prop · GP03160 · 2002-03-04 00:00:00 — frågan om att en vetenskaplig kommitté skulle upprättas för att arbeta för Skr. 2001/02:160 att lägga till nya kemikalier redan innan konventionen trätt ikraft. Förslaget fick dock inget stöd från övriga deltagande länder och en kompromiss som kunde lösa frågan innebär att förhandlingskommittén har möjlighet att fatta beslut att inrätta undergrupper som den anser nödvändiga för arbetet med att genomföra konventionen. Detta innebär att EU vid nästa möte med den mellanstatliga förhandlingskommittén har möjlighet att ta upp frågan igen. Ett intensivt arbete pågår inom EU för att ratificera . Ambitionen är att detta skall vara slutfört före världstoppmötet . Konvention om båtfärger - antifoulingkonventionen (), har drivit förhandlingar för ett globalt förbud mot användning av båtbottenfärger som innehåller extremt giftiga och långlivade tennorganiska föreningar. antogs slutligen en globalt bindande konvention som kommer att reglera ämnen i skadliga båtbottenfärger. De första ämnena som regleras är organiska tennföre- ningarna. Ett förbud att måla fartyg med färger som innehåller dessa föreningar gäller fr.o.m. . Påtryckningar under det svenska ordförandeskapet i EU resulterade i en förbättrad EU-koordinering under det slutliga förhandlingsmötet vilket bland annat resulterade i att försiktighetsprincipen kunde föras in i konventionen De regler som konventionen innefattar om tennorganiska föreningar är mer långtgående jämfört med de regler som gavs undantag för fram till . En anpassning av är därför nödvändig. påbörjades arbetet och kommissionen har som målsättning att nya regler, i samstämmighet med konventionens, skall gälla inom EU fr.o.m. . Konferens antog rekommendationer för färskvatten Som ett led i förberedelserna för världstoppmötet i anordnade ett internationellt möte om färskvattenfrågor . Mötet samlade 118 regeringsrepresentanter, varav 46 ministrar, samt dessutom ett stort deltagande av internationella organisationer samt intressegrupper och ideella organisationer. Mötets slutdokument, de s.k. Bonnrekommendationerna, kommer att utgöra ett viktigt underlag för den fortsatta behandlingen av färskvattenfrågorna inför . Viktiga frågor under mötet var bland annat frågan om den privata sektorns roll för vattenförsörjning, där en minskning av polariseringen mellan olika läger kan skönjas. Den privata sektorn anses nu kunna bidra till en förbättrad vattenförsörjning, under förutsättning att länders regeringar och myndigheter kan anta lämpliga regelverk. Det finansiella underskottet inom vattensektorn i utvecklingsländer, f.n. 100 miljarder USD/år, var också en av huvudfrågorna. En ökad tilldelning av bistånd Skr. 2001/02:160 till vattensektorn var en av de föreslagna åtgärderna. På initiativ från och ställde sig mötet bakom ett antal kvantitativa mål för vattenarbetet: att halvera andelen av världens befolkning som inte har tillgång till adekvata sanitära förhållanden till (motsvarande mål finns för dricksvattenförsörjning), att påbörja upprättandet av åtgärdsplaner för flodområden till , att upprätta nationella mål och handlingsplaner för ökad effektivitet i vattenanvändningen (ex. ökad födoproduktion per mängd vatten). Vattenfrågornas organisation och behandling inom FN-systemet är också en av de frågor som kommer att kräva en lösning i den kommande processen. Vid FN:s informella process för hav och havsrätt behandlades två huvudsakliga frågeställningar, marin forskning samt utveckling och överföring av kompetens och teknik. Dessutom behandlades åtgärder mot sjöröveri. Slutsatserna från mötet har behandlats i generalför- samlingen . Vad gäller slutsatserna för marin forskning etc. betonades behovet av ytterligare koordinering mellan inblandade aktörer inom FN-systemet i stort. Särskild tonvikt lades på ökat behov av koordinering på den regionala nivån. En ökad samverkan mellan regionala miljöavtal (s.k. Regional Seas), motsvarande regionala konventioner inom fiskeområdet samt IOC:s (Intergovernmental Oceanografic Commission) regionala organisation efterfrågades. Som prioriterade områden inom forskning framhölls kopplingen mellan fiske och miljö samt klimatrelaterade effekter. Global Programme of Action for the Protection of the environment from land based activities (GPA) höll sitt första översynsmöte i . Endast tre EU-ministrar deltog. Beslutet om ett nytt arbetsprogram för perioden fram prioriterar avloppshantering, förstörelse av livsmiljöer samt övergödning. Det svenska arbetet för ökat engagemang i frågor som rör marint skräp fick positiv uppmärksamhet. En generell slutsats från mötet var behovet av att koncentrera fortsatta insatser på den regionala nivån. Beslutet från mötet innehåller bland annat ett åtagande att alla regionala program skall ha utarbetat åtgärdsprogram för de miljöproblem som prioriteras i respektive region. Behovet av ett ökat internationellt arbete inom kemikalieområdet lyftes också fram. Tidtabeller antagna för att avveckla ozonfarliga ämnen Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet är ett protokoll under för skydd av ozonskiktet. Protokollet skall ses som ett åtgärdsprogram för avveckling av ozonnedbrytande ämnen för de anslutande parterna. Montrealprotokollet har gått in i en ny fas med bindande åtaganden för utvecklingsländerna att enligt fastlagda Skr. 2001/02:160 tidtabeller avveckla ozonfarliga ämnen. förberedelsen inför påfyllnadsförhandlingar av protokollets multilaterala fond. Ett omfattande samråd sker inom EU inför protokollets möten. De för viktigaste sakfrågorna har varit att verka för en snabbare procedur för att lägga till nya ämnen i protokollet samt för att en studie görs om snabbare avveckling av klorfluorkolväten (HCFC) i u- länder. EU har också på svenskt initiativ aktivt drivit dessa frågor. Vad gäller en snabbare procedur så togs ett steg i önskad riktning på årets partsmöte. Däremot var parterna inte beredda att besluta om en studie om en snabbare avveckling av HCFC. I rådsarbetsgruppen för atomfrågor (AQG) hanteras bland annat frågor om kärnsäkerhet och strålskydd. Under det svenska ordförandeskapet var den dominerande frågan kärnsäkerheten i kandidatländerna. Kärnsäkerhet täcks inte av någon gemensamhetslagstiftning men medlemsstaterna har ändå valt att inkludera denna fråga i utvidgnings- processen med målet att uppnå en hög nivå på kärnsäkerheten i kandidatländerna. gav Coreper, AQG och dess ad hoc arbetsgrupp för kärnsäkerhet (WPNS), i uppdrag att ta fram tekniskt underlag för utvidgningsförhandlingarna. Detta skulle ske genom att utvärdera säkerheten vid kandidatländernas kärnkrafts-reaktorer, lagstiftning, myndigheter m.m. Arbete skedde under det svenska ordförandeskapet och överlämnades en rapport till Coreper. Rapporten som innehåller rekommendationer om åtgärder för varje kandidatland har skickats ut till kandidatländerna med en inbjudan om att ge ett svar . En uppföljning av ländernas redovisade svar kommer att göras . fattade rådet beslut om att inrätta en gemenskaps- mekanism för samordning av medlemsstaternas räddningstjänstinsatser vid allvarliga olyckor (beslut /792/EG, Euratom). mekanismen skall underlätta samordning av medlemsstaternas katastrofbistånd till en annan medlemsstat som drabbats av en allvarlig Det kan vara frågan om t.ex. natur- och miljöolyckor, oljeutsläpp till sjöss samt tekniska och radiologiska olyckor. genomföra insatser och tillhandahålla resurser kommer dock även i framtiden att fattas av medlemsstaterna själva. innebär inrättande av ett centrum för övervakning och information om olyckor och katastrofer, inventering av medlemsstaternas tillgängliga resurser för räddningstjänstinsatser, ett utbildningsprogram för att träna dessa resurser samt ett gemensamt kommunikations- och informationssystem för nödsituationer. Mekanismen skall även kunna samordningen mellan ländernas räddningsinsatser utanför Skr. De länder som söker medlemskap i erbjuds redan nu att delta i samarbetet. fastställde i Feira att räddningstjänst är ett av fyra prioriterade områden för EU:s civila krishantering. tidigare gjorts för poliser var målsättningen för det svenska ordförandeskapet att fastställa politiska målsättningar även för räddningstjänst inom ramen för krishantering. fastställdes således att det på frivillig grund och med mycket kort varsel skall kunna skickas ut räddningstjänststyrkor på upp till 2000 personer. Därutöver skall utvärderings- och samordningsgrupper om tillsammans 100 särskilt utvalda experter kunna sändas ut Kompletterande och mer specialiserade personalresurser skall ha beredskap att kunna sändas till platsen. Den nya räddningstjänstmekanismen kommer att kunna spela en viktig roll även inom ramen för civil krishantering, som ett instrument för att snabbt få kontakt med medlemsstaternas antogs en resolution om utökat samarbete när det gäller utbildning inom räddningstjänsten. etableringen av ett förstärkt samarbete i nätverksform mellan befintliga räddningstjänstskolor och utbildningscentrum. har arbete påbörjats på bred front i EU kring förstärkt samverkan kring följderna av bioterrorism. även vidgats till att omfatta samarbete kring nukleära och kemiska aspekter av terrorism. Räddningstjänstsamarbetet ingår som en del i detta Arbetet med att ta fram en sektorsövergripande marin strategi inom påbörjades av kommissionen och kommer att resultera i ett meddelande . Den strategin ingår som en komponent av det sjätte miljöhandlingsprogrammet som antogs på rådsmötet i under det svenska ordförandeskapet. ansats eftersträvas för att på så vis inlemma miljödimensionen i andra politikområden med bäring på frågor, såsom, fiske, sjöfart, kemikalier och jordbruk. Det är däremot inte troligt att strategin kommer att innebära lagstiftningsåtgärder utan tonvikten ligger på att uppnå ett effektivare genomförande av existerande policy. Kommissionen lade fram ett meddelande om förslag på revidering av det nuvarande vattendirektivet. Detta föranleddes delvis av starka svenska påtryckningar om att anpassa direktivet till de varierande geografiska förhållanden som råder inom EU. mars välkomnade rådet i slutsatser en översyn av badvattendirektivet och ansåg bland annat att kommissionens förslag har haft problem med att uppfylla nuvarande direktiv bland annat på grund av speciella temperaturförhållanden. fälldes i för att inte ha uppfyllt kraven i direktivet. 26.3.8Miljöbedömning av planer och program Ett EG-direktiv om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan trädde i kraft . Direktivet hade diskuterats och det svenska ordförandeskapet lyckades slutföra en problematisk förlikning mellan och rådet. Direktivet ställer krav på miljöbedömning av de planer och program som tas fram och antas av myndigheter och som kan antas ge betydande miljöpåverkan. Meningen är att denna påverkan därigenom skall kunna undvikas eller mildras. Planens eller programmets miljöpåverkan skall beskrivas utförligt och alternativa lösningar skall redovisas. Hänsyn skall tas till miljöbedömningen innan planen eller programmet antas och allmänhetens deltagande garanteras. Direktivet gäller de planer och program som anger förutsättningarna för projekt som kräver miljökonsekvensbeskrivning enligt direktiv /337/EEG och som utarbetas för ett antal viktiga samhällssektorer som exempelvis jord- och skogsbruk, energi, transporter och fysisk planering. Det gäller också de planer och program som kräver en bedömning enligt art- och habitatdirektivet 92/43/EEG. Försvarets planer och program, finansiella planer och nuvarande program för strukturfonder och landsbygdsutveckling är undantagna i direktivet. Medlemsländerna skall genomföra direktivet i sin egen lagstiftning. I kommer direktivet troligtvis att gälla bland annat kommunernas översiktsplaner och detaljplaner samt de nationella och länsvisa transportinfrastrukturplanerna. Dessa planers miljöpåverkan måste därmed redovisas tydligare och mer utförligt än . 26.3.9Förebyggande åtgärder mot allvarliga kemikalieolyckor Kommissionen har genom generaldirektoratet för miljö, mot bakgrund av explosionen vid en kemikaliefabrik i , gjort en översyn av förhållandena inom medlemsstaterna. Översynen omfattar en grundlig inventering av industriella riskanläggningar liknande den i med potential till katastrofala effekter på samhället. Kommissionen har vidare presenterat förslag till förändring av Seveso II-direktivet (KOM (2001) 624 slutlig). Förslaget innebär bland annat att industriella riskverksamheter och bebodda områden eller andra platser som ofta besöks av allmänheten skall skiljas åt. 27 EG:s regional- och strukturpolitik Alltsedan EG-fördraget undertecknades 1957 är en utjämning av skillnader i utvecklingsnivå mellan olika regioner ett viktigt mål för EG:s verksamhet. Den gemensamma regional- och strukturpolitiken är det viktigaste instrumentet för att minska obalanserna och skillnaderna i ekonomisk utveckling mellan regionerna och på så sätt skapa en högre grad av social och ekonomisk sammanhållning inom unionen. Dessutom är minskade regionala skillnader en nödvändighet om alla regioner inom unionen till fullo skall kunna dra nytta av den inre marknaden och andra tillväxtinriktade åtgärder. presenterade kommissionen den andra rapporten om ekonomisk och social sammanhållning. Rapporten har karaktären av en grönbok för att stimulera en debatt om de riktlinjer som skall fastställas för sammanhållningspolitiken i en utvidgad union inför nästa programperiod efter 2006. Rapporten saknar förslag till beslut. Den andra sammanhållningsrapporten lyfter fram flera stora förändringar som kommer att ligga till grund för nästa programperiod : en betydande ökning av sociala, ekonomiska och regionala skillnader som följer av utvidgningen, långtgående effekter av pågående sociala och ekonomiska tendenser som globaliseringen, den radikala omformningen av den europeiska ekonomin till kunskapsbaserade aktiviteter samt förändringen av ålderssammansättningen hos befolkningen. En tredje sammanhållningsrapport med förslag till den framtida strukturpolitiken efter 2006 förutses till 2004. genomförde kommissionen med anledning av rapporten ett sammanhållningsforum med deltagare från medlemsstaterna och kandidatländerna. höll ett anförande i egenskap av rådets ordförande. Rapporten diskuterades också vid en nationell hearing med representanter från myndigheter, lokala och regionala organ samt organisationer. anordnade under sitt ordförandeskap en konferens i om regional avfolkning som en utmaning för strukturpolitiken. Som ett led i ordförandeskapet för () och () anordnade vidare en konferens om i och ett möte mellan EU:s alla medlemsländer och EU:s grannländer om regional utveckling. Det senare hölls i och samlade 33 nationer. EG:s regional- och strukturpolitik kanaliseras via fyra strukturfonder som är anslagsposter på EG:s budget: regionalfonden, socialfonden, jordbruksfonden och fonden för fiskets utveckling. Innevarande program- Skr. 2001/02:160 period startade och pågår till och med . perioden kommer att ta emot ca (priser) från strukturfonderna, vilket motsvarar ca . Den föregående avslutas allteftersom programmens åtgärder genomförs. De sista utbetalningarna från EG till för beräknas ske 2003. 27.1.1Mål 1 och 2 De svenska mål 1- programmen omfattar de fyra nordligaste länen samt delar av , och . För programperioden 2006 har mål 1-området tilldelats , varav för kustområdet. Området är indelat i två programområden, det norra programmet omfattar och , medan det södra programmet omfattar resterande område. Programmen är inriktade på insatser för att utveckla infrastrukturen, näringslivsutveckling, kompetensutveckling, utveckling av livsmiljön, landsbygdsutveckling, samt ett samiskt program. Programmen omfattar även mål 3-åtgärder, landsbygdsinsatser och strukturåtgärder inom fisket i mål 1-området. Verksamheten har kännetecknats av en hög nivå på antalet beslutade projekt. De fyra svenska mål 2- programmen omfattar hela eller delar av , , , , , , , , , , och samt öar utan fast landförbindelse längs kusten söder om och i de fyra största insjöarna. Totalt har tilldelats de svenska mål 2-programmen. Delar av mål 2- området får stöd . Programmen omfattar insatser för att utveckla infrastrukturen, näringslivsutveckling, samt utveckling av livsmiljön. har verksamheten kommit igång med en hög beslutstakt. Den övergripande strategin för mål 3 i är att stärka individens ställning på arbetsmarknaden genom kompetensutveckling av såväl arbetslösa som sysselsatta. Det svenska mål 3-programmet har tilldelats totalt för perioden - 2006. Programmet är indelat i fyra insatsområden som är kopplade till den europeiska sysselsättningsstrategin. för sysselsatta syftar till att genom verksamhetsrelaterad kompetensutveckling få till stånd processer som bidrar till förnyelse och Skr. 2001/02:160 flexibilitet på arbetsmarknaden. I ett första steg görs en kompetens- och organisationsanalys. I ett andra steg genomförs kompetensutvecklingen. Insatsområdet Ökad anställbarhet och företagaranda avser aktiva åtgärder med syfte att stärka de grupper som står utanför arbets- marknaden genom hjälp till egen försörjning, utbildning, jobbrotation eller till att starta eget företag. Insatsområdet Integration, mångfald och jämställdhet syftar dels till att integrera personer med utländsk bakgrund, dels till att funktionshindrade personer blir delaktiga i arbetslivet. Jämställdhetsinsatserna kan omfatta både arbetslösa och sysselsatta, män eller kvinnor och syftar bland annat till att minska den segregerade arbetsmarknaden, minska deltidsarbetslösheten och ge kvinnor chans till avancemang. Insatsområdet Lokal utveckling är riktat till regionala och lokala aktörer och har som syfte att utnyttja möjligheterna till att skapa sysselsättning på lokal nivå, bland annat i den sociala ekonomin. uppgick antalet personer som hade deltagit eller var deltagare i mål 3-programmet till drygt 420 000 i mer än 16 000 projekt. Arbetet med Gemenskapsinitiativen initieras av kommissionen och är inriktade på sakområden som är gemensamma för unionen som helhet. Varje initiativ finansieras numera av enbart en fond. Det finns fyra gemenskapsinitiativ; Interreg III, Equal, Leader+ och . Interreg III gränsöverskridande samarbete Interreg III som är det finansiellt största gemenskapsinitiativet syftar till att stärka samarbetet över nationsgränser och stimulera den ekonomiska utvecklingen i regionerna. Kommissionen har fördelat till för tre olika inriktningar. Interreg IIIA (91,) som syftar till att stärka det gränsregionala samarbetet. Interreg-samarbete omfattar områdena , , , Skärgården och Kvarken-Mittskandia. Interreg IIIB (62,) avser samarbete inom större transnationella områden och syftar till samarbete inom regional utvecklingsplanering. deltar i tre Interreg IIIB-program, nämligen , och . Samtliga nio program har godkänts av kommissionen. : Till programområdet hör norra , , och samt och . Syftet med programmet är att minska de problem som perifert läge och gles bebyggelse förorsakar i de nordliga regionerna. Programmet fokuserar på erfarenhetsutbyte och försöksverksamhet som rör kommunikationer, företagsutveckling, utnyttjande av naturresurser och samhällsutveckling. : Programmet omfattar , , , norra delarna av , , de baltiska länderna, de nordvästra delarna av samt delar av . Östersjöprogrammet avser Skr. 2001/02:160 transnationellt samarbete för utveckling av regionala utvecklingsstrategier, regionala strukturer och institutionella förutsättningar för detta. : Nordsjöprogrammet omfattar sju länders regioner runt . , , , , och deltar. I omfattas , , , och . Insatsområdena avser transnationella utvecklingsstrategier och åtgärder för städer, landsbygd och kustområden, effektiva och uthålliga transporter och kommunikationer samt bättre tillgång till informationssamhället. Uthållig förvaltning och utveckling av miljön, naturresurser och kulturarvet tas också upp liksom vattenförvaltning Interreg IIIC avser interregionalt samarbete mellan regioner i EU och dess grannländer. Interreg IIIC skall vara en drivkraft för ett strukturerat utbyte av erfarenheter och tips på lämpliga metoder från verksamheter inom mål 1 och mål 2- programmen, Interreg- och Urbanprogrammen samt från de regionala programmen för innovativa åtgärder. EU ser gärna också ett brett deltagande från tredjeländer, särskilt kandidatländer. EU:s medlemsländer är administrativt indelade i fyra Interreg IIIC- zoner. tillhör den norra zonen tillsammans med , och norra . deltar med egna medel. Övriga närliggande tredjeländer uppmuntras att deltaga. Equal transnationellt samarbete mot diskriminering Gemenskapsinitiativet Equal syftar till att genom transnationellt samarbete främja nya metoder för att motverka all slags diskriminering och ojämlikhet med anknytning till arbetsmarknaden. Hänsyn skall i programmet även tas till de asylsökandes integration i samhället och yrkeslivet. Equal är en del av den europeiska sysselsättningsstrategin och skall även svara för arbetsmarknadsdelen av en övergripande europeisk strategi för att bekämpa diskriminering och utslagning. har för gemenskapsinitiativet tilldelats totalt från socialfonden. Efter förhandlingar med om det svenska programförslaget fastställde kommissionen ett programdokument för Equal. Utlysningen av den första av totalt två ansökningsomgångar inom programmet ägde rum samma månad. Svenska har beslutat om ett urval av totalt 51 projekt, s.k. utvecklingspartnerskap. Programmet skall utifrån lokala förutsättningar och initiativ stödja nya och innovativa metoder som rör landsbygdens utveckling och förnyelse. Målet är att förbättra förutsättningarna för en stärkt ekonomi i området, vilket bidrar till att nya arbetstillfällen kan skapas. av natur- och kulturarvet öka och de organisatoriska möjligheterna i Skr. 2001/02:160 samhället förbättras. Efter förhandlingar med om det nationella programmet fastställde kommissionen programmet för Leader+. utsåg i egenskap av förvaltningsmyndighet 12 s.k. LAG-grupper (Local action groups) . Programkomplementet godkändes av övervakningskommittén . Gemenskapsinitiativet avser stadsutveckling vars insatser syftar till ekonomisk och social förnyelse i städer. I är det endast delar av som deltar i . har för tilldelats totalt från regionalfonden. deltar också i de kommissionskommittéer som arbetar med frågor om genomförandet av strukturfondsprogrammen. Omfattningen av arbetet i dessa kommittéer har varit fortsatt hög eftersom det är i början av en ny strukturfondsperiod. De territoriella och frågorna och deras betydelse för sammanhållningspolitiken behandlas numera i den inrättade subkommittén till kommittén för utveckling och omvandling av regioner. Den andra etappen av Sokratesprogrammet, som syftar till att främja kvalitet och en europeisk dimension i utbildningssystemen, har inrättats för åren 20002006. Programmet omfattar alla former av utbildning, från förskola till högskola och vuxenutbildning. Programmet har en total budget om för de sju åren. Drygt hälften av budgeten används för åtgärder inom delprogrammet , som avser högre utbildning. En dryg fjärdedel går till delprogrammet för skolan, Comenius, och avsätts för åtgärder inom den nya vuxenutbildningsdelen . Inom ramen för programmet ges studerande och lärare möjlighet att studera och praktisera i andra europeiska länder och läroanstalter och lärosäten ges stöd för olika former av transnationellt samarbete. deltog drygt 250 svenska skolor, 12000 elever och ungefär 1000 lärare i europeiskt samarbete inom ramen för Comenius. Dessutom deltog närmare 200 lärare i fortbildningsinsatser. 2001/02:160 ansökningar om fortbildningsstipendier har stabiliserats efter fjolårets relativt kraftiga nedgång. arbetar tillsammans med andra medlemsländer och kommissionen för att öka antalet ansökningar inom detta område. Bland annat kan informationen om tillgängliga kurser behöva förstärkas. Inom är det ungefär 2700 svenska studenter som bedriver studier utomlands.