prop · GP03160 · 2002-03-04 00:00:00 — Viktigare insatser är att nationella miljöprofiler och integrering av miljö genomförs i alla landprogram för AKS-länderna och att miljökon- sekvensbedömningar görs för alla relevanta biståndsprojekt. Inom kom- missionen pågår också interna utvecklingsinsatser och utbildningar för att samla rätt kompetens för genomförande av strategin. verkar aktivt särskilt i genomförandekommittéerna för att strategin genomförs på alla nivåer av EG:s utvecklingssamarbete. Inom EG-biståndet har särskilda medel, totalt avsatts för budget perioden 20002006 för att främja integrering av miljöhänsyn. har ca 13 miljoner EURO tagits i anspråk, vilket volym- mässigt är ett bra resultat. 2004 skall kommissionen presentera en utvär- dering av insatser som finansierats med dessa medel 200003. Stödet till utvecklingsländerna kan ges för att de skall utarbeta och genomföra politiska åtgärder, strategier, investeringar och teknik för att främja en hållbar utveckling. Särskilt skall sådana aktiviteter främjas som bidrar till att utrota fattigdom. Vidare är stöd för genomförandet av internationella miljöavtal väsentligt. På grund av den begränsade budgeten, och då den grundläggande principen bör vara att kostnaderna för att integrera miljöaspekter skall täckas inom respektive program för utvecklingssam- Skr. 2001/02:160 arbete, bör aktiviteter finansierade med hjälp av denna förordning fram- för allt ha en katalytisk funktion. I de förhandlingar som skett inom ramen för klimatförhand- lingarna har EU varit drivande, vilket bland annat bidragit till inrättandet av nya fonder för att kanalisera stöd dels till generellt och dels specifikt till de minst utvecklade länderna. Fonderna kommer att inordnas under den globala miljöfonden GEF. Vid utvecklingsrådets möte redogjorde kommissionen för sin uppföljning av effekterna från Kyoto-protokollet på EG:s utvecklings- politik. Kommissionen avser att presentera ett meddelande i ärendet under det danska ordförandeskapet. 39.6.3Jämställdhet en svensk prioritet var den viktigaste frågan vad gäller jämställdhet i utveck- lingssamarbetet att få beslut om ett nytt handlingsprogram för integrering av jämställdhetsperspektivet och framför allt att säkra resurser för planens genomförande presenterade kommissionen utkast till en ny mer ambitiös handlingsplan för jämställdhet i utvecklingssamarbetet. Planen innehöll bl.a. förslag om att tydligare uppmärksamma gender och jämställdhet i kommissionens prioriterade arbete bland annat fattigdomsbekämpning, och erforderlig tilldelning av resurser för att de ambitioner som anges i programmet skall kunna omsättas i praktisk handling. deltog aktivt i arbetet med att utforma starka rådsslutsatser för att stödja det förslag kommissionen utarbetat, särskilt som rör resurser så att programmet kan realiseras. Rådsslutsatserna antogs av rådet . Beslutet innebär bland annat att kommissionen och medlemsländerna föreslås upprätta klara mål och strategier i syfte att få ett ökat genomslag för jämställdhet i utvecklingssamarbetet. Ett jämställdhetsperspektiv skall integreras i alla förordningar och riktlinjer som styr utvecklings- samarbetet i kommissionen och medlemsländerna, dvs. i policy- och pro- jektarbete och dialoger, i planering, översyner och utvärdering, i landstra- tegier och på sektornivå. I arbetet mot fattigdom skall särskilda satsningar göras på att identi- fiera strategier som angriper grundorsakerna till att flertalet av världens fattiga är kvinnor. Programmet omfattar utbildning av alla tjänstemän inom EU:s bi- ståndsadministrationer, såväl centralt som i fält, i syfte att höja kompe- i arbetet med att integrera ett jämställdhetsperspektiv i biståndet. Medlemsländerna och kommissionen skall utbyta erfarenheter om arbetet med att stärka ett jämställdhetsperspektiv i utvecklingssamarbetet och bland annat delge varandra och partnerländer goda exempel och Särskilda satsningar skall göras för att stärka samarbetsländernas kapacitet att arbeta med dessa frågor. 2001/02:160 medlemsländerna som kommissionen skall regelbundet rapportera om åtgärder som vidtagits. välkomnar förslaget som stärker och kompletterar svenska regler och det jämställdhetsmål i utvecklingssamarbetet, som slogs fast av . har redan börjat genomföra flera av de satsningar som ingår i slutsatserna från utvecklingsrådet genom om- fattande satsningar på att utveckla strategier för att stärka jämställd- hetsperspektivet och kompetensen i utvecklingssamarbetet. 39.6.4Nya tankar om konfliktförebyggande och utveckling fastlade rådet och kommissionen gemensamt i en deklaration om gemenskapens utvecklingspolitik, att särskild hänsyn skall tas till konfliktförebyggande i programmering av bistånd. Detta har beaktats i allt större grad och fått allt större genomslag . Fram- förallt har det manifesterats i en rad referenser i olika beslut där det viktigaste beslutet var antagandet av ett EU-program för förebyggande av väpnade konflikter vid toppmötet . Programmet fastslog bland annat att kommissionen skall förstärka de konflikt- förebyggande delarna, framförallt vad gäller utvecklingssamarbetet men även det mer kortsiktiga humanitära samarbetet. Därtill betonas behovet av att se konfliktförebyggande arbetet i ett brett perspektiv, dvs. för att lyckas med arbetet krävs det att de instrument som står till förfogande (utvecklingssamarbete, handel, politisk dialog etc) används effektivt genom att samtliga instrument riktar in sig på grundorsakerna till kon- flikter, som t.ex. fattigdom, avsaknaden av god samhällsstyrning, ojämn fördelning av resurser i samhället och avsaknad av respekt för mänskliga rättigheter. Det konfliktförebyggande programmet var i sin tur baserat på ett kommissionsmeddelande som presenterades . Tonvikten i kommissionens meddelande var fokuserad på hur EG:s utvecklings- samarbete skulle kunna integrera konfliktförebyggande-tänkandet inom olika områden samt hur samstämmigheten och samverkan kunde stärkas. Utvecklingssamarbetet ses således numera som ett av de viktigaste instrumenten för s.k. strukturellt konfliktförebyggande, där tonvikten ligger på långsiktighet och partnerskap. Konkret innebär detta att det bland annat att konfliktförebyggande perspektivet skall beaktas i ana- lyserna i samtliga fall där kommissionen upprättar nationella strategier (Country Strategy Papers) för samarbete med tredjeland. har arbetat vidare med att dessa beslut skall få allt större genomslag i bland annat de nationella strategier som upprättas av kommissionen men även i övrigt inom EU:s utrikespolitik. De senaste årens tydliga svenska prioritering av konfliktförebyggande har varit avgörande för utvecklingen inom både EU:s utrikes- och utvecklings- politik. Samordning inom ramen för FN EU:s medlemsstater och kommissionen samordnar sitt agerande i FN vad gäller flertalet frågor som rör utvecklingssamarbete, inklusive det nor- mativa arbetet i fackorganen. Däremot förekommer ingen EU samord- ning av arbetet i FN:s fonder och program, som t.ex. UNDP och WFP, där enskilda medlemsstater ger egna bidrag och deltar i styrelsearbetet utifrån en nationell ståndpunkt. Samordningen är mycket omfattande inför t.ex. FN:s specialsessioner, i generalförsamlingen, i det ekonomiska och sociala rådet ECOSOC och i funktionella kommissioner. Samordningen innebar att med- lemsstaterna utarbetade förslag till gemensamma förhandlingsståndpunk- ter, anföranden och resolutionsutkast om t.ex. hiv/aids, hållbar utveckling och barn. Samordningen sker till viss del i , men merparten äger rum i form av regelbundna möten i bland annat , och mellan medlemsländernas FN-delegater. genomfördes stora FN-möten om de minst utvecklade länderna, om boende och bebyggelsefrågor och om hiv/aids. Därutöver pågick förberedelser inför de specialsessioner och världskonferenser som FN planerade om barn, om utvecklingsfinansiering, om hållbar utveckling, om äldre och inför uppföljningen av Världslivsmedelstopp- mötet . 39.7.1FN:s specialsession om hiv/aids 2001 ägnade EU mycket tid åt att förebereda och delta i den special- session som arrangerades i om hiv/aids. Syftet med var att komma överens om ett åtgärds- program för hur Hiv kan förebyggas och hur följderna av Hiv/aids kan mildras samt mobilisera politiskt engagemang i frågan. Förberedelserna i innebar bland annat ett intensivt utbyte av åsikter med frivilligorganisationer kring vad som borde ingå i slutdoku- mentet. anordnades tre särskilda möten där riksdagsleda- möter, myndigheter och frivilligorganisationer informerades om förhand- lingsläget och möjlighet att komma till tals. Förhandlingarna, som EU under svenskt ordförandeskap tog en mycket aktiv del i, resulterade i en politisk deklaration som bland annat slår fast åtaganden som regeringar uppmanas omsätta i praktisk handling. Doku- mentet betonade vikten av politiskt ledarskap för att bemöta epidemins orsaker och dess följder för såväl enskilda individer som för samhällen. De frågor som var av särskild vikt för EU i diskussionerna var öppen- het kring sexualitet, jämställdhetsaspekter och att de förebyggande aktivi- teterna måste utgöra huvudspåret. Ifråga om behandling och vård underströk EU behovet att stärka primärsjukvården och hela hälsosystem, inte minst för att bidra till att läkemedel får de avsedda effekterna. EU betonade också vikten av det civila samhällets roll för att bemästra hiv/aids. Tillfredsställande resultat nåddes vad gällde respekten för mänskliga Skr. 2001/02:160 rättigheter, om kvinnors rätt att bestämma över sin egen sexualitet, kul- turella aspekters hämmande inverkan på förebyggande Hiv-insatser. Däremot tvingades mötet kompromissa om den lista över särskilt sårbara grupper som var föreslagen i deklarationen. De grupper som var mest kontroversiella var män som har sex med andra män, prostituerade och sprutnarkomaner. Specialsessionen får trots vissa kompromisser betraktas som framgångsrik, inte minst eftersom frågor som sällan behandlas av generalförsamlingen och som är kopplade till religiösa och kulturella värderingar diskuterades av regeringar. Deklarationen har bidragit till att uppmärksamma ett av de största problemen som världen står inför. Det faktum att det nu finns tidsbe- stämda målsättningar och en global handlingsplan är i sig en framgång. Sessionen har också resulterat i att många länder förbundit sig att öka sina insatser för att bekämpa hiv/aids. 39.7.2EU värd för om de minst utvecklade länderna. stod EU värd för en , FN:s tredje konferens om de minst utvecklade länderna (MUL III). Statsminister var ordförande under öppningsceremonin och handels- minister under resten av konferensen. Under konferensen och förberedelseprocessen var EU drivande i utarbetandet av en politisk deklaration samt ett nytt handlingsprogram för perioden 20012010 med syfte att bättre integrera MUL i världsekono- min och minska fattigdomen. Programmet antogs med det övergripande målet att möta Millenniedeklarationens mål att halvera fattigdomen , ett mål som antogs av . Viktiga frågor som drev i förhandlingarna å EU:s vägnar var vikten av god samhällsstyrning och fred för att främja utveckling, ökat tillträde till marknad, fortsatta skuldlättnader, ökad effektivitet i biståndet genom bland annat avbindning, ökade investeringar i MUL och samordning av insatser från FN, och . I arbetet inför MUL III beslöt EU att ta ett initiativ som befriar de minst utvecklade länderna från tullar och kvoter på all export till EU, förutom vapen, det s.k. Everything But Arms (). 39.7.3 FN:s specialsession om barn uppskjuten Barntoppmötet antog en deklaration och en handlingsplan som rör barns överlevnad, skydd och utveckling (minskad barna- och mödra- dödlighet, minskad undernäring bland barn , förbättrad tillgång till rent vatten, goda sanitära förhållanden och grundutbildning samt förbättrat skydd för särskilt utsatta barn). genomföra en specialsession kring uppföljningen Med anledning av de tragiska händelserna i och beslutade dock generalförsamlingen att skjuta upp mötet till . Vid vårens förberedande möten hade ansvaret för att koordinera och framföra EU:s ståndpunkter. 2001/02:160 framhöll bland annat att FN:s konvention om barnets rättigheter bör vara utgångspunkt för åtgärder inom alla områden. EU betonade vidare betydelsen av barns deltagande, åtgärder mot diskriminering och våld i alla dess former samt positiva åtgärder för barn med funktionshinder. Viktiga frågor för EU som mötte motstånd under förhandlingarna var främst referenser till och reproduktiv hälsa. 39.7.4Habitat: Extra möte i för att följa upp den andra världskonferensen om boende, bebyggelse och stadsutveckling Istanbul+5 Boende, bebyggelse och stadsutveckling är viktiga element i FN:s arbete med miljö- och utvecklingsfrågor. Efter den första med fokus på boendefrågor 1976 inrättades , , vanligen kallat , med säte i . Habitat arbetar för att förbättra boendevillkor och livsmiljön med sikte på hållbar stads- och bebyggelseplanering. Den andra världskonferensen, Habitat II, ägde rum i . I förgrunden stod två teman: En rimlig bostad för alla samt en hållbar utveckling av människors boplatser i en värld med växande städer. Vid konferensen antogs Istanbuldeklara- tionen och Habitatagendan. En uppföljning och utvärdering av slutsats- erna och hur de tillämpats skulle ske . samlades man därför till ett extra möte, + 5, med (UNGASS 25) i . Under hela förberedelseprocessen inför den extra generalförsamlingen samarbetade EU:s medlemsländer mycket nära, bland annat i form av ett tiotal samordningsmöten i en informell rådsarbetsgrupp. I egenskap av ordförande i kunde aktivt bidra till utarbetandet av underlag för ett gemensamt och kraftfullt agerande. Ett konkret resultat av de gemensamma förberedelserna blev även en skrift "Implementing the Habitat Agenda Union Experience", som sammanfattar medlemsländernas erfarenheter av hur dagordningen för Habitat genomförts i olika medlemsstater. Den deklaration som antogs i har det officiella namnet Deklaration om städer och andra samhällen i det nya millenniet. Deklarationen omfattar 68 paragrafer som innehåller frågeställningar av stort intresse för det fortsatta arbetet, inte minst inför världstoppmötet i med uppföljning av världskonferens om miljö och utveckling i . Det gäller i synnerhet frågor om fattigdom, demokrati och jämställdhet, men också behovet av att inte- grera bebyggelsefrågorna med arbetet på miljöområdet inom ramen för , och att i den fortsatta urbaniseringen beakta kommunernas, de ideella organisationernas och näringslivets olika roller för en hållbar utveckling. Nya gemensamma grepp för att uppnå Millenniemålen intensifierades de fortsatta förberedelserna inför den internationella konferensen om finansiering för utveckling ("the International Conference on Financing for Development", FfD) som äger rum i , . Konferensen kommer att äga rum i FNs regi på högsta politiska nivå, inklusive toppmöte. Syftet är att diskutera hur olika finansieringskällor inhemska och internationella, privata och offentliga tillsammans kan verka för att uppnå de mål och åtaganden som uppställs i Millenniedeklarationen. Processen är unik eftersom det är första gången som FN, , IMF och WTO gemensamt förbereder ett FN-initierat högnivåmöte och låter finansie- ringsfrågorna stå i centrum. Ett flertal förberedande möten arrangerades under det svenska ordförandeskapet i , , och . och övriga medlemsstater är mycket engagerade i de pågående förberedelserna. Under det svenska ordförandeskapet lyckades medlemsstaterna uppnå gemensamma ståndpunkter om frågor som man särskilt vill prioritera. Det belgiska ordförandeskapet har sedan byggt vidare på detta arbete i de fortsatta förhandlingarna i och . innehar en av de två ordförandeposterna i FfD-byrån med 15 personer som upprättats i FN i för att leda den för- beredande kommitténs arbete. Även ingår i byrån. 39.7.6FN:s världskonferens mot rasism, rasdiskriminering, främlingsfientlighet och relaterad intolerans Under första delen av pågick intensiva förberedelser och för- handlingar vad gäller mot rasism, rasdiskri- minering, främlingsfientlighet och relaterad intolerans, som hölls i , . Förhandlingarna, som EU och tog en mycket aktiv del i, utmynnade i en deklaration och ett handlings- program, som bland annat innehåller praktiska förslag och rekommen- dationer till åtgärder för att bekämpa dagens former av rasism, rasdiskri- minering, främlingsfientlighet och relaterad intolerans. Åtgärder inom områdena utbildning, information samt medias och Internets roll betonas. Vidare uppmuntras stater att anta nationella handlingsprogram för att bekämpa rasism, rasdiskriminering, främlingsfientlighet och relaterad intolerans. 39.8EG:s agerande vad gäller viktiga tvärsektoriella frågor Utöver de tematiska områden som täckts in ovan är EG aktivt på ett flertal områden som framför allt berör utvecklingssamarbete. Några av de som bör nämnas är samfinansiering med enskilda organisa- tioner, smittsamma sjukdomar, åtgärder mot landminor samt makro- finansiellt stöd och utlåning via Europeiska investeringsbanken. Utveckling av samarbetet med civila samhället De enskilda organisationerna, och i vidare bemärkelse det civila sam- hället, spelar en stor roll i det europeiska utvecklingssamarbetet. Kom- missionen kanaliserar från olika budgetposter till enskilda organisationer. Samarbetet med enskilda organisationer kan dels ske genom att de kontrakteras för att genomföra EG-finansierade projekt, dels genom att EG kan erbjuda samfinansiering av insatser som initierats av organisa- tionerna själva. Den särskilda budgetposten för samfinansiering med europeiska enskilda organisationer uppgick till ca . För att kvalificera för samfinansiering skall organisationerna vara icke-statliga, självständiga, ideella, ha sitt säte i en medlemsstat och huvuddelen av deras ekonomiska resurser härröra från . Bidragsgrundande är att insatserna genomförs i samarbete med organisationer i utvecklingslän- derna i syfte att bekämpa fattigdom eller att de utgör informationsinsatser om utvecklingssamarbete i . En ökning har skett av detta stöd, vilket lett till problem för kommissionen att hantera det stora antalet ansökningar. Samfinansieringsstödet har lidit av samma byråkratiska tröghet som andra delar av EG:s utvecklingssamarbete, bland annat på grund av komplicerade procedurer och regelverk, liten eller ingen öppenhet i beslutsfattandet samt stora förseningar vad gäller avtal och betalningar. Till detta kommer upprepade omorganisationer och förändrat regelverk. Detta har lett till att svenska organisationer i vissa fall valt att inte söka samfinansieringsmedel från kommissionen. Den förbättring i rutiner och handläggningstider som kunde märkas , har dock åter igen bromsats då hanteringen av budgetlinjen gick över till nya personer på Europe Aid Cooperation Office. Den utvärdering som gjordes av samfinansieringsstödet med de enskilda organisationerna har blivit liggande , och togs upp till behandling av kommissionen först efter enträgna påstötningar från medlemsstaterna. Huruvida kommissionen avser att genomföra en större översyn av budgetposten, och därmed en revidering av förordningen om samfinansiering med europeiska enskilda organisationer återstår att se. I början av det svenska ordförandeskapet växte en förtroendekris sig allt starkare mellan kommissionen och de europeiska enskilda organisa- tionerna inom utvecklingssamarbetet. Flera medlemsstater reagerade kraftigt och den agerade energiskt för att undvika en öppen konflikt genom att hålla löpande kontakt med parterna och uppmana dem att gemensamt finna en lösning på problemet, vilket också lyckades. presenterade kommissionen ett meddelande om förläng- ning av förordningen om decentraliserat samarbete, vilken gällde t.o.m. Till förordningen finns knuten en budget om ca 3 Den utvärdering av budgetposten som gjordes år Skr. 2001/02:160 2000 rekommenderade att budgeten successivt skulle fasas ut och verksamheten efter hand integreras i de geografiska budgetlinjerna, med start i de länder som är parter till . Budgetlinjen borde fortsättningsvis inriktas på att agera katalysator i länder och områden där det är svårt för lokala aktörer i olika länder att samarbeta. Kommissionen har föreslagit att förordningen förlängs för att ge tid till omfattande diskussioner med alla berörda parter, samt att den relevanta genomförandekommitténs mandat begränsas. I en förklarande text lägger kommissionen vikt vid betydelsen av decentraliserat samar- bete för att främja folkligt deltagande. I denna form av decentraliserat samarbete som täcks av förordningen inkluderas såväl lokala myndig- heter och kommuner som enskilda organisationer i olika former samt utbildnings- och forskningsinstitut. Såväl aktörer från utvecklingsländer- na som från EU kan ansöka om att få medel. Då kommissionen inkommit med meddelandet först synes inte något svar från rådet eller vara att vänta . presenterade kommissionen sin handlingsplan för agerande mot de smittsamma sjukdomarna hiv/aids, malaria och tuberkulos. Hand- lingsplanen behandlades av ministerrådet och slutsatser antogs , under det svenska ordförandeskapet. I slutsatserna betonade rådet att kampen mot de smittsamma sjukdom- arna var relaterad till kampen mot fattigdom i utvecklingsländerna. Vidare välkomnade rådet det flersektoriella angreppssätt som kommis- sionen valt. För att förbättra genomslaget av agerandet mot de smitt- samma sjukdomarna menade rådet att det var av yttersta vikt att kommissionens stöd skulle ges inom ramarna för bland annat nationella strategier för fattigdomsbekämpning. I slutsatserna uttalade rådet att det inte rådde någon tvekan om att tillgång till medicin var ett stort problem, framför allt i utvecklings- länderna. Rådet manade därför alla inblandade aktörer, nationella såväl som internationella, privata såväl som offentliga, att göra sitt yttersta för att säkerställa att behövande människor även i de fattigaste länderna skulle få tillgång till nödvändig medicin. Slutsatserna uppmanade kommissionen att säkerställa att tillräcklig kapacitet fanns tillgänglig för att genomföra den antagna handlingsplanen . Rådet instruerade även kommissionen att inkom- ma med rapporter om genomförandet av den nya handlingsplanen till rådet. Dessa rapporter skulle lämpligen kunna göras inom ramarna för årsrapporten om kommissionens utvecklingssamarbete med början . lade kommissionen ett förslag om en ny förordning om åtgärder mot antipersonella minor (truppminor). Förslaget lade fast om- fattning och syfte för gemenskapens insatser på minområdet världen över. Då förordningen förhandlades inom rådet framkom att man av juridiska skäl inte kunde anta endast en förordning. För att göra förord- ningen geografiskt heltäckande tvingades man anta en förordning för utvecklingsländer och en för övriga länder. Den förstnämnda av dessa antogs under det svenska ordförandeskapet. Förordningarnas syfte är att förstärka komplementariteten i gemen- skapens åtgärder på minområdet och förbättra den totala effekten av dessa åtgärder. Förordningarna syftar närmare till att bidra till minre- laterade insatser i humanitära situationer, bygga upp nationell kapacitet i mottagarländerna och assistera drabbade länder i deras försök att uppfylla sina åtaganden enligt , vilken totalförbjuder truppminor. 39.9EU:s makrofinansiella stöd samt långivning från Europeiska investeringsbanken till tredje land Makrofinansiellt stöd som kompletterar ekonomiska anpassningsprogram som stöds av () har utgått i första hand till reformländer i . Behoven bland dem har dock minskat i takt med att den makroekonomiska balansen har förbät- trats. Stödet är nu koncentrerat till länderna i västra . fattades beslut om exceptionellt finansiellt stöd till om i form av lån och i gåvobistånd. Beslut fattades också om additionellt makrofinansiellt stöd till Förbundsrepubiken om och till Make- donien om i form av gåvobistånd har. Beslut om addi- tionellt makrofinansiellt stöd om i lån till väntas .