prop · GQ0318 · 2002-11-07 00:00:00 — Regeringens proposition2002/03:18Ersättning vid flygolyckorProp.2002/03:18Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.Stockholm den 7 november 2002Göran ()Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att det ersättningsrättsliga skyddet för passagerareförbättras. Förbättringarna består bland annat i att den beloppsbegränsning somgäller för transportörens ansvar för dödsfall eller skada som drabbarpassagerare försvinner. Transportörens ansvar skall dessutom alltid vara täcktav ansvarsförsäkring. Vidare får de skadelidande rätt till förskott påersättningen för sina omedelbara ekonomiska behov.Grunden för propositionen är att det föreslås att skall ansluta sig till konvention om vissa enhetliga regler för internationellalufttransporter (Montrealkonventionen).Montrealkonventionen innehåller huvudsakligen regler om parternas rättigheteroch skyldigheter vid lufttransport av passagerare, bagage och gods. Det gällerbland annat transportörers skadeståndsansvar för personskada eller försening som drabbar passagerare samt för skador på eller förseningar av bagage och gods.Som en följd av att tillträder Montrealkonventionen måste konventioneninförlivas med svensk rätt. För att åstadkomma detta lämnas förslag på deändringar i luftfartslagen (1957:297) som den svenska anslutningen tillkonventionen föranleder.Montrealkonventionen gäller bara vid internationella flygningar. De nya reglerna skall dock även gälla vid inrikes flygningar.Europeiska unionens råd har beslutat att gemenskapen skall ansluta sig tillkonventionen, och den har delvis införts i gemenskapsrätten genom ändringar irådets förordning (EG) nr 2027/97. Mot bakgrund av dessa förordningsändringarföreslås i propositionen vissa ytterligare ändringar i luftfartslagen samtändringar i lagen (1992:1672) om paketresor och atomansvarighetslagen (1968:45).Ett av förslagen i propositionen, 9 kap. 4 § luftfartslagen, förutsättertillämpning av 10 kap. 5 § regeringsformen. Förslaget i denna del innebär attvissa inflationsjusteringar av begränsningsbelopp i konventionen automatisktblir gällande som svensk lag. Om den av regeringen föreslagna tidsplanen förtillträde till Montrealkonventionen skall kunna följas, måste beslutfattas av en majoritet bestående av minst fem sjättedelar av de röstande ochminst tre fjärdedelar av samtliga ledamöter. Förslaget är intenödvändigt för införlivandet av Montrealkonventionen utan motiveras av praktiska skäl.Lagändringarna föreslås träda i kraft regeringen bestämmer.Avsikten är att regeringen skall sätta lagändringarna i kraft den dag dåMontrealkonventionen träder i kraft för Sverige.Innehållsförteckning1 Förslag till riksdagsbeslut 62 Lagtext 72.1 Förslag till lag om ändring i luftfartslagen (1957:297) 72.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1672) om paketresor 122.3 Förslag till lag om ändring i atomansvarighetslagen (1968:45) 133 Ärendet och dess beredning 154 Huvuddragen i gällande rätt 164.1 Inledning 164.2 Warszawasystemet 174.3 Luftfartslagen 184.4 Lagen (1992:1672) om paketresor 194.5 Atomansvarighetslagen (1968:45) 204.6 Rådets förordning (EG) nr 2027/97 om flygbolags skadeståndsansvar vidolyckor 214.7 Rådets förordning (EEG) nr 2407/92 av om utfärdande avtillstånd för lufttrafikföretag 235 Nya internationella regler 235.1 Inledning 235.2 Montrealkonventionen 235.3 och rådets förordning (EG) nr 889/2002 om ändring avförordning (EG) nr 2027/97 276 Ersättning vid flygolyckor - reformbehovet 296.1 Inledning 296.2 Reformbehovet 307 Tillträde till Montrealkonventionen 317.1 Inledning 317.2 Tillträde till Montrealkonventionen 327.3 Förbehåll för transporter för statsändamål och militära transporter347.4 Uppsägning av Warszawasystemet 348 Införlivande av Montrealkonventionen 368.1 I vilken omfattning skall Montrealkonventionen införlivas med svensk rätt? 368.1.1 Inledning 368.1.2 Överväganden 368.2 Metod för införlivande 388.2.1 Inledning 388.2.2 Överväganden 388.3 Inkorporering av Montrealkonventionen 418.3.1 Inledning 418.3.2 Överväganden 418.4 Inflationsjustering av begränsningsbelopp 438.4.1 Inledning 438.4.2 Överväganden 448.5 Behörig domstol 458.5.1 Inledning 458.5.2 Överväganden 468.6 Ansvarsförsäkring för transportörer 478.6.1 Inledning 478.6.2 Överväganden 478.6.3 Nivån på ansvarsförsäkringen 529 Lufttransporter som inte omfattas av Montrealkonventionen 539.1 Inledning 539.2 Överväganden 5410 Tillämpning av rådets förordning (EG) nr 2027/97 i vissa fall 5610.1 Inledning 5610.2 Förskott på ersättning 5610.3 Särskild förklaring om intresset av att få bagage levererat oskadat ochi rätt tid 5810.4 Skyldigheten att informera om tillämpliga regler om skadeståndsansvaret5910.5 Metod för att göra förordningsbestämmelserna tillämpliga 6011 Sanktioner 6111.1 Inledning 6111.2 Överväganden 6212 Ändring i lagen (1992:1672) om paketresor 6312.1 Inledning 6312.2 Överväganden 6413 Ändring i atomansvarighetslagen (1968:45) 6513.1 Inledning 6513.2 Ersättning vid atomskador som inträffar ombord på luftfartyg 6513.2.1 Inledning 6513.2.2 Överväganden 6613.3 Det slutliga ansvaret för atomskador 6813.3.1 Inledning 6813.3.2 Överväganden 6814 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 6915 Ekonomiska konsekvenser, m.m. 7116 Författningskommentar 7216.1 Förslaget till lag om ändring i luftfartslagen (1957:297) 7216.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1672) om paketresor 8216.3 Förslaget till lag om ändring i atomansvarighetslagen (1968:45) 82Bilaga 1 Konvention om vissa enhetliga regler för internationellalufttransporter 83Bilaga 2 Det huvudsakliga innehållet i Ds 2002:2 Ersättning vidflygolyckor 117Bilaga 3 Lagförslaget i Ds 2002:2 Ersättning vid flygolyckor 119Bilaga 4 Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över promemorian Ds 2002:2 Ersättning vid flygolyckor 139Bilaga 5 Det huvudsakliga innehållet i promemorian Ändring iatomansvarighetslagen 140Bilaga 6 Lagförslaget i promemorian Ändring i atomansvarighetslagen141Bilaga 7 Förteckning över remissinstanserna som yttrat sig överpromemorian Ändring i atomansvarighetslagen 143Bilaga 8 och rådets förordning (EG) nr 889/2002 avden om ändring av rådets förordning (EG) nr 2027/97 omlufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor 144Bilaga 9 Lagrådsremissens lagförslag 148Bilaga 10 Lagrådets yttrande 157Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 160Rättsdatablad 1611Förslag till riksdagsbeslutRegeringen föreslår att riksdagendels godkänner konventionen om vissa enhetliga regler förinternationella lufttransporter,dels antar regeringens förslag till1. lag om ändring i luftfartslagen (1957:297)2. lag om ändring i lagen (1992:1672) om paketresor3. lag om ändring i atomansvarighetslagen (1968:45).2 LagtextRegeringen har följande förslag till lagtext.2.1 Förslag till lag om ändring i luftfartslagen (1957:297)Härigenom föreskrivs i fråga om luftfartslagen (1957:297)1dels att 9 kap.2 skall upphöra att gälla,dels att det skall införas ett nytt kapitel, 9 kap., av följande lydelse,dels att det skall införas en ny bilaga av följande lydelse.9 kap. LufttransporterEG-rättsliga bestämmelser1 §Bestämmelser om lufttransporter finns i rådets förordning (EEG) nr 2407/92 avden om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag3 samt rådetsförordning (EG) nr 2027/97 av omlufttrafikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransport av passagerare ochderas bagage4.I den utsträckning en fråga regleras av dessa förordningar, tillämpas intesvensk lag.Lufttransporter som omfattas av Montrealkonventionen2 §Artiklarna 1-22, artikel 23.1 första, andra och tredje meningarna, artiklarna25-27, artiklarna 29-49 samt artiklarna 51 och 52 i konventionen om vissa enhetliga regler för internationella lufttransporter(Montrealkonventionen) skall gälla som lag här i landet.De engelska, franska, arabiska, kinesiska, ryska och spanska texterna avMontrealkonventionen har lika giltighet.De engelska och franska texterna av konventionen samt en översättning av dentill svenska finns intagna som en bilaga till denna lag.Lufttransporter som inte omfattas av Montrealkonventionen3 §För lufttransporter mot ersättning inom ett land utan mellanlandning utanförlandet och för andra lufttransporter mot ersättning som inte omfattas avMontrealkonventionen skall konventionens bestämmelser ändå tillämpas så som detanges i 2 §. Detta gäller även när sådana lufttransporter utförs av ettlufttrafikföretag utan ersättning.I fråga om jämkning av skadestånd för personskada skall 6 kap. 1 §skadeståndslagen (1972:207) tillämpas i stället för artikel 20 i konventionen.I fråga om begränsning av transportörens ansvar vid transport av bagage ellergods skall bestämmelsen i artikel 22.2 i konventionen tillämpas som om denenbart avser incheckat bagage och bestämmelsen i artikel 22.5 som om den avserpunkterna 1-3.Inflationsjustering4 §Om de beloppsgränser som gäller enligt artiklarna 21 och 22 iMontrealkonventionen ändras med tillämpning av artikel 24, skall de nyabeloppsgränserna vid tillämpning av 2 eller 3 § tillämpas på transportavtal somingås tidigast den dag då ändringen träder i kraft enligt konventionen.Regeringen skall i ge till känna sådana ändringar avbeloppsgränserna.Behörig domstol5 §Talan om ersättning som får föras i med stöd av artikel 33.2 iMontrealkonventionen skall, om den inte väcks vid någon av de domstolar somanges i artikel 33.1, väckas vid domstolen i den ort där passageraren vidolyckstillfället hade sitt hemvist.Försäkringsplikt6 §En svensk transportör skall ha en ansvarsförsäkring som täcker det ansvar somföljer av 2 eller 3 §.Ansvarsförsäkringen skall täcka sådan förskottsbetalning som avses i artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 2027/97.7 §En utländsk transportör som utför lufttransport av passagerare, bagage ellergods till eller från eller mellan orter i skall ha enansvarsförsäkring som täcker det ansvar som följer av 2 eller 3 §.8 §Luftfartsverket skall utöva tillsyn över att transportörer fullgör deskyldigheter som följer av 6 och 7 §§.Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter omförsäkringsplikten enligt 6 och 7 §§.Tillämpning av vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 2027/979 §Bestämmelserna i artikel 3a i förordning (EG) nr 2027/97 skall tillämpas även på andra lufttrafikföretag än EG-lufttrafikföretag.Bestämmelserna i artikel 5 i förordning (EG) nr 2027/97 skall tillämpas även påandra svenska transportörer än sådana som utgör EG-lufttrafikföretag.Bestämmelserna i artikel 6 i förordning (EG) nr 2027/97 skall tillämpas även påden som annat än tillfälligtvis och utan att vara ett lufttrafikföretag säljerlufttransporter i eget namn.10 §Konsumentverket skall utöva tillsyn över att transportörer fullgör deskyldigheter som följer av artiklarna 3a och 6 i förordning (EG) nr 2027/97.Vid underlåtelse att uppfylla dessa skyldigheter skall marknadsföringslagen(1995:450) tillämpas.Utländska stats- och militärtransporter11 §Bestämmelserna i detta kapitel skall inte tillämpas på transporter som omfattasav en främmande stats förbehåll enligt artikel 57 i Montrealkonventionen.1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.2. Så länge konventionen rörande fastställande av vissagemensamma bestämmelser i fråga om internationell luftbefordran(Warszawakonventionen) i dess ursprungliga lydelse är i kraft mellan och någon främmande stat skall lagen (1937:73) om befordran med luftfartyg gälla istället för denna lag för sådana lufttransporter som konventionen i den lydelsen är tillämplig på. Dock skall 9 kap. 6 och 7 §§ i deras lydelse enligt denna lag tillämpas. Hänvisningen till transportörens ansvar skall därvid avsetransportörens ansvar enligt lagen (1937:73) om befordran med luftfartyg. Vidare skall 9 kap. 9 och 10 §§ i deras lydelse enligt denna lag tillämpas.3. Så länge Warszawakonventionen i dess lydelse enligt protokollet den 28september 1955 med ändring av Warszawakonventionen (Haagprotokollet) är i kraftmellan och någon främmande stat skall 9 kap. i dess lydelse närmast före lagen (1986:619) om ändring i luftfartslagen (1957:297) gälla i stället fördenna lag för sådana lufttransporter som konventionen i den lydelsen ärtillämplig på. Dock skall 9 kap. 6 och 7 §§ i deras lydelse enligt denna lagtillämpas. Hänvisningen till transportörens ansvar skall därvid avsetransportörens ansvar enligt 9 kap. i dess lydelse närmast före lagen (1986:619) om ändring i luftfartslagen (1957:297). Vidare skall 9 kap. 9 och 10 §§ i deras lydelse enligt denna lag tillämpas.4. Så länge Warszawakonventionen i dess lydelse enligt Montrealprotokoll nr 4den med ändring av Warszawakonventionen i dess lydelse enligtHaagprotokollet är i kraft mellan och någon främmande stat skallbeträffande transport av gods 9 kap. i dess lydelse närmast före denna lag gälla i stället för denna lag för sådana lufttransporter som konventionen i denlydelsen är tillämplig på. Dock skall 9 kap. 6 och 7 §§ i deras lydelse enligtdenna lag tillämpas. Hänvisningen till transportörens ansvar skall därvid avsetransportörens ansvar enligt 9 kap. i dess lydelse närmast före denna lag.2.12.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1672) om paketresorHärigenom föreskrivs att 18 § lagen (1992:1672) om paketresor skall ha följandelydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse18 §1Skador som omfattas av bestämmelserna i sjölagen (1994:1009), luftfartslagen(1957:297), järnvägstrafiklagen (1985:192) eller lagen (1985:193) ominternationell järnvägstrafik ersätts enligt de lagarna i stället för enligtdenna lag. Arrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären för vad denne har rätt att fordra enligt de nämnda lagarna.Skador som omfattas av bestämmelserna i sjölagen (1994:1009), rådets förordning(EG) nr 2027/97 av om lufttrafikföretags skadeståndsansvaravseende lufttransport av passagerare och deras bagage2, luftfartslagen(1957:297), järnvägstrafiklagen (1985:192) eller lagen (1985:193) ominternationell järnvägstrafik ersätts enligt de bestämmelserna i stället förenligt denna lag. Arrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären förvad denne har rätt att fordra enligt de nämnda bestämmelserna.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.2.22.3 Förslag till lag om ändring i atomansvarighetslagen (1968:45)Härigenom föreskrivs att 15 § atomansvarighetslagen (1968:45) skall följandelydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse15 §1Den som nödgats utge ersättning för atomskada på grund av luftfartslagen(1957:297) eller räddningstjänstlagen (1986:1102) eller internationellt fördrageller lagstiftning i främmande stat inträder i den skadelidandes rätt mot denanläggningsinnehavare som svarar för skadan enligt denna lag. Avser ersättningen skada som omfattas av ett med stöd av 3 § tredje stycket meddelat förordnande,äger den ersättningsskyldige återkräva ersättningen av den anläggningsinnehavare som skulle ha svarat för skadan, om förordnandet ej meddelats.Den som nödgats utge ersättning för atomskada på grund av rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om lufttrafikföretags skadeståndsansvaravseende lufttransport av passagerare och deras bagage2 eller luftfartslagen(1957:297) eller räddningstjänstlagen (1986:1102) eller internationellt fördrageller lagstiftning i främmande stat inträder i den skadelidandes rätt mot denanläggningsinnehavare som svarar för skadan enligt denna lag. Avser ersättningen skada som omfattas av ett med stöd av 3 § tredje stycket meddelat förordnande,äger den ersättningsskyldige återkräva ersättningen av den anläggningsinnehavare som skulle ha svarat för skadan, om förordnandet ej meddelats.Har någon som har sitt huvudkontor i eller i annan konventionsstat eller någon som är anställd hos sådan person nödgats utge ersättning för atomskada,för vilken den skadelidande på grund av bestämmelserna i 3 § icke är berättigadtill ersättning enligt denna lag, äger han återkräva skadeståndet av denanläggningsinnehavare som med bortseende från nämnda bestämmelser skulle hasvarat för skadan. Därvid äger första stycket första punkten motsvarandetillämpning. Har skadan uppkommit under transport av atomsubstans till mottagare i annan konventionsstat, gäller dock den avsändande anläggningsinnehavarensansvarighet ej längre än till dess substansen lossats från det transportmedelvarmed det anlände till den staten. Har skadan uppkommit under transport avatomsubstans från avsändare i sådan stat, inträder den mottagandeanläggningsinnehavarens ansvarighet icke förrän substansen lastats på dettransportmedel varmed det sändes från den främmande staten.Återkravsrätt enligt första eller andra stycket tillkommer icke den som självsvarar för skadan enligt 20 §.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.3 Ärendet och dess beredningDen antogs konventionen om vissa enhetliga regler förinternationella lufttransporter (Montrealkonventionen) vid en diplomatkonferensi . Konventionen innebär en konsolidering och modernisering av det nurådande internationella regelsystemet för kommersiella lufttransporter, vilketbygger på den konvention om internationell luftbefordran som antogs i Warszawaår 1929 (Warszawakonventionen).Sverige skrev under Montrealkonventionen den 28 augusti 1999.Europeiska unionens råd beslöt att Europeiska gemenskapen skall ansluta sig till konventionen. Vid samma rådsmöte antogs rådsslutsatser omratificering av konventionen. I slutsatserna anges att gemenskapen ochmedlemsstaterna bör deponera sina ratifikationsinstrument vid samma tillfälle.Rådet uttalade också att detta om möjligt bör ske före den 31 december 2002.Montrealkonventionen har delvis införts i EG-rätten genom ändringar i rådetsförordning (EG) nr 2027/97 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor.Ändringarna trädde i kraft och skall tillämpas från den tidpunkt då konventionen träder i kraft för gemenskapen (och medlemsstaterna).Montrealkonventionens engelska och franska originaltexter samt en svensköversättning av konventionen bifogas som bilaga 1.I en departementspromemoria som utarbetats i , Ds 2002:2Ersättning vid flygolyckor, föreslås att skall ansluta sig tillMontrealkonventionen. Promemorian ger också förslag till de lagändringar som enanslutning föranleder. De föreslagna ändringarna innefattar en ny lydelse av 9kap. luftfartslagen (1957:297) och en ändring av 18 § i lagen (1992:1672) ompaketresor. Lagändringarna i luftfartslagen har även sin bakgrund i ändringarnai förordning (EG) nr 2027/97.Promemorians huvudsakliga innehåll samt dess lagförslag bifogas som bilaga 2 och 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning av remissinstanserna finnsi bilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnrJu2002/1544/L3).Under beredningen av ärendet har en kompletterande promemoria, Ändring iatomansvarighetslagen, upprättats i . Denna promemoriashuvudsakliga innehåll samt lagförslag bifogas som bilaga 5 och 6. En förteckning av remissinstanserna finns i bilaga 7.Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnrJu2002/1544/L3).I denna proposition föreslås att skall ansluta sig tillMontrealkonventionen. Vidare lämnas förslag på de lagändringar som den svenskaanslutningen föranleder. Utöver detta lämnas förslag som motiveras av deändringar som gjorts i förordning (EG) nr 2027/97.I promemorian Ds 2002:2 föreslås även att det ersättningsrättsliga skyddet vidicke-kommersiella och privata flygningar skall förbättras för dem som färdas iluftfartyget. Promemorians förslag i denna del har nära samband med det förslagsom lämnas av i betänkandet SOU 1999:42 Ny luftfartslag när det gäller skadeståndsansvaret för tredjemansskador. Lufträttsutredningensförslag omfattar samma kategori av flygningar och innebär ett stärktersättningsrättsligt skydd. I Ds 2002:2 föreslås att lagändringarna som rör denicke-kommersiella luftfarten skall träda i kraft medLufträttsutredningens förslag. Beredning av detta förslag pågår i (dnr N1999/6379/RS). Proposition kan emellertid tidigastkomma att läggas fram . Till detta kommer att lagt fram ett förslag till förordning om försäkringskravför lufttrafikföretag och luftfartygsoperatörer (KOM(2002) 521 slutlig). Dettaförslag omfattar såväl kommersiell som icke-kommersiell luftfart.Dessa förslag har ett nära samband. Med hänsyn härtill och då eventuellalagändringar ändå inte skulle träda i kraft tidigare än vad som föreslås i Ds2002:2, tas inte promemorians förslag i denna del upp i propositionen. LagrådetRegeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över deförslag som finns i bilaga 9.Lagrådet har i huvudsak godtagit förslagen men också föreslagit vissajusteringar. Regeringen har följt förslagen. Lagrådets synpunkter har ävenföranlett vissa ytterligare justeringar. Dessutom har redaktionella ändringargjorts i lagtexten. Regeringen återkommer till Lagrådets ändringsförslag ochövriga synpunkter i avsnitt 8.6, 14 samt i författningskommentaren. Lagrådetsyttrande finns i bilaga 10.4 Huvuddragen i gällande rätt4.1 InledningGrunden för den internationella regleringen av civilrättsliga frågor inom denkommersiella luftfarten är konvention rörande fastställande av vissagemensamma bestämmelser om internationell luftbefordran (Warszawakonventionen).Denna konvention har reviderats . tillkom dessutom entilläggskonvention, Guadalajarakonventionen. Tillsammans bildarWarszawakonventionen, dess protokoll och Guadalajarakonventionen det s.k.Warszawasystemet. Detta system beskrivs närmare i avsnitt 4.2.De svenska civilrättsliga reglerna om kommersiell transport av passagerare,bagage och gods finns framför allt i 9 kap. luftfartslagen (1957:297). Reglernai luftfartslagen, som bygger helt på Warszawasystemet, beskrivs närmare iavsnitt 4.3. Det finns också särskilda regler om paketresearrangörersskadeståndsansvar i lagen (1992:1672) om paketresor, som beskrivs närmare iavsnitt 4.4.Det förekommer att substanser som omfattas av atomansvarighetslagen (1968:45)transporteras med luftfartyg. Vid en sådan transport kan det inträffa attpassagerare, bagage och gods som också transporteras med luftfartyget skadas avsubstansen. De särskilda regler som därvid kan aktualiseras beskrivs i avsnitt4.5.EG-rättsliga bestämmelser om kommersiella lufttransporter finns framför allt irådets förordning (EG) nr 2027/97 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vidolyckor. I förordningen finns bland annat bestämmelser om förutsättningarna förlufttrafikföretags skadeståndsskyldighet vid olyckor där passagerare drabbas avpersonskada. Innehållet i förordningen beskrivs närmare i avsnitt 4.6.4.2 WarszawasystemetDetta avsnitt innehåller en översiktlig beskrivning av Warszawasystemet.Särskilt uppmärksamhet ägnas åt reglerna om ersättningsansvar för personskador.Den grundläggande konventionen i systemet, Warszawakonventionen, har som sagts i inledningen reviderats . Det antagnaändringsprotokollet, Haagprotokollet, avser såväl reglerna ompassagerarbefordran som reglerna om godsbefordran. antogs det s.k.Guatemalaprotokollet. Ändringarna i systemet genom detta protokoll avser enbartreglerna om passagerarbefordran. antogs fyra protokoll, de s.k.Montrealprotokollen. Montrealprotokoll nr 1 och 2 innebär att den myntenhet,poincaréfrancs, som används i den ursprungliga konventionen respektive iHaagprotokollet byts ut mot Internationella valutafondens särskildadragningsrätter (SDR). Montrealprotokoll nr 3 bygger vidare påGuatemalaprotokollet och innebär att en stat som tillträder detta protokoll även blir bunden av Guatemalaprotokollet. Montrealprotokoll nr 4 avser transport avgods och innefattar åtskilliga materiella ändringar. Till skillnad mot protokoll nr 3 bygger det inte vidare på Guatemalaprotokollet utan grundar sig påWarszawakonventionen i dess lydelse enligt Haagprotokollet. hartillträtt samtliga dessa protokoll.