prop · GP03188 · 2002-05-27 00:00:00 — Den individuella utvecklingsplanen är därför inget statiskt dokument utan den kommer att förändras och revideras allt eftersom situationen förändras. Arbetet med den individuella utvecklingsplanen får varken byråkratiseras eller formaliseras. För de flesta elever bör det vara en naturlig avslutning av utvecklingssamtalet där skola, elev och föräldrar sammanfattar hur eleven kan gå vidare i sin studieutveckling. Formerna för hur de individuella utvecklingsplanerna närmare bör regleras bör dock av integritets- och rättssäkerhetsskäl bestämmas först när sekretessfrågorna Skr. 2001/02:188 är klargjorda. För att ytterligare stärka de insatser som redan görs bör staten stödja kompetensutveckling av lärare på detta område. Det gäller såväl genom- förandet av utvecklingssamtalen som utformningen av de individuella utvecklingsplanerna. Skriftligt omdöme obligatoriskt för elever som inte når mål Regeringens bedömning: En skyldighet bör införas för skolan att utfärda skriftliga omdömen för alla elever som inte når målen i ett eller flera ämnen eller ämnesblock 9 och specialskolans år 10, och inte som endast på en elevs eller vårdnadshavares begäran. Ett sådant dokument styrker den arbetsinsats eleven har gjort och de kunskaper eleven har och det är en viktig information till den mottagande gymnasieskolans lärare. Skyldigheten att utfärda skriftligt omdöme bör även tillämpas när en elev avbryter ett språkval så att betyg inte kan sättas enligt kursplanen. Det finns tecken på att skolorna inte tillräckligt informerar om möjlig- heten att få ett skriftligt omdöme. Det skriftliga omdömet innebär något annat än en skriftlig information. Elever som inte fått slutbetyg i ett ämne eller ämnesblock i kan få ett skriftligt omdöme. I sådana fall är skolan enligt grundskoleförordningen skyldig att på begäran av eleven eller elevens vårdnadshavare ge ett skriftligt omdöme om elevens kunskapsutveckling i ämnet eller ämnesblocket. Det skriftliga omdömet skall innehålla uppgifter om vilka kunskaper eleven har i ämnet och vilka som måste uppnås för att eleven skall kunna få godkänt. Av omdömet kan också framgå de stödåtgärder som har vidtagits. Motsvarande bestämmelser finns för specialskolan. Ett sådant dokument styrker den arbetsinsats som eleven har gjort och de kunskaper som eleven har, vilket är betydelsefullt för självkänsla och självbild. Det skriftliga omdömet beskriver elevens studieutveckling, innehåller information om vilka mål som har uppnåtts under grund- skoletiden samt redovisar vilka stödåtgärder som satts in. Det blir också en viktig information för mottagande personal i gymnasieskolan, så att eleven kan få det kompletterande stöd som behövs för att nå minst godkänt. För elever som hoppar av språkstudier i grund- skolan blir ett skriftligt omdöme en redogörelse för kunskaps- utvecklingen i språket, trots att han eller hon inte fullföljt studierna utan i stället övergått till studier i svenska och/eller engelska. Regeringen menar att det skriftliga omdömet kan innehålla en för eleven, elevens föräldrar och mottagande skola, betydelsefull information. Det bör därför införas en skyldighet för skolan att utfärda ett skriftligt omdöme för alla elever som inte når målen i ett ämne eller en ämnesgrupp 9 respektive specialskolans år 10. Skyldigheten bör då även tillämpas när en elev avbryter ett språkval så att ett betyg inte kan sättas enligt kursplanen. Olika former av skriftlig dokumentation har ökat inom skolan. Åtgärds- program för elever i behov av särskilt stöd och skriftliga omdömen för elever som inte når målen är sådana exempel. Även skriftlig information i samband med utvecklingssamtal får ökad betydelse. Det är viktigt att alla skriftliga dokument som innehåller uppgifter om enskilda elever hanteras på ett korrekt sätt. Det gäller särskilt med tanke på att det i många skolor pågår ett arbete med olika former av information om elevernas utveckling, med inslag av exempelvis loggböcker och den s.k. portfoliometoden. De skolor, som ingår i försöksverksamheten med ut- bildning utan timplan i , arbetar intensivt med att utveckla just sådana arbetsmetoder. Dokument med uppgifter om elevens studieplanering blir vanligtvis allmän handling. I vissa fall kan det bli aktuellt att dokumentet omfattas av sekretess. Det är angeläget att utreda sekretessbestämmelserna för all form av skriftlig dokumentation i skolan. Regeringen kommer därför att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att göra en över- syn av sekretessen i samband med utvecklingssamtal, skriftlig information och individuell studieplanering. Behovet av en sådan ut- redning aktualiserades bl.a. i regeringens proposition Hälsa, lärande och trygghet (prop. 2001/02:14). 2.2Det systematiska kvalitetsarbetet stöd för verksamhetsutveckling För att fler barn, ungdomar och vuxna skall nå målen för utbildningen måste kvaliteten i utbildningen öka. Ett systematiskt kvalitetsarbete syftar till att åstadkomma en sådan förbättring, genom att på alla nivåer utvärdera resultat och måluppfyllelse, identifiera brister, analysera orsaker till dessa och vidta de åtgärder som behövs. Kvalitetsredovisningen ett stöd för det lokala kvalitetsarbetet Regeringens bedömning: För att varje elev och studerande skall ges bästa möjliga förutsättning att nå utbildningsmålen krävs ett kontinuerligt kvalitetsarbete. Arbetet med kvalitetsredovisning är ett viktigt stöd för detta arbete. För att underlätta kvalitetsarbetet för skolor och kommuner bör kravet på arbetsplan och skolplan tas bort. På så sätt koncentreras kvalitetsarbetet kring kvalitetsredovisningen och ansvarsfördelningen mellan stat och kommun tydliggörs. Kommunen bör vidare bli skyldig att följa upp och utvärdera verksamheten i fristående skolor som får offentligt bidrag. Fristående skolor bör bli skyldiga att lämna sin kvalitetsredovisning inte bara till utan även till den kommun där skolan är belägen. Dessutom bör en skyldighet införas att upprätta kvalitetsredovisning även för förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. För att stödja kvalitetsarbetet bör ges i uppdrag att utveckla föreskrifter om kvalitetsredovisning. Enligt förordningen (1997:702) om kvalitetsredovisning inom skol- väsendet skall varje skola och kommun upprätta en skriftlig kvalitetsredovisning. Arbetet med kvalitetsredovisning skall vara ett stöd för det kvalitetsarbete som måste ske såväl i skolan och vuxen- utbildningen som i kommunerna. Varje skola och vuxenutbildning måste minst en gång utvärdera de egna resultaten och bedöma i vilken utsträckning de nationella målen har nåtts. Vidare skall de identifiera orsaker till och ange vilka åtgärder som skall vidtas om målen inte har uppnåtts. Skolan har därmed ett uttalat ansvar för att dokumentera resultaten av sitt arbete. Detta gäller även för kommunen, vars kvalitetsredovisning skall bygga på skolornas redovisningar. Bedömningen av resultat och måluppfyllelse bör utgå från skolans och vuxenutbildningens hela uppdrag som det beskrivs i läroplan och kursplaner. För att få en samlad bedömning måste utgångspunkt också tas i undersökningar av skolans arbete, trivsel m.m. Det kan t.ex. handla om regelbundna enkäter till elever, föräldrar och personal eller kollegiala bedömningar som på detta sätt sammanfattas och analyseras. Skolans verksamhet skall präglas av demokrati och inflytande. Det gäller även kvalitetsarbetet som bör vara brett förankrat. För att nå verkligt genomslag och leda till verkliga förbättringar måste personal och elever eller studerande aktivt delta i kvalitetsarbetet och i arbetet med kvalitetsredovisning. Redovisningen har även ett stort informationsvärde i förhållande till föräldrar och allmänhet. Kvalitetsredovisningen är också ett viktigt underlag för dialogen mellan skolan och kommunen om den enskilda skolans måluppfyllelse och kvalitetsarbete. Kvalitetsredovisningarna används även av vid kontakter med kommunerna och i vissa fall i samband med tillsyn. Kvalitetsarbetet koncentreras kring kvalitetsredovisningen Arbetet med kvalitetsredovisning hade inledningsvis svårt att nå genomslag i skolor och kommuner. Efter att 1999 gett ut allmänna råd om kvalitetsredovisning och senare satt in stödjande åt- gärder är arbetet med kvalitetsredovisning nu på väg att bli det stöd för den egna verksamhetsutvecklingen som ursprungligen var syftet. var det dock 82 kommuner som inte uppfyllde förordningens krav att göra kvalitetsredovisning. Dessutom fanns brister i många redovisningars kvalitet. Även i skolorna har kvalitetsarbetet och arbetet med kvalitets- redovisning utvecklats . Där kvalitetsarbetet fungerar väl kan det bidra positivt till skolornas möjligheter att nå målen för utbildningen och öka trivseln för såväl personal som elever. Ambitionen med de förändringar regeringen nu gör är att omsätta detta till alla skolor och alla kommuner. För att underlätta kvalitetsarbetet anser regeringen att kravet på arbetsplan och skolplan bör tas bort ur det nationella regelverket i samband med den kommande revideringen av skollagen. Detta koncentrerar kvalitetsarbetet kring ett dokument som staten föreskriver Det tydliggör också ansvarfördelningen mellan Skr. 2001/02:188 stat och kommun genom att uppföljningen av lokala mål främst blir en fråga för skola och kommun. menar regeringen att de kommuner som även framöver väljer att anta kommunala skolplaner får ett gott underlag till dessa genom kvalitetsredovisningen. För att stödja skolor och kommuner att utveckla kvalitetsarbetet kommer regeringen dessutom att ge i uppdrag att utveckla föreskrifter om kvalitetsredovisning. Detta bl.a. i syfte att tydliggöra krav på kommunerna att i kvalitetsredovisningen analysera sina resultat och visa vilka åtgärder som behövs. Kommunen bör ha ett uppföljningsansvar för fristående skolor Elever i fristående skolor har samma rätt att gå i en skola där kvaliteten följs upp och utvärderas som eleverna i den kommunala skolan. Fristående skolor som får offentligt stöd är därför på samma sätt som kommunala skolor skyldiga att upprätta kvalitetsredovisningar. Det är en trygghet för elever och föräldrar att en utvärdering sker av att verksam- heten svarar mot de kvalitetskrav som riksdag och regering ställt upp. Fristående skolor och kommunala skolor är del av samma skolsystem. De har gemensamma grundläggande regler och gemensam finansiering. De fristående skolorna skall ge eleverna en utbildning som i fråga om värdegrund och kunskap motsvarar den som ges i offentliga grundskolor eller gymnasieskolor. De är också skyldiga att delta i den uppföljning och utvärdering som kommunen gör av de egna skolorna, dock endast i den utsträckning kommunen bestämmer. På nationell nivå sker en kvalitetsvärdering från statens sida. Regeringen anser att kommunerna bör ha ett övergripande ansvar för att lokalt följa upp och utvärdera kvaliteten i all offentligt finansierad utbildning som ges i skolväsendet för barn och ungdom i kommunen inklusive fristående skolor. Det följer av kommunens ansvar för att erbjuda utbildning i förskoleklassen, för skolplikten och för att erbjuda utbildning i gymnasieskolan. Det ligger också i kommunernas intresse att förvissa sig om att utbildningen svarar mot de kvalitetskrav som medborgarna har rätt att ställa på offentligt finansierad verksamhet. Regeringen anser dessutom att en fristående skola bör bli skyldig att, utöver till , också lämna sin kvalitetsredovisning till den kommun där skolan är belägen. Kvalitetsredovisning även i förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen Även i förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen är det viktigt att det sker ett kontinuerligt kvalitetsarbete. Att detta dokumenteras är ett stöd för dialogen mellan föräldrar och personal kring förskolans måluppfyllelse och behov av utveckling. Det är också ett stöd för dialogen mellan förskolan och kommunen. Förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen omfattas inte av krav på kvalitetsredovisning. gör emellertid många kommuner av eget intresse kvalitetsredovisningar för sin förskole- verksamhet och skolbarnsomsorg. Regeringen menar att detta bör ske i alla kommuner och avser därför ta initiativ till att en skyldighet att upp- Skr. 2001/02:188 rätta kvalitetsredovisning införs även för förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. Regeringens bedömning: kommer att ges i uppdrag att utveckla de enhetliga resultatmått för förskolan, skolan och vuxenutbildningen som bör ingå i varje kvalitetsredovisning. Resultatmåtten bör sammantaget spegla verksamheternas hela uppdrag, dvs. målen i läroplanerna och för skolan kursplanerna. Skolan utvärderas regelbundet mot bakgrund av resultatmått, som t.ex. betygsgenomsnitt, andelen elever med behörighet till nationellt eller specialutformat program i gymnasieskolan, andelen elever 9 som saknar betyg i ett eller flera ämnen eller andelen elever som fullföljer eller inte fullföljer gymnasieskolan. Detta sker i den enskilda skolan, i kommunen och på nationell nivå samt i den offentliga debatten. Denna typ av resultatmått är viktiga för att utvärdera skolans och skolsystemets framgång, men speglar inte verksamheternas hela uppdrag. Utgångs- punkterna och valet av resultatmått för utvärdering varierar också mellan kommuner. Regeringen bedömer därför att det finns behov av enhetliga resultat- mått i arbetet med kvalitetsredovisning. Det är givetvis inte möjligt att sammanfatta en skolas hela arbete enbart med resultatmått. Det pågår också ett omfattande internationellt arbete såväl i EU som i med att utveckla olika former av kvalitetsindikatorer. Regeringen bedömer att det trots svårigheterna bör vara möjligt att ta ytterligare steg i att utveckla mått som fångar förskolans, skolans och vuxenutbildningens arbete och som kan användas gemensamt av respektive verksamhet och av kommunerna i arbetet med kvalitetsredovisning. bör därför ges i uppdrag att utveckla sådana resultatmått för förskolan, skolan och vuxenutbildningen. Dessa bör stödja kvalitets- arbetet både i skolan och i kommunen genom att fungera som kvalitets- indikatorer som de underlättar jämförelser mellan skolor, mellan kommuner och på nationell nivå. Ambitionen bör vara att resultatmåtten sammantaget skall spegla verksamheternas hela uppdrag, dvs. målen i läroplanerna och för skolan även kursplanerna. Strävan bör vara att även de övergripande målen skall kunna omfattas, t.ex. faktorer som trygghet, trivsel, arbetsmiljö och skolmåltider samt inflytande för barn, elever och vuxna. Utöver resultatmått som baseras på prov eller annan dokumentation bör därför övervägas mått även av annan karaktär baserade på enkäter, som t.ex. attitydundersökningar, självvärderingar samt kollegiala bedömningar m.m. Regeringen anser vidare att ämnesproven i svenska/svenska som andraspråk, engelska och matematik i slutet av år 5 och specialskolans år 6 ger en möjlighet till en viktig avstämning av elevernas utveckling mot målen. De är framför allt betydelsefulla för skolans egen resultatvärdering och kan användas tillsammans med en rad andra instrument som varje enskild skola väljer. För den nationella nivån utgör de nationella proven en möjlighet för att få en bättre Skr. 2001/02:188 överblick och avstämning av läget i skolan efter halva grundskoletiden. Som ett led i den nationella rapporteringen bör därför sammanställa resultaten från de nationella proven 5 respektive år 6. Enligt är intresset för de nationella proven 5 mycket stort, vilket innebär att merparten av skolorna använder proven. För att få en bättre överblick över hur de nationella proven används och vilket inflytande dessa har på undervisningen bör sammanställning även omfatta en analys av vilka skolor som inte använt proven och varför. 2.3Statens skolverks uppdrag renodlas och en ny skolutvecklingsmyndighet inrättas Regeringens bedömning: Granskningen av kvalitet och kvalitetsarbete i skolor och kommuner bör stärkas och bli en av centrala myndighetsuppgifter. uppgifter koncentreras till kvalitets- kontroll genom uppföljning, utvärdering och granskning samt tillsyn. får en styrelse. tillsyn av förskolan och det offentliga skolväsendet regleras i skollagen (1985:1100). uppgifter renodlas genom att verkets nuvarande uppgifter när det gäller utvecklingsstöd bryts ut och överförs till en ny myndighet. Den nya myndigheten får till uppgift att initiera skolutveckling och stödja viss kompetensutveckling. har skolväsendet genomgått stora föränd- ringar. Med anledning av propositionen Ansvaret för skolan (prop. 1990/91:18) ändrades ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna. Den statliga detaljstyrningen genom regel- och resurs- styrning ersattes av målstyrning med tydliga nationella mål för utbild- ningen. Den lokala friheten ökade när det gäller hur man skall arbeta för att nå målen, hur verksamheten skall organiseras och vilka resurser som skall satsas på skolan. För att bättre kunna svara mot uppgifterna på den statliga nivån ersattes () och länsskolnämnderna av den nya myndigheten (). Verkets över- gripande uppgift skulle vara att hävda de nationella målen för skol- väsendet. En huvuduppgift blev att utveckla och ansvara för en nationellt sammanhållen och samordnad uppföljning och utvärdering av skolan. Tillsyn skulle komplettera uppföljningen och utvärderingen. En annan huvuduppgift blev att ta fram underlag och förslag till utveckling av skolan. har ett tudelat uppdrag. Å ena sidan behövs det en kraftfull nationell uppföljning, utvärdering och granskning av skolans resultat, liksom en skarp tillsyn för att värna om elevens rätt. Å andra sidan visar senare års erfarenheter att många kommuner och skolor har alltför stora brister och svårigheter både i sin måluppfyllelse och i sitt Skr. 2001/02:188 utvecklingsarbete. Att stödja kommunernas utvecklingsarbete är därför en angelägen uppgift. Som exempel på verkets utvecklingsstödjande roll kan nämnas det uppdrag fick att , fram till , särskilt arbeta med att utveckla formerna för att stödja utvecklingen av förskola, skola, skolbarnsomsorg och vuxen- utbildning. Syftet är att verket mer aktivt skall verka för att i samråd med kommunerna stödja skolor där många elever inte når målen att utveckla verksamheten. Uppdraget syftar till att åstadkomma en varaktig omorientering av verksamhetsformerna för att stödja utveckling. Den ändrade inriktningen av verkets insatser innebär att medel för lokal skolutveckling tillförs till följd av uppsökande verksamhet och i mindre utsträckning efter ansökan. har inkluderat detta upp- drag i s.k. utvecklingsdialoger med kommuner och skolor. För kommuner och andra intressenter kan båda uppgifter framstå som svåra att förena. roll som en stark statlig till- synsmyndighet riskerar att bli otydlig, när verket arbetar med allt fler utvecklingsuppgifter. blir inte den främjande och utvecklingsstödjande rollen tillräckligt förtroendeingivande när den inne- has av samma myndighet som utövar kvalitetsgranskning och tillsyn. revisorer föreslog i rapporten och skolans utveckling (RR 1998/99:3) att verkets roll skulle förtydligas. Revisorerna konstaterade att främjandeuppgift är mångtydig och bidrar till att splittra verkets resurser. presenterade () rapporten (RRV 2001:24). Enligt RRV har tillsynen haft en underordnad roll, vilket speglar en stark betoning av den informativa styrningen på bekostnad av verkets roll som tillsynsmyndighet. I rapporten av skolan från målstyrning till uppsökande bidragsförmedling (2001/02:13) anser revisorer att tillsynen av skolväsendet är otillräcklig samt att verket uteslutande bör ägna sig åt uppföljning, utvärdering och tillsyn. Enligt regeringens bedömning bör granskande uppgift göras tydligare och separeras från den utvecklingsstödjande verk- samheten. Kontrollen av såväl de kommunala som de fristående skolornas måluppfyllelse måste förstärkas för att säkerställa en likvärdig utbildning över hela landet. För att åstadkomma en självständig gransknings och tillsynsmyndighet måste de utvecklingsfrämjande insatser som staten anser nödvändiga åtskiljas från den granskande och kvalitetsbedömande myndighetsrollen. Mot denna bakgrund anser regeringen att nuvarande uppgifter bör renodlas och en ny utvecklingsmyndighet bildas. en gransknings- och tillsynsmyndighet Utbildningens kvalitet är angelägen både av likvärdighetsskäl, som har sin grund i rättvisa och jämlikhet, och av tillväxtpolitiska skäl för att trygga vår gemensamma välfärd. Ansträngningarna för att stärka utbild- ningens kvalitet måste öka både nationellt och lokalt. bedömning är det nödvändigt inte minst för elevernas skull att staten tydligare tar sitt ansvar för en likvärdig utbildning med hög kvalitet i hela Skr. 2001/02:188 landet. Nationell likvärdighet i ett decentraliserat system förutsätter inte bara att staten sätter upp nationella mål utan också att staten systematiskt följer upp och granskar verksamheten med utgångspunkt i skollag och fastställda mål. Regeringen har den bestämda uppfattningen att uppgifter som syftar till att uppnå nationell likvärdighet på utbildningsområdet skall skötas av myndigheter underställda regeringen. Det innebär att generella förvaltningsregler och principer tillämpas, vilket bidrar till rätts- säkerheten och att kraven på offentlighet och insyn tillgodoses. Regeringen avvisar därför bestämt de motioner i som föreslagit ett fristående , som skall stå fritt i förhållande till regering och riksdag. Förslagen har också avvisats av en bred majoritet i . Tillsyn och granskning av en stor mål- och resultatstyrd samhällssektor som förskola, skola och vuxenutbildning har inslag av myndighetsutövning som inte kan överlåtas till privaträttsliga organ eller andra fristående institut. För att tillvarata elevers rättigheter och kunna redovisa kvalificerade bedömningar av skolans resultat krävs en myndighet som har en samlad kunskap och kompetens på det område som den har att tillse. Detta är en förutsättning för en statlig myndighet som skall kunna vara en saklig granskare av skolväsendet. Det är viktigt att det statliga ansvaret för att granska och utvärdera blir tydligt och uppfattas rätt i skolsektorn. Granskningen av resultaten och verksamheten inom förskolan, skol- barnsomsorgen, skolan och vuxenutbildningen måste vara oberoende i förhållande till dem som granskas. Även tillsynen måste stärkas. Regeringen har alltsedan 1994 i regleringsbreven för framfört att tillsynen skall utgöra en större andel av verksamhet. Regeringens uppfattning i denna fråga framfördes senast i budget- propositionen och i regleringsbrevet . En huvuduppgift för ett renodlat bör vara att granska utbild- ningens kvalitet och resultat i kommuner och skolor samt utöva tillsyn över verksamheten. Verket skall därutöver genom uppföljning och ut- värdering ge en god bild och bedömning av verksamheten i förskola, skolbarnsomsorg, skola och vuxenutbildning på såväl nationell som lokal nivå. För att garantera kvaliteten i verkets uppdrag liksom en bred samhällsförankring bör ha en styrelse. skall också fortsättningsvis ha till uppgift att utveckla styrdokument för förskola, skola och vuxenutbildning, t.ex. kursplaner och betygskriterier, samt svara för prövning av ärenden om fristående skolor. Förstärkt utbildnings inspektion genom tillsyn och kvalitetsgranskning Genom att får tillsyn och kvalitetsgranskning som en högt prioriterad uppgift sker statens styrning av skola och vuxenutbildning både genom läro- och kursplaner och genom efterhandsgranskning av resultaten. Därmed möjliggörs också en förstärkt utbildningsinspektion av såväl förutsättningar och resultat som kvalitetsarbete. , som omfattar både kvalitetsgranskning och till- syn, skall dock kunna ske regelbundet både på nivå och på Skr. 2001/02:188 skolnivå. Inspektionen kan dock komma att ske med olika fokus. nivå är det främst kommunens övergripande ansvar för verk- samheten som bör fokuseras, medan det på skolnivå blir den professionella nivåns uppdrag som kommer i centrum.