prop · GP0385 · 2002-01-17 00:00:00 — holdingföretag med blandad verksamhet: ett svenskt eller utländsktmoderföretag som inte är kreditinstitut, värdepappersbolag, motsvarandeutländskt företag eller holdingföretag med finansiell verksamhet, men som harminst ett dotterföretag som är kreditinstitut, värdepappersbolag ellermotsvarande utländskt företag,9. anknutet företag: ett svenskt eller utländskt företag vars huvudsakligaverksamhet består i att äga eller förvalta fast egendom, tillhandahålladatatjänster eller bedriva annan liknande verksamhet som har samband med etteller flera kreditinstituts, värdepappersbolags, eller motsvarande utländskaföretags huvudsakliga verksamhet,6. finansiellt institut: ett svenskt eller utländskt företag som inte ärkreditinstitut, värdepappersbolag, pengar, ellermotsvarande utländskt företag och vars huvudsakliga verksamhet är att( förvärva aktier eller andelar,( driva valutahandel,( driva värdepappersrörelse, utan att vara tillståndspliktigtenligt 1 kap. 3 § lagen om värdepappersrörelse, eller( driva en eller flera av de verksamheter som anges i 3 kap.1 § andra stycket 2(11 lagen om finansieringsverksamhet, utan att varatillståndspliktigt enligt 1 kap. 2 § samma lag,7. holdingföretag med finansiell verksamhet: ett finansiellt institut som harminst ett dotterföretag som är kreditinstitut, värdepappers-bolag, institut förelektroniska pengar eller motsvarande utländskt företag och vars dotterföretagäven i övrigt uteslutande eller huvudsakligen utgörs av sådana företag ellerfinansiella institut,8. holdingföretag med blandad verksamhet: ett svenskt eller utländsktmoderföretag som inte är kreditinstitut, värdepappersbolag, institut förelektroniska pengar, motsvarande utländskt företag eller holdingföretag medfinansiell verksamhet, men som har minst ett dotterföretag som ärkreditinstitut, värdepappersbolag, pengar ellermotsvarande utländskt företag,9. anknutet företag: ett svenskt eller utländskt företag vars huvudsakligaverksamhet består i att äga eller förvalta fast egendom, tillhandahålladatatjänster eller bedriva annan liknande verksamhet som har samband med etteller flera kreditinstituts, värdepappersbolags, instituts för elektroniskapengar eller motsvarande utländska företags huvudsakliga verksamhet,10. ägarintresse: ett direkt eller indirekt innehav av eller mer avrösterna eller kapitalet i ett företag.6 kap.1 §En finansiell företagsgrupp består av1. ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet och dedotterföretag som är institut, motsvarande utländska företag eller finansiellainstitut, eller2. ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet och deinstitut, motsvarande utländska företag eller finansiella institut som detförstnämnda institutet eller holdingföretaget har ägarintresse i och som ledstillsammans med ett eller flera andra företag, om ägarnas ansvar är begränsattill den andel av kapitalet som dessa innehar, ellerEn finansiell företagsgrupp består av1. ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet och dedotterföretag som är institut, pengar, motsvarandeutländska företag eller finansiella institut, eller2. ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet och deinstitut, pengar, motsvarande utländska företag ellerfinansiella institut som det förstnämnda institutet eller holdingföretaget harägarintresse i och som leds tillsammans med ett eller flera andra företag, omägarnas ansvar är begränsat till den andel av kapitalet som dessa innehar, eller3. ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet ochdotterföretag enligt 1 samt företag som det finns ägarintresse i enligt 2. När en finansiell företagsgrupp föreligger enligt första stycket, skall ävenett anknutet företag som är dotterföretag eller som det finns ägarintresse iingå i gruppen.2 §Regeringen får föreskriva att bestämmelserna om finansiella företagsgrupperskall gälla även för1. ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet och deinstitut, motsvarande utländska företag eller finansiella institut som det finns andra ägarintressen i än sådana som anges i 1 § första stycket 2,2. ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet och deinstitut, motsvarande utländska företag eller finansiella institut, som detförstnämnda institutet eller holdingföretaget har andra former avkapitalbindningar till,3. ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet och deinstitut, motsvarande utländska företag eller finansiella institut, som detförstnämnda institutet eller holdingföretaget utövar ett väsentligt inflytandeöver, ellerRegeringen får föreskriva att bestämmelserna om finansiella företagsgrupperskall gälla även för1. ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet och deinstitut, pengar, motsvarande utländska företag ellerfinansiella institut som det finns andra ägarintressen i än sådana som anges i 1 § första stycket 2,2. ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet och deinstitut, pengar, motsvarande utländska företag ellerfinansiella institut, som det förstnämnda institutet eller holdingföretaget harandra former av kapitalbindningar till,3. ett institut eller ett holdingföretag med finansiell verksamhet och deinstitut, pengar, motsvarande utländska företag ellerfinansiella institut, som det förstnämnda institutet eller holdingföretagetutövar ett väsentligt inflytande över, eller4. två eller flera institut, motsvarande utländska företag eller finansiellainstitut, som har en gemensam eller i huvudsak gemensam ledning.Om regeringen enligt första stycket har föreskrivit att bestämmelserna omfinansiella företagsgrupper skall gälla, skall även ett anknutet företag som ärdotterföretag eller som det finns ägarintresse i ingå i gruppen.Denna lag träder i kraft den 27 april 2002.2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (2000:35) om byte av redovisningsvalutai finansiella företagHärigenom föreskrivs att 2 § lagen (2000:35) om byte av redovisningsvaluta ifinansiella företag skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse2 §I denna lag avses med1. försäkringsbolag: försäkringsaktiebolag och ömsesidigt försäkringsbolag somomfattas av försäkringsrörelselagen (1982:713),2. understödsförening: förening som avses i 1 kap. 1 § lagen (1972:262) omunderstödsföreningar,3. kreditinstitut: bankaktiebolag, sparbank och medlemsbank samtkreditmarknadsföretag enligt 1 kap. 1 § första stycket 2 lagen (1992:1610) omfinansieringsverksamhet,3. kreditinstitut: bankaktiebolag, sparbank och medlemsbank samtkreditmarknadsföretag enligt 1 kap. 1 § första stycket 2 lagen (1992:1610) omfinansieringsverksamhet och pengar enligt 1 kap. 2 §lagen (2002:000) om utgivning av elektroniska pengar,4. finansiellt företag: de företag som anges i punkterna 1-3samta) värdepappersbolag enligt 1 kap. 2 § 2 lagen (1991:981) omvärdepappersrörelse,b) fondbolag enligt 1 § första stycket 3 lagen (1990:1114) omvärdepappersfonder,c) börs enligt 1 kap. 4 § 1 lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet,d) auktoriserad marknadsplats enligt 1 kap. 4 § 3 lagen om börs- ochclearingverksamhet,e) clearingorganisation enligt 1 kap. 4 § 5 lagen om börs- ochclearingverksamhet ochf) central värdepappersförvarare enligt 1 kap. 3 § lagen (1998:1479) omkontoföring av finansiella instrument,5. finansiell företagsgrupp: grupp av företag som avses i 6 kap. 1 § lagen(1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut ochvärdepappersbolag eller annan grupp av företag på vilka, enligt föreskriftmeddelad med stöd av 6 kap. 2§ samma lag, bestämmelserna om finansiellföretagsgrupp skall tillämpas och6. koncern: detsamma som i 1 kap. 5 och 6 §§ aktiebolagslagen (1975:1385),varvid vad som sägs om moderbolag tillämpas även på andra juridiska personer änaktiebolag.Denna lag träder i kraft den 27 april 2002.2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningarHärigenom föreskrivs att 4 kap. 1 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningarskall ha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse4 kap. 1§1När en medlem har avgått har han rätt att efter avgången få ut sinainbetalda eller genom insatsemission tillgodoförda medlemsinsatser. Beloppet får dock inte överstiga vad som belöper på honom i förhållande till övrigamedlemmar av föreningens egna kapital enligt den balansräkning som hänför sigtill tiden för avgången. Vid beräkningen av föreningens egna kapital skallbortses från reservfonden, uppskrivningsfonden och förlagsinsatserna. Ettinsatsbelopp i en kreditmarknadsförening får betalas ut endast när det kan skemed hänsyn till bestämmelserna om kapitaltäckning i lagen (1994:2004) omkapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut ochvärdepappersföretag.När en medlem har avgått har han rätt att efter avgången få ut sinainbetalda eller genom insatsemission tillgodoförda medlemsinsatser. Beloppet får dock inte överstiga vad som belöper på honom i förhållande till övrigamedlemmar av föreningens egna kapital enligt den balansräkning som hänför sigtill tiden för avgången. Vid beräkningen av föreningens egna kapital skallbortses från reservfonden, uppskrivningsfonden och förlagsinsatserna. Ettinsatsbelopp i en kreditmarknadsförening får betalas ut endast när det kan skemed hänsyn till bestämmelserna om kapitaltäckning i lagen (1994:2004) omkapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut ochvärdepappersföretag. Ett insatsbelopp i ett pengar får betalas ut endast när det kan ske med hänsyn till bestämmelserna i lagen(2002:000) om utgivning av elektroniska pengar.Den avgångne har vidare rätt att i samma ordning som övriga medlemmar få ut vadsom belöper på honom av beslutad vinstutdelning.Träder föreningen i likvidation från avgången eller meddelasinom beslut om att försätta föreningen i konkurs, skall den avgångnesrätt att få ut medlemsinsatser bedömas enligt grunderna för reglerna om skifteav föreningens tillgångar.En medlems rätt enligt första(tredje styckena kan begränsas i stadgarna. Dettagäller dock inte i sådana fall som avses i 7 kap. 15 § tredje stycket eller 12kap. 4 § andra stycket.Denna lag träder i kraft den 27 april 2002.2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m.Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. skallha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse31 §Om rätt för vissa utländska företag att driva verksamhet i finnssärskilda bestämmelser, nämligen1. för bankföretag 1 kap. 4 och 5 §§ bankrörelselagen (1987:617),2. för värdepappersföretag 1 kap. 3 c § och 2 kap. 7 § lagen (1991:981) omvärdepappersrörelse,3. för företag som driver finansieringsverksamhet 2 kap. 8-10 §§ lagen(1992:1610) om finansieringsverksamhet,4. för utländska försäkringsgivare lagen (1998:293) om utländskaförsäkringsgivares verksamhet i ,5. för börser, auktoriserade marknadsplatser och clearingorganisationer 2 kap. 7 §, 7 kap. 2 § respektive 8 kap. 3 § lagen (1992:543) om börs- ochclearingverksamhet,6. för centrala värdepappersförvarare 2 kap. 6 § lagen (1998:1479) omkontoföring av finansiella instrument,7. för utländska fondföretag 7 a-c §§ lagen (1990:1114) om värdepappersfonder.7. för utländska fondföretag 7 a-c §§ lagen (1990:1114) om värdepappersfonder,8. för utgivare av elektroniska pengar 2 kap. 8 § sam 5 kap. 6 och 7 §§ lagen(2002:000) om utgivning av elektroniska pengar.Denna lag träder i kraft den 27 april 2002.3Ärendet och dess beredningEuropaparlamentet och rådet har antagit direktivet 2000/46/EG av den 18september 2000 om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut förelektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet (direktivet omelektroniska pengar, bilaga 1) och direktivet 2000/28/EG av den 18 september2000 om ändring av direktiv /12/EG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (ändringsdirektivet, bilaga 2). Det sistnämnda direktivetinnebär i huvudsak att definitionen av begreppet kreditinstitut i direktivet2000/12/EG av om rätten att starta och driva verksamhet ikreditinstitut (kreditinstitutsdirektivet, bilaga 3) har utvidgats till attomfatta pengar.I direktivet om elektroniska pengar anges att regleringen har tillkommit motbakgrund av en snabbt ökande elektronisk handel. Syftet med direktivet är attuppnå en grundläggande harmonisering och ett ömsesidigt erkännande avmedlemsstaternas näringsrättsliga lagstiftning beträffande institut förelektroniska pengar, för att på så sätt uppnå principerna om en endaauktorisation och hemlandstillsyn. Regelverket är tänkt att utgöra enteknikneutral ram som möjliggör ett utnyttjande av elektroniska pengars fördelar som det inte skall hindra den tekniska utvecklingen på området.Det åligger medlemsstaterna att sätta i kraft de lagaroch andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.Utgivning av elektroniska pengar har varit föremål för utredning iSverige. Utredningen om elektroniska pengar överlämnade till dels delbetänkandet E-pengar - näringsrättsliga frågor (SOU 1998:14) , dels slutbetänkandet E-pengar - civilrättsliga frågor (SOU 1998:122) ioktober . Betänkandena har inte lett till någon lagstiftning.Finansdepartementet har lämnat i uppdrag åt hovrättsrådet attutreda och föreslå hur bestämmelserna i direktivet om elektroniska pengar börgenomföras i svensk lagstiftning. Utredaren har lämnat över enpromemoria med förslag till lag om utgivning av elektroniska pengar.Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns ibilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Fi2001/2166).LagrådetRegeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över delagförslag som finns i bilaga 5.Lagrådets yttrande finns i bilaga 6.Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag och synpunkter. Dessutomhar vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Lagrådets synpunkterbehandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 8.6) och iförfattningskommentaren, avsnitt 10.Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m.(avsnitt 2.7) innehåller en följdändring till den nya lagen om utgivning avelektroniska pengar. Förslaget är av så enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.4 Elektroniska pengar4.1 InledningInnehållet i direktivet om elektroniska pengar utgörs av ett näringsrättsligtregelverk med tyngdpunkten på den harmonisering av tillsynen för utgivning avelektroniska pengar som medlemsstaterna i EU har kommit överens om. I direktivet definieras elektroniska pengar. Innehållet i definitionen är naturligtvis ettresultat av de förhandlingar som pågått mellan medlemsstaterna. Den ger därförinte en täckande eller fullständig bild av vilka rättsliga moment som kan ingå i begreppet elektroniska pengar eller vilka system för elektroniska pengar somrent faktiskt existerar.Direktivets definition av elektroniska pengar anknyter till vissa termer avdirekt betydelse för betalningar i allmänhet. Det finns därför anledning attinledningsvis redogöra för några begrepp som har anknytning till justbetalningar för att lättare förstå vad elektroniska pengar är.Elektroniska pengar ingår som en del i betalningsväsendet som kan beskrivas somsamhällets samlade infrastruktur för att utföra betalningar. Detta kan delas upp i olika betalsystem, t.ex. mynt och sedlar, girosystem, checksystem,kontokortssystem och system för elektroniska pengar, som utgör mer eller mindresjälvständiga delar av denna infrastruktur.Betalning kan i vid mening definieras som en rättshandling som innebär att manfullgör en betalningsförpliktelse, dvs. frigör sig från en skuld.I betalsystemet kan själva betalningen erläggas genom att överlämna ()mynt och sedlar (kontanter) uppgående till ett visst antal kronor, men ävengenom förfoganden över medel på konton (bokpengar).Betalningen kan också erläggas med e-pengar eller digitala kontanter. Vid ensådan betalning överför betalaren elektroniskt medel till betalningsmottagaren,utan registrering på konton och utan användning av kontanter. De medel sommotsvarar utgivna e-pengar registreras dock i vissa system på s.k. skuggkonton,som liknar vanliga inlåningskonton som banker för. I det följande markeras detta genom att traditionella konton som finansiella konton.Objekten, betalningsinstrumenten, som används för att genomföra betalningen,t.ex. checkar och sedlar och mynt, ses som betalningsmedel. Derepresenterar viss betalkraft som behöver bestämmas endast till sort ochkvantitet. Även de elektroniska instrumenten kan ta sikte på att förfoga övermedel på konton eller direkt representera betalkraft; med digitala symboler.Betalningsinstrumenten har över tiden immaterialiserats, dvs. objektet somanvänds för betalningen ses som direkt bärare av medlen; nya elektroniskarutiner för betalningar förutsätter inte något överlämnande eller någontransport av fysiska saker som t.ex. sedlar eller undertecknade betalningsorder.I direktivet anges som ett led i definitionen att elektroniska pengar utgörs avett penningvärde i form av en fordran på utgivaren. Civilrättsligt kan begreppet fordran förklaras som rätten för en person att av en annan få en vissprestation. Den kan vara såväl privaträttslig som offentligrättslig och kanavse t.ex. varor, tjänster eller pengar. I det här fallet gäller fordran påutgivaren innehavarens rätt till det penningvärde som lagrats elektroniskt.Med utgångspunkt från vad som redogjorts för ovan kan elektroniska pengarkortfattat beskrivas som pengar som finns lagrade på en elektronisk produkt avnågot slag, dvs. ett betalningsmedel eller ett betalningsinstrument som inte ärpappersburet som sedlar, checkar etc.4.2 Vilka system finns för elektroniska pengar ?Det finns en rad olika tänkbara system som kan användas vid utgivning avelektroniska pengar. Dessa system kan antingen vara baserade på medel på kontoeller på digitala värdeenheter som fungerar som kontanter. Rutinerna förutgivning av elektroniska pengar kan vara knutna till kontokortsliknandeplastkort med chip eller till annat medium, s.k. förmedling över nät. Frågor som rör säkerhet och spårbarhet i systemen blir därvid av betydelse från enrättslig utgångspunkt. Vid en genomgång av olika system kan det därför vara avvärde att vissa tekniska detaljer som rör dataflöden och säkerhetsmekanismerbehandlas på en mer detaljerad nivå. Dessa tekniska detaljer blir t.ex.avgörande för om anonymitet föreligger och hur länge det är möjligt attkorrigera eller återkalla en transaktion.Konto- eller kontantbaserade systemNär man talar om elektroniska pengar brukar skillnad göras mellan medel på konto och digitala värdeenheter som fungerar som kontanter. När medlen inte ärregistrerade på ett individualiserat konto hanteras de som värdeenheter, som inågon mening finns hos den som innehar medlen. Med att medlen finns hosinnehavaren avses att han eller hon har dem i ett s.k. elektroniskt förvar.Ibland används för detta förvar uttrycken elektronisk börs eller elektroniskplånbok. De elektroniska förvaren kan vara t.ex. ett kort eller en hårddisk därinnehavaren "förvarar" de symboler som bär betalkraften, dvs. Dessa digitala värdeenheter kan innehavaren använda sombetalningsmedel, dvs. fullgöra sin prestation med.Elektroniska förvar för digitala värdeenheter kan vara utformade somackumulerade saldon. Rutinerna för betalning påminner då ofta om traditionellöverföring av bokpengar från betalarens till mottagarens konto, med denskillnaden att själva "kontoföringen" sker hos betalaren och hosbetalningsmottagaren; inte hos något kontoförande institut. I vissa fall kandock transaktionerna dessutom blir registrerade på s.k. skuggkonton hos ettfinansiellt institut. I dessa senare fall blir likheten med traditionellkontoföring påtaglig.De digitala värdeenheterna kan också hanteras som fasta valörer, ochhybridsystem förekommer där en viss digital "sedel" kan delas upp i flera medmindre valörer. Sådana objekt kan förenklat beskrivas genom en jämförelse medsedlar. I stället för en sedel signerar utställaren data som representerar"sedelnummer", valör, giltighetstid m.m. I princip sker betalningen genom attbetalningsmottagaren erhåller de digitalt signerade värdesymbolerna. Hantillgodogör sig dem därefter genom inlösen eller genom att återanvända dem föregna betalningar. Även dessa rutiner kan ha likheter med kontoföring eftersomviss registrering och avstämning behövs för att skydda mot manipulationer.När uttrycket elektroniska pengar i vid mening används i anknytning tillindividualiserade konton hos finansiella institut tar beskrivningarna sikteendast på rutinerna för att initiera en betalning. Transaktioner inom och mellan finansiella institut brukar inte ses som baserade på elektroniska pengar i vidmening, trots att själva kontohållningen och kommunikationen inom och mellaninstituten sköts elektroniskt. När ett kort skall laddas eller anskaffas och när digitala värdeenheter som förvaras på innehavarens hårddisk skall förvärvasfrån utgivaren brukar en koppling till ett individualiserat konto dock finnas.Denna kontokoppling är dock fristående i förhållande till själva de elektroniska pengarna.De olika tillämpningarna av elektroniska pengar i vid mening erbjuder alltså englidande skala från kontobaserade till kontantliknande rutiner där betalkraftkan hanteras som digitala värdeenheter, utformade antingen som saldon som räknas upp eller ned eller som fasta valörer som betalaren tillförbetalningsmottagaren. För att närmare beskriva karaktären av olika system förelektroniska pengar används ibland det engelska uttrycket "moneyness". Det förtanken till att man försöker knyta an till i vilken utsträckning ett system förelektroniska pengar påminner, inte om pengar i betydelsen betalningsmedel, utanom sedlar (och mynt) som betalningsinstrument.Anonymitet m.m.Transaktioner via individualiserade konton är vanligtvis fullt spårbara medanöverföringar av digitala värdeenheter mellan elektroniska förvar kan göras mereller mindre anonyma. Graden av spårbarhet beror på utformningen av och ansvaret för de administrativa rutinerna, och det kryptografiska skyddet2.Även digitala värdeenheter (elektroniska pengar) som registreras som saldon -inte som fasta valörer - och som är spårbara via skuggkonton kan tekniskt ochadministrativt anonymiseras så att deras funktion motsvarar betalningar med mynt och sedlar. När t.ex. kort med elektroniska pengar säljs över disk, utankontroll och registrering av köparens identitet, blir betalningarna anonyma.Visserligen brukar en teknisk identifiering ske av det kort med vilket en visstransaktion har genomförts, men transaktionen kan inte knytas till någon bestämd person.Beträffande elektroniska pengar som innehavaren "förvarar" och som inte ärknutna till ett kort eller någon liknande hårdvara används i ställetkryptografiska rutiner för anonymitet. Dessa rutiner kan dock användas även ianknytning till kortpengar. Det är därmed möjligt att skapa rutiner på englidande skala ända från fullständig anonymitet till fullständig registreringoch identifiering. Skillnad kan alltså göras mellan betalsystem som geranonymitet och de som kräver att parterna identifierar sig vid varje betalning.Utöver individanonymitet kan man också tala om transaktionsanonymitet, dvs. attutgivaren inte har möjlighet att spåra vilket kort som använts var och med vilka belopp. Om ett elektroniskt betalsystem helt skall motsvara dagens sedlar fårinte information om betalarens identitet finnas med på den digitalavärdeenheten.Beskrivningar av öppna respektive slutna system kan ta sikte på huruvidaöverföringen av betaldata sker via Internet och liknande, om de är allmänttillgängliga eller sker i skyddade nät och i vilken omfattning varor ochtjänster kan betalas med korten samt antalet berörda aktörer. En fråga isammanhanget är vem som står som utgivare av instrumenten, vem som använder demtill betalning och vilka som i övrigt hanterar de digitala pengarna(betalningsinstrumenten).TransfererbarhetEn annan fråga är i vilken omfattning elektroniska pengar kan transfereras; dvs.