prop · GP03105 · 2002-03-04 00:00:00 — Redogörelse för det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsen innehåller en kortfattad redogörelse för det svenska ordförandeskapet i Europeiska unionens ministerråd 2001. I skrivelsen beskrivs hur ordförandeskapet har förberetts inom , hur det genomförts, vilka resultat som uppnåtts samt en kostnadsredogörelse. 3.3 Tillsättning av arbetsgruppsordförande 8 5 Ordförandeskapets resultat 10 5.1 En utvidgad union 11 5.1.1 Förhandlingarnas form och förutsättningar 11 5.1.2 Öppning av förhandlingskapitel 12 5.1.3 Provisorisk stängning av förhandlingskapitel 12 5.1.4 Framsteg på andra områden 13 5.1.5 Antagande av riktlinjer för det vidare arbetet inklusive tidtabell 13 5.2 Full sysselsättning och hög tillväxt i en konkurrenskraftig union _ 14 5.2.1 Lissabonprocessen 14 5.2.2 Europeiska rådets möte i 15 5.2.3 Inre marknads- och ekonomiska frågor 15 5.2.4 Sysselsättnings- och sociala frågor 17 5.2.5 Övriga framsteg 18 5.3 En union för hållbar utveckling 18 5.3.1 En strategi för hållbar utveckling 18 5.3.2 Sjätte miljöhandlingsprogrammet 20 5.3.3 Jordbruks- och fiskeripolitiken 21 5.4 En union nära medborgarna 21 5.4.1 Jämställdhet 22 5.4.2 Folkhälsa 22 5.4.3 Säkra livsmedel 22 5.4.4 Kultur 23 5.4.5 Ungdomsfrågor 23 5.5 Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa 23 5.5.1 Kriminalpolitiskt samarbete 24 5.5.2 Civilrättsligt samarbete 25 5.5.3 Asyl- och migrationspolitik 26 5.5.4 26 5.6 En solidarisk och internationellt aktiv union 27 5.6.1 Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken 27 5.6.2 Mänskliga rättigheter 29 5.6.3 Europeisk säkerhets- och försvarspolitik (ESFP) 29 5.6.4 Yttre handelsförbindelser 30 5.6.5 Utvecklingssamarbete 31 5.7 En öppen, modern och effektiv union 31 5.7.1 Öppenhet 31 5.7.2 EU:s framtid 32 5.7.3 Modernisering av EU:s institutioner 32 5.7.4 Effektiv användning av EU:s budgetmedel 33 6.1Arbetet inför ordförandeskapet 33 6.2Arbetet under ordförandeskapet 34 6.3Framträdanden på politisk nivå i 7.1Förberedelser och genomförande av mötena 36 7.5Tolkfrågor vid informella möten 37 8Press-, informations- och kulturverksamheten 38 8.1Aktiviteter före ordförandeskapet 39 8.4Mediekontakter och medieservice 41 9.1Principer för fördelningen av de extra medel som tillfördes 43 9.2Uppföljning och prognos 43 9.3Ansvars- och arbetsfördelning 43 Svenska ministrars framträdanden i Svenska ministrars framträdanden i utskotten i Europa- Bilaga 3 Officiellt kalendarium över möten i under ordförande- Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Ordförandeskapet i Europeiska unionens ministerråd 2001 innebar en ny uppgift för såsom medlem i unionen. Förberedelsearbetet och genomförandet av ordförandeskapet var en stor utmaning för regeringen och . Förberedelserna inleddes i större omfattning med att anpassa och Brysselrepresentationens organisation till ordförandeskapets krav samt med att klarlägga de frågor som skulle behandlas och prioriteras . Arbetet präglades av stor öppenhet gentemot berörda aktörer i och EU. Ett arbetsprogram formulerades, i ljuset av att en stor del av agendan ärvs från föregående ordförandeskap, där tre huvudprioriteringar pekades ut: utvidgning, sysselsättning och miljö. Framgångar uppnåddes inom alla dessa tre områden. Avseende utvidgningen togs, i samband med Europeiska rådets möte i , konkreta beslut om tidtabellen. Tillsammans med de framsteg som uppnåddes under förhandlingarna, innebar detta ett genombrott i utvidgningsprocessen. På sysselsättningsområdet fördes den s.k. Lissabonprocessen vidare, under Europeiska rådets möte i , och fyra nya områden lades till agendan: demografiska utmaning, bioteknikens betydelse för tillväxt och sysselsättning, miljöaspekter och begreppet hållbar utveckling samt frågan om kandidatländernas medverkan i mål och mekanismer. I antogs strategin för hållbar utveckling, vilket innebär att Lissabonprocessen, som tidigare endast fokuserat på ekonomiska reformer och sysselsättnings- och sociala åtgärder, kompletterades med en miljödimension. Vidare nåddes en gemensam ståndpunkt om det sjätte miljöhandlingsprogrammet med riktlinjer för EU:s miljöarbete för de kommande tio åren. På det utrikespolitiska området stärktes unionens profil genom ett samfällt och flexibelt agerande, t.ex. i . Goda framsteg gjordes bl.a. avseende unionens konfliktförebyggande kapacitet. För de minst utvecklade länderna var beslutet om att bevilja tull- och kvotfri import av alla produkter, med undantag för vapen och ammunition (det s.k. Everything But Arms-beslutet), av stor betydelse. Debatten om EU:s framtid lanserades tillsammans med det följande belgiska ordförandeskapet, kommissionen och . En ordförandeskapsrapport om debatten lämnades till Europeiska rådets möte i . Framsteg gjordes även inom ett flertal andra områden. Ett stort antal rättsakter antogs och många lagstift- ningsärenden fördes fram till gemensam ståndpunkt eller politisk överenskommelse. Fler medbeslutandeärenden avslutades än under något tidigare ordförandeskap. Beslutet om öppenhetsförordningen innebar ett stort steg framåt för medborgarnas tillgång till handlingar och dokument hos EU:s institutioner. Såväl handlingar som upprättats inom institutio- nerna som inkommande handlingar omfattades av regleringen, även s.k. känsliga dokumenten, dock med vissa särregler. Målstyrd verksamhet, tydliga prioriteringar samt tonvikt på effektiv samordning, bidrog till framgångarna under ordförandeskapet. Av betydelse var ett nära samarbete i rådsstrukturen mellan de svenska ordförandena i rådet, coreper och rådsarbetsgrupper. Kostnaderna för ordförandeskapet har rymts inom anslagna budget- ramar. Värdefulla erfarenheter har vunnits inför fortsatta EU-arbete. Målformulering, tydliga prioriteringar, allianser med andra medlems- länder, effektiv intern samordning samt kontinuerliga kontakter med EU- institutionerna bidrog till att framgångar kunde uppnås inom de olika politikområdena. Nedanstående redogörelse utgör inte en fullständig redovisning av ordförandeskapet. Urvalet har begränsats till de viktigaste resultaten och aspekterna. Den del av skrivelsen som redogör för ordförandeskapets resultat följer samma struktur som det svenska ordförandeprogrammet. Som sista medlemsstat av de tre som inträdde i unionen 1995, innehade ordförandeskapet i . Ordförandeskapet är ett fördragsreglerat åtagande. Det roterar mellan medlemsstaterna i en av rådet fastställd turordning. I korthet innebär ordförandeskapet att leda arbetet i minister- rådet, som möts i 16 olika konstellationer, liksom i alla dess berednings- organ, samt att representera rådet gentemot övriga EU-institutioner, internationella organisationer samt länder utanför EU. inleddes ordförandeskapsförberedelserna i större omfattning . Utgångspunkten var att såväl förberedelsearbetet som genomförandet av ordförandeskapet i största mån skulle bedrivas inom ramen för ordinarie organisations- och bered- ningsformer. Det överordnade samordningsansvaret lades hos Statsråds- beredningen. Ett viktigt led i förberedelsearbetet var ett intensifierat besöksutbyte på såväl politisk nivå som tjänstemannanivå med , kommissionen, rådssekretariatet samt övriga medlemsstater. Syftet var att insamla erfarenheter om de praktiska utmaningar som ordförande-skapet skulle föra med sig samt att ta reda på vilka frågeställningar som kunde förväntas få hantera . Besöksutbytet bidrog även till att finna effektiva samarbetsformer mellan som ordförandeland och institutionerna i . Inför ordförandeskapet genomfördes även vissa tidsbegränsade personalförstärkningar inom för att hantera den extra arbetsbelastningen. Förstärkningarna skedde huvudsakligen i linje- organisationen. På IT-området skedde en omfattande uppgradering av tekniska system för att hantera de ökade krav på tillförlitliga kommunikationer som ordförandeskapet ställde. En ökning med ca 200 kontorsarbetsplatser innebar att tillfälliga lokalförhyrningar fick göras. Även viss anpassning av konferenslokaler inom fick göras för att inrymma bl.a. tolkningsfaciliteter. Det överordnade ansvaret för samordningen av förberedelserna och genomförandet av ordförandeskapet lades på Statsrådsberedningen. Med bistånd från EU-enhet inleddes på ett tidigt stadium arbetet med att bl.a. utarbeta arbetsprogrammet samt att ange de politiska prioriteringarna inför ordförandeskapsperioden. I detta arbete medverkade hela och en särskild interdepartemental arbetsgrupp inrättades. För att underlätta det praktiska arbetet med de prioriterade frågorna utsåg Statsrådsberedningen ett antal ansvariga nyckelpersoner för sakområdena utvidgning, sysselsättning, miljö samt . Ordförandeskapsrelaterade frågor behandlades regelbundet i stats- sekreterarkretsen. Den s.k. fredagsgruppen, med representanter på såväl politisk nivå som högre tjänstemannanivå från och Brysselrepresen- tationen, utgjorde den centrala samordningen under ordförandeskapet. Gruppen möttes i princip under Statsrådsberedningens ledning. För att underlätta den dagliga samordningen inom samt samordningen mellan och Brysselrepresentationen under själva ordförandeskapsperioden, upprättades ytterligare en samord- ningsfunktion under Statsrådsberedningens ledning. Uppgiften var att tillförsäkra att ordförandeskapet "talade med en röst", besvara hastigt uppkomna frågor samt att identifiera eventuella problem på dagordningarna. Detta innebar dels kontinuerliga morgonmöten mellan företrädare för berörda fackdepartement och Statsrådsberedningen samt via videolänk med Brysselrepresentationen, dels en kontinuerlig bevak- ning av den ordförandeskapsrelaterade rapporteringen. Inför Europeiska rådets möte i vars dagordning den s.k. Lissabonagendan - täckte områden som berörde ett flertal departement, upprättades en särskild interdepartemental organisation. Denna ansvarade för förberedelserna samt genomförandet av mötets sakliga innehåll. En motsvarande organisation bildades för förberedelsearbetet med den strategi för hållbar utveckling som skulle antas vid toppmötet i . Ett särskilt sekretariat, 2001-sekretariatet, inrättades placerat i , men för gemensamma uppgifter. Sekretariatets huvudsakliga uppgift var att ansvara för de praktiska arrangemangen i samband med den officiella mötesverk- samheten i (se även kapitel 7), samordning av möteskalendariet samt bemanningen av ordförandeposter i rådets arbetsgrupper. Arbetet genomfördes i nära samråd med Statsrådsberedningen samt övriga centrala aktörer; , UD:s press-, informations- och kultur- enhet (UD PIK), UD:s protokoll, förvaltnings- avdelning samt Brysselrepresentationen. inriktades Forum verksamhet på kompetensutvecklingsinsatser för och de statliga myndigheterna, i syfte att bidra till ett effektivt och professionellt ordförandeskap. Planeringsarbetet, som skedde i samarbete med övriga berörda aktörer, inleddes och de direkta utbildningsinsatserna påbörjades . Uppdraget att samordna press-, informations- och kulturaktiviteter inför och under det svenska ordförandeskapet lades på UD-PIK. Målet var att medverka till att öka kunskaperna om och intresset för ordförandeskapet och EU-frågorna med hjälp av öppen och lättillgänglig information (se även kapitel 8). Ordförandeskapet innebar ett omfattande arbete över departements- gränserna, ofta under stark tidspress, vilket ställde särskilda krav på effektiv samordning. Ett omfattande utbildningsprogram genomfördes i Forum regi inför ordförandeskapet. Insatserna inleddes och de prioriterade målgrupperna var blivande arbetsgruppsordförande, enhetschefer, anställda vid i samt press- och informa- tionsansvariga. Vidare genomfördes skräddarsydda seminarier med statsråd och politiska tjänstemän. Utbildningsinsatserna föregicks av ett analysarbete i syfte att fastställa kompetensbehoven för de olika mål- grupperna: språkutbildning, grundläggande EU-kompetens, ordförande- skapets roll. Vidare erbjöds vissa tjänstemän i korttids- tjänstgöringar vid representationen i samt besök i tidigare ordförandeländer för erfarenhetsutbyte. Ett särskilt utbildningsprogram, som omfattade bl.a. förhandlingsspel, genomfördes för alla blivande rådsarbetsgruppsordförande. För ett effektivt agerande inom EU krävs kontinuerliga utbildnings- insatser inom . Ordförandeskapet gav värdefulla erfarenheter, som kommer att bidra till att kommande utbild- ningsprogram för tjänstemän bättre kan behovs- anpassas. 3.3 Tillsättning av arbetsgruppsordförande En väsentlig uppgift för ordförandeskapet är att leda arbetet i minister- rådets arbetsgrupper och kommittéer, där de olika sakfrågorna förbereds på tjänstemannanivå. Arbetet med att tillsätta de svenska arbetsgruppsordförandena inleddes på allvar 1997 med en genomgång av vilka rådsarbetsgrupper respektive departement hade ansvar för. Nomineringsprocessen inleddes med utgångspunkt i riktlinjer från Statsrådsberedningen. Dessa baserades bl.a. på en analys av varje rådsarbetsgrupps dagordning och mötesfrekvens samt tänkbara kandidaters kompetensprofil (språkkunskaper, EU-erfaren- het, förhandlingsteknik samt personliga egenskaper). Totalt utsågs 315 ordföranden till 304 arbetsgrupper samt kommittéer under rådet. För att främja en effektiv personalplanering hade vissa grupper två eller tre ordföranden och ett antal grupper hade samma ordförande. Andelen män av alla ordföranden var och andelen kvinnor . Varje ordförandeskap skall, före ordförandeskapsperioden, presentera ett detaljerat arbetsprogram för arbetet i rådet. Arbetsprogrammet består av dels en avsiktsförklaring, "ordförandeprogrammet", som anger vilka frågor på EU:s dagordning som ordförandeskapet avser att ägna särskild uppmärksamhet åt, dels preliminära dagordningar för de ordinarie rådsmötena samt ett möteskalendarium för de möten i ministerrådet och vissa av dess beredningsorgan på hög nivå, som skall genomföras . Arbetet med det svenska ordförandeprogrammet inleddes genom en inventering av de politikområden och frågeställningar, som bedömdes kunna bli aktuella under ordförandeskapet. Den svenska öppenhetspolicyn kom att speglas i arbetet med att formulera ordförandeprogrammet. informerade vice statsministern i plenum om förberedelserna inför ordförandeskap. Partiledaröverläggningar fördes vid ett flertal tillfällen om såväl ordförandeprogrammet som de allmänna förberedelserna. Kontinuerliga diskussioner fördes med om innehållet. Programutkast det första publicerades på Internet och översattes dessutom till engelska och franska. Dessa versioner över- lämnades även till övriga medlemsstater samt kommissionen. En dialog om innehållet fördes även med företrädare för arbetsmarknadens parter, näringslivet samt enskilda organisationer. Kontakter förekom vidare mellan Statsrådsberedningen och kommis- sionen för att koordinera ordförandeprogrammet med kommissionens Överläggningar ägde även rum mellan fackdepart- menten och berörda generaldirektorat för att identifiera aktuella frågor. Den slutgiltiga versionen av det svenska ordförandeprogrammet (se det svenska ordförandskapets webbplats ) presenterades av statsministern i . Ordförandeprogrammet omfattade följande rubriker: en utvidgad union, full sysselsättning och hög tillväxt i en konkurrenskraftig union, en union för hållbar utveckling, en union nära medborgarna, ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, en solidarisk och internationellt aktiv union samt en öppen, modern och effektiv union. De tre politiskt prioriterade profilfrågorna, utvidgning, sysselsättning och miljö (de tre E:na: Enlargement, Employment, Environment) präglade i stor utsträckning programmet och bidrog starkt till att det fick ett stort genomslag. Statsministern presenterade ordförandeprogrammet för Europa- parlamentet . hade utrikesministern genomfört presentationer av programmet vid videokonferenser med samtliga medlemsstater. Arbetet med att ange de preliminära dagordningarna för samtliga rådsmöten genomfördes i ett nära samarbete med rådets general- sekretariat respektive kommissionens generalsekretariat. Dessutom fördes en dialog med för att koordinera ärende- behandling mellan rådet och parlamentet. Detta samspel ägde rum . fördes en dialog med tidigare ordförandeskap för att klarlägga de frågor som redan var aktuella på rådsdagordningarna och som ännu inte var färdig- behandlade. Preliminära dagordningar lämnades in till kommissionen och råds- sekretariatet . Efter ytterligare diskussioner med rådssekretariatet och kommissionen offentliggjordes de preliminära rådsdagordningarna . Det officiella möteskalendariet omfattar möten med , samtliga rådsmöten, informella ministermöten i ordförandelandet samt vissa möten på hög tjänstemannanivå. Arbetet med kalendariet inleddes på allvar . Efter en omfattande koordinering mellan 2001-sekretariatet i och Brysselrepresentationen kunde kalendariet presenteras , före ordförande- skapets inledning och i enlighet med rådets arbetsordning. Smärre revideringar genomfördes . Den slutliga versionen kom att visa mycket god överensstämmelse med verkligheten. Det blev aldrig aktuellt att med kort varsel sammankalla rådsmöten som inte förannonserats och inget möte behövde ställas in. angivits som eventuella behövde i de flesta fall, efter närmare prövning, inte sammankallas. Ordförandelandet ansvarar för planeringen och genomförandet av möten i och med ministerrådet, förliknings- kommittén och med rådets alla kommittéer och arbetsgrupper. Totalt genomfördes drygt 2200 möten av detta slag. Brysselrepresentationen var huvudansvarig för planeringen av dessa möten. redovisades samtliga möten under ett ordförandeskap offentligt. Detta gjordes i en sökbar kalender på ordförandeskapets webbplats. Det svenska ordförandeskapet genomfördes med tydliga målformule- ringar och fastställda prioriteringar. Den uttalade ambitionen var att föra gemenskapens hela dagordning framåt, med tonvikt på att genomföra och följa upp redan fattade beslut och målsättningar, snarare än att inleda nya omfattande processer. Resultatet skall inte bara ses i ljuset av hur de ambitioner som fast- ställdes i ordförandeprogrammet uppfylldes, utan även i beaktande av alla de formella beslut och politiska överenskommelser som antogs . Få ordförandeskap har genomdrivit så många beslut på lagstiftningsområdet som det svenska. Avseende s.k. medbeslutande- ärenden, dvs. frågor som beslutas gemensamt mellan och rådet, var det sammanlagda antalet avslutade ärenden det högsta som förekommit under ett ordförandeskap. De svenska politiska prioriteringarna inför ordförandeskapet fick ett stort genomslag tack vare inriktning på de tre prioriterade områdena: utvidgning, sysselsättning och miljö. Inom samtliga dessa områden levererades konkreta resultat. På det utrikespolitiska området stärktes EU:s roll genom ett koordinerat och samfällt agerande. Framsteg kunde noteras inom den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken, ESFP. Debatten om EU:s framtid lanserades och strukturer för denna upp- rättades i både medlemsstater och kandidatländer. Även vissa oförutsedda händelser, såsom galna ko-sjukan (BSE) och mul- och klövsjukan, ställde stora krav på flexibilitet. Den uttalade ambitionen att genomföra ett öppet och lättillgängligt ordförandeskap präglade genomförandet. Tydligast manifesterades detta genom det svenska ordförandeskapets webbplats, . Där publi- cerades omgående dagordningar, pressmeddelanden samt annat underlag i mycket hög utsträckning. Vidare spreds till medlemsstater och medierna kontaktlistor med telefonnummer till nyckelpersoner för att tillgodose behovet av korrekt och lätt tillgänglig information. Nedan följer en kortfattad sammanställning över resultaten från de olika prioriterade politikområdena. 5.1 En utvidgad union I , i och med slutförandet av regeringskonferensen, fattade det beslut om de institutionella förändringar som är nöd- vändiga för att kunna välkomna nya medlemmar i unionen. Mot denna bakgrund formulerades den svenska målsättningen på utvidgnings- området om "att söka bana väg för ett politiskt genombrott i förhand- lingarna". Denna målsättning kunde omfatta flera olika komponenter: -att så långt som möjligt öppna alla kvarvarande kapitel för de bäst förberedda av de länder som började förhandla , -att stänga så många kapitel som möjligt för samtliga länder, -att påbörja diskussioner om några av de svårare kapitlen, -att i enlighet med det uppdrag fått av i se till att riktlinjer fastställs för utvidningsprocessens framgångsrika slut- förande vid toppmötet i . Samtliga dessa delmål uppnåddes. När det gäller de viktigaste målen, provisorisk stängning av kapitel och riktlinjer för det vidare arbetet inklusive tidtabellen, överträffades de uppsatta målen. Under ordförandeskapet inleddes även en regelbunden ekonomisk- politisk dialog med kandidatländerna. Syftet med dialogen är dels att koncentrera sig på de ekonomiskpolitiska åtgärder som kandidat- länderna behöver genomföra för att bli medlemmar, dels att utveckla den analytiska och institutionella kapaciteten så att de kan integreras i EU:s ekonomiskpolitiska samordning. 5.1.1 Förhandlingarnas form och förutsättningar Förhandlingarna om kandidatländernas anslutning till unionen äger rum i regeringskonferenser mellan medlemsländerna och respektive kandidat- land. Av de tretton kandidatländerna började , , , , respektive förhandla med EU . inledde , , , , och förhandlingar med EU. Förhandlingar har inte påbörjats mellan och EU på grund av att landet inte uppfyller det politiska s.k. Köpenhamnskriteriet. Kriteriet innebär att ett kandidatland skall uppvisa stabila institutioner som utgör en garanti för demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter. Förhandlingarna avser hela , den s.k. acquis communautaire, som kandidatländerna skall anta. Regelverket är uppdelat på 30 olika sakområden, s.k. förhandlingskapitel. Detta innebär att med 12 förhandlande ansökarländer skall totalt 360 kapitel- förhandlingar genomföras innan processen kan betraktas som avklarad. Kommissionen utarbetar förslag till gemensamma ståndpunkter. Då EU:s medlemsstater enats om en gemensam förhandlingsposition inleds förhandlingar med kandidatlandet och förhandlingskapitlet öppnas. När överenskommelse nåtts mellan EU och ett kandidatland kan kapitlet provisoriskt stängas. Att kapitlen stängs provisoriskt grundar sig på principen att förhandlingsöverenskommelsen inte kan anses slutgiltig förrän alla kapitel förhandlats färdigt. i bekräftade färdplanen för de fortsatta Under , och ord- förandeskap skulle unionen ha som prioritet att uppnå gemensamma ståndpunkter, inklusive ståndpunkter om krav på övergångsarrangemang, i syfte att provisoriskt stänga de kapitel som angivits i färdplanen. 5.1.2 Öppning av förhandlingskapitel Regeringen hade som mål att så långt som möjligt söka öppna kvar- varande förhandlingskapitel med de länder som började förhandla våren 2000 och som kommit längst med sina förberedelser. På detta sätt skulle EU leva upp till åtagandena från Europeiska rådets möte i Feira Regeringen ville också på detta sätt slå fast principen att det för väl förberedda länder är möjligt att komma ifatt de länder som inlett sina förhandlingar med EU . öppnades 64 kapitel för förhandlingar. Detta innebar ett särskilt framsteg för , och , vilka kunde öppna samtliga kapitel i enlighet med slutsatserna från Feira. Genom att de dessutom provisoriskt kunde stänga många kapitel kom de i kapp eller passerade länder som hade börjat förhandla . behandlades 122 förhandlingskapitel under ordförandeskap. 5.1.3 Provisorisk stängning av förhandlingskapitel Regeringen satte som mål att i princip provisoriskt stänga de nio kapitel (de fyra friheterna; fri rörlighet för varor, tjänster, kapital resp. fri rörlighet för personer, bolagsrätt, socialpolitik och sysselsättning, kultur och audiovisuella frågor, miljö samt yttre förbindelser) som i färdplanen från tilldelats det svenska ordförandeskapet. Ambitionen var att om möjligt provisoriskt stänga ytterligare kapitel för att markera principen att