prop · GP03175 · 2002-04-15 00:00:00 — Vissa personer som söker sig till högskolan kommer att sakna den formella behörigheten för att kunna antas till en viss högskoleutbild- ning, men har fått den reella kompetens utbildningen kräver genom t.ex. yrkesverksamhet. Dessa individer skall kunna få sin kompetens bedömd direkt i relation till de krav högskoleutbildningen ställer. Regeringen har avsatt medel för utveckling av metoder för bedömning av reell kompe- tens vid landets lärosäten. Regeringen har infört en magister- examen med ämnesbredd i syfte att komplettera den nuvarande magister- examen med en inriktning som är mer anpassad till arbetsmarknadens behov av specialutbildad arbetskraft. Det är av stor betydelse för arbets- givare, arbetstagare och högskolesektorn att det finns goda möjligheter till påbyggnadsutbildning och vidareutbildning för redan yrkesverk- samma. Att kommunerna skapar lärcentra där individer bland annat får tillgång till en studiemiljö, teknisk infrastruktur och stöd i sitt lärande är ett vik- tigt inslag för att göra lärandet mer tillgängligt. Inom ramen för sats- ningen i propositionen Vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbild- ningen får bidrag lämnas till insatser som innebär en ökad samverkan mellan lokala och regionala myndigheter, organisationer och andra aktö- rer inom vuxenutbildningen. Bidraget får även lämnas till investeringar i teknik, läromedel och miljöer som främjar ett flexibelt och livslångt lä- rande. Även om satsningen i första hand avser insatser som innebär ökad lokal och regional samverkan ges kommunerna möjlighet att genomföra investeringar inom ett brett område, varav bidrag till lärcentra är en av många investeringsmöjligheter. I propositionen En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4) aviserar regeringen dessutom att ett särskilt bidrag på sammanlagt ska ges för uppbyggnad av lokala lärcentra. Inför satsningen har fått regeringens uppdrag att kartlägga förekomsten av och verksamheten vid lärcentra i landets kommuner. IKT är en viktig komponent för det livslånga lärandet. Efterfrågan på nya former för hur utbildningen bedrivs kommer att bli starkare och kra- ven på mer flexibla sätt att ta del av kompetensutveckling kommer att öka. Det pågår flera parallella satsningar för att göra reguljär utbildning mer tillgänglig genom IT-stödd distansutbildning. Nationellt centrum för flexibelt lärande (CFL) bildades och har i uppdrag att främja utvecklingen och användningen av ett flexibelt lärande inom gymnasie- och vuxenutbildning, folkbildning och arbetsliv. Det gör CFL bl.a. genom att utveckla och tillhandahålla vuxenutbildning på främst gymnasial nivå i form av distansutbildning. Den nya tekniken ger goda möjligheter att bredda rekryteringen till högre utbildning genom att göra denna utbildning mer tillgänglig. Re- geringen har därför tagit initiativet att samordna universitetens och hög- skolornas IT-stödda distansutbildningar i ett svenskt nätuniversitet med Nätuniversiteten kommer att bestå av de kurser och Prop. 2001/02:175 program som universitet och högskolor anmäler till den nya myndighe- För att Nätuniversitetet skall leda till ett kraftigt ökat och utvecklat utbud av nätbaserade distansutbildningar tillförs utbildningar inom . De två satsningarna kom- mer att göra utbildningen mer tillgänglig och därmed också öka möjlig- heterna att kombinera studier med arbetsliv och övriga åtaganden i livet. Genom introduktionen av systemet för individuell kompetensutveck- ling kommer behovet av en väl utbyggd vägledning och möjlighet till validering av individens faktiska kunskaper att accentueras. Vägledning och information om utbudet är en central fråga för att den enskilde skall kunna få väl underbyggd information och rådgivning inför sitt val av vilken utbildning och kompetensutveckling han eller hon bör välja för att bäst tillgodose sina individuella behov. För att individerna skall kunna bygga vidare från sin faktiska kunskapsnivå måste det finnas möjlighet för dem att få sina kunskaper och färdigheter validerade. Utredningarna med uppdrag att kartlägga och analysera individens behov av studie- och yrkesvägledning i skolväsendet respektive validering av utländsk kom- petens presenterade sina betänkanden . Regeringen avser att återkomma till i dessa två frågor. På högskolenivå har riks- dagen redan fattat beslut om att lärosätena skall pröva de sökandes åbe- ropade reella kompetens. Enligt beräkningar kommer en mycket stor del av arbetskraften att ha ett eget sparat kapital för kompetensutveckling när systemet är fullt utbyggt. Att en betydande andel av befolkningen har ett sparat kapital för kompetensutveckling som de själva bestämmer över kommer självklart att påverka såväl utbildningsutbudet som både efter- frågan och konkurrensen på utbildningsmarknaden. Även om den skisse- rade utvecklingen främst är ett resultat av de krav som ett arbetsliv i för- ändring och andra grundläggande samhällsförändringar ställer på utbild- ningssektorn är det troligt att införandet av systemet kommer att för- stärka och påskynda utvecklingen. är det viktigt att betona att utbildningspolitiken har ett vidare ansvarsområde som också omfattar grundutbildningens behov. Vid införandet av ett system för individuell kompetensutveckling är det viktigt att värna det offentliga åtagandet och principen om avgiftsfrihet för reguljär utbildning. Regeringens bedömning: Uttag från kompetenssparkonto bör inte räknas in i den inkomst som ligger till grund för inkomstprövning av studiemedel enligt studiestödslagen (1999:1395). Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Några instanser betonar vikten av att ett system för individuellt kompetenssparande går att kombinera med andra offent- liga finansieringssystem, t.ex. andra studiestödssystem (CSN, , TCO, AMS, , m.fl.). ser en risk för att systemet kan medföra att ungdomar väljer att skjuta upp högskolestudier för att kunna kombinera IKS med studiemedel och föreslår därför en ål- dersgräns för rätten till kompetenspremie. () föreslår alternativt en lånemodell som skulle kunna kom- bineras med dagens studiefinansieringssystem men med kortare åter- betalningstid. Bakgrunden till regeringens bedömning: Studiestödet i är utformat så att det skall bidra till att förverkliga de utbildningspolitiska målen genom att bl.a. minska betydelsen av skillnader i social, ekono- misk och geografisk bakgrund liksom att underlätta för äldre personer att studera. De olika stödformerna som finns skall vara rekryterande till ut- bildning och gemensamt bidra till ett högt deltagande i olika slag av ut- bildning. Den viktigaste stödformen för vuxna är studiemedlet. trädde den nya studiestödslagen (1999:1395) i kraft. I lagen finns bl.a. föreskrifter om studiemedlet. Det nya studiemedels- systemet är i sina huvuddrag enhetligt och överblickbart för den enskilde. Det är vidare långsiktigt hållbart som det också är flexibelt så att framtida förändringar är möjliga inom systemets ram i förhållande till utvecklingen inom exempelvis utbildningsområdet. Systemet omfattar alla studerande i reguljär utbildning. Internationellt sett är det svenska studiestödssystemet mycket generöst. Trots det finns det statsfinansiella begränsningar i systemet som avspeg- las i vissa principer som anges i propositionen Ett reformerat studiestöds- system (prop. 1999/2000:10). En viktig princip är att studiemedlet skall täcka rimliga levnadsomkostnader för den studerande själv och vara i princip lika stort för alla. De nya studiemedlen lämnas som bidrag och lån med ett belopp som är lika för alla studerande. Totalbeloppet uppgår priser till . För vissa äldre studerande, som normalt har högre fasta kostnader än ungdomsstuderande, finns det möjlighet till tilläggslån. Studiemedlets totalnivå är enligt regeringens mening väl avvägd för att göra det ekonomiskt möjligt för så många grupper som möjligt att bedriva studier. Förvärvsarbete vid sidan av stu- dierna bör underlättas. Det är angeläget att de studerande kan förstärka ekonomin , alternativt ha möjlighet att hålla nere sin skuldsättning och därför har det s.k. fribeloppet höjts. En inkomstpröv- ning skall dock även finnas i fortsättningen, främst av kostnadsskäl. En annan viktig princip är att tagna studielån skall betalas tillbaka. Den statliga subventionen bör till största möjliga del ligga på tilldelningssidan och ges under studietid i form av bidrag. För att förhindra att stora lån skall betalas tillbaka och därmed hålla nere risker för det all- männa i form av avskrivningar, begränsas successivt rätten till studielån från och med . En tredje princip är att studiemedel endast kan lämnas under en viss längsta tid. Det är viktigt att studiemedelsreglerna bidrar till att studier genomförs så snabbt och effektivt som möjligt. Därmed kan kostnader hållas nere både för den enskilde och det allmänna. Utöver dessa principer finns det också en övre åldersgräns för studie- bidraget. Studiebidrag kan lämnas t.o.m. det kalenderår då den stude- rande fyller . Om den studerande genomgår yrkesinriktad utbildning inom områden där det råder brist på utbildad arbetskraft får studiebidrag lämnas till och med det kalenderår den stude- rande fyller . Regeringen har lämnat en proposition om ett rekryteringsbi- drag vid vuxenstudier (prop. 2001/02:161) i vilken regeringen föreslår ett särskilt bidrag för vissa kortutbildade vuxna som är arbetslösa, riskerar arbetslöshet eller har vissa funktionshinder. Bidra- get lämnas med samma totalbelopp som studiemedel. Avsikten med bi- draget är att ge kommunerna ett verktyg för att effektivisera den upp- sökande verksamheten av de mest svårrekryterade. Vidare är avsikten att stödet skall rekrytera till fortsatta studier vid studiestödsberättigande ut- bildningar. Rekryteringsbidraget kan ses som ett komplement till det re- guljära studiestödet. Skälen för regeringens bedömning: Studiemedel enligt studie- stödslagen (1999:1395) är inkomstprövade. Den som har inkomster över det s.k. fribeloppet, som uppgår till av ett prisbas- belopp räknat , får studiemedlen reducerade av den del av inkomsten som överstiger fribeloppet. Som inkomst räknas sådana inkomster som i taxeringen hänförs till inkomst av tjänst, inkomst av näringsverksamhet eller inkomst av kapital. Utan den aviserade för- ändringen kan ett uttag från ett kompetenssparkonto komma att reducera storleken på de studiemedel som beviljas. Stimulanseffekten för ett eget sparande för individuell kompetensutveckling skulle minska. Det nu aktuella systemet bör, enligt regeringens mening, kunna ses som ett komplement till studiemedelssystemet. Avsikten är att kunna rekrytera nya grupper till studier. Systemet får emellertid inte medföra att ungdomar senarelägger gymnasie- eller högskolestudier för att komma i åtnjutande av kompetenspremie i kombination med eget sparande. Därför skall kompetenspremie utgå först året efter det att individen fyllt . Kompetenssparandet kan framför allt vara värdefullt för presumtiva stu- derande som av olika skäl inte kan eller vill utnyttja det ordinarie studie- stödssystemet. De studerande som önskar skall alltså ha möjlighet att komplettera studier med studiestöd med uttag från kompetenssparkonto. På så sätt kan studerande hålla nere sin skuldsättning. En sådan möjlighet har förutsättningar att rekrytera nya grupper till studier. Först och främst är det de studerande som inte kan få studiemedel dvs. studerande eller personer som fått studiemedel under den längsta tid som kan bli aktuell. I andra hand är det personer som på grund av sin livssituation och sina levnadsomkostnader inte har ansett att de kan ta studielån eller att totalnivån i studiemedlen är tillräcklig för att ersätta inkomstbortfallet . Även om det nya studiemedelssystemet inneburit att möjligheten att arbeta vid sidan av studierna har förbättrats kraftigt är det inte säkert att en vuxenstuderande, t.ex. en ensamstående förälder med barn, kan arbeta vid sidan av heltidsstudier i tillräcklig omfattning. Vi- dare kan det avse personer vars möjlighet att få studielån är begränsad. För att dessa gruppers möjlighet till kompetensutveckling skall öka bör studiestödslagen och tillhörande förordning ändras så att uttag från kompetenssparkonto inte räknas in i den inkomst som ligger till grund för inkomstprövningen av studiemedel. Regeringens bedömning: Studier som bedrivs med uttag från kom- petenssparkonto och kompetenspremie bör i socialförsäkringssam- manhang bedömas enligt samma regler som gäller för studier med studiebidrag m.m. Undantag bör dock göras för rehabiliteringspenning där begränsningarna för när sådan penning kan utges vid studier inte bör gälla studier med uttag från kompetenssparkonto och kompetens- premie. Utredningens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med re- geringens bedömning. Remissinstanserna: Få instanser har berört frågorna som rör koppling till socialförsäkringssystemet. De remissinstanser som har uttalat sig om kopplingar till socialförsäkringssystemet stöder utredningens förslag. , och Handikappförbun- dens Samarbetsorgan anser att de regler som gäller för sjukpenninggrun- dande inkomst (SGI) vid studier som finansieras med studiebidrag m.m. också skall omfatta studier som finansieras via uttag från IKS. Principen att få vilande SGI under studier bör inte vara avhängigt studiernas finan- siering. Skälen för regeringens bedömning: Avsikten är inte att systemet för individuell kompetensutveckling skall ersätta andra offentliga åtaganden inom utbildnings- eller arbetsmarknadspolitiken. Det skall ses som ett komplement som är frivilligt och generellt. Eftersom systemet till största del handlar om individens eget sparande och inte är avsett att innebära något ansökningsförfarande eller prövning av rätten till kompetensut- veckling kommer det inte att medföra några omfattande förändringar i de gällande reglerna för sociala förmåner eller studiestöd. är det viktigt att den som väljer att finansiera utbildning eller kompetensut- veckling genom systemet inte missgynnas vad gäller stödformer i för- hållande till individer som väljer att stå utanför. Samma princip bör där- för gälla för individen att få vilande SGI oavsett om studierna finansieras med studiemedel eller genom uttag från kompetens- sparkonto och beviljad kompetenspremie. Regeringen anser därför att de regler som gäller för hur socialförsäkringsförmåner bedöms vid studier med studiestöd också bör gälla för studier med uttag från kompetens- sparkonto och kompetenspremie. Undantag bör dock göras när det gäller rehabiliteringspenning. För så- dan ersättning gäller att den inte kan utges som studiestöd. Med hänsyn till att studier med kompetenspremie kan bedrivas och i flexibla former bör dock inte enligt regeringens bedömning samma princip tillämpas för detta system. Det bör således vara möjligt för den som uppbär rehabiliteringspenning att komplettera denna med beviljad kompetenspremie. Regeringens bedömning: För beräkning av dagpenning i arbetslös- hetsförsäkringen bör arbetsgivarens insättning på individens kompe- tenskonto bedömas på samma sätt som andra inkomster. De regler som finns vad gäller rätt till arbetslöshetsersättning för den som deltar i utbildning bör kunna tillämpas också om den arbetslöse deltar i studier med kompetenssparande och kompetenspremie. Den arbets- sökande bör ha möjlighet att beviljas kompetenspremie utan att detta påverkar a-kassans dagpenning. Den arbetssökande står dock till ar- betsmarknadens förfogande och kan mista rätten till arbetslöshets- ersättning vid nekande till erbjudande om ett jobb eller en plats i ett arbetsmarknadspolitiskt program. Utredningens bedömning: Dagens regler om rätt till arbetslöshets- ersättning för den som deltar i studier bör gälla. Det förhållandet att per- sonen gör uttag från kompetenskonto eller beviljas kompetenspremie bör inte i sig påverka rätten till arbetslöshetsersättning. Uttag från kompe- tenssparkonto och beviljad kompetenspremie bör inte påverka dag- penning från arbetslöshetsförsäkringen. Den arbetssökande bör dock gö- ras uppmärksam på de krav som ställs på att stå till arbetsmarknadens förfogande för rätt till arbetslöshetsersättning. Remissinstanserna: Ingen instans har berört frågan om kopplingen mellan arbetslöshetsförsäkringen och kompetensutveckling inom ramen för IKS. Skälen för regeringens bedömning: Dagpenningen i arbetslöshets- försäkringen beräknas med utgångspunkt i den sökandes dagsförtjänst i det arbete med vilket arbetsvillkoret uppfylldes. Om det är till förmån för den sökande får allt förvärvsarbete som utförts under de senaste 12 må- naderna i stället användas. I inkomstunderlaget för dagsförtjänsten skall således sökandens normala inkomst ingå. Regeringen anser att arbets- givarens insättning på individens kompetenskonto bör bedömas på samma sätt som i AMS föreskrift för andra inkomster, nämligen att de bör ingå i underlaget i de fall de varit normalt förekommande, men inte ingå om de varit tillfälliga eller icke regelbundna. I 10 § (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring anges att arbetslöshets- försäkring inte lämnas till personer som deltar i utbildning om det inte finns särskilda skäl. Regeringen bedömer att de regler som finns vad gäller rätt till arbetslöshetsersättning till den som deltar i utbildning kan tillämpas också om den arbetslöse deltar i studier med kompetens- sparande och kompetenspremie. Det innebär att bl.a. hel arbetslöshets- ersättning kan lämnas om den arbetslöse aktivt söker heltidsarbete och att studierna är på deltid och inte hindrar personen från att söka och ta hel- tidsarbete och att han eller hon är beredd att avbryta studierna för hel- tidsarbete. För rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen gäller de s.k. grundvillkoren. Enligt dessa skall den arbetslöse vara oförhindrad att åta sig arbete minst och minst . Vidare skall den arbetslöse vara beredd att anta erbjudet lämpligt arbete. Med lämpligt arbete avses enligt anvisningar från AMS exempelvis ar- Prop. 2001/02:175 beten som inte kräver mer än 12 timmars bortavaro från hemmet. Arbetslöshetsersättning beviljas normalt inte till studerande, som be- driver organiserade studier vid t.ex. högskola, eftersom sådana stude- rande inte kan anses stå till arbetsmarknadens förfogande. Kompetensut- veckling inom ramen för IKS omfattar studier på flexibla tider och i flexibla former och behöver därmed inte hindra ett aktivt arbetssökande. Det är dock angeläget att den som påbörjar kompetensutveckling görs uppmärksam på de krav som ställs för rätt till arbetslöshetsersättning. Det finns en risk för att någon gör uttag, betalar kursavgift m.m. och under utbildningens gång får erbjudande om ett jobb eller en plats i ett arbets- marknadspolitiskt program. I den situationen kan rätten till arbetslöshets- ersättning upphöra om den arbetslöse inte accepterar erbjudandet. Regeringens bedömning: Det belopp som lämnas till deltagare i ett arbetsmarknadspolitiskt program i form av aktivitetsstöd bör inte på- verkas av om personen också gör uttag från kompetenskonto eller be- viljas kompetenspremie. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Ingen instans har berört frågan om kopplingen mellan arbetsmarknadspolitiska program och kompetensutveckling inom ramen för IKS. Skälen för regeringens bedömning: Arbetssökande anvisas till ar- betsmarknadsutbildning av Arbetsförmedlingen och utbildningarna in- riktas till områden där man bedömer att det finns eller kommer att finnas en efterfrågan på arbetskraft. Det är en fördel om den individuella kom- petensutvecklingen med kompetenssparande och kompetenspremie riktas mot områden där det finns goda möjligheter att i arbetet dra nytta av de nya kunskaperna. Dessa båda intressen kan därför sammanfalla. Re- geringen anser därför att det aktivitetsstöd som lämnas vid arbetsmark- nadspolitiska program inte bör påverkas i den händelse deltagaren väljer att också göra uttag från kompetenskonto och erhåller kompetenspremie. Det är dock viktigt att poängtera att det är individens val som är styrande och att kompletterande finansiering alltid är frivillig. Försöksverksamhet med s.k. friår Regeringens bedömning: Individer som är friårslediga med statlig ersättning motsvarande av arbetslöshetsersättningen bör ha möjlighet att kompetensutveckla sig inom ramen för systemet. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen bedriver för när- varande en försöksverksamhet om så kallat friår i tolv kommuner under Tanken med friåret är att den som har en anställ- ning skall kunna ta ledigt och att en arbetslös person får vikariera för den friårsledige. Det skall finnas en överenskommelse om Prop. 2001/02:175 detta mellan arbetsgivaren och den arbetstagare som skall vara ledig. friårsledige får statlig ersättning som motsvarar av den ar- betslöshetsersättning som han eller hon skulle ha fått som arbetslös. Vikarien som anställs i den lediges ställe får avtalsenlig lön och andra sedvanliga anställningsvillkor hos arbetsgivaren. Den som är friårsledig har rätt att vara hemma med barn, studera, starta eller driva eget företag. Däremot är det inte möjligt att ta en annan anställning eller att jobba extra på den arbetsplats man är fri- årsledig från och ta ut ersättning. Eftersom det är tillåtet att studera och kompetensutveckla sig inom ramen för friårsersättningen bör det också vara möjligt att under friåret beviljas kompetenspremie. 6.9Bostadsbidrag, underhållsstöd och socialbidrag Regeringens bedömning: Sparande på kompetenssparkonto är en tillgång och uttag behandlas som inkomst av tjänst enligt inkomst- skattelagen. Ett sådant sparande bör därför medföra reduktion av bo- stadsbidraget. Likaså bör tillgångar på kompetenssparkonto inkluderas vid prövning för beviljande av socialbidrag. Regeringen avser att åter- komma till dessa frågor . Skälen för regeringens bedömning: Enligt lagen (1988:786) om bo- stadsbidrag beräknas den s.k. bidragsgrundande inkomsten bl.a. utifrån den sökandes inkomst av tjänst enligt inkomstskattelagen. Motsvarande gäller vid inkomstberäkning enligt lagen (1996:1030) om underhållsstöd. Vid dessa inkomstberäkningar beaktas inte allmänna avdrag, vilket innebär att en insättning på kompetenssparkonto enligt nuvarande regler inte minskar inkomsten. Vid beräkning av bostadsbidrag och återbetalningsbelopp för under- hållsstöd kommer även uttag från kompetenssparkontot att räknas som inkomst och innebära en fiktiv inkomstförstärkning genom att insätt- ningarna inte medfört någon motsvarande minskning av inkomsten. Kommunen skall enligt socialtjänstlagen (1980:620) ge försörjnings- stöd i form av socialbidrag om den som söker sådant stöd inte kan till- godose sina behov på annat sätt. Detta inbegriper en prövning mot den sökandes egna tillgångar. Enligt allmänna råd om för- sörjningsstöd (SOSFS 1998:11) skall kommunen därvid endast beakta sådana tillgångar som den sökande faktiskt kan förfoga över eller få till- gång till. Tillgångar på kompetenssparkonto kommer att kunna användas fritt av individen utan någon spärr eller straffavgift. Därför bör sparandet betraktas som en tillgång och därmed ingå vid prövning av socialbidrag. I det sammanhanget är det rimligt att beakta den inkomstskatt som skall betalas på uttag. Även i denna fråga avser dock regeringen att återkomma i anslutning till övrig följdlagstiftning. Detta avsnitt behandlar frågan om organisation för godkännande av ut- bildnings- och kompetensutvecklingsanordnare, prövning av anordnare samt kopplingen till skattemyndigheten. Organisationen av kontoförvalt- ningen har behandlats i avsnitt 4.3. Regeringens bedömning: Individen bör utifrån sina egna förutsätt- ningar och behov kunna använda kompetenssparande och kompetens- premie både för att kombinera kompetensutveckling med förvärvsar- bete och för att helt eller delvis finansiera heltidsstudier vid olika for- mer av vuxenutbildning, högskolestudier eller annan kompetensut- veckling. (Se också avsnitt 3.1)