prop · GP03130 · 2002-03-19 00:00:00 — Förutom hela fordon kan även system, komponenter och separata tek- niska enheter typgodkännas enligt ramdirektiven. Ett system är enligt direktiven ett sådant fordonssystem, t.ex. bromsar, avgasrenings- anordningar och inredningsdetaljer, som omfattas av kraven i något av särdirektiven. Med komponent avses en anordning, t.ex. en strålkastare, som är avsedd att vara en del av ett fordon och för vilken det fastställs krav i ett särdirektiv. En separat teknisk enhet är en komponent, t.ex. bakre skyddsanordning, för vilken det fastställs krav i ett särdirektiv och som kan godkännas separat men då endast i samband med en specifice- rad fordonstyp. En fordonstillverkare som vill ha en fordonstyp EG-typgodkänd vänder sig till en typgodkännandemyndighet i något av EU:s medlemsländer. I är det och som är godkännande- Tillverkaren lämnar in en ansökan om EG-typgodkännande till vilken skall vara fogat en teknisk information om fordonet. Denna tekniska information baseras i första hand på provningar som utförts av en s.k. teknisk tjänst. I har Styrelsen för ackreditering och tek- nisk kontroll (SWEDAC) utsett bland andra och till teknisk tjänst. När godkännandemyndigheten har fått in en ansökan och all övrig in- formation från en tillverkare skall myndigheten pröva om fordonstypen uppfyller samtliga de tekniska krav som ställs på den enligt särdirektiven. Vidare skall myndigheten kontrollera att tillverkarens rutiner för produk- tionsöverensstämmelse är tillräckliga, dvs. att alla tillverkade fordon av samma typ kommer att uppfylla samtliga krav. Därvid kan myndigheten ta hjälp av en teknisk tjänst. Om båda provningarna utfaller positivt skall myndigheten utfärda ett typgodkännandeintyg för fordonstypen och överlämna detta till sökanden. En tillverkare som har erhållit ett typgodkännandeintyg skall utfärda ett intyg om överensstämmelse för varje fordon som tillverkas av den godkända typen. Intyget skall åtfölja fordonet under hela dess livslängd. Ett fordon för vilket tillverkaren har utfärdat ett intyg om överens- stämmelse skall anses stämma överens med de tekniska kraven i samtliga medlemsländer och får i princip inte vägras registrering. Inte heller får medlemsländerna förbjuda att sådana fordon bjuds ut till försäljning. Om det skulle visa sig att fordon för vilka det utfärdats intyg om över- ensstämmelse inte stämmer överens med den godkända typen kan den myndighet som har beviljat typgodkännandet vidta erforderliga åtgärder. Om det finns skäl för det får typgodkännandet därvid återkallas. Nuvarande svenska bestämmelser om EG-typgodkännande Nuvarande svenska bestämmelser om EG-typgodkännande inskränker sig till en paragraf i fordonskungörelsen (1972:595), 55 a §. Enligt denna skall EG-typgodkännande av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter för del meddelas av såvitt avser sex uppräknade särdirektiv och av vad beträffar övriga direktiv om typgodkännande. Vidare följer av bestämmelsen att Natur- vårdsverket får meddela föreskrifter för verkställigheten av sina direk- tiv och att och skall fullgöra de uppgifter som ankommer på då det gäller de direktiv enligt vilka respek- tive myndighet skall meddela typgodkännande. Enligt 102 § fordons- kungörelsen får rent allmänt besluta ytterligare föreskrifter om fordons beskaffenhet och utrustning samt om kontroll av fordon. I detta bemyndigande ligger att får meddela föreskrifter angående sina direktiv om EG-typgodkännande. I 7 a och b §§ fordonskungörelsen finns kompletterande bestämmelser som innebär att fordon, komponenter och separata tekniska enheter som har godkänts i enlighet med direktiven skall anses stämma överens med kraven i fordonskungörelsen och i föreskrifter som har meddelats med stöd av kungörelsen och som gäller fordons beskaffenhet och utrustning. I myndighetsföreskrifter preciseras vilka tekniska krav som ställs för att en typ skall kunna godkännas. Vanligen hänvisar föreskrifterna i sin tur till tillämpliga särdirektiv. Förutom de nämnda bestämmelserna finns det särskilda bestämmelser om EG-typgodkännande på avgasområdet i bl.a. lagen (2001:1080) om motorfordons avgasrening och motorbränslen. Liksom EG-typgodkännandet är ECE-typgodkännandet internationellt. Det är dock inte knutet till EU utan till ekonomiska kommission för (UN/ECE) och bygger på Överenskommelsen om antagande av enhetliga regler för ömsesidigt er- kännande av sådant godkännande (SÖ 1959:28). Överenskommelsens innehåll beskrivs i avsnitt 5.2.2. I regleras möjligheten till ECE-typgodkännande i kungörelsen (1960:167) i anledning av tillträde till den i avslutade överenskommelsen om antagande av enhetliga regler för typgodkännande av utrustning och delar till motorfordon samt för ömse- sidigt erkännande av sådant godkännande. Av kungörelsen framgår bland annat följande. Tillverkare av utrustning eller delar till ett motordrivet fordon eller ett släpfordon (fordonsdetaljer) får hos ansöka om typ- godkännande av en fordonsdetalj som stämmer överens med före- skrifterna i ett reglemente som av har antagits som bilaga till överenskommelsen (1 §). Om typgodkännande meddelas skall även meddela sökanden tillstånd att anbringa ett sådant märke som an- visas i reglementet på varje av honom tillverkad fordonsdetalj som stämmer överens med den godkända typen (2 § första stycket). Väg- verket får återkalla tillståndet om det finns anledning till det (2 § tredje stycket). En fordonsdetalj som är försedd med det anvisade märket skall anses stämma överens med vad som föreskrivs i fordonskungörelsen och i med stöd därav meddelade föreskrifter om detaljens beskaffenhet. Detta gäller även beträffande en fordonsdetalj som har typgodkänts och till- verkats i en främmande stat, om den har typgodkänts enligt ett regle- mente som av har antagits som bilaga till överenskommelsen i förhållande till den främmande staten (3 §). Den som använder ett märke utan tillstånd eller i strid med bestämmelserna i kungörelsen döms till böter (6 §). får meddela ytterligare föreskrifter för tillämp- ningen av kungörelsen och de tillämpliga reglementen skall hållas till- gängliga hos verket (4 och 5 §§). Det finns inte något nationellt typgodkännande av for- don. Förfarandet att godkänna en typ av fordon behandlas i stället under beteckningen typbesiktning och tyngdpunkten i förfarandet ligger hos besiktningsorganen. Bestämmelser om typbesiktning finns i 5562 §§ fordonskungörelsen och i 1923 §§ terrängtrafikkungörelsen (1972:594). Nedan redogörs för det huvudsakliga innehållet i dessa bestämmelser. Endast de tillämpliga bestämmelserna i fordonskungörelsen anges emellertid eftersom terrängtrafikkungörelsens bestämmelser är upp- byggda så att de i huvudsak hänvisar till vad som gäller enligt fordons- kungörelsen. En tillverkare eller en generalagent, som vill få fordon godkända, får vända sig till för att ansöka om tillstånd till typbesiktning (56 §). Det finns inga regler om vilka krav som skall vara uppfyllda för att ett sådant tillstånd skall utfärdas. I tillståndet skall ange de fordonsmärken som tillståndet avser och vem som har rätt att teckna till- ståndshavarens firma på de typintyg som skall utfärdas för varje till- verkat fordon av en godkänd typ (57 §). Ett tillstånd kan återkallas om det finns skäl för det (56 §). Den som har fått tillstånd till typbesiktning får vända sig till ett besikt- ningsorgan och anmäla ett fordon till typbesiktning. Vid typbesiktningen undersöks om fordonets beskaffenhet och utrustning stämmer överens med gällande krav samt fastställs de uppgifter som skall föras in i väg- trafikregistret vid registrering av fordon av samma typ (55 §). Om fordonet godkänns vid typbesiktningen skall besiktningsorganet tilldela det en typbeteckning och till lämna de uppgifter som skall föras in i vägtrafikregistret (60 §). Sedan en fordonstyp har godkänts vid en typbesiktning får tillverkaren eller generalagenten utfärda typintyg för andra fordon av samma typ. När detta har skett anses fordonet ha godkänts vid en registreringsbesiktning (62 och 63 §§). Ett besiktningsorgan får, hos den som har tillstånd till typbesiktning, undersöka fordon av en typ som har blivit besiktigad och godkänd. Om det kontrollerade fordonet avviker från typfordonet i betydande om- fattning i fråga om utrustning eller beskaffenhet får besiktningsorganet på begäran av eller meddela förbud mot att typintyg utfärdas för fordonen. Ett sådant förbud skall upphävas om till- verkaren har vidtagit godtagbara åtgärder för rättelse (61 och 62 a §§). Förutom det ovan redovisade systemet för typbesiktning av hela for- don finns även vissa bestämmelser om nationella typgodkännanden av viss utrustning till fordon. Dessa finns intagna i föreskrifter (VVFS 1993:18) om nationella typgodkännanden. Med stöd av före- skrifterna kan typgodkännande meddelas beträffande bl.a. påskjuts- bromsar på släpvagnar som dras av bilar, förarhytter till lastbilar och traktorer, särskilda varsellyktor, cykelreflexanordningar, färdskrivare och diagramblad till färdskrivare, skyddsanordningar för barn i bilar samt bil- bälten. Skälen för regeringens förslag och bedömning Typbesiktning görs om till nationellt typgodkännande Av vad som har anförts ovan framgår att systemet för att godkänna hela serier av fordon är olika beroende på om reglerna om EG-typgodkän- nande eller reglerna om typbesiktning tillämpas. Denna skillnad försvårar naturligtvis förståelsen och tillämpningen av regelsystemet. I likhet med utredningen kan inte regeringen finna några sakliga skäl som talar för att låta det nationella systemet avvika mer än nödvändigt från EG-för- De båda systemen bör därför göras så lika som möjligt. Härvid bör det svenska systemet anpassas till EG:s. Vid en sådan anpassning bör även benämningen av det nationella systemet lämpligen ändras till nationellt typgodkännande. Detta innebär bl.a. att, på samma sätt som vid EG-typgodkännande, den som har beviljats ett typgodkännande bör ansvara för att samtliga fordon tillverkas i enlighet med typgodkännandet och bör vara skyldig att medverka till den kontroll som behövs med anledning av typgodkännan- det. Vidare bör innehavaren av ett typgodkännande vara skyldig att till godkännandemyndigheten utan ersättning lämna de upplysningar samt tillhandahålla de fordon, fordonsdelar, handlingar och den utrustning som behövs för kontrollen. bör vid kon- trollen ha rätt till tillträde till en fabrik eller en annan anläggning och där få göra nödvändiga undersökningar. På samma sätt som gäller för EG- typgodkännanden bör godkännandemyndigheten få återkalla ett god- kännande om den finner att ett fordon inte stämmer överens med den godkända typen. Vissa av bestämmelserna om nationellt typgodkännande bör regleras i den nya fordonslagen, se nedan. De närmare bestämmelserna om hur typgodkännandet går till kan dock tas in i förordning eller i myndighets- föreskrifter. Som framgår ovan finns det en möjlighet att nationellt typ- godkänna vissa fordonsdetaljer. Bestämmelser om detta finns i Väg- verkets föreskrifter. Även detta system bör anpassas till bestämmelserna om EG-typgodkännande på samma sätt som typbesiktningen. Systemet med nationellt typgodkännande bör därför omfatta förutom fordon även system, komponenter och andra separata tekniska enheter. Hur bör typgodkännande regleras i den nya lagen? För att göra lagen så tydlig som möjligt vore det lämpligt att ta upp de tre formerna av typgodkännande var för sig. Härigenom skulle redan i lagen klargöras för den som skall tillämpa den vilka möjligheter som står till buds för att godkänna en fordonstyp. Som utredningen har konstaterat går det emellertid inte att göra en ändamålsenlig beskrivning av EG-typgodkännande utan att i denna nämna de tre tillämpliga ramdirektiven. Till skillnad från vad som gäller i t.ex. och har vi i valt att i lag- stiftningen inte hänvisa till direktiv genom s.k. dynamiska hänvisningar. En sådan hänvisning innebär att endast direktivet i dess grundform nämns i lagtexten. Det förutsätts därvid att alla kommande ändringar av direktivet omfattas av hänvisningen. I svensk lagstiftning krävs i stället en hänvisning till såväl grunddirektivet som den senaste ändringen av Med hänsyn till den relativt komplicerade process som krävs för att ändra en lag bör hänvisningar till direktiv så långt det är möjligt undvikas i en lag, särskilt om direktivet i fråga ändras ofta. Det äldsta av dessa, rådets direktiv /156/EEG, har ändrats vid nio tillfällen . Mot bakgrund av det anförda och med beaktande av att de tre typerna av typgodkännande i sina huvuddrag är identiska finner regeringen att det är mest lämpligt att de olika typerna av typgodkännande tas upp under den gemensamma benämningen typgodkännande i den nya for- donslagen. Det bör vidare i lagen komma till uttryck att typgodkännande kan meddelas för fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter. Som Lagrådet har föreslagit bör dock den nya fordonslagen innehålla en kortfattat upplysning om de tre typerna av typgodkännande. En sådan upplysning kan formuleras utan att de för EG-typgodkännandet tillämpliga ramdirektiven behöver nämnas. Övriga bestämmelser om typgodkännande i lagen Det finns en rad bestämmelser om typgodkännande som är så ingripande för den enskilde att de bör tas in i den nya fordonslagen. I likhet med utredningen finner regeringen att följande bestämmelser som samtliga återfinns i direktiven om EG-typgodkännande är sådana att de bör tas in i lagen. Den som har beviljats ett typgodkännande ansvarar för att samtliga fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter tillverkas i enlighet med typgodkännandet. Den som har beviljats ett typgodkännande är skyldig att medverka till den kontroll som behövs i anledning av godkännandet. Innehavaren av ett typgodkännande är därvid skyldig att utan ersättning lämna de upplysningar samt tillhandahålla de fordon, handlingar och den ut- rustning som behövs för kontrollen. Om godkännandemyndigheten finner att fordon, system, kompo- nenter eller separata tekniska system inte längre stämmer överens med den godkända typen, får myndigheten återkalla godkännandet. Enligt typgodkännandedirektiven har typgodkännandemyndigheten rätt till tillträde till en fabrik eller en annan anläggning och där göra nöd- vändiga undersökningar. Denna bestämmelse bör gälla generellt för samtliga typer av typgodkännande. Bestämmelsen är sådan att den enligt regeringsformens bestämmelser måste meddelas genom lag, se avsnitt 6. Slutligen bör det i lagen anges att regeringen utser godkännade- myndighet. Förhållandet till lagstiftningen om motorfordons avgasrening EG:s ramdirektiv om typgodkännande reglerar godkännande av hela for- don inklusive den utrustning som har betydelse för fordonens utsläpp av avgaser. I det svenska regelverket finns emellertid bestämmelser om EG- typgodkännande både i fordonskungörelsen och i lagen (2001:1080) om motorfordons avgasrening och motorbränslen. Utredningen föreslår att de bestämmelser i lagen om motorfordons av- gasrening och motorbränslen som är generella och som bygger på ram- direktiven om typgodkännande bör utgå och ersättas med en hänvisning till fordonslagen. Däremot anser utredningen att de bestämmelser som endast gäller motorfordons avgasrening bör finnas kvar i lagen om motorfordons avgasrening och motorbränslen, trots att de behandlar typ- godkännandemyndighetens uppgifter i vissa avseenden. Utredningen byggde sitt resonemang på förslagen i betänkandet från utredningen 2000, SOU 2000:12. Efter att utredningen läm- nade sitt betänkande har emellertid antagit prop. 2001/02:31 Avgasrening, m.m. (bet. 2001/02:MJU6, rskr. 2001/02:82). I pro- positionen behandlar regeringen om fordonsbestämmelser m.m. förslag och anför därvid bl.a. följande på s. 42 f. Att sammanföra lagstiftningen på avgasområdet med övriga bestämmelser på fordonsområdet kan ha vissa fördelar. Bilavgasfrågorna skiljer sig dock från öv- rig fordonslagstiftning genom sin nära anknytning till miljöfrågorna. Ett annat skäl för att bibehålla en särskild reglering om avgasreningskrav är det tillverkar- ansvar som finns på avgasreningsområdet och som ger lagstiftningen en vidare inriktning. Utredningen om fordonsbestämmelser m.m. har i sitt betänkande föreslagit att de bestämmelser om typgodkännande som är av mer generell karaktär förs över till en ny fordonslag, medan övriga bestämmelser behålls i en särskild lag om bilavgaser. Detta skulle dock medföra att arbetet med moderniseringen av av- gaslagstiftningen skulle försenas kraftigt. Särskilt mot bakgrund av att det är an- geläget att kunna införa ett nytt miljöklassystem för bilar, i synnerhet för tunga fordon, bör en ändrad avgaslagstiftning införas . Det finns också skäl som talar för att bestämmelsen som reglerar vilken myndighet som ansvarar för typ- godkännanden vad gäller avgasreningskraven även i fortsättningen bör finnas i avgaslagstiftningen, med hänsyn till den framträdande roll typgodkännande- myndigheten får genom den nya EG-lagstiftningen om tillverkaransvar. Regeringen saknar nu anledning att göra någon annan bedömning än den som gjordes för mindre än i den angivna propositionen. Det kan nu tilläggas att det med hänsyn till överskådligheten av regel- verket kan vara en fördel om de bestämmelser om EG-typgodkännande som rör lagstiftningen om motorfordons avgasrening återfinns i denna lagstiftning. I den nya fordonslagen bör det dock i förtydligande syfte tas in en hänvisning till lagen om motorfordons avgasrening och motor- bränslen. Regeringens förslag: Registreringsbesiktning som sker av ett for- don för att identifiera fordonet, för att fastställa de uppgifter om for- donet som skall föras in i vägtrafikregistret och för att kontrollera att fordonet uppfyller föreskrivna krav i fråga om beskaffenhet och ut- rustning tas upp som en särskild kontrollform i den nya fordons- lagen. Regeringens bedömning: Registreringsbesiktningen bör renodlas så att dess koppling till kontrollbesiktningen upphör genom att kravet på en fysisk besiktning jämförbar med kontrollbesiktning tas bort. EG- typgodkända och nationellt typgodkända fordon bör i fråga om registreringsbesiktning behandlas så lika som möjligt. Dagens system, som kräver registreringsbesiktning av EG-typgodkända fordon som varit registrerade i något annat land, bör dock behållas. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon erinran mot för- slagen. Ramdirektiven /156/EEG, 74/150/EEG och 92/61/EEG är inte tillämpliga vid godkännanden av enstaka fordon på annat sätt än att EG- typgodkännanden som har beviljats för system, komponenter eller sepa- rata tekniska enheter vid en registreringsbesiktning skall godtas oavsett vilka nationella krav som gäller. I sker så kallade enstycksgodkännanden av mopeder klass II vid mopedbesiktning (se avsnitt 7.6) och av mopeder klass I och övriga registreringspliktiga fordon vid registreringsbesiktning. Även om är oförhindrat att tillämpa egna nationella krav på fordons beskaffenhet och utrustning vid registreringsbesiktning, är det i praktiken så, att de svenska reglerna i huvudsak stämmer överens med EG:s och ECE:s krav för typgodkännande. Nuvarande bestämmelser om registrering och registreringsbesiktning Enligt 12 § lagen (2001:558) om vägtrafikregister skall följande fordon vara registrerade för att få brukas. 1.Bilar, motorcyklar, mopeder klass I, traktorer, motorredskap klass I och terrängmotorfordon. 2.Motorredskap klass II när de används a)för persontransport på en väg som inte är enskild, om det sker i annat fall än vid passage över vägen, vid färd kortaste sträcka till eller från ett arbetsställe för fordonet eller liknande, eller undantagsvis vid färd kortare sträcka i andra fall än som har nämnts, b)för transport av gods på en väg som inte är enskild i andra fall än som avses i 22 § fordonsskattelagen (1988:327). Släpfordon som dras av bilar. Släpvagnar som dras av trafiktraktorer, motorredskap klass I eller tunga terrängvagnar. Släpvagnar som dras av ett sådant motorredskap klass II som an- vänds på det sätt som anges i 2, om motorredskapets tjänstevikt är över eller om motorredskapet är en till motorredskap ombyggd bil. I 1316 §§ och 18 § lagen om vägtrafikregister finns det en rad un- dantag från registreringskravet. Frågor om registrering prövas av efter en ansökan av fordo- nets ägare om det gäller fordon som har tillverkats i av yrkes- mässiga fordonstillverkare, fordon som har förts in till av regi- strerade importörer, fordon som har varit införda i det militära fordonsregistret eller fordon som är motorredskap, dock inte bilar som är ombyggda till motorredskap. Beträffande övriga fordon prövas frågor om registrering antingen efter en anmälan av om fordonet impor- teras av någon annan än en registrerad importör och det skall förtullas, eller efter en anmälan från ett besiktningsorgan sedan fordonet har god- känts vid en registreringsbesiktning (6 kap. 2 och 3 §§ förordningen [2001:650] om vägtrafikregister). Vilken kontroll av ett fordon som krävs för att det skall registreras och få tas i bruk anges inte i fordonskungörelsen (1972:595), utan framgår av regelverket om registrering av fordon. Enligt 8 kap. 1 § förordningen om vägtrafikregister skall ett fordon ställas av i samband med registreringen om fordonet skall registreringsbesiktigas. I vilka fall ett fordon skall registreringsbesiktigas anges inte i förordningen, utan framgår endast indirekt av de bestämmelser om vilka handlingar som skall bifogas en ansökan om registrering som finns (VVFS 2001:118) om registrering m.m. följer det av dessa föreskrifter att registreringsbesiktning inte krävs om fordonet kan registreras efter en ansökan till vilken bifogats ett typintyg eller, för ett nytt fordon, ett intyg om överensstämmelse, s.k. CoC. träffande övriga fordon med undantag av fordon som förs över från det militära fordonsregistret till vägtrafikregistret krävs det en registre- ringsbesiktning för att fordonet skall få tas i bruk. Enligt 3647 §§ fordonskungörelsen gäller bland annat följande för Registreringsbesiktning sker för att identifiera fordonet, fastställa de uppgifter om fordonet som skall föras in i väg- trafikregistret och för att undersöka fordonets beskaffenhet och utrust- Någon kontroll av fordonets beskaffenhet skall dock inte göras be- träffande EG-typgodkända fordon. Registreringsbesiktningen får i dessa och vissa andra fall begränsas till att avse identifiering av fordonet samt fastställande av uppgifter om fordonets ursprung. I dessa fall sker ingen kan bestämma att registreringsbesiktning skall begränsas till att avse en viss del av fordonet eller fastställande av en viss uppgift om fordonet (36 §). Med undantag för de fordon som skall anmälas till registrering av ett besiktningsorgan får endast registre- rade fordon registreringsbesiktigas (37 §). Ett fordon som har ändras efter det att det har registreringsbesiktigats eller tagits upp i ett typintyg eller i ett intyg om överensstämmelse måste registreringsbesiktigas på nytt. Därvid skall uppges vilka ändringar som har gjorts på det (38 och 42 §§). Om ett fordon inte godkänns vid registreringsbesiktningen kan kör- förbud meddelas för fordonet eller ett föreläggande meddelas fordons- ägaren att inställa fordonet för ny registreringsbesiktning (45 §). Om fordonet godkänns vid registreringsbesiktningen skall besiktnings- organet till lämna de uppgifter som skall föras in i Vägtrafik- Om fordonet inte godkänns skall besiktningsorganet i stället underrätta om körförbud eller ett föreläggande om ny registre- ringsbesiktning har meddelats (47 §). Såsom nämnts tidigare (avsnitt 7.4) innebär 63 § fordonskungörelsen att om ett typintyg utfärdas för ett fordon skall det anses som om fordo- net har godkänts vid en registreringsbesiktning. De ovan återgivna bestämmelserna bildar ett något haltande system, vad gäller typgodkända fordon. Fordon som har godkänts vid en nationell