prop · GP03160 · 2002-03-04 00:00:00 — Det innebär att de senaste årens minskning fortsätter. är det glädjande att kunna konstatera att lärarmobiliteten i programmet minskningar ökade till omkring 400 lärare. har fått en bra start med relativt god medverkan av svenska vuxenutbildningsinstitutioner. medverkade närmare 50 svenska vuxenutbildningsanordnare i . Komvux, högskolor och folkbildningen har uppvisat hög aktivitet men även organisationer har deltagit. Leonardoprogrammet gäller liksom för åren 20002006. Programmet skall genom transnationellt samarbete utveckla kvalitet, innovation och den europeiska dimensionen i yrkesutbildningen. Den första etappen av programmet, som genomfördes , var framgångsrik även om genomförandet kritiserades för komplicerade administrativa rutiner och tungrodd byråkrati. I den nya etappen av programmet har man försökt komma till rätta med dessa problem bland annat genom en långtgående decentralisering av besluten till nationell nivå och genom en systematisk översyn av administrativa rutiner och processer i syfte att åstadkomma förenklingar. Budgeten för sjuårsperioden uppgår till . Av beloppet avsätts ungefär tre fjärdedelar till pilotprojekt och mobilitets- åtgärder. Det är ännu för tidigt att bedöma i vilken grad programmet verkligen har blivit mer användarvänligt. En första indikation kan ges i samband med den rapport om de första årens genomförande av det nya programmet som kommissionen skall lämna till rådet, och Ekonomiska och sociala kommittén. Senast vid utgången av skall resp. medlemsstat lämna en rapport till kommissionen om genomförandet av programmet på nationell nivå. I första hand som en följd av den vikt som utbildningsfrågor tillmättes i slutsatserna från Europeiska rådets möte i möttes utbildningsministrarna oftare under det svenska ordförandeskapet än under något tidigare ordförandeskap två gånger i rådet och informellt . Efter ett intensivt beredningsarbete antogs vid rådsmötet den rapport som beställt om de konkreta framtidsmålen för utbildningssystemen. I rapporten anges som övergripande, gemensamma mål ökad kvalitet och effektivitet, bred tillgänglighet samt öppenhet mot omvärlden. Rådet konstaterar att genomförandet av dessa mål är medlemsstaternas ansvar men förklarar sin avsikt att följa utvecklingen och regelbundet återkomma till stats- och regeringscheferna om hur man på utbildningsområdet bidrar till uppnåendet av unionens strategiska mål enligt Lissabonslutsatserna. Rapporten överlämnades till Stockholmstoppmötet, som underströk att rådet och kommissionen skulle lämna en ny, gemensam rapport med ett detaljerat arbetsprogram för uppföljningen. Till de utmaningar för utbildningssystemen som rådet redovisat för hör den demografiska utvecklingen i . Denna fråga bildade utgångspunkten för den informella konferens för utbildnings- och forskningsministrarna som ägde rum i . Temat för ministrarnas gemensamma diskussion vid konferensen var rekryteringen till naturvetenskap och teknik och utbildningsministrarna diskuterade även en strategi för grundläggande färdigheter för alla, inklusive en strategi för ökad IT-kompetens. betonade i vikten av insatser på alla de tre områdena och rådet enades därför i slutsatser som godkändes vid rådsmötet om att arbetsprogrammet för uppföljning av framtidsmålen skulle inledas på just dessa områden; kommissionen tillsatte tre expertgrupper för ändamålet. Rådet fastställde även huvudprinciper och tidsplan för det fortsatta uppföljningsarbetet och vid rådsmötet antogs slutsatser om ytterligare frågor att beakta i utformningen av rapporten till i . Livslångt lärande och IT-frågor är centrala komponenter i uppfölj- ningen på utbildningsområdet av slutsatserna från Lissabontoppmötet. fördes en debatt i både medlemsstaterna och olika organ på europeisk nivå om den promemoria som kommissionen presenterade om en strategi för livslångt lärande; utbildningsministrarna diskuterade promemorians huvudbudskap vid rådsmötet . På basis av diskussionerna och de många yttranden över promemorian som inkommit till kommissionen lade kommissionen fram ett meddelande om inrättande av det europeiska området för livslångt lärande. Kommissionen föreslår där en samlad strategi för åtgärder på europeisk och nationell nivå i första hand på utbildningsområdet men också på områdena för sysselsättning, social integrering, forskning och ungdomspolitik. Åtgärdsförslagen avser bland annat validering och erkännande av kvalifikationer, studievägledning, finansiering, samverkansformer och pedagogisk utveckling. Meddelandet bereds i rådet . På initiativ av det svenska ordförandeskapet presenterade kom- missionen för och rådet sin interna handlingsplan för e-lärande en konkretisering av ett meddelande från föregående år. Planen omfattar åtgärder inom ramen för befintliga gemenskapsprogram för att stödja medlemsländernas egna insatser för e-lärande. Rådet följde upp handlingsplanen i en resolution, som godkändes och som innehåller ett stort antal rekommendationer vad gäller särskilt de pedagogiska aspekterna på ökad IT-användning inom utbildningen. Principerna i resolutionen överensstämmer till stor del med principerna för den svenska satsningen på IT i skolan (ITiS). Rådet godkände vidare en resolution om utbildningens roll i sysselsättningsrelaterad politik. Kommissionen och medlemsstaterna uppmanas där bland annat att säkerställa att uppföljningen av rapporten om utbildningens framtidsmål, i enlighet med Lissabonslutsatserna, bidrar till Luxemburg- och Cardiffprocesserna samt att utbildningsrådet tar aktiv del i beredningen av kommissionens förslag till riktlinjer för sysselsättningen. Vid rådsmötet antogs och rådets rekommendation om europeiskt samarbete om kvalitetsbedömning inom skolan (2001/166/EG). Rekommendationen syftar framför allt till att stärka informations- och erfarenhetsutbytet mellan medlemsländer om bedömningsarbetet på lokal nivå. Tack vare täta kontakter mellan institutionerna kunde den antas utan omfattande andra beredning med och detsamma gällde kommissionens förslag till och rådets rekommendation om främjande av rörlighet inom gemenskapen för studerande, personer som genomgår yrkesinriktad utbildning, unga volontärer, lärare och utbildare (2001/613/EG). Denna rekommendation godkändes av rådet och Stockholmstoppmötets önskemål om beslut kunde därmed tillgodoses. Rekommendationen avser undanröjande av administrativa och rättsliga hinder för rörlighet samt erkännande av studie- och praktikperioder som genomförts i annat medlemsstat än hemlandet. Den skall följas upp tillsammans med den handlingsplan som godkändes av Nicetoppmötet och som avser rörlighet för samma målgrupper som rekommendationen omfattar. Av betydelse för den fria rörligheten på utbildningsområdet är också Bolognaprocessen, så kallad efter den förklaring om samarbete inom den högre utbildningen som 31 europeiska ministrar undertecknade i . Förklaringen är mellanstatlig men följdes upp vid ett ministermöte i under ledning av det svenska EU-ordförandeskapet. I den kommuniké som antogs där betonas bland annat vikten av ytterligare ansträngningar för att underlätta ömsesidigt erkännande av studieperioder och examina och för att undanröja hinder för rörlighet liksom av ökat samarbete när det gäller kvalitetssäkring och utveckling av europeiska kurser och examina. Ministrarna beslöt också att Bolognaprocessen skall vara öppen för alla länder som deltar i EU-programmen , och Tempus-Cards. Vid rådsmötet enades ministrarna om Bolognaprocessens betydelse för genomförandet av det tredje huvudmålet i rådets rapport om utbildningens framtidsmål: att öppna utbildningssystemen mot omvärlden. genomfördes den för EU och gemensamma året för språk. Kampanjen inleddes med en konferens som det svenska ordförandeskapet anordnade för omkring 500 deltagare i och avslutades av det belgiska Skr. 2001/02:160 ordförandeskapet med en konferens i . av Europeiska språkåret godkände rådet vid rådsmötet en resolution om språklig mångfald och språkinlärning. I resolutionen anges principer för språkundervisningens organisation och innehåll som skall bidra till förverkligande av målen för kampanjen: att öka medvetenheten om värdet av språklig mångfald och flerspråkighet. Samarbete på utbildningsområdet mellan gemenskapen och länder utanför EU sker med kandidat- och Efta/EES-länderna i Sokrates- och Leonardoprogrammen, med Tacis-/Cards-länderna i Tempus, med i Alfa samt med och inom ramen för särskilda avtal. Utbildningssamarbete ingår också i generella avtal mellan gemenskapen och tredjeländer. lade kommissionen fram ett meddelande om utökat samarbete med tredjeländer inom den högre utbildningen. Bland åtgärder som kommissionen vill vidta är att utöka antalet nätverk och partnerskap mellan lärosäten i medlemsstaterna och lärosäten i tredjeland samt att öka intresset i tredjeland för studier i och om . Meddelandet diskuterades vid rådsmötet och kommissionen fick allmänt stöd för sina planer, som skall genomföras inom befintliga administrativa och ekonomiska ramar. Rådet stödde även kommissionens konkreta förslag vid mötet att utvidga Tempusprogrammet till . Det årliga, informella mötet mellan medlemsländernas och kandidatländernas utbildningsministrar ägde rum i under temat e-lärande för livet. Mötet anordnades av det svenska ordförandeskapet i samarbete med kommissionen och det lettiska . I mötet deltog också ministrar från Efta-/EES- länderna och de icke-associerade länderna i . Det femte ramprogrammet genomförde det tredje av sina fyra verksamhetsår, och den större delen av programmets medel om samman- lagt var därmed fördelade vid slutet av året. Liksom tidigare medförde verksamheten att kommissionen ansvarade för administrationen av ett mycket stort antal över 20 000 pågående forskningsprojekt. Det påbörjade arbetet med att anpassa redan det löpande ramprogrammet till de grundläggande idéerna för det planerade sjätte, och för ett europeiskt forskningsområde, Detta innebar bland annat ett ökat stöd till tematiska Skr. 2001/02:160 nätverk och en successiv ökning av projektstorleken. 29.2 Mot det sjätte ramprogrammet och ett europeiskt forskningsområde Behandlingen av kommissionens slutliga förslag till ett nytt ramprogram för forskning, det sjätte i ordningen, var den dominerande frågan inom forskningsområdet . En första diskussion av förslaget, som lades fram , ägde rum redan vid forsknings- och utbildningsministrarnas informella möte i . Efter ett intensivt förhandlingsarbete inom rådet nåddes klarhet om grundläggande frågor rörande programmets struktur, innehåll och arbetssätt vid rådsmöte i form av slutsatser formulerade av det svenska ordförandeskapet. Efter fortsatt diskussion vid rådsmöte kunde rådet nå politisk enighet om en gemensam ståndpunkt beträffande kommissionens förslag. I förhållande till det nuvarande ramprogrammet kommer det sjätte, enligt vad som står klart vid utgången av 2001, att präglas av tematisk koncentration, minskad splittring på småprojekt och förenklad admini- stration samt i viss utsträckning ökad forskarstyrning. De tematiska prioriteringar som rådet enats om omfattar genomik och bioteknologi för hälsa, informationssamhällets teknik, nanoteknik, intelligenta material och nya produktionsprocesser, flyg- och rymdteknik, livsmedelssäkerhet och hälsorisker, hållbar utveckling och globala förändringar (inklusive energi och transport) samt medborgare och styrelseformer i det europeiska kunskapssamhället. Nästan en fördubbling sker vidare av resurserna för forskarrörlighet. En av främsta prioriteringar i diskussionerna om ramprogrammet har varit att öka utrymmet för grundforskning inom ramprogrammet. Likaså har drivit på för ett ökat inslag av forskning inom bioteknik, humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning samt skogs-, jordbruks- och energiforskning. I övrigt stämmer de sju prioriterade områdena i sjätte ramprogrammet väl överens med de nationella prioriterade områdena i regeringens forskningspolitiska propo- sition Forskning och förnyelse (2000/01:3). Andra viktiga frågor som lyft fram i diskussionerna är behovet av att öka forskar- rörligheten, bibehålla det internationella forskningssamarbetet utanför EU:s gränser samt förbättra jämställdheten och forskningens genus- aspekter i kommande ramprogram. Nära kontakt med parlamentet har eftersträvats av båda ordförandeskapen, det svenska och det efterföljande belgiska, vilket bidragit till att arbetet med ramprogrammet kunnat bedrivas i positiv anda mellan institutionerna. Detta har också lett till samförstånd i allt väsentligt om budgetramarna för nästa ramprogram, där rådet accepterat kommissionens förslag om totalt för programperioden och parlamentet i sin första läsning ligger mycket nära detta belopp, på Skr. 2001/02:160 17,1 miljarder. Det europeiska forskningsområdet (ofta betecknat som ERA efter den engelska benämningen Area) är det sammanfattande namnet på det fördjupade och frivilliga forskningssamarbete mellan de femton medlemsländerna (samt mellan dessa och gemenskapen) som är på väg att växa fram efter riktlinjer som lades fast av toppmötet i Ett huvudmål för det blivande sjätte ramprogrammet är att bidra till denna utveckling. genom särskilda resurser för stöd till samordning av olika aktiviteter samt genom utveckling av möjligheterna till samverkan mellan nationella har en särskild högnivågrupp med företrädare för medlemsstaterna vidare bistått kommissionen i arbete med att utveckla en metodologi för kartläggning av utmärkt forskning och teknisk utveckling (excellence) i alla medlemsländer. Preliminära studier har genomförts, och mera genomarbetade resultat för tre valda områden livsvetenskaper, ekonomi och nanoteknologi planeras föreligga om- kring mitten av 2002. Samma högnivågrupp har deltagit i arbetet med att utveckla indikatorer och metodologi för jämförande studier av fem områden av central betydelse för gemenskapens och medlemsländernas De områden som avses är personella resurser, offentliga och privata investeringar i forskning, vetenskaplig och tekno- logisk produktivitet, allmänhetens förståelse av vetenskap samt forsk- ningens betydelse för ekonomisk konkurrenskraft och sysselsättning. Preliminära resultat har redovisats , och en första fylligare rapport kommer enligt planerna att vara färdig inför toppmötet i En annan högnivågrupp har lagt fram en rapport om forskarrörlighet i och om hindren för en sådan. grunden för ett meddelande från kommissionen om en rörlig- hetsstrategi för det europeiska forskningsområdet. behandlades av rådet och utgör också en del av En snabb utveckling av ett europeiskt höghastighetsdatanät för forskning angavs som en centralt uppgift av Lissabontoppmötet. detta har givits från det femte ramprogrammet, och i det kommande sjätte ramprogrammet har, enligt den gemensamma stånd- punkt som rådet antagit, beräknats för fortsatt arbete inom detta område. På ett mera grundläggande plan har den till rådet och kommissionen gemensamt rådgivande , med företrädare främst för medlemsstaternas forskningsministerier, utarbetat en rapport om synergier mellan nationella och europeiska forskningsaktiviteter samt en rapport om Vetenskapen, samhället och dess medborgare rörande frågor om bland annat forskningens etiska aspekter, forskarnas dialog med allmänheten och rekrytering till högre utbildning och forskning. 2001/02:160 CREST har även bidragit aktivt till diskussionen om det tematiska innehållet i det kommande ramprogrammet. ingicks avtal med om association till ramprogrammet, och därmed var samtliga kandidatländer associerade och kunde delta på lika villkor som medlemsländerna. Avtal med och om forskningssamarbete trädde i kraft . Förhandlingar påbör- jades med och om samarbetsavtal, som för del även kunde undertecknas slut. Rådet gav slutligen ett mandat för kommissionen att påbörja förhandlingar med . Det sjätte ramprogrammet kommer att vara öppet om än på varier- ande villkor för deltagande av samtliga länder som så önskar. Det påbörjade samarbetet mellan EU och den utvecklades vidare. En gemensam task force sattes upp , och konstituerades en gemensam rådgivande grupp. Samarbetet koncentreras inledningsvis främst kring det europeiska satellitnavigeringssystemet (se avsnitt 19.1.2 ovan) och förslaget om ett globalt miljö- övervakningssystem GMES. Kommissionen redovisade i ett meddelande ett antal konkreta möjligheter till fortsatt arbete samt föreslog att förutsättningarna undersöks för ett ramavtal mellan EU och om rymdsamarbetet, vilket rådet ställde sig bakom. Vad gäller GMES behandlade rådet ett förslag från kommissionen med ett utkast till handlingsplan för det fortsatta arbetet. Rådet uttalade sig för att arbetet påbörjas på en första definitionsfas av projektet, med sikte på resultat vid utgången av , samt att en styrgrupp tillsätts med företrädare för bland annat medlemsstaterna, kommissionen, , användarna och industrin. 30 Kultur och medier Samarbetet på detta område skall bidra till den kulturella utvecklingen i medlemsstaterna. Arbetet med att främja kulturen skall ske med respekt för nationella och regionala intressen som det gemensamma kulturarvet framhävs. EU:s insatser skall främja samarbete mellan medlemsstaterna och vid behov stödja verksamhet som syftar till att sprida kunskap om de europeiska folkens kultur och historia, att bevara och skydda kulturarv och att främja icke-kommersiellt kulturarbete och Skr. 2001/02:160 konstnärligt skapande, även inom den audiovisuella sektorn. Under det svenska ordförandeskapet var målsättningen bland annat att värna mångfalden inom kulturen och på medieområdet. Public service radio och TV, film, barn och ungas situation i det nya medielandskapet och konstnärernas villkor, särskilt i relation till kandidatländerna, hörde till de prioriterade frågorna. Arbetsprogrammet och prioriteringarna har fullföljts med mycket små avvikelser. hölls två ministerråd om kultur- och audiovisuella frågor: samt . Kultur 2000 är ett ramprogram som omfattar alla konst- och kulturområden utom de audiovisuella medierna film, tv och video. Programmet (rådets beslut 508/2000/EG) löper 2004 och den totala budgeten är (ca ). Programmets syften är bland annat att främja kulturell dialog och de europeiska folkens kännedom om varandras kultur och historia, att främja kreativitet, kulturens spridning över gränserna samt rörlighet för konstnärer, andra kulturaktörer och yrkesutövare och deras verk. Stor vikt skall läggas vid aktiviteter som riktar sig till ungdomar och socialt missgynnade personer samt vid beaktande av kulturell mångfald. Det finns tre olika former av åtgärder: stöd till särskilda nyskapande och/eller experimentella projekt, stöd till fleråriga strukturerade avtal om gränsöverskridande samarbete samt stöd till särskilda kulturevenemang med en europeisk eller internationell dimension (bidrag till kulturhuvudstäder, kulturarvslaboratoriet, europeiska priser etc.). Insatserna är antingen vertikala (de rör ett kulturområde) eller horisontella (de rör flera kulturområden). Utlysningsprocessen för blev, liksom , försenad. Drygt 500 projektförslag sändes in och av dessa beviljades 186 stöd. Totalt fördelades (ca ). Därutöver beviljades (ca ) till 2001 och europeiska kulturhuvudstäder. Det svenska utfallet kan i stort betecknas som gott. Totalt beviljades nio projekt med svenska huvudarrangörer (ca ). Exempelvis har stöd till fleråriga samarbetsprojekt tilldelats projekt ledda av svenska aktörer (kulturförvaltning och CRAC). i deltar som partner i ett samarbetsprojekt med tredje land angående restaurering och bevarande av kulturarv. God utdelning var vidare inom översättningsstödet där sex svenska förlag får stöd för totalt 29 översättningar från europeiska språk. Utländska förlag får stöd för 19 översättningar från svenska. Svenska kulturaktörer deltar även som medarrangörer i 17 projekt, vilket är viktigt att framhålla eftersom programmet förutsätter samarbete mellan olika länder. Sammanfattningsvis ingick svenska aktörer i 26 av de 186 projekten. Nio kandidatländer (, , , , , Skr. 2001/02:160 , , , ) deltog i utlysningen. Förhandlingar om tillträde till programmet pågår med övriga kandidatländer. Projektet inrättades 1985 (rådets resolution av ). utsågs en europeisk stad och var kulturhuvudstad 1998. fanns det nio kulturhuvudstäder på grund av millennieskiftets symboliska betydelse. är det vanligtvis två städer som delar på uppdraget och för var det och . En ny procedur för utnämnande av kulturhuvudstäder är införd för åren 2005 2019 (beslut /1999/EG). skall en stad från en medlemsstat, enligt en uppgjord turordning, nomineras med hjälp av en jury bestående av sju ledande och oberoende personligheter som skall vara experter på kulturområdet. Rådet, och kommissionen utser vardera två ledamöter och en ledamot. Rådets ledamöter föreslås av de två medlemsstater som är ordförande i rådet. Det slutliga beslutet fattas av rådet med enkel majoritet. samlades juryn för att nominera en irländsk stad. Ordförandeländerna och bidrog med namn till den jury som skall nominera en nederländsk stad till kulturhuvudstad : , musikchef vid , och , danskoreograf. 30.3MEDIA-programmet och nationellt stöd till film MEDIA-programmet ger stöd till den europeiska audiovisuella industrin i syfte att stärka dess konkurrenskraft och öka spridningen av europeiska verk. har deltagit i MEDIA-programmet . Prog- rammets andra omgång, MEDIA II, avslutades och ersattes av ett nytt femårsprogram, MEDIA Plus (beslut 821/2000/EG samt 163/2001/EG). Programmet har en totalbudget på (ca ) och är uppdelat i två större delar: fortbildning av yrkesverksamma samt utveckling, distribution och marknadsföring av europeiska audiovisuella verk. Under MEDIA Plus-programmets första år har det uppstått förseningar vad gäller färdigställande av riktlinjer, utlysningar av stöd samt redovisning av resultat, vilket försvårar en jämförelse av resultat . Ett flertal utlysningar inom olika områden har ägt rum men endast tre har redovisats; utbildning, marknadsföring och festivaler. har erhållit stöd inom festivalområdet. har förhandlingar förts med nio kandidatländer (, , , , , , , , ) vilka nu formellt kan bli medlemmar i Under det svenska ordförandeskapet, var en av de prioriterade Skr. 2001/02:160 uppgifterna att värna den kulturella mångfalden på det audiovisuella Det var därför viktigt att nära följa frågan om i vilken utsträckning den gemensamma konkurrenslagstiftningen begränsar medlemsstaternas möjligheter att föra en aktiv filmpolitik. arrangerade därför tillsammans med ett seminarium om statsstöd, där representanter från medlemsstaternas ministerier, nationella filmmyndigheter och kommis- sionen deltog. Kommissionen lade dessutom fram ett arbetspapper om rättsliga aspekter inom filmområdet och en offentlig hearing hölls som en del av beredningsprocessen inför utarbetandet av ett meddelande. Meddelandet (KOM (2001) 534 26.9.2001), vars syfte är att avgöra vilka åtgärder som kan vidtas för att öka spridningen av europeiska audiovisuella produkter i , offentliggjordes . I samband med detta klargjordes också att statsstödsfrågan numera inte är en av kommissionens prioriterade frågor. Medlemsstaterna är tillsvidare i väsentlig utsträckning fria att själva avgöra vilken nivå man önskar ha på statligt stöd till filmproduktion. Som en uppföljning till meddelandet planerar kommissionen ett antal studier, främst som rör klassificeringsmetoder, finansiella flöden inom den audiovisuella sektorn och bevarande av det audiovisuella arvet (faktapromemoria 2001/02:FPM13). Meddelandet presenterades och diskuterades på rådsmötet (kultur/- audiovisuella frågor) . Sammanfattningsvis kan sägas att medlemsstaterna ställde sig positiva till att meddelandet tagits fram och många medlemsstater välkomnande kommissionens planerade studier och översyner. , i likhet med flera andra länder, anser dock inte att frågan är avslutad i och med meddelandet. Kommissionens planerade studier och framtida åtgärder måste noga följas och utvärderas.