prop · GP03169 · 2002-03-18 00:00:00 — Regeringens proposition 2001/02:169 Ändringar i lagen om beredskapslagring av olja och Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås vissa ändringar i lagen (1984:1049) om bered- skapslagring av olja och kol. Enligt förslaget utvidgas möjligheten för tillsynsmyndigheten att medge att lagringsskyldighet fullgörs genom uppdrag åt annan att ombe- sörja lagringen. Uppdrag att hålla lagringsbränslen kan generellt lämnas till andra lagringsskyldiga eller till företag som bedriver oljelagrings- verksamhet. En förutsättning är dock att även lagerhållaren fått tillsyns- myndighetens särskilda godkännande. Den som driver oljeraffinaderi kan få tillstånd att fullgöra lagringsuppdrag genom att lagra råolja och halvfabrikat i stället för lagringsbränslen. Vidare föreslås att beredskapslagring av gasol skall upphöra. Lagändringen avseende gasollagring föreslås träda i kraft 2002 och övriga lagändringar . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol..................................................... Ärendet och dess beredning............................................................ Allmänt om beredskapslagring av olja och kol .............................. Lagring genom uppdrag åt annan ................................................... Uppdrag åt annan att ombesörja lagring .......................... Lagring för annans räkning .............................................. Tvångslagring av gasol upphör....................................................... Bilaga 1 Sammanfattning av Statens energimyndighets rapport Översyn av beredskapslagstiftningen inom oljeområdet (endast de delar som avser lagring) ...................................... Bilaga 3 Sammanställning av remissyttranden över Statens energi- myndighets rapport av beredskapslagstiftningen inom oljeområdet (de delar som avser lagring) och Närings- departementets promemoria Förslag till ändringar av lagen (1984:1049) om beredskapslagringolja och kol.................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol. 2Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:1049) om beredskaps- lagring av olja och kol dels att 57, 11, 12, 18 a, 2224, 27, 30, 31, 33 och 37 §§ samt rubriken närmast före 22 § skall ha följande lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 33 a §, av följande lydelse. Beredskapslagringen skall omfatta följande bränslen (lagrings- Dieselbrännolja och eldningsolja 1 Beredskapslagringen skall omfatta följande bränslen (lagrings- bränslen). Dieselbrännolja och eldningsolja 1 Denna lag tillämpas inte på 1.kol annat än såvitt avser lagringsskyldighet för värmeverk och kraftvärmeverk enligt 18 a §, 2.bränsle som utvinns inom landet eller som framställs ur råvara som har utvunnits inom landet, 3.bränsle som säljs för utförsel, 4. bränsle som förbrukas för drift av fartyg i utrikes trafik eller drift av fartyg i utrikes trafik eller som införs i landet på annat som införs i landet på annat transportmedel för detta transport- transportmedel för detta transport- råvara i petrokemisk industri. Att lagringsskyldigheten i vissa fall kan avse annat än lagringsbränsle framgår av 14 och 1921 §§. Senaste lydelse 1995:921. Ändringen innebär att punkt 5 upphävs. Skyldig att hålla beredskapslager av annat lagringsbränsle än kol under ett lagringsår är den som 1.till landet infört annat lagringsbränsle än kol och under basåret sålt eller förbrukat sådant bränsle, 2.drivit oljeraffinaderi inom landet och under basåret sålt annat lagringsbränsle än kol, 3.av lagringsskyldig som avses i1 eller 2 köpt samt under basåret sålt a) gasol eller b) andra lagringsbränslen än kol. 3.av lagringsskyldig som avses i1 eller 2 köpt samt under basåret sålt andra lagringsbränslen än kol. Lagringsskyldigheten skall fullgöras med bränslen inom de varuslag som de lagringsskyldiga sålt eller förbrukat. Lagringsskyldigheten skall fullgöras med varor som den lagrings- skyldige äger. Den får inte fullgöras med varor som transiteras. Om undantag från denna Om undantag från denna paragraf finns bestämmelser i 14, paragraf finns bestämmelser i 14 22 och 23 §§. och 22 §§. Lagringsbränslen skall förvaras inom landet i lageranläggningar, som de lagringsskyldiga förfogar över, på ett från beredskaps- och kontrollsynpunkt tillfredsställande sätt. Om undantag från denna paragraf finns bestämmelser i 14 och 22 §§. Den som vid basårets utgång innehar ett värmeverk får av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer åläggas att under lagringsåret hålla i lager sådant bränsle som behövs för att driva verket, om vid anläggningen under basåret förbrukats 1. eldningsolja eller dieselbrännolja, 2. gasol, 2. kol, 3. kol, 4. bränsle som anges i 13 motsvarande minst 5 000 kubik- 5. bränsle som anges i 14 motsvarande minst 5 000 kubik- Vid beräkning av förbrukningen Vid beräkning av förbrukningen Senaste lydelse 1995:921. Senaste lydelse 1995:921. Senaste lydelse 1995:921. Senaste lydelse 1995:921. av bränslen enligt första stycket 5 av bränslen enligt första stycket 4 motsvara gasol, kol Den som vid basårets utgång innehar ett kraftvärmeverk med en installerad elektrisk effekt av får av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer åläggas att under lagringsåret hålla i lager sådant bränsle som behövs för att driva verket. första och tredje stycket skall avse första och tredje stycket skall avse olja eller kolbränslen. eller den myndighet som rege- ringen bestämmer med utgångs- utgångspunkt i värmeverkets eller punkt i värmeverkets eller kraft- Lagring ombesörjd av annan att en lagringsskyldig, som till att en lagringsskyldig uppdrar åt den som fått medgivande enligt som säljer oljeprodukter, eller en lagringsskyldig, som driver olje- raffinaderi inom landet och som Ett medgivande får tids- säljer oljeprodukter, utan tillstånd begränsas och skall förenas med i varje särskilt fall uppdrar åt en de villkor som behövs från bered- skaps- och kontrollsynpunkt. oljeprodukter för hans räkning. Om särskilda skäl föreligger, får att en lagringsskyldig inom landet ombesörjer lagring av lagrings- uppdrar åt en annan lagrings- bränsle för en annan lagrings- skyldig att helt eller delvis om- besörja lagring för hans räkning. givande får ges även till den som För den som inom landet driver innefatta att lagringen sker i form av råolja, andra råvaror för tillverkningen eller halvfabrikat. Ett medgivande får tidsbegrän- 7 Senaste lydelse 1995:921. sas och skall förenas med de villkor som behövs från bered- skaps- och kontrollsynpunkt. Regeringen eller den myndighet Regeringen eller den myndighet medge befrielse helt eller delvis medge befrielse helt eller delvis fall, om den till vilken lagrings- fall, om den till vilken lagrings- pliktigt bränsle sålts under ett pliktigt bränsle sålts under ett skyldigheten inte behöver full- skyldigheten inte behöver full- göras vare sig genom egen lagring göras vare sig genom egen lagring eller genom lagring hos någon eller genom lagring som uppdras annan enligt 23 §. åt någon annan enligt Ett medgivande får förenas med villkor. Den som inte håller fastställt beredskapslager skall till staten erlägga särskild avgift (lagringsavgift). även av den som utan medgivande även av den som utan medgivande enligt 22 eller 23 § uppdrar åt enligt 22 § uppdrar åt någon annan någon annan att ombesörja lagring att ombesörja lagring eller som eller som förvarar lagrade varor i förvarar lagrade varor i strid mot strid mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 13 §. med stöd av 13 §. Den som är lagringsskyldig, och den som ombesörjer lagring med de uppgifter som behövs för stöd av medgivande enligt 23 §, tillsynen av att lagen och med stöd av lagen meddelade föreskrifter de uppgifter som behövs för tillsynen av att lagen och med stöd av lagen meddelade föreskrifter Regeringen får meddela föreskrifter om fullgörandet av uppgifts- Den som har importerat, sålt Den som har till landet infört, sålt eller förbrukat lagringsbränsle 8 Senaste lydelse 1995:921. avses i 30 §, på begäran lämna tillsynsmyndigheten de uppgifter om importen, försäljningen, förbrukningen och lagret som behövs för tillsynen av att lagen och med stöd av lagen meddelade föreskrifter efterlevs. medgivande enligt Prop. lämna tillsynsmyndigheten de uppgifter om införseln, försälj- ningen, förbrukningen och lagret som behövs för tillsynen av att lagen och med stöd av lagen meddelade föreskrifter efterlevs. 33 § Underlåter en lagringsskyldig att 1.hålla beredskapslager av den omfattning eller på det sätt som åligger honom enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, 2.iaktta villkor som avses i 14 eller 24 § eller 3.lämna deklaration enligt 16 § eller redovisning enligt 21 §, får tillsynsmyndigheten förelägga honom vid vite att fullgöra sina åligganden. vid vite meddela föreläggande som vid vite meddela en lagrings- behövs för att uppgiftsskyldig- skyldig, och den som ombesörjer heten enligt 30 eller 31 § skall lagring med stöd av medgivande fullgöras eller för att undersökning enligt 23 §, föreläggande eller granskning enligt 32 § skall behövs för att uppgiftsskyldig- heten enligt 30 eller 31 § skall fullgöras eller för att undersökning eller granskning enligt 32 § skall Vitesföreläggande skall delges. Ett utdömt vite får inte förvandlas till fängelse. kalla ett medgivande som lämnats enligt 22 eller 23 § om den som fått medgivandet i något väsentligt avseende inte iakttar villkor som ställts av myndigheten eller det annars finns synnerliga skäl. frågor som avses i 17, frågor som avses i 17, 29, 33 och 33 §§ får överklagas hos allmän 33 a §§ får överklagas hos allmän Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I övrigt överklagas tillsynsmyndighetens beslut till regeringen. 9 Senaste lydelse 1995:921. Denna lag träder i kraft såvitt avser 57 och 18 a §§ samt i övrigt . 3 Ärendet och dess beredning Regeringen gav i regleringsbrevet i uppdrag att se över regelverket när det gäller oljeberedskapen och att lämna förslag till eventuella ändringar i detta. Översynen skulle särskilt beakta de senaste årens utveckling på området inom EU och det . Uppdraget redovisades (dnr N2000/9195/ESB). Översynen publicerades även i myndighetens rapportserie (ER 23:2000). lämnade flera förslag till förändringar av olje- beredskapen. I denna proposition behandlas endast de förslag som berör lagringen. En sammanfattning av förslag finns i bilaga 1. De förslag som lämnat förutsätter ändringar i lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol. En prome- moria med förslag till sådana ändringar har upprättats inom Närings- departementet. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. förslag, i de delar som rör lagringen, har remiss- behandlats tillsammans med promemorian. En remissammanställning finns i bilaga 3. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådet lämnade förslaget utan erinran. Lagrådets yttrande finns som bilaga 5. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. 4 Allmänt om beredskapslagring av olja och kol I beredskapsåtgärderna på bränsle- och drivmedelsområdet ingår lagring av olja och kol. Syftet är att trygga tillgången på dessa varor inom landet för energiförsörjningen under krig och andra allvarliga försörjnings- Beredskapslagringen av olja är av principiellt två slag, lagring för fredstida oljekriser och s.k. krigslagring. Kol beredskapslagras endast för Lagring sker med stöd av lagen (1984:1049) om bered- skapslagring av olja och kol. Lagen, som fortsättningsvis benämns LBOK, bygger i huvudsak på lagstiftning . förordningen (1995:971) om beredskapslagring av olja och kol och även den årliga förordning genom vilken lagringsnivåerna bestäms (den senaste SFS 2001:168). LBOK och anslutande regelverk används således som instrument för beredskapslagring med skilda syften och inriktning. makternas beslut om allmänna riktlinjer för lagringen som avgör vilka mål som skall gälla och hur dessa mål skall nås. inte lagringsskyldiga enligt LBOK, utan lagring sker efter beslut av regeringen. är tillsynsmyndighet enligt LBOK. De senaste större förändringarna i fråga om beredskapslagringen av olja och kol företogs . Då beslutade (prop. 1994/95:176, bet. 1994/95:NU25, rskr. 1994/95:393) om ett antal författ- ningsändringar som hängde samman med att nya riktlinjer för lagringen godkändes, baserade på de kraftigt förändrade planeringsförutsättningar som följde försvarsbeslut. Dessutom gjordes en allmän förenkling och modernisering av regelverket, som detta EU- anpassades. Regeringen gavs ökade möjligheter att delegera beslut till myndighet. För el- och värmeproducerande anläggningar gjordes lagringskraven beroende av individuell prövning. Lagringen bygger på att staten med stöd av LBOK ålägger enskilda säljare eller förbrukare att hålla vissa kvantiteter i lager. Lagren är i fysisk mening normalt integrerade med de lagringsskyldiga företagens kommersiella lager. Beredskapslagren får tas i anspråk av den lagrings- skyldige efter beslut av regeringen vid en allvarlig försörjningskris. Den totala omfattningen av denna tvångslagring bestäms av regeringen med utgångspunkt i hela landets behov av beredskapslager. Därefter fastställer tillsynsmyndigheten åläggandena för varje lagrings- skyldig. Volymerna baseras på försäljning och förbrukning under närmast föregående år av ett antal i LBOK angivna s.k. lagringsbränslen. För el- och värmeproducerande anläggningar bestäms dock lagrings- skyldigheten vad beträffar krigslager efter prövning av behoven för varje särskild anläggning. Lagringsåren löper till och med . Under /2002 är sammanlagt cirka 100 företag lagringsskyldiga. Lagringen för oljekriser (tidigare benämnd fredskrislagring) tar sikte på svåra störningar i oljeförsörjningen som uppstår utan samband med krig eller säkerhetspolitiska kriser i vår nära omvärld. Lagringen sker enligt åtaganden som gjort i avtalet om ett inter- nationellt energiprogram (det s.k. ). sker lagringen även enligt på området. har inga stora förändringar gjorts beträffande lagringen för oljekriser, men en koncen- tration till färre lagringsskyldiga har skett. Beredskapslagren av olja motsvarar 90 dagars normal konsumtion och hålls helt av näringslivet. De lagringsskyldiga företagen svarar för finansieringen och kostnaderna bärs därmed slutligen av konsumenterna. Krigslagringen är en nationell angelägenhet som tar sikte på det civila försvarets behov vid höjd beredskap. Krigslagringen har varit föremål för omfattande förändringar . försvarsbeslut inne- bar att den redan inledda neddragningen av lagringsvolymerna fortsatte. Som en följd bland annat av att krigslagren blivit allt mindre i förhållande till näringslivets beredskapslager för oljekriser beslöt riks- dagen 1994 (prop. 1993/94:141, bet. 1993/94:NU19, rskr. 1993/94:311) att den statliga krigslagringen för det civila försvaret skulle avvecklas successivt och i stället åläggas oljehandeln och vissa storförbrukare med stöd av LBOK. En integration av krigslagringen med övrig lagring inom näringslivet bedömdes medge en mer rationell hantering och därmed vara samhällsekonomiskt fördelaktig. Dessutom skulle en förbättrad tillgäng- lighet till lagren åstadkommas. Omläggningen var helt genomförd under Även krigslagringen finansieras av de lagringsskyldiga företagen. , då beslutade om en genomgripande förändring av elberedskapen (prop. 1996/97:86, bet. 1996/97:FöU6, rskr. 1996/97:204), kan dock innehavare av elproducerande anläggningar beviljas ersättning från staten för den krigslagring de åläggs med stöd LBOK. har i försvarsbeslutspropositionen (prop. 2001/02:10 s. 179) informerats om att regeringen, inom ramen för gällande lagstiftning, avser fatta lagringsbeslut och initiera andra beredskapsåtgärder som gör att näringslivet tills vidare inte kommer att åläggas att hålla permanenta krigslager. tioner anpassas därmed till den aktuella planeringsinriktningen för totalförsvaret i enlighet med av godkända riktlinjer. omprövning av lagringsbehovet kommer att ske löpande utifrån en Vissa rapporteringsrutiner kommer att bibehållas som ett led i grundberedskapen även själva lagringen är suspenderad. Om situationen så kräver kommer krigslagring återigen att åläggas företagen enligt reglerna i LBOK. Under vissa förutsättningar kan oljelager som hålls i annat EU-land få tillgodoräknas som svenskt beredskapslager. För sådan lagring gäller detaljerade villkor, baserade på EU-regler. Bland annat krävs att ingått särskilda avtal med berörda länders regeringar om lagring på har sådana avtal med , och Förhandlingar pågår med och . Riktlinjer för utlandslagringen har beslutats av (prop. 1994/95:176, bet. 1994/95:NU25, rskr. 1994/95:393). utlandslagringen prövas från fall till fall av tillsynsmyndigheten och ej Beredskapslagring av kol sker hos el- och värmeproducenter. har inga internationella förpliktelser i fråga om kollagring. Bestämmelser om oljelagring finns i rådets direktiv /414/EEG av om skyldighet för medlemsstater i EEG att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter (EGT L 308, 23.12.1968, s. 14, svensk specialutgåva område 12, volym 1, s. 28, Celex 31968L0414), ändrat genom rådets direktiv /93/EG av (EGT L 358, 31.12.1998, s. 100, Celex 31998L0093). Direktivet innehåller detaljerade regler om bland annat lagringsbränslen, lagringsmängder, omräkningstal mellan produkter och råolja, rapportering, tillsyn och utlandslagring. krävs att medlemsländerna antar bestämmelser och vidtar åtgärder som säkerställer kontrollen och övervakningen av lagren. överträdelser av bestämmelserna skall enligt direktivet vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Direktivet har genomförts i svensk rätt genom LBOK med tillhörande förordningar. Rådets direktiv /238/EEG av 1973 om åtgärder för att dämpa verkningarna av svårigheter vid försörj- ningen med råolja eller petroleumprodukter (EGT L 228, , s. 1, svensk specialutgåva område 12, volym 1, s. 61, Celex 31973L0238) Prop. 2001/02:169 innehåller krav på att medlemsländerna skall vidta åtgärder för att ge behöriga myndigheter rätt till lageruttag, fördelning till förbrukare, prisreglering, ransonering etc. Med stöd av direktivet har kommissionen bildat en kommitté för oljeberedskapsfrågor i vilken samtliga medlems- länder deltar. Direktivet är under omarbetning. Såvitt nu kan bedömas kommer inga förändringar att aktualiseras som påverkar de områden som behandlas i denna proposition. Direktivet har genomförts i genom bland annat Oljekrislagen, Ransoneringslagen och Pris- regleringslagen. 5 Lagring genom uppdrag åt annan 5.1Uppdrag åt annan att ombesörja lagring Regeringens förslag: får medge att en lagrings- skyldig uppdrar åt den som fått särskilt medgivande att ombesörja lagring för hans räkning. Ett medgivande får tidsbegränsas och skall förenas med de villkor som behövs från beredskaps- och kontrollsynpunkt. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Promemorians lagförslag: Överensstämmer med regeringens förslag, förutom att tillsynsmyndighetens rätt att tidsbegränsa ett medgivande endast uttryckligen gäller den som åtagit sig lagerhållning åt annan. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrat sig i frågan tillstyrker förslaget. I sitt yttrande över promemorians lagförslag föreslår att även medgivande enligt föreslagna 22 § skall kunna tidsbegränsas. Bakgrund: Enligt LBOK gäller huvudregeln att den lagringsskyldige skall äga det av honom lagrade lagringsbränslet. Från bestämmelsen finns tre väl avgränsade undantag. Den som importerar olja och den som driver oljeraffinaderi i kan få tillsynsmyndighetens medgivande att tillfälligt låta annan sådan lagringsskyldig ombesörja lagringen. Vidare kan tillsynsmyndigheten, om särskilda skäl föreligger, för visst fall medge att en lagringsskyldig uppdrar åt en annan lagringsskyldig att helt eller delvis ombesörja lagring för hans räkning. Exempel på sådana situationer är att en cistern har skadats och inte kan användas eller att en oljelast blivit försenad varigenom den föreskrivna volymen tillfälligt inte kan upprätthållas. Vidare kan tillsynsmyndigheten medge s.k. koncernlagring, innebärande att moderbolaget svarar för alla skyldigheter enligt LBOK. Kravet på ägande upprätthålls dock inom respektive koncern. Som framgått av den allmänna beskrivningen i avsnitt 4 gäller särskilda regler för utlandslagring, där tillsynsmyndighetens prövning sker från fall till fall utifrån delvis andra utgångspunkter än de som gäller för lagring inom landet. Skälen för regeringens förslag: Kravet på att den lagringsskyldige skall äga sitt beredskapslager har medfört begränsningar för en rationell och kostnadseffektiv lagerhantering. Reglerna har också uppfattats som konkurrenssnedvridande i den meningen att möjligheten att låta annan hålla lagren inte gällt lika för alla lagringsskyldiga. De lagringsskyldiga företagen samarbetar i stor utsträckning för att åstadkomma ekonomiskt optimala lagringsförhållanden. Genom att låna oljeprodukter av varandra kan man exempelvis undvika att behöva bygga upp ny cisternkapacitet och även undvika onödiga transporter. Ett hundratal företag är lagringsskyldiga och vart och ett av dessa måste ständigt äga minst ett lager motsvarande 90 dagars förbrukning. Det innebär i praktiken att de lagringsskyldiga sammantaget kommer att hålla ett beredskapslager som överstiger det totala beredskapsbehovet för landet. Detta överlager innebär en kostnad för i första hand företagen och slutligen för oljekonsumenterna. Vid införandet av LBOK diskuterades hur pass viktigt det var att lagren ägdes av den lagringsskyldige (jfr bland annat prop. 1984/85:53 s. 4647). Slutsatsen då blev att ägandet hade betydelse för möjligheten att kunna kontrollera lagerhållningen och att i en kris få tillgång till lagren. En bestämmelse om krav på ägande togs därför in i lagen. har förutsättningarna ändrats i flera avseenden. Antalet lagringsskyldiga är betydligt färre, redovisnings- och rapporterings- rutiner har helt datoriserats och planeringsförutsättningarna har ändrats på viktiga punkter. Regeringen gör därför nu bedömningen att en anpassning såvitt gäller kravet på ägande till de samarbetsmönster som råder inom branschen inte behöver innebära någon försvagning från beredskapssynpunkt, förutsatt att en effektiv tillsyn kan upprätthållas. Även fortsättningsvis bör huvudregeln vara att den lagringsskyldige äger sitt beredskapslager. Detta synsätt är viktigt bland annat med tanke på hur tillsynen skall ordnas och på att även lagring för krigssituationer skall grundas på ålägganden med stöd av LBOK. Möjligheten att uppdra åt annan att ombesörja lagringen blir därmed ett gångbart alternativ först när beredskaps- och kontrollaspekterna fått en tillfredsställande lösning i de konkreta fallen. Denna utgångspunkt stämmer också överens med hur på området är uppbyggt. bör få möjlighet att ge en lagringsskyldig, som ansöker härom, medgivande att få uppdra åt någon annan att sköta lagringen för hans räkning. Ett sådant medgivande bör kunna ges gene- rellt och myndigheten behöver därmed inte pröva varje enskilt lagrings- uppdrag. En sådan ordning kräver ändring av LBOK. Enligt 22 § i dess hittillsvarande lydelse får tillsynsmyndigheten medge en generell rätt för vissa lagringsskyldiga att tillfälligt låta annan ombesörja lagring av oljeprodukter för deras räkning. Möjligheten att i viss utsträckning låta annan hålla lagren finns således redan i den aktuella bestämmelsen. Den föreslagna lagändringen bör därför lämpligen inarbetas i denna paragraf.