prop · GP0383 · 2002-01-02 00:00:00 — Regeringen ser positivt på det ökande intresset hos företag att se sin verksamhet i ett socialt sammanhang, där inte minst respekten för de mänskliga rättigheterna är en viktig del, och fördjupar sin dialog med företrädare för det svenska näringslivet. Allt fler företag utarbetar olika uppförandekoder eller motsvarande för verksamheten. vanligt att företag samarbetar med ideella organisationer, som t.ex. Skr. 2001/02:83 . Näringslivets arbete med frågor som har att göra med arbetstagares rättigheter när det gäller skyddsregler, arbetstider, åldersgränser och diskriminering, men även med frågor som berör miljö och med rättigheter som rör anspråk på landområden, kan i många fall utvecklas parallellt med det arbete som bedrivs på statlig nivå. Företag är dessutom ofta måna om att i sina avtalsvillkor med avtalsparter i andra länder se till att vissa grundläggande rättigheter för arbetstagarna på företagen är uppfyllda. Det arbete som de enskilda organisationerna bedriver för att främja och stärka de mänskliga rättigheterna, både nationellt och internationellt, är värdefullt. De enskilda organisationerna har genom sin självständighet en särskild funktion att fylla. Regeringen avser att låta kartlägga hur lagstiftningen inom olika områden påverkar ideella föreningar. Regeringen avser att besluta att en särskild utredare skall tillsättas med uppgift att utreda och analysera frågor rörande allmänna samlingslokaler. Regeringen avser att genomföra återkommande s.k. Folkrörelse- forum för dialog mellan å ena sida regeringen och dess förvaltnings- myndigheter och å andra sidan företrädare för föreningslivet. Det arbetet som enskilda organisationer bedriver för att främja och stärka de mänskliga rättigheterna, både nationellt och internationellt, är värdefullt. Organisationerna kompletterar övrigt arbete som bedrivs och de har en god kunskap om de mänskliga rättigheternas status och innehåll. De enskilda organisationerna har genom sin självständighet en särskild funktion att fylla. De kan bidra till en nödvändig debatt om mänskliga rättigheter. De kan också vilket är en huvuduppgift för många organisationer vara kritiska och pådrivande i frågor som rör mänskliga rättigheter. Regeringen ser det som värdefullt att intensifiera dialogen med organisationerna. Regeringen avser att ge ytterligare stöd för att främja deras möjligheter att bedriva undervisning om mänskliga rättigheter (se avsnitt 9.7 och 9.9). Vissa organisationer har skrivit parallellrapporter till olika övervakningskommittéer. Genom dessa parallellrapporter ger den enskilda organisationen sin bild av hur fullföljer konventionerna. Deras rapporter är viktiga i debatten om mänskliga rättigheter. Regeringen har för avsikt att besluta att en särskild utredare skall kartlägga hur lagstiftningen inom olika områden påverkar ideella föreningar (se prop. 2001/02:80). Avsikten är att ge en samlad bild och bedömning av de rättsliga villkoren för sådana föreningar. Vidare avser regeringen att besluta att en särskild utredare skall Skr. 2001/02:83 tillsättas med uppgift att utreda och analysera frågor rörande allmänna En av utredarens uppgifter blir att undersöka vilken betydelse de allmänna samlingslokalerna har för närsamhället, särskilt vad gäller invånarnas deltagande i samhällslivet och i de politiska processerna. Häri ingår att utredaren skall försöka bedöma vilken betydelse samlingslokalerna har för invånarnas utövande av de grundlagsfästa mötes-, yttrande- och föreningsfriheterna. En annan uppgift för utredaren är att inventera det samlade beståndet av allmänna samlingslokaler. Därvid skall redovisas bl.a. om dessa är tillgängliga för personer med funktionshinder. Regeringen har för avsikt att genomföra återkommande s.k. Folkrörelseforum för dialog mellan å ena sidan regeringen och dess förvaltningsmyndigheter och å andra sidan företrädare för föreningslivet där såväl traditionella organisationer som små, nya och okonventionella sammanslutningar kan beredas möjlighet att delta (se prop. 2001/02:80). I dessa sammanhang är det av värde att även frågor om mänskliga rättigheter lyfts fram. 7 Vissa prioriterade frågor I detta avsnitt redovisas vissa frågor som regeringen avser att prioritera i sitt fortsatta arbete med de mänskliga rättigheterna. Flera av dessa har behandlats i den kartläggning som presenterades i rapporten i en kartlägg- ning (Ds 2001:10). Regeringen fäster stor vikt vid att ha ett helhets- perspektiv på frågor som rör de mänskliga rättigheterna. Betoningen måste därför ligga på rättigheternas odelbarhet och universalitet. Flera av de prioriterade frågorna är sådana som lyfts fram när de svenska förpliktelserna har granskats i internationella fora. När så är fallet redovisas detta. Även andra områden som regeringen ser behöver stärkas redovisas i avsnittet. De frågor som behandlas i det följande är internationellt skydd mot förföljelse och tortyr, skydd mot diskriminering och vissa andra anknytande frågor samt funktionshindrades rättigheter. Vidare behandlas barnets rättigheter, äldres rättigheter, boendefrågor och segregation, nationella minoriteter, samerna samt frihetsberövanden. Slutligen behandlas rätten till domstolsprövning och andra frågor som rör domstolarna, yttrandefriheten och religionsfriheten. Internationellt skydd mot förföljelse och tortyr Regeringens mål för migrationspolitiken är att ge skydd mot förföljelse och tortyr genom att värna asylrätten i och internationellt, att den reglerade invandringen upprätthålls och att harmoniseringen av flykting- och invandringspolitiken i EU ökar. Målet är att verksamheten skall präglas av rättssäkerhet, humanitet och respekt för individens mänskliga rättigheter. Regeringen har i regleringsbreven för och utökat förvaltningsanslaget till myndig- heterna med sammanlagt för att inte öka de nuvarande handläggningstiderna. Den svenska migrationspolitiken griper över flera områden. Främst omfattar den flyktingpolitiken, invandringspolitiken, och återvändande- politiken. Utrikes-, säkerhets-, handels- och biståndspolitiken berörs också. En samsyn mellan migrations-, bistånds- och säkerhetspolitik i förhållande till fattiga länder kan t.ex. leda till att färre människor tvingas lämna sina hemländer. En framgångsrik säkerhetspolitik kan även den leda till stabila regioner i världen vad avser fred och säkerhet, vilket medför färre antal flyktingar. Det är angeläget att skapa en samsyn mellan migrations- och utvecklingsfrågor. Målet för regeringens migrationspolitik är således att migration till och från vårt land kan ske i ordnade former, att asylrätten i och i ett internationellt perspektiv värnas, att den reglerade invandringen upprätt- hålls och att harmoniseringen av flykting- och invandringspolitiken i den Europeiska unionen (EU) ökar. För att inte öka de nuvarande handläggningstiderna hos Migrations- verket och har regeringen i regleringsbreven för berörda myndigheter utökat förvaltningsanslaget till myndigheterna med sammanlagt . Rätten att söka asyl finns i artikel 14 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. På flyktingrättens område finns FN:s konvention angående flyktingars rättsliga ställning. kompletterades konventionen med ett protokoll, det s.k. New York-protokollet, vilket innebär att de ratificerande staterna åtar sig att tillämpa huvud- konventionen utan geografisk begränsning och utan begränsning till händelser som ägde rum före . Flyktingpolitiken består inte bara av att ta emot flyktingar i . I den ingår också arbete i FN och andra internationella fora för att lösa konflikter mellan länder, arbete inom EU och annat internationellt samarbete samt bistånd i olika former. När det gäller internationellt samarbete står FN-organen i fokus. Även det nordiska samarbetet och samarbetet med staterna kring är av stor vikt. I det senare fallet ger stöd genom utvecklingssamarbete, något som även gäller andra stater i Öst- och . FN:s högkommissarie för flyktingar (UNHCR) inrättades 1950 och har Skr. 2001/02:83 ett grundläggande mandat att utifrån flyktingkonvention och tilläggsprotokoll verka för skydd åt personer som på grund av fruktan för förföljelse flytt från sitt hemland. En viktig del av UNHCR:s skyddsarbete är att se till att flyktingar får humanitärt bistånd med mat, husrum och undervisning för barnen. En annan viktig del i UNHCR:s verksamhet är utvecklingen av den internationella flyktingrätten. UNHCR har i sitt arbete en stark inriktning mot att söka främja och skapa förutsättningar för återvändande av flyktingar till deras hemländer eller finna andra varaktiga lösningar på flyktingsituationer. Denna prioritering stöds av . spelar en aktiv roll i UNHCR:s styrelsearbete liksom i den reformering som skett och sker inom organisationen. är också en av de största bidragsgivarna till organisationen. UNHCR finansieras nästan helt genom frivilliga bidrag. Den svenske ambassadören övertog ordförandeposten i . för palestinaflyktingar (UNRWA) inledde sin verksamhet 1950 och har till uppgift att bistå palestinska flyktingar som lämnade sina hem i samband med den arabisk-israeliska konflikten 1948. Mandatet har sedan utvidgats till att också omfatta de palestinier som flydde krig mellan och grannländerna. bistår UNRWA cirka 3,8 miljoner flyktingar. är en av UNRWA:s största bidragsgivare och deltar aktivt i de två årliga möten som UNRWA anordnar för givare och värdländer, varvid UNRWA:s verksamhet, finansiella situation och andra frågor av gemensamt intresse diskuteras. Som en följd av Amsterdamfördragets ikraftträdande har frågor om skydd mot förföljelse och tortyr även blivit en del av gemenskapsrätten. Amsterdamfördraget erbjuder nya möjligheter för EU att utarbeta rättsligt bindande instrument. För svensk del är det en övergripande prioritering att dessa instrument används och att man når fram till ett större mått av gemensam politik på området. Inom EG-rätten finns regler som innebär att rådet senast skall lagstifta om åtgärder som avser asyl, flyktingar och fördrivna personer samt åtgärder som avser invandringspolitiken, se artiklarna 62 och 63 i EG-fördraget. En harmonisering inom området avser minimi- normer som gäller i huvudsak till skydd för dessa grupper för att minska skillnaderna i medlemsstaternas behandling av medborgare i tredje land och deras rättigheter. Arbetet går i stor utsträckning ut på att genomföra uppgifterna i Amsterdamfördraget som trädde i kraft och som bekräftades av stats- och regeringscheferna vid i . Inom EU behandlas migrationsfrågorna i rådet för rättsliga och inrikesfrågor. I rådet deltar i ett antal arbetsgrupper som behandlar asyl, visering, gränskontrollfrågor, invandring samt avvisning och utvisning. antogs rådets beslut (56/2000/EG) om in- Skr. rättande av en europeisk flyktingfond (EGT L 252, 6.10.2000, s. 12). Fonden skall huvudsakligen stödja projekt för mottagande av asyl- sökande, integration och återvändande men medel kan också användas till s.k. akutåtgärder. Bidrag kan bl.a. lämnas till enskilda organisationer, myndigheter, skolor och kommuner. Ansvarig myndighet gentemot kom- fattar, i samråd med , beslut om vilka projekt som skall tilldelas medel . presenterade kommissionen ett meddelande om ett gemensamt asylförfarande och en enhetlig status giltig i hela unionen för den som beviljas asyl (KOM (2000) 755 slutlig). Under den svenska ordförandeperioden inriktades arbetet inledningsvis på direktivförslaget om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta. Ministrarna nådde politisk överenskommelse Direktivförslag om miniminormer för medlemsstaternas åtgärder för att bevilja eller återkalla flyktingstatus presenterades av kommissionen i (KOM (2000) 578 slutligt). på dem som ansöker om asyl vid medlemsstaternas gränser och på deras Det föreskriver ett antal miniminormer för prövnings- förfarandet, bl.a. den asylsökandes rätt till en individuell asylansökan, rätt till tolk och rättshjälp, rätt till ett motiverat beslut i ärendet, rätten att överklaga samt regler om utbildning för personalen vid beslutande Frågan om förvar regleras liksom proceduren för prövning av asylansökningar i sak samt i en s.k. snabb procedur. bl.a. bestämmelser om s.k. säkra tredje länder, första asyllandsprincipen och säkra ursprungsländer. presenterade kommissionen ytterligare ett direktivförslag om miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna (KOM (2001) 181 slutligt). Förslaget handlar om minimiregler för de asylsökandes rättigheter och skyldigheter. sakligen av rätten till dokumentation, familjens enhet, tillgången till vård och psykologiskt stöd, utbildning för såväl barn som vuxna, inkvartering Personer med särskilda behov uppmärksammas genom Kommissionen har även presenterat ett förslag till rådets förordning om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredje land har gett in i någon medlemsstat (KOM (2001) 447 slutligt). skall när det antas ersätta . presenterade kommissionen ett direktivförslag om gemensamma miniminormer om internationellt skydd som handlar om definitionen av vem som är flykting enligt FN:s konvention angående flyktingars rättsliga ställning och om andra former av I artiklarna 18 och 19 i EU:s stadga om grundläggande rättigheter (EU- stadgan) anges rätten till asyl och skydd vid avlägsnande, utvisning och I artikel 18 anges att asylrätten skall garanteras med iakttagandet av konventionen angående flyktingars rättsliga ställning och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. I artikel 19 Skr. 2001/02:83 förbjuds kollektiva utvisningar samt anges att ingen får avlägsnas, utvisas eller utlämnas till en stat där han eller hon löper en allvarlig risk att utsättas för dödsstraff, tortyr eller andra former av omänsklig eller förnedrande bestraffning eller behandling. I samband med det svenska ordförandeskapet i EU anordnade ett internationellt seminarium för att diskutera inter- nationellt skydd International Protection within One Single Asylum Procedure. Deltagare från medlemsstaterna, ansökarländerna, , , , EU:s institutioner, UNHCR och enskilda organisationer närvarade. Mötet syftade bl.a. till att diskutera aktuella frågor om internationellt skydd, vilket även bidrog till att ge kommissionen underlag i sitt arbete med utformandet av sina direktivförslag om definitionen av flyktingar samt alternativa skyddsformer. Europeiska juridiska expertkommittén för asyl- och migrationsrättsliga frågor (CAHAR) är en ad hoc kommitté direkt under ministerkommittén. Kommittén håller som regel två möten och ägde de rum månad. CAHAR antog under dessa möten tre förslag till rekommendationer för ministerkommittén att ta ställning till. Förslagen gällde situationen för kvinnor på flykt i , inskränkning av asylrätten samt homosexuellas rättigheter vad gäller asyl och immigration. antogs CAHAR:s förslag till rekommendation om tillfälligt skydd av ministerkommittén. CAHAR har inlett diskussioner om definitionen av särskilt utsatta grupper utifrån konventionen angående flyktingars rättsliga ställning, däribland asylsökande som åberopar homosexualitet som grund för asylansökan. Förbud mot utvisning och avvisning på grund av risk för tortyr m.m. Regeringens bedömning: Regeringen avser att i sin mål- och resultatdialog med och aktivt följa hur myndigheterna lever upp till visioner och verksamhetsmål för att låta perspektivet med mänskliga rättigheter genomsyra riktlinjer för handläggning och beslutsfattande. Skälen för regeringens bedömning: Artikel 3 i FN:s konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning (tortyrkonventionen) anger att ingen får utvisas, avvisas eller utlämnas som löper risk att utsättas för tortyr. Artikel 3 i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (), som förbjuder tortyr, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning skyddar genom fastslagen praxis av den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna () även den mot utvisning, avvisning eller utlämning, om en person riskerar att utsättas för tortyr eller liknande behandling i enlighet med artikelns lydelse. har ett antal klagomål riktats mot Skr. 2001/02:83 vid i av utlänningar som nekats uppehållstillstånd. ersattes kommissionen och den dåvarande av en ny domstol med heltidsanställda ledamöter. anförs klagomål direkt till . I klagomålen mot anförs ofta att utlänningen, om han eller hon återsänds till sitt hemland, kommer att utsättas för tortyr. I den svenska utlänningslagen (1989:529) finns ett absolut förbud mot att avvisa eller utvisa en person som riskerar dödsstraff, kroppsstraff eller tortyr eller att utsättas för annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Den som riskerar sådan behandling skall beviljas uppehålls- tillstånd här i landet som skyddsbehövande. Ärenden där tortyr åberopas är ofta svåra att utreda och innefattar komplicerade frågor om bevisvärdering. Som exempel kan nämnas att den som har blivit torterad kan ha svårt för att sakligt redogöra för vad han eller hon har varit utsatt för. Inte sällan finns den bevisning som åberopas i ärendet i ett annat land. () har uttalat kritik mot i åtta fall. har inte fällts i i något ärende avseende artikel 3 i . En förutsättning för att skall kunna pröva klagomål från enskilda är att staten i fråga har accepterat den individuella klagorätten. Många stater som är anslutna till tortyrkonventionen har inte gjort detta. däremot är behörig att pröva klagomål från enskilda mot samtliga stater som är anslutna till . I flera länder med en utvecklad rättsordning och en rättssäker asylprocess ökar antalet ärenden som förs till dessa internationella övervakningsorgan. Ökningen gäller framför allt ärenden hos . Detta kan ses som en naturlig följd av att förutsättningarna för att juridiskt driva en sak vidare genom stöd av aktiva juridiska ombud är större i dessa länder. Andra länder som har eller har haft individuella ärenden i är t.ex. , och . Regeringen ser allvarligt på den kritik som riktat mot och fäster stor vikt vid rätten för enskilda att klaga hos internationella övervakningsorgan. Det görs en noggrann analys av varje ärende där kritik har uttalats mot och på olika sätt förbättras rutinerna för handläggning och bedömning av asylärenden där tortyr kan ha förekommit. rättar sig alltid efter beslut som fattas av och . Ingen avvisning har skett i de fall där har kritiserats. och arbetar aktivt med internutbildning, seminarier och andra åtgärder för att upp- märksamma ärenden där det åberopas risk för tortyr. I vision anges att verket värnar mänskliga rättigheter och står för humanitet och respekt, rättssäkerhet och engagemang. Regeringen avser att i sin mål- och resultatdialog med och aktivt följa hur myndigheterna lever upp till visioner och verksamhetsmål för att låta perspektivet med mänskliga rättigheter genomsyra riktlinjer för handläggning och beslutsfattande. Regeringens bedömning: Regeringen välkomnar direktivförslag om att s.k. könsrelaterad förföljelse skall innefattas i konventionsflyktingbegreppet. Regeringen kommer att föreslå att den svenska lagstiftningen anpassas till resultatet av förhandlingarna i rådet. Skälen för regeringens bedömning: Enligt konventionen angående flyktingars rättsliga ställning är en flykting en person som känner en välgrundad fruktan för att utsättas för förföljelse i sitt hemland på grund av ras, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund av sin religiösa eller politiska uppfattning. har presenterat ett förslag som innebär att välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön föreslås vara grund för flyktingstatus enligt samma konvention. Enligt den gällande svenska lagstiftningen får sådana personer stanna i som skyddsbehövande i övrigt. Regeringen välkomnar kommissionens direktivförslag om att s.k. könsrelaterad förföljelse skall innefattas i konventionsflyktingbegreppet och kommer att föreslå att den svenska lagstiftningen anpassas till resultatet av förhandlingarna i rådet. Antalet asylsökande har ökat . kom det 16 381 asylsökande till . registrerades 23 571 sådana ansökningar. och är de dominerande länder som asylsökande har kommit från , och . ansökte drygt 6 000 personer från och 3 000 personer från om asyl i . I utlänningslagen anges vad som ger rätt till asyl i . De som får asyl här enligt de grunder som anges i konventionen angående flyktingars rättsliga ställning brukar ibland benämnas konventions- flyktingar. Personer som riskerar tortyr, dödsstraff eller annan omänsklig eller förnedrande behandling betecknas som skyddsbehövande i övrigt. Dit räknas även personer som känner en välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller homosexualitet. Bland de skyddsbehövande som, i samarbete med UNHCR, överförs till inom ramen för vidarebosättning, finns såväl de som har skäl grundade på konventionen angående flyktingars rättsliga ställning som andra skäl. räknas inte de som tagits ut för vidarebosättning automatiskt som konventionsflyktingar. De flesta av de som får skydd i får det på annan grund än konventionen. beviljades 307 personer uppehållstillstånd som konventionsflyktingar och 811 personer som skyddsbehövande i övrigt. Omkring 5 700 personer beviljades uppehållstillstånd av humanitära skäl. Ökad rättssäkerhet i asylärenden Regeringen är mån om att de som söker asyl i skall få en rättssäker prövning av sina asylskäl och lägger stor vikt vid legitimiteten och tilltron till asylprocessen. pågått en beredning av frågan hur en reform när det gäller över- prövningen av beslut i utlänningsärenden skall kunna utformas. läget prövas ärendena i första instans av . verkets beslut kan överklagas till . Den s.k. har lagt fram ett förslag som innebär att dessa ärenden skall överprövas av förvaltningsdomstolar, Ökad rättssäkerhet i asylärenden (SOU 1999:16). arbetsgrupp har utrett hur en specialdomstol skulle kunna fungera som överinstans, En specialdomstol för utlänningsärenden (Ds 2000:45). grundläggande utgångspunkten i det fortsatta arbetet är att stärka rättssäkerheten i främst asylärenden genom att en tvåpartsprocess med möjlighet till muntlig förhandling skall kunna tillämpas i sådana Regeringens avsikt är att i enlighet med Social- försäkringsutskottets tillkännagivande i betänkandet över budget- propositionen (bet. 2001/01:SfU2) kunna presentera ett förslag till ny instans- och processordning i utlännings- och medborgarskapsärenden 7.2Skydd mot diskriminering och vissa andra anslutande frågor Diskrimineringsförbudet är genomgående i alla instrument som behand- lar mänskliga rättigheter. Som exempel kan nämnas att i artikel 1 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna stadgas att alla människor är födda fria och lika vad gäller värde och rättigheter. artikel 2 skall de rättigheter som nämns i förklaringen tillkomma envar oberoende av ras, hudfärg, kön, språk, religion, politisk eller annan åsikt, nationellt eller socialt ursprung, egendom, börd eller ställning i övrigt. Ett förbud mot diskriminering på dessa grunder finns också i artikel 26 i FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter och i artikel 2 (2) i FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Enligt artikel 14 i skall åtnjutandet av de rättig- heter som anges i denna konvention säkerställas utan någon åtskillnad såsom på grund av kön, ras, hudfärg, språk, religion, politisk eller annan åskådning, nationellt eller socialt ursprung, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd eller ställning i övrigt. 12 till konventionen, som innehåller ett självständigt diskriminerings- förbud, har antagits. har inte undertecknat detta protokoll (se närmare i avsnitt 5.2).