförsäkring och trafikskadeersättning i stället avse avtal om motortävlingsför- säkring respektive ersättning från sådan försäkring. Denna lag träder i kraft . Lagen tillämpas om brottet har begåtts i . Vid personskada och sådan kränkning som avses i 2 § andra stycket är lagen dess- utom tillämplig om brottet har be- gåtts utomlands mot någon som hade hemvist i . Lagen tillämpas dock inte, om brottet och den skadelidande har så ringa an- knytning till att det inte är rimligt att skadan ersätts av svenska statsmedel. Förslag till lag om ändring i brottsskadelagen Härigenom föreskrivs att 1 § brottsskadelagen (1978:413) skall ha följande lydelse. Denna lag gäller ersättning av statsmedel för skada till följd av brott (brottsskadeersättning). Lagen tillämpas om brottet har begåtts i . Vid personskada är lagen dessutom tillämplig om brottet har begåtts utomlands mot någon som hade hemvist i . Lagen tillämpas dock ej, om brot- tet och den skadelidande har så ringa anknytning till att det inte är rimligt att skadan ersätts av svenska statsmedel. Denna lag träder i kraft . De nya bestämmelserna skall dock tillämpas för tid . Förslag till lag om ändring i järnvägstrafiklagen Härigenom föreskrivs att 5 kap. 3 § järnvägstrafiklagen (1985:192) skall ha följande lydelse. I fråga om skadestånd enligt I fråga om skadestånd enligt gäller 5 kap. och gäller 5 kap. och (1972:207). (1972:207). Har vållande på den skadelidandes sida medverkat till skador på nöt- kreatur eller hästar under betesgång eller på renar, får skadeståndet jäm- kas endast om medverkan har skett uppsåtligen eller genom grov vårds- löshet. Skadas ett motordrivet fordon som är i trafik eller egendom som be- fordras med ett sådant fordon, skall medverkan till denna sakskada anses föreligga, om vållande i samband med förandet av det skadade fordonet eller det fordon som den skadade egendomen befordrades med eller brist- fällighet på fordonet har medverkat till skadan. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Prop. De huvudsakliga bestämmelserna om ersättning till dem som drabbas av skada i samband med trafik med motorfordon finns i trafikskadelagen (1975:1410) och i trafikförsäkringsförordningen (1976:359). Vissa av dessa genomför de gemenskapsbestämmelser som finns om trafikförsäk- ring (i direktiven används begreppet motorfordonsförsäkring). Det finns tre EG-direktiv om motorfordonsförsäkring. Direktiven gäller försäkringsersättning för trafikolyckor som inträffar i den skadelidandes bosättningsland och som orsakas av ett fordon som är registrerat och försäkrat där eller i ett annat medlemsland. Direktiven gäller alltså när skaderegleringen sker i skadelandet. antogs ett fjärde EG-direktiv om motorfordonsför- säkring (och rådets direktiv /26/EG om till- närmning av medlemsstaternas lagar om ansvarsförsäkring för motorfor- don samt om ändring av rådets direktiv /239/EEG och 88/357/EEG). Direktivet, som omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska samar- betsområdet (), finns i bilaga 1. I en inom utarbetad promemoria Trafikskada ut- omlands enklare att få ersättning (Ds 2001:51) har övervägts vilka lag- ändringar som är nödvändiga i anledning av direktivet och hur detta i övrigt bör genomföras. Promemorian har utarbetats i nära samarbete med . Samråd har vidare skett med Finansinspek- tionen i de delar som rör inspektionens verksamhet. Direktivet har också tagits upp vid överläggningar med företrädare för ansvariga departement i , , och . Vid överläggningarna har man sökt enas om hur direktivet bör tolkas och hur det lämpligen kan genom- föras. Promemorian har remissbehandlats. En sammanfattning av promemo- rian finns i bilaga 2. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. En för- teckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Ju2001/7398/L2). En jämförelsetabell med sammanställning av bestämmelserna i direkti- vet och motsvarande eller närmast motsvarande bestämmelser i gällande rätt eller i förslaget till ändringar i trafikskadelagen finns i bilaga 5. Några remissinstanser har synpunkter och förslag i andra frågor än de som rör genomförandet av direktivet. Dessa frågor behandlas inte i pro- positionen. I propositionen lämnar regeringen även förslag till följdändringar i brottsskadelagen (1978:413) och järnvägstrafiklagen (1985:192) med anledning av de ändringar i skadeståndslagen (1972:207) som antagit och som föreslagits i regeringens proposition Ersättning för ideell skada (prop. 2000/01:68). När det gäller förslaget till lag om ändring i brottsskadelagen har och , närmast mot bakgrund av förslaget om dess tillämpning för tid före ikraftträdandet, under hand beretts tillfälle att lämna synpunkter. De har tillstyrkt respek- tive inte haft något att invända mot förslaget. Avseende förslaget till lag om ändring i järnvägstrafiklagen har någon extern beredning enligt 7 kap. 2 § regeringsformen inte bedömts nödvändig. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Regeringen har delvis följt Lagrådets synpunkter. handlas i avsnitt 8.3 och 8.4 samt i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissens förslag har dessutom vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. 4 Ersättning för trafikskada i Fram till dess att trafikskadelagen (1975:1410) trädde i kraft gällde ett system för ersättning av skador genom motortrafik som var en kombination av en sträng ansvarsregel och en obligatorisk försäk- ring som täckte ansvaret (bl.a. bilansvarighetslag och trafikförsäkringslag). Detta medförde att det personliga skadeståndsan- svaret fick en ganska liten praktisk betydelse. Den skadelidande vände sig så gott som alltid till den skadeståndsskyldiges försäkringsbolag som hade hand om skadeståndsärendena. Under hand framfördes kritik mot systemet. Kritiken byggde delvis på systemets allmänna konstruktion, nämligen att rätten till skadestånd i själva verket var en rätt till ersättning från en särskild försäkring men ändå i flera avseenden utformad som om skadestånd skulle betalas av skadevållaren personligen. Föraren ansågs också ha ett dåligt ersättnings- skydd. Vid en singelolycka kunde föraren inte få något skadestånd, efter- som den ende som kunde vara vållande till olyckan var föraren som ju inte kunde bli skadeståndsskyldig mot sig själv. För dessa fall kunde ett visst skydd ändå ges genom en frivilligt tecknad förarplatsförsäkring. Vid tillkomsten av trafikskadelag tog man fasta på den kritik som hade framförts mot det gamla systemet. I den nya lagen har föraren samma skydd som andra skadelidande, och varken för föraren eller nå- gon annan krävs att något vållande föreligger. Ersättning utgår i princip även vid eget vållande. Denna typ av ansvar brukar kallas för objektivt ansvar. All ersättning som kan komma i fråga enligt trafikskadelagen betalas från För att åstadkomma ett effektivt skydd för de skade- lidande är trafikförsäkring obligatorisk för i stort sett alla fordon (2 §). Staten är dock inte skyldig att ha trafikförsäkring för sina fordon (3 §). Om sådan försäkring inte har tecknats, betalas ersättning i stället direkt Prop. 2001/02:133 av staten. Trafikförsäkringen är utformad så att den garanterar att ersättning be- talas ut även om fordonets ägare inte har betalat sin premie (16 § andra stycket). Detsamma gäller om det inte går att fastställa identiteten på det fordon som har orsakat skadan (16 § tredje stycket). Vilka skador täcks? Trafikskadelagens objektiva ansvar täcker bara vissa skador. Vid person- skada ersätter trafikförsäkringen dels föraren och andra som skadas i for- donet, dels personer som skadas utanför fordonet, t.ex. cyklister och fot- gängare (10 § och 11 § första stycket). Vid sakskada däremot ersätts bara, med vissa undantag, skador som drabbat annan än fordonsägaren. Före trafikskadelagen förutsattes ett personligt ansvar för fordonets ägare, förare eller brukare. Enligt trafikskadelagen är det i stället så att försäkringen direkt tar över ansvaret för en inträffad skada. Trafikförsäk- ringen är alltså inte att betrakta som en ansvarsförsäkring som täcker nå- gons skadeståndsansvar utan är frikopplad från skadeståndsrättens an- svarsregler. Detta hindrar inte att en skadelidande väcker talan under åbe- ropande av skadeståndslagens bestämmelser. Om t.ex. en förare har kört sin bil på ett vårdslöst sätt och orsakat skada, kan således en skadeli- dande med stöd av de allmänna bestämmelserna i skadeståndslagen be- gära ersättning direkt av föraren (jfr 18 §). Det torde dock sällan finnas någon anledning för en skadelidande att vända sig direkt mot skadevålla- ren. Hur beräknas ersättningen? Trafikskadeersättningen beräknas efter samma grunder som skadestånd (jfr 9 § som hänvisar till 5 kap. skadeståndslagen). Det innebär att skadan skall täckas fullt ut och att ersättning skall ges inte enbart för ekonomisk skada utan även för ideell skada. Ersättning som har betalats från annat håll skall i vissa fall avräknas från rätten till trafikskadeersättning. Avräkning sker efter samma princi- per som när det gäller avräkning av olika ersättningar på skadestånd. Av- räkning skall således ske för bl.a. sjukpenning eller annan ersättning från socialförsäkringen. Vem får meddela trafikförsäkring? I försäkringsrörelselagen (1982:713) finns allmänna bestämmelser om under vilka förutsättningar en ansökan om att bedriva försäkringsrörelse skall beviljas. Trafikskadelagen innehåller därutöver en särskild bestämmelse om vem som har rätt att meddela trafikförsäkring här i landet (5 §). försäkring får meddelas av försäkringsbolag som har fått tillstånd till det Prop. 2001/02:133 av regeringen, dvs. enligt bestämmelserna i försäkringsrörelselagen eller lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares verksamhet i , samt av en EES-försäkringsgivare som bedriver gränsöverskridande verksamhet här i landet med stöd av den sistnämnda lagen. Som har nämnts kan trafikförsäkring meddelas av en EES-försäk- ringsgivare som är verksam här i landet enligt lagen om utländska försäk- ringsgivares verksamhet i . Ett sådant försäkringsbolag kan ha ett fast driftställe här men behöver inte ha det. Om ett fast driftställe saknas, skall det utländska försäkringsbolaget ha en representant i (5 § tredje stycket trafikskadelagen).