prop · GP03114 · 2002-03-21 00:00:00 — togs det nya datasystemet för säker elektronisk internkommunikation WAIS i provdrift. Vidare beslutade gruppen om att som första exportkontrollarrangemang lyfta in en omnämning av terrorismbekämpning i sitt grunddokument Initial Elements. EU:s medlemsstater har dessutom stärkt sitt samarbete inom vissa viktiga Wassenaarfrågor, exempelvis kunde medlemsstaterna lägga fram ett första gemensamt förslag i en av dessa frågor. För mer information om arrangemanget se . 17EG-förordningen för kontroll av produkter med dubbla användningsområden Europeiska unionens råd antog en ny rådsförordning, (EG) nr 1334/2000 om upprättandet av en ny gemenskapsordning för kontroll av produkter och teknik med dubbla användningsområden (EGT nr L 159, 30.6.2000 s.1). Den nya förordningen trädde i kraft och ersatte därmed rådsförordningen (EG) nr 3381/94 om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av produkter med dubbla användningsområden, . Till skillnad från de multilaterala exportkontrollarrangemang som tidigare beskrivits, är förordningen juridiskt bindande för . Syftet har varit att så långt möjligt etablera fri rörlighet för kontrollerade produkter inom den inre marknaden som de olika nationella systemen för kontroll av export till tredje land stärks och harmoniseras. Den tidigare förordningen visade sig vara för komplex att hantera på ett rutinmässigt sätt bl.a. av tulltjänstemän vid gränserna. Förordningen förenar medlemsstaternas åtaganden inom ramen för de multilaterala exportkontrollarrangemangen med friast möjliga handel inom den inre marknaden. Utvecklingen inom arrangemangen (NSG, MTCR, AG och WA) beaktas genom kontinuerliga ändringar och uppdateringar av produktlistorna till förordningen. Den nya förordningens medföljande bilagor beslutas inom ramen för gemenskapssamarbetet i första pelaren, vilket innebär att de får direkt verkan på det nationella planet. Dessa bilagor uppdaterades . Med den nya förordningen infördes ett generellt gemenskapstillstånd för export av vissa produkter till vissa tredje länder. Generella tillstånd lämnades emellertid på nationell nivå redan innan den nya EG- förordningens ikraftträdande. Den nya tillståndstypen har förenklat arbetet för de exporterande företagen genom att ett och samma tillstånd kan åberopas oavsett var utförseln från EU äger rum. Det nya gemenskapstillståndet är ett uttryck för den samsyn som råder mellan medlemsstaterna beträffande export till vissa tredje länder. Grunden för tillståndsgivningen har underlättats genom att den nya förordningen även inkluderar gemensamma kriterier som medlemsstaterna har att beakta vid sin prövning. En gemensam kriterieuppsättning har inneburit ytterligare ett steg mot en mer harmoniserad politik på detta område och en stabilare exportkontroll i EU som helhet. EG-förordningen kompletteras av lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, samt av tillhörande förordning (2000:1217). Båda författningarna trädde i kraft och ersatte lagen (1998:397) om strategiska produkter och förordningen (1998:400) om strategiska produkter. Export och överföring av produkter med dubbla användningsområden är föremål för tillståndsgivning och tillståndsgivande myndighet är Beträffande kärnämnen och material m.m. som återfinns i bilaga I till rådets förordning är det emellertid () som meddelar tillstånd. Information om antalet till ISP inkomna utförselärenden rörande produkter med dubbla användningsområden lämnas i bilaga 2. Till skillnad från vad som gäller under krigsmateriellagstiftningen där utförseltillstånd utgör undantag från ett generellt exportförbud är förhållandet det omvända under regelverket för kontroll av produkter med dubbla användningsområden. Här är utgångspunkten den att utförseltillstånd skall ges såvida det inte strider mot utrikes- eller säkerhetsintressen såsom dessa beskrivs i EG-förordningen. Tillstånd kan även krävas för utförsel av produkter som inte är angivna i bilagorna till rådets förordning (EG) nr 1334/2000 om exportören har informerats av ISP att produkten är eller kan vara avsedd att användas i samband med tillverkning av massförstörelsevapen eller missiler som är kapabla att bära sådana vapen (jfr art 4.1 i förordningen). EG- förordningen innehåller också särskilda krav på tillstånd i vissa fall för export relaterad till militär slutanvändning eller krigsmateriel. Artikel 4.2 i den nya förordningen innehåller direktverkande bestämmelser om krav på tillstånd för export av produkter som inte är angivna i förordningens bilagor, men som är eller kan vara avsedda för militär slutanvändning i ett land som omfattas av ett FN-, EU- eller OSSE-embargo. Den nya EG-förordningen innehåller också en bestämmelse som hämtats från svensk lagstiftning och införlivats i gemenskapsrätten. Bestämmelser i 7 § i dåvarande lagen om strategiska produkter har använts som förebild för artikel 4.3 i den nya förordningen, som uppställer ett direktverkande krav på exporttillstånd för produkter som inte är angivna i förordningens bilagor men som är eller kan vara avsedda att användas som delar eller som komponenter till krigsmateriel som olovligen har exporterats. Beträffande såväl artikel 4.1 som 4.2 och 4.3 krävs att exportören har blivit informerad av ISP om produktens användningsområde. Exportören är emellertid också, enligt artikel 4.4 skyldig att upplysa den behöriga myndigheten, ISP, om exportören känner till att en produkt helt eller delvis är avsedd för sådan användning som regleras i artikel 4.1-3. ISP skall då avgöra om tillstånd skall krävas för exporten. Bestämmelser som möjliggör kontroll av en icke-listad produkt benämns "catch-all"-klausul och har tillkommit för att tillse att syftet med regleringen inte kringgås på grund av att produktlistorna sällan kan vara heltäckande i ljuset av den teknologiska utvecklingen (jfr artikel 4 i rådsförordningen). I bilaga 2 redovisas antalet "catch-all"-ärenden . Det är regeringens ambition att de rutiner som tillämpas i exportkontrollen skall vara rationella och effektiva, för att förenkla för såväl exportkontrollerande myndigheter som för de exporterande företagen. Lagen om produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd saknar liksom sin föregångare särskilda bestämmelser om möjligheten att erhålla förhandsbesked om huruvida ett utförseltillstånd kommer att ges vid en eventuell export av produkter med dubbla användningsområden till en specifik destination. En praxis har emellertid Skr. 2001/02:114 utvecklats på ISP med innebörden att myndigheten ger företag Denna ordning motiveras främst av att det finns ett givet intresse hos en exportör att få en uppfattning om möjligheterna att genomföra en transaktion med ett "riskland" innan offertarbetet påbörjas. lämnades 25 förhandsbesked. I regeringens skrivelse till om kryptografi (skr. 1998/99:116) redovisar regeringen sin uppfattning när det gäller vissa aspekter på användning och kontroll av kryptoprodukter. Frågan om vilken grad av exportkontroll som skall utövas över kryptoprodukter tilldrar sig betydande uppmärksamhet både i och internationellt. Hänsyn måste tas till dessa produkters viktiga roll för utvecklingen av elektronisk handel och elektronisk förvaltning, nationellt och internationellt, till de rättsvårdande organens möjligheter att bekämpa brottslighet, bl.a. så kallad cyberkriminalitet, och till det säkerhetspolitiskt betingade intresset av att försvåra åtkomsten till starka för exempelvis sådana användare som är länkade till utveckling eller produktion av massförstörelsevapen, eller till terrorism. Den internationella diskussionen om exportkontrollens roll i samman- hanget bedrivs i första hand i Wassenaararrangemanget, där produktlistan för informationssäkerhetsprodukter genomgick en större förändring och antogs . uppmjukades kraven något genom att de deltagande länderna tog bort kravet på maximal längd på kryptonycklar för massmarknadsprodukter (se den s.k. Cryptography Note). Denna senare förändring motiverades av behovet att ompröva listans innehåll i ljuset av den snabba tekniska utvecklingen på området. Regeringen anser att det finns fortsatta säkerhetspolitiska skäl att förhindra spridning av viss kryptoteknik till olämpliga mottagare i vissa länder. Friast möjliga handel med kryptoprodukter bör eftersträvas på EU:s inre marknad för att främja elektronisk handel och förvaltning samt IT-utvecklingen i och övriga EU. Den i kapitel 17 redovisade översynen av förordningen för kontroll av produkter och teknik med dubbla användningsområden har lett fram till att svenska leverantörer kan sälja nästan alla typer av kryptoprodukter i EU och i ett tiotal ytterligare länder, däribland , lika fritt som på den svenska hemmamarknaden. Även mot tredje land verkar för en friare handel med kryptoprodukter med beaktande av vikten av elektronisk kommunikation, samt de brottsbekämpande och säkerhetspolitiska hänsynen. En samsyn inom EU måste uppnås vad gäller bl.a. medlemsstaternas exportkontroll av kryptografi mot tredje land. Om olika länder driver olika politik riskerar kontrollen att bli mer eller mindre verkningslös och industriellt snedvridande. För en samsyn talar också behovet av att undvika en situation där tillämpar en lägre grad av kontroll än andra viktiga Detta skulle kunna få till följd att blev föremål för Skr. 2001/02:114 exportrestriktioner från dessa länders sida. Den begränsade exportkontroll av kryptoteknik som är motiverad skall upprätthållas på ett så snabbt och smidigt sätt att den i jämförelse med andra länders kontrollprocedurer inte skall medföra en konkurrensnackdel för svensk industri, utan helst ge en konkurrensfördel. Det generella tillstånd som trädde 1999 bl.a. för export av kryptoprodukter av massmarknadskaraktär till alla betydande export- marknader, liksom en smidig kontrollprocedur i övrigt underlättar för företagen. Den förda politiken på kryptoområdet skall enligt regeringens ståndpunkt präglas av flexibilitet och lyhördhet i syfte att ta i beaktande det växande behovet av säker kommunikation, förändringar i andra länders politik och den fortsatta tekniska utvecklingen på området. Händelserna har föranlett flera länder att börja granska sin politik vad gäller kryptografi. Kraven har bl.a. stärkts på att ett lands rättsvårdande organ och säkerhetsorgan skall ha möjlighet att vid brottsundersökning få tillgång till överförd information i klartext, t.ex. genom att få tillgång till använda kryptonycklar. Det finns också krav på att få bättre insyn i hur kryptoprodukter är uppbyggda, för att den vägen kunna få ökade möjligheter att kunna få tillgång till överförd information i klartext. Exportkontrollpolitiken kan påverkas av sådana krav. Mot denna bakgrund planeras en mindre uppföljning 2002 av det som redovisades i regeringens skrivelse till om kryptografi (skr. 1998/99:116). Frågan om kontroll av immateriella överföringar av "programvara" eller "teknik" (s.k. "intangible transfers") är ett aktuellt frågekomplex som , och speciellt och 2001, varit föremål för arbete i flertalet exportkontrollarrangemang och inom EU. Överföringen kan ske främst via elektroniska medier (datanät och Internet) från ett land till ett annat. Teknik kan också överföras verbalt och via telefax. I EG-förordningen (1334/2000) definieras "programvara" som en samling av ett eller flera "program" eller "mikroprogram" som är lagrade i ett konkret uttrycksmedium. Med "teknik" avses specifik information som är nödvändig för "utveckling", "produktion" eller "användning" av produkter. Informationen kan ha formen av "teknisk assistans" eller "tekniska uppgifter". Den elektroniska överföringen via datanät och Internet står i fokus i detta avsnitt. Elektronisk överföring av programvara och teknik är ett av de mest eftersatta områdena i exportkontrollen och mot bakgrund av den senaste utvecklingen riskerar den att bli den svaga länken i exportkontrollkedjan. Antalet möjliga sändare och mottagare är mycket stort och för icke- statliga aktörer är elektronisk överföring en enkel, billig och säker väg. Detta skapar ökat utrymme för terrorister att utnyttja en sådan överföring Skr. 2001/02:114 för sina syften. Dels ökar risken för att terrorister använder den överförda informationen för att framställa massförstörelsevapen, dels ökar deras möjligheter att genomföra informationsoperationer syftande till att sätta väsentliga samhällsfunktioner ur spel (s.k. cyberterrorism). Det är särskilt angeläget att vidta åtgärder för att förhindra icke-tillåten elektronisk spridning av teknik (som det definieras). görs av alla exportörer, såväl för krigsmateriel som produkter med dubbla Exportörerna kan använda insatsvaror i sina lösningar från leverantörer i andra länder. Dessa processkedjor kan bli omfattande, och det är svårt att identifiera var exportkontrollerade komponenter utvecklas och sätts in i sin slutprodukt. Ämnesområdet är komplicerat och har framstegen varit ganska arbetar aktivt för att kunna åstadkomma en effektiv exportkontroll på området elektronisk överföring av teknik via datanät. Det krävs bl.a. väsentligt bättre fakta och beskrivningar av området. Arbetet för att bredda och fördjupa kunskaperna bedrivs på ett nationellt plan samt i samverkan med andra länder. Nästa steg i den pågående processen är att lägga fram förslag till policy och åtgärder på området för Vidare arbetar med frågan om elektronisk överföring av programvara via datanät. Denna fråga är nu aktuell såväl i och inom EU som inom exportkontrollarrangemangen. Programvara och teknik i samband med krigsmateriel och produkter Krigsmateriel är fysisk till sin natur och kräver fysiska transporter. Programvara som används i vapensystem finns lagrad elektroniskt och kan överföras på t.ex. Internet. Även teknik som är knuten till krigs- materiel lagras ofta på elektroniska medier och kan således också För produkter och teknik med dubbla användningsområden är andelen programvara och teknik större än för krigsmateriel. I EU:s listor över kontrollerade produkter knutna till förordningen 1334/2000 förekommer programvara i många produktavsnitt. Teknik är naturligtvis mycket vanligt förekommande i samtliga arrangemang och regimer. att antaga ett s.k. Statement of Understanding för kontroll av program- vara och teknik med innebörd att det är viktigt att ha en heltäckande kontroll av programvara och teknik, inklusive vid immateriella Länderna ska fortsätta att utbyta erfarenheter och beakta utvecklingen för att kunna möta alla risker i detta sammanhang. Det råder i de olika arrangemangen och regimerna allmän enighet om att elektronisk överföring måste föras under kontroll för att inte exportkontrollens syften skall undergrävas genom ett kringgående av den Diskussionen handlar främst om hur man i praktiken kan kontrollera efterlevnaden av ett licenskrav för elektronisk export och hur man kan förebygga att elektronisk överföring av programvara och teknik inte leder Skr. 2001/02:114 till att detta material når fel mottagare. Ett annat väsentligt krav som återfinns i debatten är att upprätthålla skyddet för grundläggande medborgerliga fri- och rättigheter. Export och exportör, Definitionen av "export" och "exportör" i rådsförordningen (EG) nr 1334/2000 om upprättandet av en ny gemenskapsordning för kontroll av produkter och teknik med dubbla användningsområden håller på att ses över inom EU. Rådsförordningens definition av "export" täcker både fysisk överföring och immateriell överföring. En svaghet är dock att mottagaren inte nödvändigtvis finns i EU utan kan finnas i ett tredje land, och att en sådan överföring, som initieras av mottagaren, egentligen kräver ett tillstånd. Avsändaren kan dock ha avsett att göra programvaran eller tekniken tillgänglig endast i EU där det enligt reglerna inte krävs licens. Enligt rådsförordningen, artikel 21.7, är en leverantör skyldig att vid överföring inom gemenskapen i relevanta kommersiella dokument tydligt ange att en tillståndspliktig produkt omfattas av exportkontroll när den lämnar gemenskapen. Därmed torde den som hämtar teknik eller programvara upplysas om att en viss överföring kan kräva tillstånd. Vid genomförande av EU-reglerna i medlemsstaterna har detta krav på sändaren/leverantören inte klargjorts. I sker företagens tillämpning av de amerikanska exportkontrollreglerna enligt ett sådant krav. fortsätter att verka för att få till stånd praktiska gemensamma lösningar på detta i EU. Enligt gällande svenska regler skall tullmyndigheterna endast utöva tillsyn över fysisk överföring och export av produkter. Detta är i analogi med motsvarande regler inom EU. Ansvaret för tillsynen över elektronisk överföring och elektronisk exporten har därför i den nya förordningen lagts på myndigheten . Erfarenheter har dock visat på ett gemensamt behov i EU av att förbättra denna tillsyn. avser att ta upp denna fråga i EU. Svenska initiativ i EU Regeringen har tagit initiativ till att kommissionen och medlemsstaterna skall arbeta gemensamt med frågan om elektronisk överföring och export, i syfte att främja en utveckling av nationella och likartade kontrollmekanismer. Ett viktigt skäl är att en viss grad av harmonisering minskar risken att lättrörlig elektronisk export söker sig den lättaste vägen ut ur EU:s inre marknad till tredje land. De svenska initiativen har behandlats såväl i den koordinationsgrupp som deltar i genomförandet av rådsförordningen (1334/2000), som i rådsarbetsgruppen COARM. Arbetet inom EU bedöms behöva fortsätta framöver. 20 Bilaga 1: Svensk krigsmaterielexport Den har som mål att visa största möjliga öppenhet i redovisningen av krigsmaterielexporten. Den främsta nyheten i årets skrivelse är att det samlade värdet av de beviljade utförseltillstånden redovisas för varje land till vilket export av krigsmateriel beviljades . I syfte att skydda kommersiella intressen respektive försvarshemligheter redovisas ett närmevärde för de länder där endast en eller två licenser beviljats. De tabeller där materiel till enskilda länder tidigare endast redovisats genom en klassificeringskod kommer att kompletteras med en text som uppger vilken typ av materiel som ingår i de kategorier som beviljat utförseltillstånd för, alternativt exporterat, till respektive land. () följer kontinuerligt marknadsföring och export av krigsmateriel från och är den myndighet som förser regeringen med det statistiska underlaget för redovisningen av den svenska krigsmaterielexporten. De företag (exklusive ett femtiotal s.k. handladdare enskilda som tillverkar jaktammunition) som har tillstånd att tillverka krigsmateriel omkring 120, varav ca 40 är aktiva som exportörer är skyldiga att lämna redovisningar i olika hänseenden till ISP. I prop.1984/85:82 om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport uttalade regeringen sin avsikt att lämna en redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten. Föreliggande redogörelse avser den svenska krigsmaterielexporten . Beviljade utförseltillstånd för försäljning i löpande priser Värde i löpande priser, mkr -35,3 -41,6 -29,3 -25,3 -35,1 -62,6 Värdet av de beviljade utförseltillstånden redovisas uppdelat på de två underkategorierna krigsmateriel för strid (KS) och övrig krigsmateriel (ÖK). Kategorin krigsmateriel för strid omfattar materiel med förstörelsebringande verkan inklusive sikten för sådan materiel samt materiel för eldledning. Kategorin övrig krigsmateriel omfattar delar och komponenter till krigsmateriel för strid samt materiel som ej har direkt förstörelsebringande verkan i en stridssituation. I förhållande , då värdet av beviljade utförseltillstånd för exportförsäljning låg mycket nära det genomsnittliga värde som redovisats , ökade värdet från till (en ökning med Förklaringen till den kraftiga ökningen är de utförseltillstånd som beviljats för exporten av stridsflygplan JAS 39 till samt exporten av till . därför en stor värdeökning i kategorin krigsmateriel för strid (KS), vars värde stigit från till 21 228 miljoner kronor (en ökning ). Värdet i kategorin övrig krigs- materiel (ÖK) har ökat från till (en ökning med ). Utförseltillstånden för exportförsäljning avser å ena sidan många små transaktioner gällande exempelvis reservdelar eller ammunition, och å andra sidan ett begränsat antal mycket omfattande transaktioner av stora system som levereras . Större affärer, som inte nödvändigtvis uppträder , kan påverka ett enskilt års resultat påtagligt. framgår av figur 1 nedan uppvisar statistiken över beviljade utförsel- tillstånd avsevärda skillnader , vilket blir särskilt tydligt i årets redovisning, där beviljandet av export av JAS 39 får ett mycket starkt genomslag. Variationerna i statistiken över värdet av de beviljade utförseltillstånden har dock en begränsad inverkan på omfattningen av den faktiska exporten av svensk krigsmateriel, som håller sig på en relativt jämn nivå år . Detta beror på att den utförsel som sammanhänger med ett stort utförseltillstånd normalt sprids Värdet av utförseltillstånd respektive faktisk export av krigsmateriel i år 1997-2001 I tabell 2 redovisas till vilka länder utförseltillstånd beviljats, det samlade värdet av utförseltillstånden för respektive land samt inom vilka huvudområden (KS1-11, ÖK21-37) som även finns återgivna i tabell 4. För närmare information om innehållet i respektive kategori hänvisas till bilaga 1 i förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. De huvudsakliga produkttyperna inom de respektive materielkategorierna har listats. Detta innebär att utförseltillstånd har beviljats för en eller flera av produkterna eller för delkomponenter till dessa inom en materielkategori. Det betyder dock inte att utförseltillstånd har beviljats för samtliga produkter inom varje materielkategori. I de fall där endast ett eller två utförseltillstånd har beviljats, redovisas ett närmevärde, i syfte att skydda kommersiella intressen respektive försvarshemligheter. De olika materielkategorierna inom kategorierna KS och ÖK kan ha samma benämning. Benämningarna är generella och avser typ av materielsystem. Inom respektive kategori gäller följande: Krigsmateriel för strid (KS) är materiel med förstörelsebringande verkan inklusive sikten för sådan materiel samt materiel för eldledning. Övrig krigsmateriel (ÖK) är delar och komponenter till krigsmateriel för strid samt materiel som ej har direkt förstörelsebringande verkan i en stridssituation. 2001/02:114 Bilaga 1 Beviljade utförseltillstånd och deras samlade värde fördelade på länder och krigsmaterielförteckningens huvudkategorier De huvudsakliga produkttyperna som ingår i respektive materielkategori redovisas, vilket dock inte innebär att det för samtliga produkter har beviljats utförseltillstånd. I förtydligande syfte har redovisningen i huvudkategorier för en handfull länder ersatts av mer detaljerad information om vilken typ av materiel det handlar om. Huvudkategori inom vilken utförseltillstånd beviljats (kategorinummer samt typ av produkter) 2,3,4,5,7 21,22,23,24,25,26,29,30, ammunition, robotar, kanoner, pansarvärnsvapen, delar raketer, torpeder, bomber, m.m, övningsammunition m.m., m.m., spanings- och skyddsmateriel m.m., flygplan utformade för militärt bruk m.m., fordon utformade för militärt bruk Kanoner, pansarvärnsvapen, delar m.m., övningsammunition m.m. 2,3,7 21,22,23,24,25,28,37 kanoner, pansarvärnsvapen, delar ammunition, krut och m.m., övningsammunition m.m., m.m., spanings- och mätutrustningar m.m., fartyg för bevakning m.m., programvara Ammunition, krut och 2Värdet är avrundat till närmaste miljontal kronor och i vissa fall närmaste decimal. I de fall där endast ett eller två utförseltillstånd har beviljats redovisas ett närmevärde. 3De olika kategorierna inom KS och ÖK kan ha samma benämning. Benämningarna är generella och avser typ av materielsystem. Inom respektive kategori gäller följande: KS: Krigsmateriel för strid är materiel med förstörelsebringande verkan inklusive sikten för sådan materiel samt materiel för eldledning.