prop · GP03127 · 2002-04-12 00:00:00 — Med hänsyn till att det numer följer av 13 § att regeringen bestämmer vilken myndig- het som skall vara avgiftsmyndighet och till att det av första stycket föl- jer att avgiftsmyndigheten beslutar om skrotningsavgift slopas tredje stycket. Se även kommentaren till 13 §. I paragrafen, som är ny, anges under vilka förutsättningar en avgiftsskyl- dig kan få anstånd med att betala skrotningsavgiften. Paragrafen ersätter bestämmelserna om anstånd i 5 kap. 5 § och 12 § första stycket 2 samt andra stycket LPP. Hänvisningen till 19 kap. 6 § första och tredje stycke- na skattebetalningslagen (1997:483, SBL) innebär att anståndsränta skall tas ut. I paragrafen, som är ny, föreskrivs att ränta skall tas ut om skrotningsav- gift inte betalas i rätt tid. Det rör sig dels om fall då avgiften inte betalas inom de tider som anges i 15 §, dels om fall då den avgiftsskyldige med- getts anstånd med betalningen men avgiften inte betalas vid anståndsti- dens utgång. Vilken räntesats som gäller anges genom en hänvisning till 19 kap. 8 § SBL. Paragrafen ersätter bestämmelserna om dröjsmålsavgift i 5 kap. 8 och 9 §§ LPP. Enligt paragrafen, som är ny, skall ränta utgå när avgift återbetalas, t.ex. efter överklagande. Vilken räntesats som gäller anges genom en hänvis- ning till 19 kap. 14 § SBL. Paragrafen ersätter 5 kap. 13 § LPP. I paragrafen, som är ny, finns, genom hänvisningar till skattebetalnings- lagen, de regler om indrivning som tidigare fanns i 5 kap. 16 §, 17 § för- sta stycket och 18 § LPP. Paragrafen, som är ny, ersätter bestämmelserna i 5 kap 17 § andra stycket och 17 a § andra meningen LPP. Se kommentarerna till 13 och 15 §§. Paragrafen, som är ny, ersätter 9 kap. 4 § LPP. Ordalydelsen har dock sin förebild i 13 kap. 1 § skattebetalningslagen. överklagas beslut om skrotningsavgift enligt bestämmelserna om överklagande i 8 kap. LPP. Det innebär att tiden för överklagande är räknat från utgången av det kalenderår under vilket bilen registrerades i vägtrafikregistret. Förfarandet i LPP skall dock inte längre gälla för skrotningsavgiften utan avgiften skall tas ut med stöd av bestämmelser i förevarande lag, se vidare avsnitt 4.8. Beslut om skrotningsavgift kommer med andra ord inte längre att fattas med stöd av LPP. Bestämmelsen i första stycket att vissa beslut enligt LPP, bl.a. be- skattningsbeslut, inte får överklagas enligt den här lagen tas därför bort. Beslut om skrotningsavgift skall alltså överklagas enligt förevarande pa- ragraf i stället för enligt bestämmelserna i , vilket innebär att förvalt- ningslagens (1986:223) bestämmelser skall tillämpas. I fortsättningen kommer alltså tiden för överklagande att vara räknat från den dag då klagande fick del av beslutet. Att beslut av i frågor som avses i 7 § första stycket 2 får överklagas till följer av 26 § första stycket bil- skrotningsförordningen. För att göra reglerna om överklagande mer över- skådliga flyttas bestämmelsen till första stycket i denna paragraf. Detta är även skälet till att bestämmelsen i 26 § tredje stycket bilskrotningsför- ordningen om att beslut i frågor som avses i 7 § första stycket 3 inte får överklagas flyttas hit, närmare bestämt till andra styck- et. föreskrivs i andra stycket endast att beslut i frågor som avses i 7 § första stycket 3 inte får överklagas. I andra stycket föreskrivs nu ock- så att beslut i frågor som avses i 7 § första stycket 2 inte får överklagas. Detta följer av 26 § tredje stycket bilskrotnings- förordningen. Se även kommentaren till 8 §. I tredje stycket föreskrivs att andra beslut, t.ex. beslut om skrotnings- avgift, får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs att vid överklagande till kammarrätt, vilket är en nyhet när det gäll- er beslut om skrotningsavgift. Bestämmelsen har i princip utformats i enlighet med vad Lagrådet för- ordat. Se kommentaren till 13 och 15 §§. Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen När punktskatterna infogas i skattekontosystemet kommer lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter att upphävas. Reg- lerna för förfarandet skall i stället finnas i skattebetalningslagen (1997:483, SBL). Punktskatterna skall redovisas i en punktskattedeklara- tion enligt 10 kap. 9 a SBL och betalas på de förfallodagar som gäller enligt skattebetalningslagen. Detta är bakgrunden till ändringarna. 11.9Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) På förslag av Lagrådet införs en hänvisning i fjärde stycket till lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid energiproduk- tion där det i 18 § föreskrivs att utan hinder av sekretessen enligt föreva- rande paragraf får vissa uppgifter lämnas till enskild. Se även kommenta- ren till 18 § förslaget till lag om ändring i lagen om miljöavgift på ut- släpp av kväveoxider vid energiproduktion. 11.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:349) om återvinning av dryckesförpackningar av aluminium I 3 a § föreskrivs att regler för uttag av avgift enligt lagen finns i LPP. När punktskatterna infogas i skattekontosystemet kommer lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter (LPP) att upphä- vas. I avsnitt 4.9 görs bedömningen att det inte är lämpligt att tillämpa skattebetalningslagen (1997:483) i fråga om avgiften. I stället får det an- ses ankomma på , som meddelar före- skrifter om avgiftens storlek, när avgiften skall betalas m.m., att i sam- band med att LPP upphävs meddela nödvändiga föreskrifter för förfaran- det. Detta är anledningen till att 3 a § upphävs. 11.11 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel Ändringen är en följd av att lagen (1984:151) punktskatter och prisre- gleringsavgifter upphävs och att reglerna för förfarandet i stället skall finnas i skattebetalningslagen (1997:483, SBL). Genom ändringen i första stycket införs en ny kategori skattskyldiga, nämligen godkända lagerhållare. Kategorin rymmer de skattskyldiga som skall vara registrerade eller som efter ett särskilt beslut får vara re- Prop. 2001/02:127 gistrerade, dvs. de som yrkesmässigt tillverkar gödselmedel, för in göd- selmedel till landet för yrkesmässig försäljning eller användning och de som i större omfattning återförsäljer gödselmedel. Ändringen är en följd av att en registrering som skattskyldig i fortsättningen endast skall ha administrativ betydelse och alltså inte som även betydelse för när skattskyldighet inträder m.m., se vidare avsnitt 5. Den som är godkänd lagerhållare skall registreras enligt 3 kap. 1 § första stycket 7 b skattebe- talningslagen. För att få agera som lagerhållare krävs ett godkännande från beskatt- Det behövs därför bestämmelser om skattskyldighet för den som inte blir godkänd eller väljer att inte ansöka om ett godkän- Dessa bestämmelser finns i första tycket 2 och 3. att den som inte är godkänd lagerhållare är skattskyldig om han yrkes- mässigt tillverkar gödselmedel eller för in gödselmedel till för yrkesmässig återförsäljning eller egen yrkesmässig användning inom Dessa skattskyldiga skall inte registreras enligt 3 kap.1 § första stycket 7 b skattebetalningslagen. De skall redovisa skatten i en särskild skattedeklaration för varje skattepliktig händelse, se 10 kap. 32 b § SBL. Nuvarande punkten 3 i första stycket ersätts av bestämmelsen om att den som är godkänd lagerhållare är skattskyldig. Den möjlighet som i dag finns för återförsäljare att bli registrerad som skattskyldig ersätts nämligen med en möjlighet att bli godkänd som lagerhållare, se 4 a §. I paragrafen, som är ny, regleras förutsättningarna för godkännande som Systemet med godkända lagerhållare skall ersätta dagens system med registrerade skattskyldiga. I dagens system kan skattefria leveranser ske mellan registrerade skattskyldig, vilket innebär att en regi- strering som skattskyldig inte enbart har administrativ betydelse. punktskatterna infogas i skattekontosystemet skall emellertid en registre- ring enbart ha administrativ betydelse. De skattemässiga effekter som en registrering har enligt dagens system skall dock behållas. det införs ett system med godkända lagerhållare. relse för förslaget finns i avsnitt 5. Enligt första stycket 1 och 2 får den som avser att yrkesmässigt tillver- ka gödselmedel eller föra in gödselmedel till för yrkesmässig återförsäljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet god- kännas som lagerhållare. I dagens system skall dessa skattskyldiga enligt 6 § första stycket registreras utan prövning. Den som är registrerad med stöd av nämnda bestämmelse måste alltså ansöka om att bli godkänd som lagerhållare, givetvis under förutsättning att han vill behål- la de fördelar som det finns med att vara registrerad. Bestämmelsen i första stycket 3 ersätter bestämmelsen i 6 § andra I likhet med vad som gäller för upplagshavare enligt lagarna om skatt på tobak, alkohol och energi skall endast den som med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig som lagerhållare kunna godkännas. Dessa krav uppställs på åter- försäljare som enligt 6 § andra stycket ansöker om att bli registrerade Samma krav ställs för övrigt på den som enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt eller lagen (1994:1776) om skatt på energi ansöker om att bli godkänd som skattebefriad förbrukare och den som ansöker om provianteringstillstånd enligt lagen (1999:446) om proviante- ring av fartyg och luftfartyg. Det rör sig alltså om väl inarbetade rekvisit. I andra stycket föreskrivs att ett godkännande skall återkallas om för- utsättningarna för godkännande inte längre finns. Denna grund för åter- kallelse gäller för upplagshavare, den som är registrerad som skatt- skyldig enligt 6 § andra stycket, skattebefriade förbrukare och den som beviljats provianteringstillstånd. I likhet med nämnda fall skall ett beslut om återkallelse av ett godkännande som lagerhållare gälla ome- delbart, om inte något annat anges i beslutet. I första stycket 1 ges bestämmelser om när skattskyldigheten inträder för godkända lagerhållare. Bestämmelserna stämmer i princip överens med dagens regler. I stället för att skattskyldighet inträder vid leverans till köpare som inte är registrerad kommer skattskyldighet att inträda vid leverans till en köpare som inte är godkänd lagerhållare, punkten 1 a. Skattefria leveranser kommer alltså i fortsättningen att kunna ske mellan godkända lagerhållare, dvs. samma ordning som gäller för leveran- ser mellan registrerade skattskyldiga. Bestämmelsen i första stycket 1 b ersätter nuvarande punkten 2 i sam- ma stycke. Bestämmelsen i första stycket 1 c om att skattskyldighet inträder när godkännandet som lagerhållare återkallas ersätter nuvarande punkten 3 i samma stycke. Återkallas ett godkännande inträder alltså skattskyldighet för allt obeskattat gödselmedel. Någon motsvarighet till dagens bestäm- melse om att skattskyldighet vid avregistrering inträder endast om skatt- skyldigheten inte övergår på någon annan införs inte. Har skattskyldighet inträtt kan nämligen skattskyldigheten inte därefter övergå på någon an- nan. Däremot anges efter förebild i 6 § lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus vad skattskyldigheten skall omfatta, nämligen, gödselmedel som ingår i den skattskyldiges lager vid återkallelsen. Iförsta stycket 2 och 3 regleras skattskyldigheten för skattskyldiga som inte är godkända lagerhållare. En avgörande skillnad mellan dessa skattskyldiga och godkända lagerhållare är att en godkänd lagerhållare kan tillverka och föra in gödselmedel under skatteuppskov, dvs. skatt- skyldigheten inträder först , t.ex. vid leverans till en köpare som inte är godkänd lagerhållare. För skattskyldiga som inte är godkända lagerhållare inträder dock skattskyldighet redan när ett göd- selmedel tillverkas eller förs in till landet. Dessa skattskyldiga skall re- dovisa skatten i en särskild skattedeklaration för varje skattepliktig hän- delse. Deklarationen skall lämnas in senast efter den skatteplikti- ga händelsen, se även kommentaren till 10 kap. 32 b § SBL. Iandra stycket har bestämmelserna om skattskyldighetens inträde en- dast delats upp på godkända lagerhållare och skattskyldiga som inte är godkända. I likhet med vad som gäller inträder dock skattskyldig- heten antingen när gödselmedel tillverkas eller när gödselmedel förs in till landet. Detta gäller både för godkända lagerhållare och övriga skatt- skyldiga. När det gäller skatt som regleras i andra stycket medges alltså godkända lagerhållare inget uppskov med skatten. med den ordning som gäller för registrerade skattskyldiga. Sam- manfattningsvis utgör ändringen i andra stycket ingen ändring i sak. Ändringen är alltså redaktionell och föranledd av de nya bestämmelserna om godkända lagerhållare. Upphävande av 6 § Bestämmelsen i första stycket om vilka skattskyldiga som skall registre- ras flyttas till 3 kap. 1 § första stycket 7 b SBL. Skälen härför redovisas i avsnitt 4.5. Bestämmelserna i andra och tredje styckena ersätts med de nya be- stämmelserna om godkänd lagerhållare i 4 a §. Uttrycket I en deklaration som avser gödselmedelsskatt får avdrag gö- ras ersätts med det enklare uttrycket En skattskyldig får göra avdrag. Den som är skattskyldig kan göra avdrag för skatt på gödselmedel i fall som avses i 7 § första stycket 1 och 4. En rätt till återbetalning för skatt- skyldiga som inte är registrerade fyller alltså ingen funktion. Orden re- gistrerad som i första stycket tas därför bort. Därmed kommer paragra- fen att omfatta endast den som inte är skattskyldig. Upphävande av 8 a8 d §§ Återbetalningar av skatt på gödselmedel skall i fortsättningen hanteras enligt förfarandet i skattebetalningslagen. Skälen härför redovisas i av- snitt 4.7. Den nya ordningen innebär att den som har rätt till återbetalning av gödselmedelsskatt likställs med skattskyldig och att ett beslut om återbetalning av gödselmedelsskatt skall anses som ett beskattningsbeslut enligt skattebetalningslagen. Detta uppnås genom ändringar 1 kap. 4 § och 11 kap. 1 § SBL, se därför även kommentarerna till dessa paragrafer. I stället för 8 a § kommer bestämmelserna om efterbeskattning och be- talning av skatt i skattebetalningslagen att gälla. Belopp som en sökande kan åläggas att betala tillbaka enligt första stycket kommer i fort- sättningen att behandlas som skatt. Det behövs därför ingen särskild före- skrift för att lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter skall vara tillämplig på belopp som en sökande genom efterbe- skattning enligt skattebetalningslagen åläggs att betala tillbaka. Bestämmelserna i 8 b och 8 c §§ ersätts av bestämmelserna om revi- sion och s.k. tredjemansföreläggande i skattebetalningslagen. Se kom- mentaren till 14 kap. 7 § SBL. Enligt 2 kap. 3 § SBL, som är ny, skall även i fort- sättningen vara beskattningsmyndighet för punktskatter. Vad som i skat- tebetalningslagen sägs om skattemyndighet skall när det gäller punktskatt avse . Enligt 2 kap 5 a § samma lag, som också är ny, får dock regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta att uppgifter som enligt skattebetalningslagen skall fullgöras av Riksskat- teverket i stället skall fullgöras av en skattemyndighet. Det nu sagda in- nebär att vilka skattemyndigheter som skall ha befogenhet att besluta om revision och föreläggande i fråga om punktskatt inte längre behöver reg- leras i lag. 8 d § kan därför upphävas. Se även kommentaren till 2 kap. Prop. 2001/02:127 5 a § SBL. Ändringen är en följd av att 8 b och 8 c §§ upphävs. Beslut om revision och s.k. tredjemansföreläggande skall i fortsättningen fattas med stöd av skattebetalningslagen. Att beslut om skatterevision och föreläggande vid vite inte får överklagas följer av 22 kap. 2 § SBL. Se även kommentaren till upphävande av 8 a8 d §§. I syfte att underlätta övergången till det nya systemet med godkända lagerhållare föreskrivs i punkten 3 att den som vid lagens ikraftträdande har registrerats som skattskyldig enligt 6 § skall anses godkänd som lagerhållare enligt 4 a §. Bestämmelsen omfattar dels skattskyldiga som enligt dagens system registreras automatiskt, dels skattskyldiga som registreras först efter en prövning. Om denna bestämmelse leder till att en skattskyldig godkänns som inte uppfyller villkoren för godkännande kan beskattningsmyndigheten återkalla godkännandet med stöd av 4 a § andra stycket. 11.12Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel Ändringen är en följd av att lagen (1984:151) om punktskatter och pris- regleringsavgifter (LPP) upphävs och reglerna för förfarandet i stället skall finnas i skattebetalningslagen. Ändringen är en följd av att en registrering som skattskyldig i fortsätt- ningen endast skall ha administrativ betydelse och inte som även betydelse för när skattskyldighet inträder, se vidare avsnitt 5. Bestäm- melsen i punkten 3 ersätts därför med en bestämmelse om att skattskyl- dighet inträder när den skattepliktiga verksamheten upphör. Med skatte- pliktig verksamhet bör förstås den verksamhet som gör att någon skall anses som skattskyldig. Det innebär att när en skattskyldig inte längre tillverkar bekämpningsmedel eller inte längre för in bekämpningsmedel för yrkesmässig återförsäljning eller egen yrkesmässig användning inträ- der skattskyldighet för bekämpningsmedel som inte redan beskattats. Någon motsvarighet till dagens bestämmelse om att skattskyldighet vid avregistrering inträder endast om skattskyldigheten inte övergår på någon annan införs inte. Har skattskyldighet inträtt kan nämligen skattskyldig- heten inte därefter övergå på någon annan. Däremot anges efter förebild i 6 § lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus vad skattskyldigheten skall omfatta, nämligen, bekämpningsmedel som ingår i den skattskyldiges lager när den skattepliktiga verksamheten upphör. Upphävande av 7 § Bestämmelsen om att den som är skattskyldig skall vara registrerad flyt- tas till 3 kap. 1 § första stycket 7 c skattebetalningslagen (1997:483). Skälen härför redovisas i avsnitt 4.5. Uttrycket I en deklaration som avser bekämpningsmedelsskatt får av- drag göras ersätts med det enklare uttrycket En skattskyldig får göra 11.13 Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter När punktskatterna infogas i skattekontosystemet kommer lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter att upphävas. Reg- lerna för förfarandet kommer i stället att finnas i skattebetalningslagen. Första stycket 1 kan därför upphävas. flyttas skattebetalnings- lagen (1997:483) upp till punkten 1 från punkten 5. Det innebär alltså att skattebetalningslagen kommer först i uppräkningen och det i fortsätt- ningen endast kommer att finnas sex punkter i stället för sju. Att föreva- rande lag är tillämplig på punktskatter följer alltså även i fortsättningen av punkten 1 trots att punkten får nytt innehåll. 11.14 Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar När punktskatterna infogas i skattekontosystemet kommer lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter att upphävas. Reg- lerna för förfarandet skall i stället finnas i skattebetalningslagen (1997:483, SBL). Punktskatterna skall redovisas i en punktskattedeklara- tion enligt 10 kap. 9 a SBL och betalas på de förfallodagar som gäller enligt SBL. Detta är bakgrunden till ändringarna. 11.15 Förslaget till lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327) Lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter kommer att upphävas och regler för förfarandet för punktskatter kommer i stället att finnas i skattebetalningslagen (1997:483, SBL). Någon motsvarighet till 1 kap. 6 § LPP införs dock inte i skattebetalningslagen utan bestämmel- sen är av sådan karaktär att den kan ges i förordning. Andra stycket upp- hävs därför. Hänvisningen till vissa regler i LPP om efterbeskattning tas bort från första stycket och i stället finns hänvisningar till motsvarande regler i skattebetalningslagen i ett nytt andra stycke. Hänvisningarna till LPP i första stycket ersätts med hänvisningar till motsvarande regler i skattebetalningslagen. melsen om när skattetillägg inte skall påföras till vad som gäller enligt 5 kap. 13 § taxeringslagen (1990:324). Skattetillägg som inte uppgår till skall alltså inte påföras. I nuvarande andra stycket finns regler om ränta vid anstånd. ersätts med en hänvisning i första stycket till reglerna i skattebetalnings- lagen om kostnadsränta. Därmed kan andra stycket utgå. till 17 kap. 2, 3, 9 och 11 §§ SBL är i praktiken överflödig och slopas Hänvisningarna till LPP i första stycket byts ut mot hänvisningar till mot- svarande regler i skattebetalningslagen. I andra stycket tas hänvisningen till LPP bort. ningslagen inte bygger på att det finns en beskattningsmyndighet behövs i fortsättningen ingen motsvarande bestämmelse. Hänvisningarna i fjärde stycket till LPP tas bort. I stället återfinns de ma- teriella bestämmelserna i 84 a §. De materiella bestämmelser som ges här fanns tidigare i 84 § fjärde stycket där det hänvisades till 8 kap. 1 § andra stycket och 8 § LPP. sta stycket motsvarar 8 kap. 1 § andra stycket LPP. styckena motsvarar i princip 8 kap. 8 § samma lag. Det är dock inte nöd- vändigt att föreskriva att den som förpliktats att utge vite får överklaga en länsrätts beslut om utdömande av vite eftersom det följer av allmänna regler om vem som har rätt att överklaga ett länsrättsbeslut, se 33 § andra stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291). Eftersom det inte finns nå- got allmänt ombud för fordonsskatt och inte heller för några andra punkt- skatter ersätts vidare uttrycket det allmänna ombudet i 8 kap. 8 § första 11.16 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid energipro- duktion Ändringarna i lagen är föranledda av att punktskatterna infogas i skatte- kontosystemet och att lagen (1984:151) om punktskatter och prisregler- ingsavgifter därmed upphävs. De regler för förfarandet som behövs, och som ges genom en hänvisning till LPP, har lyfts in i förevarande lag. I så hög utsträckning som möjligt har hänvisningar gjorts till be- stämmelser i skattebetalningslagen (1997:483, SBL). Se även avsnitt 4.9. Vidare byts i några paragrafer ut mot Naturvårds- verket eftersom myndigheten numer bara heter . Ändringen är föranledd av att nuvarande 8 § byter beteckning till 15 §. I första stycket läggs ordet helt till före kilogram för att markera att avrundning skall ske till närmast lägre kilogram. Ändringen har föresla- gits av Lagrådet. Eftersom LPP skall upphävas går det inte att ha kvar nuvarande hänvis- ning till LPP. I paragrafen anges därför numer endast att Naturvårdsver- ket, liksom , skall vara den myndighet som fattar beslut enligt lagen. Bestämmelsen om registrering flyttas till nya 8 §. I sin nuvarande ly- delse anger också paragrafen att skall meddela för- handsbesked. Detta bygger på att det tidigare fanns regler om förhands- besked i 6 kap. LPP. Efter en lagändring (SFS 1998:190) har emellertid 6 kap. LPP upphävts och ersatts med lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor. Sedan lagändringen är det inte möjligt att ansöka om förhandsbesked om miljöavgift. Bestämmelsen om att Natur- vårdsverket meddelar förhandsbesked tas därför bort. Paragrafen, som är ny, ersätter hänvisningen i 6 § till LPP, närmare be- stämt 1 kap. 7 §, och bestämmelsen i 6 § om att ett allmänt ombud skall utses hos . Paragrafen betecknades tidigare 7 §. Till andra stycket har från 6 § flyt- tats regeln om att avgiftsskyldiga skall vara registrerade hos Naturvårds- verket. De regler som finns i 7 § om deklarationens utformning, deklarationstid och betalningstid flyttas till 911 §§. I första stycket finns kravet på att den avgiftsskyldige skall lämna en de- klaration. Bestämmelser om skyldighet att lämna deklaration finns i 7 § andra stycket. På förslag av Lagrådet har paragrafen formulerats så att den ansluter till vad som gäller för punktskattedeklarationer enligt de föreslagna reglerna i 10 kap. 17 b § SBL.