prop · GQ0330 · 2002-12-19 00:00:00 — Det är viktigt att äldres sjukdomsbild identifie- ras så att diagnosen kan skiljas från demensutveckling. Flera viktiga förändringar i lagstiftningen om hälso- och sjukvård som berör äldre har genomförts, bl.a. rätten att välja fast läkarkontakt inom , patientens rätt till individuellt anpassad information om sitt hälsotillstånd och de metoder för undersökning, vård och behandling som En växande andel av patienterna inom akutsjukvården utgörs av mycket gamla människor. Medelvårdtiderna på sjukhus har minskat kon- tinuerligt främst inom psykiatri och geriatrik. de äldsta patienterna ökar stadigt som vårdtiden har minskat. Många av de äldre som skrivs ut från sjukhuset har kvarstående behov av vård och omsorg som kan vara omfattande. Det finns även behov av att analysera de äldres tillgång till akutsjukvård, samt kvaliteten på den vård och det omhändertagande som äldre får inom akutsjukvården. även viktigt att belysa orsakerna till inläggning på sjukhus, liksom hur man skall åstadkomma en smidig återgång till eget boende. De nya reglerna i tandvårdslagen innebär bl.a. att äldre som bor i ordi- Skr. 2002/03:30 när bostad och har omfattande behov av vård, omsorg eller service eller har hemsjukvård har rätt till gratis uppsökande munvårdsbedömning. I den nationella handlingsplanen för hälso- och sjukvården anges flera områden som regeringen förväntar sig skall förbättras för de äldre, bl.a. medicinskt omhändertagande, stöd för äldre med psykisk ohälsa, stödet till anhöriga som vårdar en närstående samt den kommunala primärvår- den. Regeringen anser att de äldres tillgång till sjukvård samt kvaliteten på vården och omhändertagandet måste förbättras. Regeringen avser att fortlöpande följa utvecklingen. Sammanfattning: Äldres deltagande i olika kulturaktiviteter har ökat . SENIOR 2005 har i sitt delbetän- kande bl.a. understrukit att deltagande i kulturverksamhet har en viktig roll i det samlade förebyggande hälsoarbetet för äldre, och bör utvecklas. Beredningens slutbetänkande kommer att redovisas till regeringen senast . fastslog nya mål för en nationell kulturpolitik. Målen skall vara vägledande och gälla alla samhällsområden inom stat, kommun och landsting och utgöra en samlad nationell referensram för kulturpolitiken. I de kulturpolitiska målen tydliggörs de centrala elemen- ten i den nationella kulturpolitiken, yttrandefriheten, bildningssträvan- dena, kulturarvet och målsättningen att skapa förutsättningar för konst- närlig mångfald, förnyelse och kvalitet. I kulturpolitikens andra mål fastställs att samhället skall verka för att alla får möjlighet till delaktighet i kulturlivet och till kulturupplevelser samt till eget skapande. har publicerat rapporten Den kulturella väl- färden , som regeringen redogjorde för i skrivelsen Kultur och del- aktighet (Skr.2001/02:176). Rapporten visar att kulturdeltagandet i åldersgrupperna har ökat , vilket bekräftar att kulturaktiviteter av olika slag har stor betydelse, inte minst för många äldre. analys visar att äldres besöksaktiviteter ökat, bl.a. avseende teater-, konsert-, bio-, och biblioteksbesök. Bok- läsande liksom tidskriftsläsande visar mindre ökningar medan vecko- tidningsläsande minskar. Egna aktiviteterna som att sy, sticka och väva minskar medan att fotografera eller filma ökat tydligt i gruppen . Datortillgången i hemmen har ökat i rasande takt (för samtliga åldersgrupper), dock avtar ökningen med ökad ålder för att i gruppen endast uppgå till . Regeringen har utifrån den nationella handlingsplanen för handi- kappolitiken (prop. 1999/2000:79) beslutat att skall vara samlande, stödjande och pådrivande i arbetet med tillgänglighets- frågor på kulturområdet. Eftersom ökad ålder också ökar risken av att drabbas av olika funktionshinder är insatser viktiga för äld- res möjligheter att ta del av kulturutbudet. för att öka tillgängligheten för personer med Skr. 2002/03:30 funktionshinder. Biblioteken utgör kanske den viktigaste samlingsplatsen för informa- tions- och folkbildnings arbete där människor i olika åldrar och med olika intressen, inte minst äldre, kan mötas. Biblioteksmiljön har bl.a. visat sig lämpad för att introducera äldre i IT tekniken. Inom ramen Seniorsurf deltog 550 bibliotek i olika arrangemang. Äldres deltagande i olika kulturaktiviteter har ökat . Regeringen vill understryka vikten av att fortsätta det övergripande arbetet med tillgänglighetsfrågor på kulturområdet i enlighet med det andra kulturpolitiska målet. SENIOR 2005 har i sitt delbetänkande bl.a. understrukit att deltagande i kulturverksamhet har en viktig roll i det samlade förebyggande hälsoarbetet för äldre, och bör utvecklas. Bered- ningens slutbetänkande kommer att redovisas till regeringen . Sammanfattning och bedömning: Integrationspolitiska mål och synsätt bör införlivas inom alla samhällsområden. äldre) invandrare utgjorde av alla äldre invånare (inklusive från och övriga ). omfattas av flyktingmottagandet har rätt till en introduktion som bl.a. innefattar att lära sig svenska och få kunskap om hur det svenska Äldre invandrare bör erbjudas äldreomsorg på det egna språket i så stor utsträckning som möjligt. Integrationspolitiken innebär att utformningen av den generella politiken skall utgå från alla människor som bor i , oavsett etnisk eller kulturell bakgrund. Integrationspolitiska mål och synsätt skall införlivas inom alla samhällsområden. Äldre invandrares behov skall, precis som äldre svenskars, beaktas inom ramen för den generella Äldre () invandrare utgör cirka tio procent av alla äldre invånare i (inklusive från och Två tredjedelar kommer från ett EU/EES-land och något mer än en tiondel har sitt ursprung i ett utomeuropeiskt land. sannolikt förklaras med att många av de invandrare som är pensionärer i dag kom till som arbetskraftsinvandrare under 50-, 60- och 70- har totalt 1 348 personer beviljats uppehållstillstånd i . Det motsvarar ca en procent av samtliga beviljade uppehållstillstånd . har fått uppehållstillstånd som flyktingar eller som anhöriga till Förutsättningarna för arbetskraftsinvandrarnas integration och försörj- ningsmöjligheter skiljer sig givetvis från de förutsättningar en äldre flyk- tinginvandrare haft som kom till . gäller inte minst möjligheten att få svensk pension. anhöriginvandrare har varit hänvisade att klara sin försörjning Detta ändras genom det särskilda Skr. 2002/03:30 äldreförsörjningsstödet (se vidare avsnitt 5.5.1). Kommunerna har rätt att få statlig ersättning enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. för de per- soner som omfattas av förordningen. Tillsammans med den berörda per- sonen skall kommunen upprätta en individuell introduktionsplan. Det övergripande målet med den individuella introduktionsplanen är att ge individen goda förutsättningar att bli självförsörjande och delaktig i det svenska samhället. Målet att bli självförsörjande genom arbete är dock inte relevant för de äldre invandrarna. Däremot har åtminstone de som omfattas av flyktingmottagandet rätt till en introduktion och få så bra förutsättningar som möjligt att klara sig själva i det dagliga livet, bl.a. genom att få lära sig svenska och få kunskap om hur vårt samhälle funge- rar. I övrigt är äldre invandrare i stor utsträckning hänvisade till de egna nätverken, dvs. oftast barn och släkt som bor i . Här har förmod- ligen frivilligorganisationer en stor roll att fylla, liksom pensionärsorga- nisationerna för att öka äldre invandrares kunskaper i svenska och om det svenska samhället. För äldre invandrare som behöver omfattande omsorg i hemmet eller särskilt boende är det särskilt angeläget att ge äldreomsorg på det egna språket i så stor utsträckning som möjligt. Anhörig anställning kan vara en uppskattad form av hjälp med tanke på att den äldre är fullständigt beroende av annan för kommunikation med omgivningen. Sammanfattning och bedömning: Genom lag 1999:1175 om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar och lag 1999:1176 om rätt att använda finska och meänkieli hos förvalt- ningsmyndigheter och domstolar ges enskilda rätt att använda samiska, finska och meänkieli (tornedalsfinska) i kontakter med förvaltnings- myndigheter och domstolar i de geografiska områden där språken används av hävd och fortfarande används i tillräcklig utsträckning. kartläggning av hur olika kommuner organiserar och genomför äldreomsorg för finsktalande visar att flera kommuner i norra har relativt god tillgång på finskspråkig personal medan det i andra delar av landet är svårare att få sådan omsorg. Dessutom visar man att en anpassad äldreomsorg till äldre finländare kan erbjudas utan att det medför större kostnader. Regeringen bedömer att det är angeläget att äldreomsorg erbjuds på samtliga minoritetsspråk så att äldre som har ett minoritetsspråk som modersmål får möjlighet att bevara såväl språket som kulturen samt har möjlighet att kommunicera med omgivningen. Målet för minoritetspolitiken är att ge skydd för de nationella minorite- terna och stärka deras möjligheter till inflytande samt stödja de historiska minoritetsspråken så att de hålls levande. De nationella minoriteterna är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar. Minoritetsspråken är samiska, finska, meänkieli (tornedalsfinska), chib och jiddisch. Grunden för minoritetspolitiken finns i regeringens proposition Skr. 2002/03:30 1998/99:143 Nationella minoriteter i . antogs av (bet. 1999/2000:KU6, rskr. 1999/2000:69). I samband med beslutet om en minoritetspolitik ratifice- rade två Europarådskonventioner, ramkonventio- nen om skydd för nationella minoriteter (ramkonventionen) och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (minoritets- språkskonventionen). Bestämmelserna i dessa konventioner har utgjort en grund för den svenska politiken på området. I konventionens del III finns de bestämmelser som omfattar minoritetsspråk med regional bas, dvs. samiska, finska och meänkieli. I minoritetsspråkskonventionens del III finns två artiklar som rör äld- reomsorg. Artikel 10.3 behandlar rätten att få samhällsservice från för- valtningsmyndigheter på landsdels- eller minoritetsspråk. För att nå upp till konventionens krav krävs bl.a. att i de områden där samiska, finska och meänkieli har använts av hävd och fortfarande används i tillräcklig utsträckning, skall den enskilda eller personer som handlar på deras upp- drag, få använda samiska, finska eller meänkieli i samhällsservice från förvaltningsmyndigheter. I del III artikel 13.2c) behandlas ett närlig- gande område nämligen rätten att bli bemött på landsdels- eller minori- tetsspråk vid institutioner som erbjuder social omsorg såsom, sjukhus, pensionärshem och vårdhem. Genom särskild lagstiftning (lag 1999:1175 om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar, lag 1999:1176 om rätt att använda finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar) ges enskilda laglig rätt att använda samiska, finska och meän- kieli i kontakter med förvaltningsmyndigheter och domstolar i de geogra- fiska områden (förvaltningsområden) där språken har använts av hävd och fortfarande används i tillräcklig utsträckning. Rätten gäller hos stat- liga regionala och lokala förvaltningsmyndigheter (exempelvis läns- styrelse, åklagar-, polis- och skattemyndighet och arbetsförmedling), landstingskommunala och kommunala förvaltningsmyndigheter samt tingsrätt, länsrätt och vissa specialdomstolar. Det finns olika förutsättningar hos kommunerna när det gäller att anordna äldreomsorg där personalen använder samiska, finska eller meänkieli. Detta har medfört att berörda kommuner i ett första steg kan välja i vilken form och omfattning sådan verksamhet skall erbjudas. Den så kallade , som hade till uppgift att utreda om skulle ratificera språkstadgan och ramkonventionen, skickade i samband med utredningen ut en enkät till berörda kommuner i angående i vilken omfattning samiska och finska används inom äldreomsorgen. Samtliga kommuner uppgav att man hade personal inom äldreomsorgen som behärskar samiska respektive finska. Samtliga kommuner uppgav även att man var positiv till att organisera äldre- omsorgen så att den personal som behärskar samiska, finska och meän- kieli kan användas i verksamheten. I flera kommuner skedde redan en sådan samordning, permanent eller på försök innan lagstiftningen trädde i kraft och dessa kommuner rapporterade att de haft goda erfarenheter av denna verksamhet. Skäl för äldreomsorg på minoritetsspråk När det gäller äldre personer är dessa ofta de starkaste språkbärarna och bärare av kultur och traditioner. Det är därför viktigt för språkens och kulturens bevarande att de äldre som använder minoritetsspråk kan fort- sätta att göra detta. Därtill kommer att vissa äldre glömmer det sist För dessa personer kan följaktligen minoritetsspråket vara det enda språk de kan kommunicera med omgivningen på. det angeläget att kunna erbjuda äldreomsorg på samiska, finska och Betydelsen av äldreomsorg på andra minoritetsspråk bör också upp- På regeringens uppdrag har kartlagt och redovisat hur olika kommuner organiserar och genomför äldreomsorg för finsktalande. Syftet var att ta fram ett antal goda exempel på åtgärder som gett bra redovisade sitt uppdrag. Äldreomsorg för finsktalande i , framgår att flera kommuner i norra har relativt god tillgång på finskspråkig personal inom äld- reomsorgen medan det i andra delar av landet är svårare att få sådan Rapporten visar att möjligheten för finsktalande äldre att få omsorg av finsktalande personal i flera fall varit avgörande för att dessa äldre skall acceptera att ta emot vården. I de fall sådan vård inte kan erbjudas har de anhöriga fått ta ett stort ansvar för att vårda sina gamla. Den som önskar flytta till särskilt boende kan i enlighet med 6h § social- tjänstlagen (nuvarande 2 kap. 3 §) ansöka om att flytta till annan kom- Detta alternativ har endast ett fåtal finsktalande äldre valt. härtill kan, enligt , vara att många strävar efter att bo kvar i sin hembygd eller att de inte känner till lagen och de rättigheter som Man har också i rapporten visat att en anpassad äldreomsorg kan erbjudas äldre finländare utan att det medför större kostnader. Genom en särskild lagstiftning (SFS 1999:1175 och 1176) ges enskilda laglig rätt att använda samiska, finska och meänkieli (tornedalsfinska) i kontakter med förvaltningsmyndigheter och domstolar i de geografiska områden (förvaltningsområden) där språken används av hävd och fort- farande används i tillräcklig utsträckning. av hur olika kommuner organiserar och genomför äldreomsorg för finsk- talande visar att flera kommuner i norra har relativt god tillgång på finskspråkig personal medan det i andra delar av landet är svårare att få sådan omsorg. Dessutom visar man att en anpassad äldreomsorg till äldre finländare kan erbjudas äldre utan att det medför större kostnader. Regeringen bedömer att det är angeläget att äldreomsorg erbjuds på samtliga minoritetsspråk så att äldre som har ett minoritetsspråk som modersmål får möjlighet att bevara såväl språket som kulturen samt har möjlighet att kommunicera med omgivningen. Sammanfattning och bedömning: Ett nytt ålderspensionssystem infördes som innebär att personer födda eller tidigare får en beskattad garantipension i stället för folkpension, pensionstillskott och särskilt grundavdrag. Med det nya ålderspensionssystemet skapas ett finansiellt stabilt pensionssystem som följer den ekonomiska och demografiska utveck- lingen i samhället. fick ett nytt ålderspensionssystem . I det nya pensionssystemet, som gäller för personer födda eller senare, har folkpension, pensionstillskott och särskilt grundavdrag (SGA) ersatts av en garantipension. började de första ålderspensionerna enligt de reformerade reglerna att betalas ut. Eftersom det var personer som tog ut ålderspension innan de fyllt kunde de inte beviljas garantipension utan enbart inkomstgrundad ålderspension. träder det reformerade ålderspensionssystemet i full kraft genom att de första som är födda då fyller och garanti- pension kan beviljas . Personer födda har fyllt och har som regel redan pension beräknad enligt ATP-systemets regler. För dem gäller att pen- sionen anpassas till de reformerade reglerna på så sätt att folkpension, pensionstillskott och särskilt grundavdrag räknas om till en beskattad garantipension. Även efterlevandepensionerna anpassas till det reformerade ålderspen- sionssystemet . Även här ersätts folk- pension, pensionstillskott och särskilt grundavdrag av en beskattad garantipension. I efterlevandepensionen ingår, förutom ett grundskydd, inkomstrelaterade förmåner i form av barnpension, omställningspension och övergångsvis änkepension. Bostadstillägg till pensionärer m.fl. Bostadstillägg till pensionärer m.fl. (BTP) är en viktig del i grundskyddet för pensionärer med låga pensioner. BTP utges av bostadskostnaden för hyra . Förändringar görs som en anpassning till det reformerade ålderspensionssystemet och till att det särskilda grundavdraget för folkpensionärer då avskaffas. Sammanfattning: Kommunerna har blivit mer restriktiva i sina bedömningar av vilka som får färdtjänst vilket medfört att många färdtjänstberättigade uppfattar servicen som sämre. Regeringen har tillsatt en utredning för att göra en översyn av lagstiftningen och frågor i anslutning till den samt eventuellt behov av en tillsynsmyndighet som även omfattar tillsyn av färdtjänsten. Lagen om färdtjänst trädde 1998. Den nya lagstiftningen innebar ett nytt synsätt på färdtjänst och riksfärdtjänst. Från att ha varit en fråga om bistånd betraktas färdtjänst numera som en form av kollektivtrafik för att bidra till en tillfredställande trafikförsörjning även för funktionshindrade. Lagen ger även kommunerna möjlighet att överlåta sina uppgifter till trafikhuvudmannen. Lagen om färdtjänst reglerar bl.a. vem som kan få tillstånd för färdtjänst, vilket färdsätt som får användas, hur många och inom vilket område resor får göras. Syftet med riksfärdtjänst är att ge svårt funktionshindrade personer möjlighet att göra längre resor inom landet till normala kostnader. Med detta menas att resor kan göras med flyg, tåg, båt och andra allmänna kommunikationsmedel samt med taxibilar och specialfordon. Riksfärd- tjänst avser resor för rekreation, fritidsverksamhet eller annan enskild angelägenhet från en kommun till en annan kommun, dock ej arbetsresor. En uppföljning av färdtjänsten har genomförts av i nära samarbete med övriga transportverk samt i samverkan med andra berörda aktörer som t ex handikapporganisationerna. Resultatet redovisades och visar bland annat att kommunerna blivit mer restriktiva i sina bedömningar av vilka som får färdtjänst. Detta har medfört att de färdtjänstberättigade uppfattar servicen som sämre. Den allmänna kol- lektivtrafiken har inte utvecklats i motsvarande takt som kom- munerna blivit mer restriktiva. En särskild utredare som regeringen tillsatt gör en översyn av lagstift- ningen och frågor i anslutning till den. Frågan om tillgängliga kommunikationer behandlas närmare i propo- sitionen Från patient till medborgare en nationell handlingsplan för handikappolitiken (1999/2000:79). Kommunerna har blivit mer restriktiva i sina bedömningar av vilka som får färdtjänst vilket medfört att många färdtjänstberättigade uppfat- tar servicen som sämre. Regeringen har tillsatt en utredning för att göra en översyn av lagstift- ningen och frågor i anslutning till den samt behovet av en tillsynsmyn- dighet som även omfattar tillsyn av färdtjänsten. Sammanfattning: Konsekvenserna av en åldrande befolkning får allt större uppmärksamhet i internationella sammanhang. En övergripande handlingsplan för äldrefrågor fastställdes i FN och godkändes en regional tillämpningsstrategi för upp- följning och samarbete mellan EU, länderna i , tillsammans med och . Till lämnades en rapport till med riktlinjer för vård och omsorg. samordnar EU-arbetet inom skydd medan svarar för politik. Den demografiska utvecklingen och de utmaningar som den för med sig har fått en ökad uppmärksamhet i internationella sammanhang. ägde den andra av FN:s världsförsamlingar om äldrefrågor rum i . Vid mötet fastställdes en övergripande handlingsplan vars uttryckliga mål är att garantera att befolkningen överallt i världen skall kunna åldras på ett tryggt och värdigt sätt och att äldre människor även fortsättningsvis skall kunna delta i samhället som medborgare med fulla rättigheter. Det godkända handlingsprogrammet innehåller en rad rekommendationer för antagan- det av åtgärder som följer tre prioriterade riktlinjer: de äldre och utveck- lingen, främjande av hälsa och välbefinnande bland äldre och skapande av en lämplig och gynnsam miljö. Det konstateras i handlingsprogram- met att de nationella regeringarna bär det primära ansvaret för att anta en politik som säkerställer att de eftersträvade målen uppnås. I FN:s regionala kommission (Economic Commission for Europe), där EU ingår, har man utarbetat en regional tillämpningsstrategi som godkändes vid en europeisk ministerkonferens i . Tillämp- ningsstrategin ger en ram för uppföljningen, det regionala samarbetet och samarbetet mellan EU och länderna i , tillsammans med och . Även inom EU har den successivt ökande andelen äldre i medlemslän- derna uppmärksammats. En prioriterad fråga i sammanhanget är hur EU- ländernas pensionssystem skall utvecklas för att möta denna utveckling. lyftes även frågor om vård och omsorg upp i arbetet inom EU. Till i lämnades en rapport till med riktlinjer för vård och omsorg. Sammanfattning: Regeringen har tillsatt en parlamentarisk beredning med uppgift att skapa förutsättningar för en långsiktig utveckling av äldrepolitiken. Den parlamentariska beredningen antog namnet SENIOR 2005 (Dir. 1998:109). Ett första betänkande som behandlar de delar av äldrepolitiken som gäller människors möjligheter till aktivitet, delaktighet och inflytande har presenterats. Frågor som berör vård och omsorg om äldre kommer att redovisas i beredningens slutbetänkande som skall redovisas till regeringen senast . Regeringen tillsatte en parlamentarisk beredning (Dir. 1998:109) med uppgift att skapa förutsättningar för en långsiktig utveckling av äldrepolitiken. Utgångspunkterna för beredningens arbete är de förändrade krav som ställs på samhället när både antalet och andelen äldre i befolkningen ökar. Uppdraget är att göra analyser och utforma förslag med utgångspunkt utifrån förhållanden i samhället som berör äldres situation och de närmast följande åren. Förslagen skall bidra till måluppfyllelsen med avseende på de av fastställda nationella målen för äldrepolitiken. Enligt regeringsbeslutet skall utgångspunkterna för beredningens arbete vara: de förändrade krav som ställs på samhället när såväl antalet som andelen äldre i befolkningen ökar, de insatser som samhället kan vidta för att underlätta för de äldre att leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin var- dag, förutsättningarna för människor i att åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, samhällets insatser för att främja att äldre bemöts med respekt, samt möjligheterna för äldre att få tillgång till god vård och omsorg. Viktiga områden som bör beaktas i beredningens arbete är bl.a.: äldres inflytande och delaktighet i beslutsprocesser, tillgänglighet i samhället för äldre med funktionshinder, utveckling av IT-hjälpmedel för äldre i hemmiljö samt inom vård och omsorg, kvalitet inom vård och omsorg, anhörigas roll i vård och omsorg, sociala kontakter i umgänge över generationsgränser, äldres delaktighet i arbetslivet och möjlighet att fortsätta ett aktivt yrkesliv efter uppnådd pensionsålder, samt äldres möjligheter att delta i eller ta del av kulturlivet. Beredningen antog namnet SENIOR 2005. Det första betänkandet Riv ålderstrappan! Livslopp i förändring, SOU 2002:29, är ett diskussions- betänkande som presenterades .