prop · GP03108 · 2002-02-21 00:00:00 — Den reviderade , som trädde i kraft den 1februari 1997, innehåller bl.a. föreskrifter om minsta tillåtna vilotid förvakthavande befäl och vaktgående besättningsmän. STCW-konventionensvilotidsreglering redovisas i avsnitt 6.3.1.5.3 EG-direktiv5.3.1 VilotidsdirektivetDe organisationer som företräder arbetsmarknadens parter på europeisk nivå inomsjöfartssektorn (ECSA och FST) ingick ett avtal omarbetstidens organisation för sjömän. Parterna begärde att avtalet skullegenomföras genom ett rådsbeslut på förslag av kommissionen. Europeiska unionensråd efterkom begäran genom att utfärda direktivet 1999/63/EG,vilotidsdirektivet. Själva direktivet innehåller fyra artiklar och föreskriver i praktiken endast att avtalet skall genomföras inom gemenskapen. Direktivetinnebär således att parternas avtal blir en del av gemenskapsrätten. Parternasavtal finns med som en bilaga till direktivet. Det föreskrivs i direktivet attmedlemsstaterna får behålla eller införa bestämmelser som är förmånligare än desom föreskrivs i direktivet.Avtalet som bifogas direktivet innehåller 16 klausuler. Detta avtal kommerhädanefter att benämnas avtalet. De första tolv klausulerna motsvarar artiklarna 1-13 i konvention (nr 180) om sjömäns arbetstid och bemanningen påfartyg.Den svenska lagstiftningen har i allt väsentligt redan anpassats tillILO-konventionen nr 180 genom införandet av lagen (1998:958) om vilotid försjömän, (vilotidslagen), se prop. 1997/98:128 s. 15 och 1999/2000:119 s. 29.Därigenom är den svenska lagstiftningen till stor del redan anpassad tillvilotidsdirektivet. Det gäller i huvudsak* bestämmelser om högsta antal timmar som arbetstiden inte får överstigaalternativt lägsta antal timmar som vilotiden inte får understiga,* förläggandet av vilotiden,* avbrott i vilotiden och kompensation därför,* upprättande av arbetsordning,* särskilda bestämmelser för sjömän och* förande av anteckningar om vilotiden och tillsyn därav.Klausulerna 13-16 i avtalet har inte motsvarighet i nr 180 ochhar inte införlivats i svensk rätt genom vilotidslagen. Bestämmelser avmotsvarande innebörd finns emellertid till viss del i andra ILO-konventioner.Konventionen (nr 73) angående läkarundersökning för sjömän har ratificerats avSverige 1962 (prop. 1961:163), konventionen (nr 146) om semester för sjöfolk har ratificerats av 1978 (prop. 1977/78:51) och konventionen (nr 164) omhälsoskydd och sjukvård för sjömän har ratificerats av 1989 (prop.1988/89:122). Klausulerna 13-16 i avtalet föreskriver i huvudsak att* sjömän skall ha lämplighetsintyg,* sjömän skall genomgå regelbundna hälsokontroller,* redaren skall tillhandahålla information om vaktgående personal,* sjömän skall åtnjuta erforderligt skydd för hälsa och säkerhet,* sjömän skall ha rätt till fyra veckors semester.Motsvarande bestämmelser finns i huvudsak redan i mönstringslagen (1983:929),förordningen (1979:38) om läkarintyg för sjöfolk, fartygssäkerhetslagen(1988:49) och semesterlagen (1977:480).Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som ärnödvändiga för att följa detta direktiv , eller försäkrasig om att arbetsmarknadens parter senast detta datum genom avtal har vidtagitalla nödvändiga åtgärder.5.3.2 TillsynsdirektivetSyftet med direktivet 1999/95/EG, tillsynsdirektivet, är att bestämmelserna ivilotidsdirektivet skall iakttas ombord på alla fartyg som anlöper gemenskapenshamnar oberoende av dess flagg, för att förbättra sjösäkerheten, arbetsvillkoren samt hälsa och säkerhet för sjömännen. Medlemsstaten skall sålunda vidtalämpliga åtgärder för att de fartyg som inte är registrerade inom dessterritorium eller för dess flagg skall iaktta klausulerna 1-12 i det avtal somåterges i bilagan till vilotidsdirektivet (dvs. de bestämmelser om vilotid sommotsvarar bestämmelserna i konvention nr 180). Medlemsstaterna skall vidta följande åtgärder för att ovan angivna bestämmelser skall iakttas:- Om en medlemsstat mottar ett klagomål som den inte anser uppenbart ogrundateller innehar bevis på att fartyget inte uppfyller de krav som anges ivilotidsdirektivet skall den utarbeta en rapport till flaggstaten och, när eninspektion ger erforderliga bevis, vidta åtgärder som är nödvändiga för atträtta till sådana förhållanden ombord som innebär en uppenbar fara försjömännens säkerhet och hälsa.- När en inspektör gör en inspektion skall han kontrollera att det finns entablå med beskrivning av organisationen och en journal över sjömännens arbets-och vilotid. Om klagomål har mottagits eller inspektören på grund av egnaiakttagelser har anledning att tro att besättningsmedlemmarna är utmattade skall en mer ingående inspektion göras av att de arbetstider som inskrivits ijournalen överensstämmer med normerna i vilotidsdirektivet.- Om inspektionerna visar att fartyget inte uppfyller kraven ivilotidsdirektivet skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att rätta till alla förhållanden ombord som innebär uppenbar fara för sjömännens säkerhet och hälsa, exempelvis förbud att lämna hamnen. Ett sådant beslut om attförbjuda fartygets avgång skall gå att överklaga.- Om ett fartyg är förbjudet att lämna hamnen skall befälhavaren, ägaren ellerden driftansvarige samt flaggstaten informeras om resultatet av inspektionen och om de åtgärder som vidtagits.På fartyg som är registrerade i en stat utanför gemenskapen skall direktivetsbestämmelser inte tillämpas förrän konvention nr 180 och protokollet tillILO:s konvention nr 147 har trätt i kraft.Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andraförfattningar som är nödvändiga för att följa direktivet senast den 30 juni2002.6 Bedömningar och förslag6.1 Införlivande av vilotidsdirektivet (direktiv /63/EG)6.1.1 UndantagsmöjligheterRegeringens förslag: Möjligheten att genom kollektivavtal göra undantag fråntillämpningen av lagen (1998:958) om vilotid för sjömän begränsas så attundantag endast får göras från bestämmelserna om vilotid i 4 §.Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.Remissinstanserna: och Sjöfartens arbetsgivareförbundhar motsatt sig att möjligheterna till kollektivavtalsvisa undantag frånvilotidslagen begränsas annat än när det gäller sjömän . har framfört att förslaget allvarligt begränsar parternasmöjlighet till avsteg från lagen när de så finner lämpligt. har svårt att förstå meningen med att det skall behövafinnas en arbetsordning för exempelvis en vaktfri befälhavare, teknisk chefeller intendent som självständigt styr över sin egen arbets- och vilotid.Juridiska fakultetsnämnden vid instämmer i promemoriansbedömning att nuvarande avvikelse är för vidsträckt om direktivet skall följasfullt ut. ifrågasätter om inte möjligheten att göra undantaggenom kollektivavtal borde kompletteras med en regel om att kollektivavtalenskall godkännas eller i vart fall på något sätt underställas behörig myndighetpå det sätt som föreskrivs i direktivet.Skälen för regeringens förslag: I artikel 2 i vilotidsdirektivet föreskrivs attmedlemsstaterna får behålla eller införa bestämmelser som är förmånligare än desom föreskrivs i direktivet. Direktivet är således ett minimidirektiv. I klausul 5 punkt 6 i avtalet föreskrivs dock att medlemsstaterna får, med vederbörlighänsyn till de allmänna principerna för skydd av arbetstagarnas hälsa ochsäkerhet, införa nationella lagar och förordningar eller ett förfarande genomvilket den behöriga myndigheten godkänner eller registrerar kollektivavtal somtillåter undantag från de gränser som anges i punkterna 1 och 2. De gränser somavses är gränserna för arbetstid eller vilotid samt vilotidens uppdelning underdygnet. Denna bestämmelse får anses ge utrymme för parterna att genomkollektivavtal avtala om andra gränser för vilotiden än de som anges i 4 §.Detta gäller dock inte vaktgående sjömän. Vaktgående sjömäns arbetstid/vilotidstyrs nämligen även av reglering, som inte innehåller någonmöjlighet till sådana undantag. Regeringen föreslår i avsnitt 6.3.2 att vissaundantag skall kunna göras från 4 § även för vaktgående sjömän, utifrånSTCW-konventionens bestämmelser.Genom 3 § vilotidslagen möjliggörs undantag från hela vilotidslagens tillämpning genom kollektivavtal. Det föreskrivs att undantagen inte får strida mot beslutom fartygets säkerhetsbesättning och, vad avser vaktgående personal, mot rättentill vilotid enligt 4 §.Det kan emellertid inte anses förenligt med vilotidsdirektivet att parternaskall kunna avtala bort den särskilda bestämmelsen i 5 § vilotidslagen, attsjömän skall ha rätt till minst nio timmars sammanhängande nattvila. Inte heller bör bestämmelserna om att anteckningar skall föras om vilotid ochatt en arbetsordning skall finnas för alla personalkategorier, vilka ärgrundläggande för en offentlig tillsyn, kunna avtalas bort av parterna.Sveriges redareförening har framfört att förslaget allvarligt begränsarparternas möjlighet till avsteg från lagen när de så finner lämpligt, inte minst när parterna konstaterar att tätare eller längre ledighetsperioder ellerkompensationsledighet beviljas för vaktgående personal eller för sjömän somarbetar ombord på kortare resor. Regeringen kan emellertid inte se att denföreslagna begränsningen kommer att innebära några större problem utifrån dessaaspekter. Det kommer fortfarande att vara möjligt att genom kollektivavtalavtala om andra tidsgränser för vila än de som anges i 4 §. Regeringen föreslårdärutöver i avsnitt 6.3.2 en möjlighet till kollektivavtalsvisa undantag från 4§ även för viss vaktgående personal.Sjöfartens arbetsgivarförbund har framfört att det inte finns någon mening attha en arbetsordning för befälhavare, teknisk chef, intendent eller annanombordvarande som inte är vaktgående. Kravet på arbetsordning ochvilotidsanteckningar, särskilt när det gäller chefsbefattningarna ombord, kankanske i vissa fall framstå som väl långtgående. nr 180 ochvilotidsdirektivet undantar dock inte några personalkategorier (se vadregeringen uttalat i prop. 1997/98:128 s 18). Dessa rättsakter gäller ävenpersonal som inte är vaktgående och syftar sålunda till att all personal ombordskall tillförsäkras rimliga arbetsförhållanden, även befälhavare och maskinchef. Möjligheterna till undantag gäller bara de gränser för vilotid som föreskrivs i klausul 5 i avtalet. Att märka är också att det är arbetsmarkandens parter påeuropeisk nivå som har slutit ett avtal om arbetstiden för sjömän och begärt att det skall genomföras genom ett för medlemsstaterna bindande direktiv.Det är emellertid uppenbart att en arbetsordning för en icke vaktgåendebefälhavare eller maskinchef inte kan utformas på samma sätt som för andrasjömän. har påpekat måste exempelvis enbefälhavare eller en maskinchef självständigt styra över sin arbetstid.Arbetsordningen måste givetvis utformas utifrån de särskilda arbetsuppgifter och den särskilda ställning som gäller för exempelvis en befälhavare. Några merapåtagliga praktiska problem torde kravet på arbetsordning mot bakgrund häravinte medföra.Sammanfattningsvis kan således konstateras att direktivet erfordrar enarbetsordning för alla befattningshavare ombord och att anteckningar förs omvilotiden. Regeringen ser därför inte något utrymme för sådanakollektivavtalsvisa undantag för hela personalkategorier från lagens tillämpning som förespråkas av Sjöfartens arbetsgivareförbund.Lagrådet har pekat på att det i klausul 5 punkt 6 förutsätts, för att undantagfrån vilotidsreglerna skall ske genom kollektivavtal, att avtalet genom ettförfarande är godkänt eller registrerat av den behöriga myndigheten. Lagrådethar pekat på att detta villkor inte har tagits upp i förslaget till ändring av 3 § och menar att direktivet inte kan sägas vara helt korrekt genomfört i dennadel. Lagrådet menar dock att det för svensk del inte torde komma ifråga annat än en ordning med registrering av ifrågavarande kollektivavtalsbestämmelser ochanför att en sådan bör kunna komma till stånd på frivillighetens väg. Lagrådetkonstaterar att något behov av föreskrifter i lag i ämnet då inte finns. I denna fråga kan följande anföras. föreskrivs i 58 § sjömanslagen atttillämpliga kollektivavtal skall finnas tillgängliga ombord. För det fallundantag har gjorts från 4 § genom kollektivavtal, måste dessa göras gällandeför tillsynsmyndigheten vid en tillsynsförrättning och vara angivna på denarbetsordning som skall finnas ombord. Det senare följer av den mall som bifogas vilotidsdirektivet och som skall ligga till grund för hur den nationellaarbetsordningen skall vara utformad. Genom detta förfarande säkerställs enligtregeringens mening den kontroll- och dokumentationsmekanism som måste varaavsikten med direktivet i denna del. Regeringen ser då heller inga skäl ellerförutsättningar att, som vid universitetföreslagit, införa något system där kollektivavtal godkänns av statligmyndighet.Möjligheterna att göra undantag från vilotidslagen genom kollektivavtal börsålunda begränsas till bestämmelsen i 4 §. Det föreslås därför att 3 §vilotidslagen ändras i enlighet härmed. I avsnitt 6.3.2 föreslår regeringen attäven vissa undantag från 4 § skall får göras för vaktgående sjömän i viss lokalpassagerartrafik genom kollektivavtal.6.1.2 Planmässig kontroll av vilotiden på svenska fartygRegeringens förslag: Det föreskrivs i fartygssäkerhetslagen (1988:49) attSjöfartsverkets planmässiga besiktningar av svenska fartyg skall omfattakontroll av att bestämmelserna om vilotid efterlevs.Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i frågan.Skälen för regeringens förslag: Enligt klausul 9 i avtalet skall anteckningar om vilotid eller arbetstid med lämpliga intervaller granskas och påtecknas i syfte att övervaka att bestämmelserna om arbets- respektive vilotid följs. Detta ärett åliggande som har gällande svenskregistrerade fartyg.Enligt 8 § vilotidslagen skall tillsyn över lagen utövas av den myndighet somregeringen bestämmer. Därvid skall 10 kap. och 13 kap. 1-3 §§fartygssäkerhetslagen tillämpas. Varken i fartygssäkerhetslagen eller ifartygssäkerhetsförordningen ges några närmare anvisningar omdenna tillsyn.Enligt 10 kap. 1 § fartygssäkerhetslagen utövar , om något annatinte anges i lagen, tillsyn såvitt avser fartyg och deras utrustning, drift,lastning och säkerhetsorganisation, säkring av last som ännu inte har förtsombord samt rederiers säkerhetsorganisation. Tillsynen utövas, i enlighet medvad som föreskrivs i 10 kap. 5 §, vid tillsynsförrättningar. Sådanaförrättningar utförs som besiktningar, inledande besiktningar och kontrollerenligt 9 b §, rederikontroller och inspektioner. Besiktningar ochrederikontroller görs planmässigt. När det finns särskild anledning till det,kan en besiktning eller rederikontroll göras även utom planen. Inspektioner görs när en tillsynsmyndighet finner att det är motiverat.För närvarande sker tillsyn av efterlevnaden av vilotidslagenbara genom inspektion, dvs. när tillsynsmyndigheten finner det motiverat (seSjöfartsverkets föreskrifter om tillsyn av fartyg och rederierssäkerhetsorganisation, SJÖFS 1999:17).Enligt klausul 9 i avtalet har en skyldighet att med lämpligaintervaller granska och påteckna anteckningar om vilotid på svenska fartyg.Denna bestämmelse kan inte tolkas på annat sätt än att vilotidsreglerna ocksåskall vara föremål för planmässig besiktning.Planmässig besiktning av svenska fartyg sker bl.a. enligt The International Code of Safety for High-Speed (HSC-koden), internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS 1974), den internationellalastlinjekonventionen (LL 1966), EG-direktivet 98/18 av omsäkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg, IMO:s resolution A.534 (13) samt Internationella säkerhetsorgansationskoden (ISM-koden).För att erhålla giltiga certifikat måste alla svenska handelsfartyg genomgåplanmässig och återkommande besiktning. Det torde inte vara nödvändigt med någon särskild besiktning för att kontrollera efterlevnaden avvilotidsbestämmelserna. I stället bör denna kontroll i första hand kunna skeinom ramen för det befintliga besiktningssystemet.Regeringen föreslår att det skall föreskrivas i 10 kap. 5 §fartygssäkerhetslagen att det vid besiktning av fartyg även skall undersökas ombestämmelserna i vilotidslagen efterlevs. Denna återkommande kontroll bör iförsta hand kunna kopplas till den planmässiga besiktning som sker enligt bl.a.ovan nämnda besiktningsinstrument. Hur denna besiktning närmare skall gå till är emellertid en praktisk fråga som lämpligen bör lösas i förordning eller genomSjöfartsverkets föreskrifter. Genom föreskrifter kan då även regleras hurjournaler skall påtecknas vid besiktningsförfarandet.6.1.3 Kostnaden för läkarintygRegeringens förslag: Det införs i mönstringslagen (1983:929) en skyldighet förarbetsgivaren att bekosta sådan återkommande läkarundersökning som sjömannenenligt den lagen skall genomgå.Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.Remissinstanserna: har funnit det positivt att bestämmelsen införs. Ingenannan remissinstans har yttrat sig i denna fråga.Skälen för regeringens förslag: I klausul 13 punkt 1 i avtalet föreskrivs attsjömän regelbundet skall genomgå hälsoundersökningar och ha intyg om att de ärlämpade för det arbete som de skall anställas för. Kravet på regelbundnahälsoundersökningar motsvaras av bestämmelser i 18-20 §§ mönstringslagen.I artikel 13 punkt 2 i avtalet stadgas att hälsoundersökningen skall varakostnadsfri. I sjömanslagen (1973:282) finns bestämmelser om att sjömän skallunderkasta sig läkarundersökningar när befälhavaren begär det och att sådanaläkarundersökningar skall bekostas av arbetsgivaren. Någon motsvarande reglering finns emellertid inte för sådana läkarundersökningar som avses imönstringslagen.I praktiken torde det ofta vara så att arbetsgivaren står för kostnaden försådan läkarundersökning som avses i mönstringslagen. För att säkerställaefterlevnaden av vilotidsdirektivet bör det dock införas en bestämmelse imönstringslagen att arbetsgivaren svarar för kostnaden för undersökningen.Det föreslås därför att en bestämmelse med detta innehåll införs imönstringslagen.6.1.4 Tillhandahållande av lagstiftning ombordRegeringens förslag: I sjömanslagen (1973:282) föreskrivs att befälhavaren skall se till att ett exemplar av lagen (1998:958) om vilotid för sjömän och deföreskrifter som har utfärdats i anslutning till den lagen finns tillgängliga på fartyget.Promemorians förslag: Promemorian saknar förslag i denna del.Remissinstanserna: har påpekat att vilotidsdirektivet påkallar en bestämmelse av det innehåll som här föreslås. Vid det möte som refereras tillunder avsnitt 3 har ingen haft något att erinra mot förslaget.Skälen för regeringens förslag: I klausul 8.3 i avtalet föreskrivs att en kopiaav bestämmelserna om hur anteckningar om vilotid skall föras i den nationellalagstiftningen och i berörda kollektivavtal skall finnas ombord, lätttillgänglig för besättningen.I 58 § sjömanslagen föreskrivs att befälhavaren skall se till att exemplar avsjömanslagen, fartygssäkerhetslagen, de föreskrifter som regeringen har utfärdat i anslutning till sistnämnda lag och tillämpliga kollektivavtal finnstillgängliga ombord. Någon motsvarande skyldighet finns inte, såsomSjöfartsverket har påpekat, när det gäller vilotidslagen.Regeringen föreslår att det i 58 § sjömanslagen föreskrivs att lagen (1998:958)om vilotid för sjömän och föreskrifter som har utfärdats i anslutning därtill av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer, skall finnastillgängliga på fartyget.6.1.5 Övriga frågorRegeringens bedömning: Det behövs inte, utöver vad som angivits ovan, någraytterligare lagändringar för att införliva vilotidsdirektivet.Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.Remissinstanserna: Ingen remissinstans har framfört någon avvikande synpunkt idenna del.Skälen för bedömningen: Såsom påpekats ovan har genom den nyavilotidslagen genomfört (nr 180) om sjömäns arbetstid ochbemanningen på fartyg. Klausul 1-12 i vilotidsdirektivet överensstämmer medILO-konventionen. Det kan därför, utöver vad som anges ovan, hänvisas till prop. 1997/98:128 beträffande anpassningen till dessa bestämmelser. Vissa frågor pådetaljnivå, bl.a. beträffande förfarandet för vilotidsanteckningarna, harSjöfartsverket bemyndigats att lösa genom föreskrifter. Bedömningen är alltsåatt det inte behövs några ytterligare lagändringar än de som föreslås ovan.Klausulerna 13-16 i avtalet innehåller bestämmelser om intyg,samrådsförfaranden, hälsoundersökningar, information, skydd för säkerhet ochhälsa samt semester. Den svenska lagstiftningen, bl.a. mönstringslagen(1983:929), fartygssäkerhetslagen (1988:49) och semesterlagen (1976:580)innehåller bestämmelser som redan uppfyller direktivet i dessa delar. För ennärmare redogörelse av dessa bestämmelser hänvisas till promemorian.6.2 Införlivande av tillsynsdirektivet (direktiv /95/EG)6.2.1 Vilotidslagens tillämplighetRegeringens förslag: I lagen (1998:958) om vilotid för sjömän föreskrivs attklausulerna 1-12 i det avtal som återges i bilagan till direktivet 1999/63/EGskall iakttas för sjömän ombord på sådana utländska fartyg som används iaffärsdrift och som anlöper svenska hamnar.Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.Remissinstanserna: Sjöfolk är positivt till att utvidga lagen till attomfatta även sjömän anställda på utländska fartyg. Juridiska fakultetsnämndenvid anser att den föreslagna bestämmelsen är oklar tillsin rättsliga karaktär och frågar sig även hur bestämmelsen påverkarmöjligheterna att tillgripa stridsåtgärder mot främmande fartyg.Fakultetsnämnden har ifrågasatt hur undantagsbestämmelsen i vilotidsdirektivetskall tillämpas av den svenska tillsynsmyndigheten. ochannan transporträtt vid anser att promemorians förslaggår längre än vad tillsynsdirektivet kräver. Enligt institutet är det dessutombara folkrättsligt godtagbart att vidta åtgärder mot utländska fartyg därdirektivet eller motsvarande ILO-regler inte iakttas "om förhållandena innebären uppenbar fara för sjömännens säkerhet och hälsa". Hovrätten för VästraSverige och har framfört synpunkter på begreppet"affärsdrift".Skäl för regeringens förslag: Enligt nr 180 ochvilotidsdirektivet är berörda stater skyldiga att införa regler som försäkraratt hos dem registrerade fartyg efterlever de bestämmelserna om vilotid ellerarbetstid som föreskrivs i och i klausulerna 1-12 i bilagantill direktivet. Direktivet föreskriver ytterligare bestämmelser beträffandebl.a. arbetsmiljö och hälsokontroll. I föregående avsnitt har vissa smärrelagändringar föreslagits föranledda av det direktivet.Tillsynsdirektivet syftar till att inrätta ett system för kontroll av att allafartyg som anlöper hamnar i medlemsstaterna följer bestämmelserna ivilotidsdirektivet. Det anges sålunda att medlemsstaterna skall vidta lämpligaåtgärder för att alla fartyg som anlöper medlemsstatens hamnar, oavsett vilkenflagg de för, skall iaktta klausulerna 1-12 i avtalet som bifogasvilotidsdirektivet. Efterlevnaden av vilotidsbestämmelserna skall således bliföremål inte bara för flaggstatskontroll utan även för hamnstatskontroll. Densvenska vilotidslagstiftningen bör därför träffa även utländska fartyg och geuttryck för att klausulerna 1-12 i avtalet som bifogas vilotidsdirektivet skalliakttas ombord på dessa.Sverige har valt att föreskriva om minsta tillåtna vilotid. Inget hindrar dockandra länder att istället ha föreskrifter om mesta tillåtna arbetstid. Vissa avklausulerna 1-12 i avtalet som bifogas vilotidsdirektivet har sin motsvarighet i lagstiftning som i vart fall till viss del bara gäller svenska fartyg;sjömanslagen (1973:282) och fartygssäkerhetslagen (1988:49). Det är därförlagtekniskt olämpligt att göra de nu gällande bestämmelserna i vilotidslagenm.m. tillämpliga på utländska fartyg. I vilotidslagen bör det i ställetlämpligen föreskrivas att utländska fartyg som används i affärsdrift och somanlöper svensk hamn skall iaktta klausulerna 1-12 i det avtal som återges ibilagan till vilotidsdirektivet.