prop · GP03151 · 2002-03-18 00:00:00 — som avses i 8, 92 och 94 §§ skall nader från beslutets dag. En arbetslöshetskassas, Arbets- marknadsstyrelsens eller en dom- stols beslut enligt denna lag gäller , om inte något annat har angetts i beslutet eller bestämts av den instans som skall överpröva beslutet. får överta en arbetslöshetskassas upp- gift att i länsrätt och kammarrätt föra talan. för så- dan talan i Regeringsrätten. Beslut enligt denna lag från en arbetslöshetskassa, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen eller en domstol gäller , om inte något annat har angetts i be- slutet eller bestämts av den instans som skall överpröva beslutet. Inspektionen för arbetslöshets- försäkringen får överta en arbets- löshetskassas uppgift att i länsrätt och kammarrätt föra talan. Inspektionen för sådan talan i Regeringsrätten. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning En arbetsgrupp, i fortsättningen benämnd utredningen, inom Näringsde- partementet har haft i uppdrag att utreda utformningen av och arbetsuppgifterna för en från () friståen- de myndighet, med uppgift att utöva tillsyn över både arbetslöshetskas- sorna och arbetsförmedlingens arbete med frågor rörande arbetslöshets- försäkringen. Syftet med den fristående tillsynen är att uppnå en effektiv uppföljning av tillämpningen av reglerna i arbetslöshetsförsäkringen och därigenom stärka rättssäkerheten och likabehandlingen för dem som får arbetslöshetsersättning. Utredningen har också övervägt och lämnat för- slag i en fråga som inte har direkt koppling till tillsynen över arbets- löshetsförsäkringen men som har begärt att regeringen skall se över. Det gäller användningen av elektroniska ansökningar om arbetslös- hetsersättning (se bet. 2000/01:AU5, rskr. 2000/2001:102). Utredningens arbete finns redovisat i departementspromemorian Tillsynen över arbets- löshetsförsäkringen (Ds 2001:75). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. Remissyttrandena finns att tillgå i (dnr N2001/11619/A). De instanser som har avgi- vit yttrande finns i bilaga 3. I propositionen föreslås ändringar i lagen (1997:238) om arbetslöshets- försäkring och i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. Förslagen om ändring i lagen om arbetslöshetsförsäkring hör inte till Lagrådets granskningsområde. Förslagen om ändring i lagen om arbetslöshetskassor innebär huvud- sakligen att ersätts med Inspektionen för ar- betslöshetsförsäkringen. I övrigt föreslås att kriteriet uppenbart i 94 § lagen om arbetslöshetskassor utgår. Regeringen gör bedömningen att Lagrådets yttrande inte är nödvändigt eftersom ändringarna är av enkel beskaffenhet. Efter förslag i propositionen Förnyad arbetsmarknadspolitik för delaktig- het och tillväxt (prop. 1999/2000:98) och propositionen En rättvisare och tydligare arbetslöshetsförsäkring (prop. 1999/2000:139) har ändringar i centrala regler i arbetslöshetsförsäkringen gjorts (bet. 1999/2000:AU7, rskr. 1999/2000:230 respektive bet. 2000/2001:AU5, rskr. 2000/2001:102) . Syftet med ändringarna är att uppnå en bättre och ef- fektivare sökprocess som förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt. 1999/2000:139 behandlades även frågan om rättssäkerheten inom arbetslöshetsförsäkringen. Regeringen framhöll att förslagen i pro- positionen bl.a. syftar till att stärka rättssäkerheten; De arbetssökande skall behandlas lika vid likartade situationer och oavsett var de bor i lan- det. Men självfallet kommer olika behandling att gälla vid olika situatio- ner. Arbetsförmedlarnas roll att stödja de arbetslösa skall tydliggöras. Därigenom stärks också legitimiteten i arbetslöshetsförsäkringen. Genom tydligare och mer ändamålsenliga regler, en mer enhetlig och lika- behandlande tillämpning av reglerna samt genom upprätthållande av de grundläggande principerna i arbetslöshetsförsäkringen kan rättssäkerhe- ten för de arbetssökande öka. För att uppnå detta krävs att tillsynen över arbetslöshetsförsäkringen förstärks såväl vad gäller hanteringen hos ar- betsförmedlingen som handläggningen hos arbetslöshetskassorna. Den nuvarande tillsynen är samlad hos () inom AMV. som AMS har att utöva tillsyn över systemet har styrel- sen också att tillsammans med länsarbetsnämnderna och arbetsförmed- lingarna att tillämpa reglerna i det system som skall granskas. AMS har därvid en roll som innebär såväl tillämpning av systemet som tillsyn över det. Många personer, under stora delar av så mycket som 800 000 personer , är beroende av arbetslöshetsersättningen för sin försörjning under längre eller av arbetslöshet. Det rör sig om av arbetskraften. Hur och i vilka fall arbetslöshets- ersättning lämnas styrs delvis av klara, för alla begripliga regler men också av regler som lämnar utrymme för bedömningar. Det sistnämnda gäller t.ex. frågan om vad som skall anses vara ett lämpligt arbete eller vad som kan accepteras som ett godtagbart skäl att tacka nej till ett er- bjudet arbete. som arbetslöshetskassorna gör dessa bedömningar som påverkar de arbetslösas rätt till ersätt- ning. AMS har utfärdat föreskrifter i dessa avseenden men det säger sig självt att det inte går att täcka in alla de olika fall som kan komma upp till bedömning utifrån en standard. Förhållandena är sällan lika. Skiljaktigheterna kan röra sig om relativt enkla förhållanden som avståndet till den tilltänkta arbetsplatsen som mer komplicerade förhållanden såsom att den ene maken måste pendla till en annan ort för att hitta ett arbete. Bedömningen av kriterierna kan variera från region till region. För den enskilde arbetssökanden kan detta innebä- ra en osäkerhet om vad som egentligen gäller och en brist i likabehand- lingen. Det kan också skapa en brist på tilltro till arbetslöshetsförsäkring- ens legitimitet. För att motverka detta bör en tillsyn över arbetslöshets- försäkringen skapas som kan accepteras av alla berörda och som kan age- Prop. 2001/02:151 ra helt självständigt i förhållande till myndigheterna inom AMV och de Mot denna bakgrund uttalade regeringen därför i prop. 1999/2000:139 att den avsåg att utreda möjligheterna att samla tillsynen över arbetslöshetskassornas och arbetsförmedlingens ar- bete med frågor rörande arbetslöshetsförsäkringen i en ny myndighet som är fristående från AMV. Arbets- och kompetenslinjen är grunden i svensk arbetsmarknadspolitik. Det innebär att anställning alltid går före åtgärd eller passivt utbetalande av kontantstöd. Om det inte finns arbete skall den arbetslöse erbjudas lämplig utbildning eller praktikplats, som i sin tur kan leda till ett arbete. Arbetslöshetsförsäkringen skall lämna ersättning fram till nytt arbete. finns en allmän och sammanhållen arbets- löshetsförsäkring som lämnar ersättning antingen i form av ett grundbe- lopp eller i form av en inkomstrelaterad ersättning. Grundbelopp lämnas till den som inte är medlem i en arbetslöshetskassa eller som är medlem i sådan men inte uppfyller de villkor som gäller för rätt till en inkomstre- laterad ersättning. Merparten av de försäkrade får vid arbetslöshet ersätt- ning som bygger på inkomstbortfallsprincipen. Sådan ersättning lämnas till den som har varit medlem i en arbetslöshetskassa och under förutsättning att han eller hon efter det senaste inträ- det i kassan har uppfyllt arbetsvillkoret enligt 1214 §§ lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring (). För att ha rätt till arbetslöshetsersättning måste den arbetslöse stå till arbetsmarknadens förfogande, dvs. vara oförhindrad att åta sig arbete, vara beredd att anta erbjudet lämpligt arbete, ha anmält sig som arbetssö- kande på den offentliga arbetsförmedlingen och aktivt söka lämpligt ar- bete. Ett arbete anses enligt 11 § som lämpligt om det inom ramen för tillgången på arbetstillfällen tagits skälig hän- syn till den sökandes förutsättningar för arbete och andra person- liga förhållanden, anställningsförmånerna är förenliga med de förmåner som arbets- tagare får som är anställda enligt kollektivavtal eller, om kollek- tivavtal inte finns, är skäliga i förhållande till de förmåner arbets- tagare med likvärdiga arbetsuppgifter och kvalifikationer får vid jämförliga företag, arbetet inte hänför sig till en arbetsplats där arbetskonflikt råder till följd av stridsåtgärder som är lovliga enligt lag och kollektiv- avtal, och förhållandena på arbetsplatsen motsvarar vad som anges i författ- ning eller myndighets föreskrifter om åtgärder till förebyggande av ohälsa eller olycksfall. Som ett led i ökad rättssäkerhet vid tillämpningen av får regeringen . 2001/02:151 eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela ytterligare före- skrifter om lämpligt arbete. Regeringen har delegerat denna rätt till AMS. AMS har i sin tur genom föreskrifter preciserat begreppet lämpligt arbete ytterligare (se AMSFS 2001:10). Rätt till arbetslöshetsersättning förutsätter att arbetslösheten inte är själv- förvållad. Den som ansöker om ersättning och som har lämnat sitt arbete frivilligt utan giltig anledning eller som har skilts från arbetet på grund av otillbörligt uppförande avstängs från ersättning. Avstängnings- tiden varierar mellan 10 och och syftar till att marke- ra vikten av att man inte lämnar ett arbete förrän man har funnit ett nytt. För den som avvisar ett erbjudet lämpligt arbete utan godtagbart skäl el- ler utan att uttryckligen ha avvisat sådant arbete ändå genom sitt uppträ- dande uppenbarligen har vållat att anställning inte kommit till stånd, sätts ersättningen ned vid första och andra tillfället. Den tredje gången upphör ersättningsrätten helt. Bestämmelserna om avstängning från och nedsätt- ning av arbetslöshetsersättningen tillämpas också i fråga om arbetsmark- nadspolitiska program vid vilka aktivitetsstöd lämnas (4346 §§ ). Arbetslöshetsförsäkringen administreras av arbetslöshetskassorna. (1 § lagen [1997:239] om arbetslöshetskassor). Deras uppgift är att fatta be- slut om och lämna arbetslöshetsersättning vid arbetslöshet till de perso- ner som uppfyller villkoren för detta. Ett beslut om arbetslöshetsersätt- ning bygger dock på att arbetsförmedlingen på olika sätt medverkar med underlag. I första hand gäller detta naturligtvis uppgift om huruvida den arbetslöse är anmäld på arbetsförmedlingen. Förmedlingen skall emeller- tid också meddela arbetslöshetskassan om den finner anledning att ifrå- gasätta en arbetslös persons ersättningsrätt i vissa fall. Det gäller bl.a. om arbetsförmedlingen anser att det kan ifrågasättas om den arbetslöse kan anses stå till arbetsmarknadens förfogande och i de fall en arbetslös avvi- sar ett erbjudet lämpligt arbete eller ett erbjudande att delta i arbetsmark- nadspolitiska program. Arbetsförmedlingen spelar således en central roll när det gäller kon- trollen av att de arbetslösa som söker ersättning står till arbetsmarkna- dens förfogande m.m. Förmedlingen har efter den senaste regeländringen fått en än mer framträdande roll i och med kravet på att det senast från den arbetslöses anmälan på arbetsförmedlingen skall upprättas en individuell handlingsplan (se 9 § 4 och prop. 1999/2000:139 s. 49). Planen skall vara ömsesidig och upprättas i samråd mellan den sökande och arbetsförmedlingen. Av den ömsesidiga hand- lingsplanen skall det framgå vad som förväntas av sökanden när det gäll- er sökaktivitet enligt grundvillkoret, aktuella sökområden samt en be- dömning av vad som är lämpligt arbete eller lämplig arbetsmarknadspoli- tisk insats med hänsyn till sökandens förutsättningar. innehålla arbetsförmedlingens åtaganden för att underlätta för sökanden att åter komma i arbete. Planen skall därigenom medverka till ett ökat Prop. 2001/02:151 samspel mellan den arbetssökande och arbetsförmedlingen. sökandes medverkan i upprättandet av handlingsplanen är en förutsätt- ning för rätt till arbetslöshetsersättning. AMS utfärdar föreskrifter om handlingsplanernas närmare innehåll och hur de skall följas upp. För arbetssökande som inte har kunnat få en anställning, finns det arbetsmarknadspolitiska programmet aktivitetsgarantin i hela landet enligt förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program. Genom denna skapas en möjlighet för den arbetssökande att och under mer strukturerade och intensifierade former söka arbete och ändå ha försörj- ningen tryggad. Plats i aktivitetsgarantin erbjuds personer som är eller riskerar att bli långtidsinskrivna. För att motverka den tidigare rund- gången mellan arbetslöshetsförsäkringen och arbetsmarknadspolitiska program och därmed förtydliga försäkringens roll som omställningsför- säkring, har rätten att återkvalificera sig till arbetslöshetsersättning genom deltagande i sådana program med aktivi- tetsstöd tagits bort (prop. 1999/2000:139 sid. 59 ff.) Täckningsgraden i arbetslöshetsförsäkringen, dvs. andelen av arbets- kraften som är ansluten till försäkringen, är hög. Antalet medlemmar i arbetslöshetskassorna är cirka 3,8 miljoner, vilket motsvarar av arbetskraften. betalades ut i arbetslöshetsersättning. Huvuddelen av ersättningen, ca 90 pro- cent, finansieras med statliga medel (arbetsgivaravgifter och allmänna skattemedel). Resterande del betalas av arbetslöshetskassornas medlem- mar via medlemsavgifter (finansieringsavgiften). täckte finansi- eringsavgiften av ersättningen. Arbetslöshetskassornas kostnader för administrationen av arbetslöshetsförsäkringen skall också täckas av medlemsavgiften. Genom ett system med utjämningsavgift och utjämningsbidrag sker en viss utjämning av medlemsavgifterna mellan arbetslöshetskassorna. 4.3Arbetsmarknadsverkets uppgifter och organisation AMV omfattar enligt förordningen (2001:623) med instruktion för Ar- betsmarknadsverket AMS och en länsarbetsnämnd i varje län. I bedrivs för- söksverksamhet med vidgad samordnad länsförvaltning. i fullgör som försöksverksamheten pågår de uppgifter som ankommer på länsarbetsnämnden. I länsarbetsnämnderna ingår bland annat den offentliga arbetsförmedlingen. AMV:s huvuduppgifter framgår av förordningen (2000:628) om den Prop. 2001/02:151 arbetsmarknadspolitiska verksamheten. att effektivt sammanföra den som söker arbete med den som söker arbetskraft, att främja sysselsättning och kompetensutveckling för arbetslösa personer på en effektiv och flexibel arbetsmarknad, att underlätta för personer med svag ställning på arbetsmarknaden att få arbete och förhindra utslagning från arbetsmarknaden, att motverka långa tider utan reguljärt arbete, samt att motverka en könsuppdelad arbetsmarknad och på andra sätt bi- dra till ökad jämställdhet mellan kvinnor och män samt till ökad mångfald i arbetslivet. Den arbetsmarknadspolitiska verksamheten bedrivs i form av platsför- medling, vägledning, arbetsmarknadspolitiska program, arbetslivsinrik- tad rehabilitering, arbetslivstjänster och vissa anställningsfrämjande åt- gärder. Platsförmedling innebär att arbetsförmedlingen informerar och lämnar den arbetssökande erbjudanden om lediga arbeten och att arbetsgivaren får hjälp med att finna lämpliga arbetssökande till lediga platser. Senast från anmälan vid arbetsförmedlingen skall arbetsför- medlingen i samråd med den arbetssökande upprätta en individuell hand- lingsplan. Som nämnts tidigare utfärdar AMS föreskrifter om hand- lingsplanernas närmare innehåll och hur dessa skall följas upp (se AMSFS 2001:11). Genom vägledning får den enskilde stöd och infor- mation för att kunna göra ett övervägt val av arbete och utbildning. I för- ordningen om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten anges vidare att de arbetsmarknadspolitiska programmen är arbetsmarknadspolitiska insatser som syftar till att stärka den arbetssökandes möjligheter att få eller behålla ett arbete. Den som är i behov av särskilt stöd erbjuds ar- betslivsinriktad rehabilitering i form av utredande, vägledande, rehabili- terande eller arbetsförberedande insatser. AMS roll som chefs- och tillsynsmyndighet AMS är central förvaltningsmyndighet för allmänna arbetsmarknadsfrå- gor och chefsmyndighet för länsarbetsnämnderna, i vilka arbetsförmed- lingarna ingår. I AMS uppgifter ingår särskilt att leda, samordna och ut- veckla den arbetsmarknadspolitiska verksamheten inom landet och att se till att denna bedrivs effektivt. Vidare skall AMS sätta upp mål och rikt- linjer för verksamheten inom respektive länsarbetsnämnd, fördela de ekonomiska och andra resurser som står till AMV:s förfogande, följa upp och utvärdera resultatet av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten och meddela de internadministrativa föreskrifter och andra beslut som behövs för att uppnå samordning, rationaliseringar och enhetlighet inom AMV. Hos AMS finns en arbetslöshetsförsäkringsdelegation som följer utvecklingen av det kontanta stödet till arbetslösa. AMS får överlämna åt delegationen att besluta i principiella ärenden om arbetslöshetsersättning. AMS uppgift som tillsynsmyndighet är enligt 89 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor (LAK) att utöva tillsyn över arbetslöshetskassor- na och att följa upp arbetslöshetsförsäkringen samt verka för att bestäm- melserna i LAK och i tillämpas likformigt och rättvist. I praktiken innebär detta att AMS i relation till arbetslöshetsförsäkringen: bevakar att arbetslöshetskassorna, såsom privaträttsliga subjekt vilka beslutar om statliga medel och till vilka delegerats rätt att fatta beslut som innebär myndighetsutövning, följer de regler som gäller för verksamheten, i sin roll som chefsmyndighet för länsarbetsnämnderna följer att dessa bevakar att arbetsförmedlingen i den operativa verksamhe- ten fullgör sina uppgifter i förhållande till arbetslöshetsförsäk- ringen, utfärdar föreskrifter för tillämpningen av LAK och , samt företräder staten i domstol i frågor om arbetslöshetsersättning och medlemskap i arbetslöshetskassor. har formulerat riktlinjer för tillsynsverksamheten. Enligt dessa riktlinjer omfattar tillsynen av arbetslöshetskassorna fyra huvud- moment: regelgivning, registrering och godkännande, verksamhetskon- troll samt verksamhetsanalys. I regelgivningen ingår att AMS utfärdar föreskrifter, allmänna råd och kommentarer till reglerna kring arbetslöshetsförsäkringen. Vidare har AMS givit ut regelböcker för arbetslöshetskassor avseende försäkrings- bestämmelser och föreningsrättsliga bestämmelser. Genom råd och an- visningar kan AMS även ge vägledning åt arbetslöshetskassorna i deras uppgifter att överklaga avgöranden av domstol. Detta gäller särskilt i ärenden som kan få principiell betydelse. AMS registeransvar omfattar registrering av nybildade arbetslöshets- kassor och sammanslagning av arbetslöshetskassor (7, 12, 13 och 84 §§ LAK). Även ett avvikande innehåll i verksamheten eller i arbetslöshets- kassornas stadgar skall godkännas av AMS (56 §§ LAK). Arbetslös- hetskassornas beslut om medlemsavgifter skall också godkännas av AMS (43 § LAK). AMS kan även t.ex. medge vissa undantag beträffande reg- lerna om utträde och föreningsstämma (46, 50, 53 och 64 §§ LAK) Verksamhetskontrollen innebär att arbetslöshetskassorna och deras verksamhet granskas av AMS genom kontroll och uppföljning av exem- pelvis handläggning av enskilda ärenden, administrativa rutiner och den utbildning kassorna ger sin personal. Den verksamhetsanalys som utförs av AMS består av uppföljning och analys av arbetslöshetsförsäkringens utveckling och arbetslöshetskassor- nas verksamhet. I detta sammanhang inhämtar och sammanställer AMS statistik. För att AMS skall kunna fullgöra sin tillsynsuppgift (89 § LAK) i rela- tion till arbetslöshetskassorna framgår av 90 § första stycket LAK att dessa är skyldiga att till AMS lämna de uppgifter som AMS behöver för att kunna genomföra tillsyn och uppföljning av arbetslös- hetsförsäkringen. AMS har dessutom rätt att närvara vid arbetslöshets- kassornas föreningsstämmor och styrelsesammanträden (90 § andra stycket LAK). Vidare skall det i varje arbetslöshetskassas styrelse finnas en representant för staten (15 § andra stycket LAK). Representanten och suppleanten för denne utses av AMS. Vad gäller sanktionsmöjligheter får AMS enligt 91 § LAK meddela de erinringar i fråga om en arbetslöshetskassas verksamhet som AMS finner behövliga. Vidare får AMS enligt samma bestämmelse förelägga en ar- betslöshetskassa att inom vidta de åtgärder som behövs för rättelse, om en avvikelse gjorts från kassans stadgar, LAK, eller de för- fattningar och föreskrifter i övrigt som gäller för kassans verk- samhet, stadgarna inte längre uppfyller kraven enligt 5 § LAK, dvs. inte längre innehåller alla de uppgifter om firma, verksamhetsområde m.m. som anges i 5 §, kassans tillgångar är tillräckliga, eller någon annan allvarlig anmärkning kan riktas mot en arbetslöshets- kassas verksamhet. Om föreläggandet inte följts inom den tid som angetts i föreläggandet eller rättats på annat sätt får AMS enligt 92 § LAK bestämma att arbets- löshetskassan helt eller delvis inte skall ha rätt till stats- bidrag. Statsbidrag skall återbetalas om en arbetslöshetskassa har fått sådant utan att ha rätt till det eller har fått för stort bidrag (94 § LAK). Ett åter- krav kan också grundas på att ett beslut om ersättning enligt är fel- aktigt. Vid sådana situationer får emellertid återkrav endast ske om be- slutet om utbetalning av ersättning uppenbart strider mot , LAK el- ler mot föreskrifter som meddelats med stöd av dessa lagar. Vid återkrav kan beloppet jämkas eller, om det finns synnerliga skäl, helt efterges. är länsmyndighet för allmänna arbetsmarknadsfrå- gor. Den har som särskild uppgift att leda, samordna och utveckla den arbetsmarknadspolitiska verksamheten i länet och se till att denna bedrivs effektivt. I länsarbetsnämnden ingår den offentliga arbetsförmedlingen. Som nämnts ovan bedrivs i den 31december 2006 försöksverksamhet med vidgad samordnad läns- förvaltning. i fullgör som för- söksverksamheten pågår de uppgifter som ankommer på länsarbets- nämnden. Förutom ovan angivna uppgifter fullgör länsarbetsnämnden enligt för- ordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten vissa uppgifter i förhållande till arbetslöshetsförsäkringen. Enligt förord- ningen är länsarbetsnämnden, i praktiken arbetsförmedlingen, skyldig att underrätta berörd arbetslöshetskassa och AMS om en arbetssökande som får eller begär arbetslöshetsersättning avvisar ett erbjudet lämpligt arbete eller ett arbetsmarknadspoli- tiskt program, på annat sätt genom sitt uppträdande uppenbarligen vållar att en anställning eller deltagande i ett program inte kommer till stånd, uppträder så att det finns anledning för länsarbetsnämnden att för- moda att sökanden inte vill eller kan anta något som helst arbete, eller frivilligt och utan godtagbar anledning lämnat en anställning eller blivit avskedad på grund av otillbörligt uppförande och arbetslös- hetskassan inte på annat sätt kan antas ha fått kännedom om det. Underrättelsen sker genom att länsarbetsnämnden till arbetslöshetskassan Prop. 2001/02:151 skickar ett meddelande om ifrågasatt ersättningsrätt. hetskassan som sedan beslutar vilken följd detta skall få för medlemmens ersättningsrätt. Enligt AMS föreskrifter är inskrivning hos arbetsförmedlingen obliga- torisk för arbetssökande som uppbär arbetslöshetsersättning eller som får sin ersättningsrätt prövad. Om en arbetssökande inte kommer och inte heller hör av sig till arbetsförmedlingen skall avanmälan till arbetslöshetskassan ske och personen avaktualiseras som arbetssökande inom . 5 En ny tillsyn 5.1En ny tillsynsmyndighet inrättas Regeringens bedömning: Tillsynen över alla delar i arbetslöshetsför- säkringen bör hållas samman hos en från berörda parter fristående myndighet för att säkra likabehandlingen av de försäkrade och för att stärka legitimiteten i försäkringen. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, Länsrätten i , , i (LO), Akademikers (), (), Arbetslöshetskassornas samorganisation (SO), Småföretagarnas arbetslöshetskassa (SmåA), Kammarrätten i och Justitiekanslern (), tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget om en fristående tillsynsmyndighet.