prop · GP03187 · 2002-05-29 00:00:00 — a. tagit sig uttryck i ökad sjukskrivning och förtidspensionering. ökade antalet nybeviljade förtidspensioneringar och sjukbidrag med totalt och därmed närmar sig nivån den som rådde under stor del av (RFV). Det innebär välfärdförluster såväl för enskilda människor som för samhället. Regeringen ser mycket allvarligt på utvecklingen och pre- senterade i budgetpropositionen för ett åtgärdsprogram i elva punkter för ökad hälsa i arbetslivet. Programmet kommer att följas upp löpande. Riktlinje 15 Stödja anpassningsförmågan inom företagen som en del av det livslånga lärandet. Arbetsmarknadens parter har spelat och förväntas även fortsättningsvis att spela en viktig roll i arbetslivets utveckling, både vad gäller kompe- tensutveckling och vad gäller arbetsmiljö. De kollektivavtal om kompe- tensutveckling som arbetsmarknadens parter har slutit har i allmänhet en generell karaktär och ger stort utrymme för lokal samverkan i kompe- tensutvecklingsfrågor. När det gäller finansieringen av kompetensut- veckling, har olika konstruktioner prövats i olika avtal beroende på bran- schens behov och förutsättningar. I vissa fall står arbetsgivaren ensam för kostnaderna, i en del fall delar arbetstagaren och arbetsgivaren på kost- naderna och i en del fall fonderas medel för kompetensutveckling i sär- skilda kompetenskonton. Genom den europeiska socialfonden mål 3 sat- sas medel på bl.a. kompetensutveckling i arbetslivet och utbildning som Skr. 2001/02:187 en väg ut ur arbetslöshet. Socialfonden och staten står då för mellan 20 till av kostnaderna för kompetensutveckling. Fördelningen av moderna arbetsorganisationer och kompetensutveckling i arbetslivet är emellertid ojämnt fördelade mellan sektorer och individer. Förekomsten är hög inom kunskapsintensiva verksamheter och låg inom arbetskraftsintensiva verksamheter.12 3.6Pelare IV Att stärka jämställdhetspolitiken Regeringens bedömning: Det övergripande målet för regeringens jämställdhetspolitik är att kvinnor och män skall ha samma möjlighe- ter, rättigheter och skyldigheter på livets alla områden. Arbetet för ett jämställt samhälle skall genomsyra alla delar av regeringens politik och alla nivåer av samhället. har ett högt arbetskraftsdelta- gande och sysselsättning bland kvinnor. Med en sysselsättningsgrad på i genomsnitt uppnår EU:s mål om en sysselsättningsgrad på 60 procents 2010. Det är resul- tatet av en långsiktig politik med viktiga reformer som särbeskattning, utbyggd barnomsorg och föräldraledighet samt insatser för att bryta könssegregeringen på arbetsmarknaden. Koncentrationen av kvinnor respektive män i olika sektorer på arbetsmarknaden är relativt stor i även om den har minskat något . Skillnad i ge- nomsnittslön mellan kvinnor och män har ökat . Kvinnor är även i högre grad än män visstids- och del- tidsanställda. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder inom ett flertal politikområden för att förbättra jämställdheten på arbetsmarknaden. sysselsättningspolitik ligger väl i linje med EU:s riktlinjer på detta område. 3.6.1Europeiska sysselsättningsstrategins riktlinjer och mål För att uppnå målen vad gäller lika möjligheter och höjd sysselsättnings- nivå för kvinnor enligt beslut vid i bör medlemsländernas jämställdhetspolitik stärkas och alla relevanta faktorer som påverkar kvinnors beslut att ta ett arbeta beaktas. Betydande svårig- heter kvarstår vad gäller kvinnors inträde på arbetsmarknaden, kvinnors karriärutveckling och förvärvsinkomster samt kvinnor och mäns möjlig- heter att kombinera familj och arbete. Riktlinje 16 Integrera ett jämställdhetsperspektiv i alla fyra pelare vid genomförandet av riktlinjerna samt utvärdera och mäta resultaten av jämställdhetsarbetet. I riktlinje 16 anges att medlemsstaterna skall integrera ett jämställdhets- perspektiv i alla fyra pelarna vid genomförandet av riktlinjerna genom att utveckla och förstärka samrådsförfarandet med jämställdhetsorgan. 12 nationella utvärdering av , delprojekt 3 Främja livslång lärande och moderna arbetsorganisationer, ITPS, dare ska medlemsstaterna göra konsekvensanalyser ur ett jämställdhets- Skr. 2001/02:187 perspektiv och utarbeta indikatorer för att mäta resultaten av jämställd- hetsarbetet inom varje riktlinje. För att göra detta möjligt måste adekvata system och förfaranden för att samla in uppgifter finnas och könsuppde- lad statistik göras tillgänglig. Riktlinje 17 För att minska klyftan mellan könen skall medlemsländerna aktivt främja sysselsättningsgraden hos kvinnor, se till att kvinnor och män är jämt representerade inom alla sektorer och yrken, arbeta för lika lön för lika arbete samt överväga nya åtgärder för att främja kvinnors ställning. Medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter bör vara uppmärksamma på att kvinnor och män är ojämnt representerade inom vissa sektorer och yrken samt på att förbättra kvinnors karriärmöjligheter. I riktlinje 17 an- ges att medlemsländerna skall stärka sina insatser för att minska skillna- den i sysselsättningsgrad mellan kvinnor och män samt överväga fast- ställa nationella mål i linje med målen från toppmötet i . Med- lemsländerna skall vidta åtgärder för att se till att kvinnor och män är jämnt representerade inom alla sektorer och yrken, samt anta en strategi för att uppnå lika lön för kvinnor och män och överväga att fastställa mål även för detta. Denna strategi kan t.ex. vara att förbättra statistik- och övervakningssystemen och öka medvetenheten vad gäller löneskillnader mellan könen. Medlemsstaterna skall även överväga införa nya åtgärder för att främja kvinnors ställning. Riktlinje 18 Att kombinera arbete och familj Riktlinje 18 uppger att medlemsländerna skall utarbeta, genomföra och främja en familjevänlig politik med god omsorg till rimligt pris för barn och andra närstående samt föräldraledighet och andra möjligheter till tjänstledighet. Medlemsstaterna skall även överväga att fastställa natio- nella mål för hur barn- och äldreomsorg skall kunna byggas ut, och sär- skilt uppmärksamma kvinnor och män som önskar återgå till yrkeslivet och i detta fall undanröja hindren för återinträde. 3.6.2Rådet och kommissionens bedömning av genomförande av pelare IV får i alla rapporter gott omdöme för att ha en hög sysselsätt- ningsgrad bland kvinnor. I rapporten för påpekas att arbetsmark- naden är segregerad även i länder som och där syssel- sättningsnivåerna för kvinnor och män är nästintill lika höga. I rapporten för påpekar rådet och kommissionen att endast tillsam- mans med kan mäta sig med vad gäller sysselsättnings- grad för kvinnor. I rapporten för framhålls som ett av de fem länder som redan klarar det gemensamma sysselsättningsmålet för kvinnor. I både rapporten för och för framhålls för den låga skillnaden mellan kvinnor och män vad gäller både syssel- sättning och arbetslöshet. Riktlinje 16 Integrera ett jämställdhetsperspektiv i alla fyra pelare vid genomförandet av riktlinjerna samt utvärdera och mäta resultaten av jämställdhetsarbetet. I rapporten för redovisas att de flesta medlemsländer fortfarande Skr. 2001/02:187 har långt kvar till en arbetsmarknad med lika villkor för kvinnor och Både i rapporten för och för framhålls dock som ett av de länder som tar frågorna om jämställdhet på största allvar, och lyfts fram för att ha integrerat frågan om jämställdhet i alla fyra pelarna och tagit viktiga initiativ på jämställdhetsområdet. Riktlinje 17 För att minska klyftan mellan könen skall medlemsländerna aktivt främja sysselsättningsgraden hos kvinnor, se till att kvinnor och män är jämt representerade inom alla sektorer och yrken, arbeta för lika lön för lika arbete samt överväga nya åtgärder för att främja kvinnors ställning. Rådet och kommissionen skriver i rapporten för att trots den höga sysselsättningsgraden för kvinnor är ett av de länder med bety- dande könssegregering för yrken och sektorer. Det framhålls dock att tar frågan om könssegregering på allvar samt vidtar åtgärder för att minska denna. försök att påverka fördelningen vid de ungas val av utbildning omnämns och jämställdhetsmål vid tillsättning av nya professurer lyfts också fram. Trots insatser på området kvarstår utmaningen att komma tillrätta med könssegregeringen på ar- betsmarknaden, både sektors- och yrkesvis, i enlighet med rapporten för . arbete med en jämställdhetslagstiftning, inklusive de åtgärder som vidtagits för att komma tillrätta med osakliga löneskillnader, har framhållits flera av de gemensamma rapporterna. I rapporten för får ett erkännande för arbetet med att minska könsmässiga löne- skillnader på grund av kön, och arbetet med lagstiftningen som ger ar- betsgivare skyldigheten att analysera lönerna i syfte att upptäcka eventuella osakliga löneskillnader pga. kön framhålls särskilt. Riktlinje 18 Att kombinera arbete och familj. omnämns i flera rapporter för sina satsningar på att göra det möjligt att förena arbete och familj. I rapporten för framhålls den utvecklingsplan för barnomsorg som har fastställts i , och lyfter fram en väl utbyggd barnomsorg och föräldraledighet. I rapporten för redovisas att medlemsländerna driver frågan om en familjevänlig sysselsättningspolitik på mycket varierande sätt och får i sam- manhanget gott omdöme, bl.a. för att vara det enda land som har en sär- skild pappamånad. I rapporten för framhålls att den svenska jäm- ställdhetspolitiken är väl utvecklad och ger erkännande för de initiativ för att förena arbete och familjeliv som regeringen vidtagits. 3.6.3Regeringens bedömning av pelare IV Riktlinje 16 Integrera ett jämställdhetsperspektiv i alla fyra pelare vid genomförandet av riktlinjerna samt utvärdera och mäta resultaten av jämställdhetsarbetet. Det övergripande målet för regeringens jämställdhetspolitik är att kvin- nor och män ska ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom livets alla områden. ändrat arbetsformerna för jämställdhetsarbetet. har alla ministrar ett Skr. 2001/02:187 ansvar för jämställdhet inom sina respektive politikområden och jäm- ställdhetsministern ansvarar för samordningen av jämställdhetsfrågorna. Arbetet för ett jämställt samhälle skall genomsyra alla delar av regering- ens politik och alla nivåer av samhället. övervägs hur ett jämställdhetsperspektiv mera strukturerat ska integreras inom ramen för den statliga budgetprocessen, med avsikten att jämställdhetspolitiken tydligare ska komma till uttryck i målsättningar inom andra politikområ- den. Syftet är även att skapa ett bättre underlag för att bedöma vilka re- sultat som erhållits och i vilken mån de jämställdhetspolitiska målen uppnås. Vidare inrättades ett särskilt råd för jämställdhet inom IT- och transportområdet, kallat . Riktlinje 17 För att minska klyftan mellan könen skall medlemsländerna aktivt främja sysselsättningsgraden hos kvinnor, se till att kvinnor och män är jämt representerade inom alla sektorer och yrken, arbeta för lika lön för lika arbete samt överväga nya åtgärder för att främja kvinnors ställning. är ett av de länder som har den högsta sysselsättningsgraden bland kvinnor. Det är resultatet av en långsiktig jämställdhetspolitik med viktiga reformer som särbeskattning, utbyggd barnomsorg och äldreom- sorg, föräldraledighet samt särskilda insatser för att bryta könssegrege- ringen. Sysselsättningsgraden bland kvinnor i uppgick till , en ökning med . Det kan jämföras med en sysselsättningsgrad för kvinnor i hela unionen på i genomsitt . Motsvarande siffra för män uppgår till i och för hela unionen (se tabell 3). Syssel- sättningsgraden för kvinnor i överstiger också med god marginal EU:s mål om 60 procents sysselsättningsgrad bland kvinnor . Ar- betslösheten bland kvinnor uppgick till av arbetskraften , vilket är lägre än för män, och kvinnor studerar i genomsnitt mer än män inom ramen för vuxenutbildning och högre utbildning (se bilaga 1). Skillnad mellan kvinnor och mäns sysselsättningsgrad respektive arbetslöshet i absoluta tal (procentenheter). mellan kvinnor och män -3,4 -3,8 -19,7 -18,5 mellan kvinnor och män -0,7 -0,2 Det finns även andra skillnader mellan kvinnor och män på den svenska arbetsmarknaden. Kvinnor har i större utsträckning tidsbegränsade an- ställningar och arbetar oftare deltid än män. arbetade 34,1 pro- cent av alla sysselsatta kvinnor deltid mot av alla män. Emellertid har kvinnors genomsnittliga arbetstid ökat kontinuerligt och andelen deltidsarbetande kvinnor minskat med från . Utvecklingen av tidsbegränsade anställningar har däremot inte följt denna trend utan har hållit sig kring under Skr. 2001/02:187 hela (, SCB). Av de deltidsarbetslösa är kvinnor (kvarstående sökande vid arbetsförmedlingen, AMV). I syfte att minska deltidsarbetslösheten och öka sysselsättningen bland deltidsarbetande har Arbetsmarknadssty- relsen infört en rutin som innebär att alla deltids- arbetslösa inom vård och omsorg ska visa intyg från arbetsgivaren om att önskad arbetstid inte kan erbjudas. Om arbetsförmedlingen bedömer att möjligheterna att få önskad arbetstid är begränsad inom det nuvarande yrkesområdet kan anställning inom ett annat yrkesområde erbjudas. Dessutom har AMS inlett överläggningar med parterna inom han- del/hotell- och restaurangbranschen för att minska deltidsarbetslösheten i dessa sektorer. , och regeringen åtog sig att verka för att deltidsarbetslösheten skulle halveras inom kommun- och landstingssektorn mellan . Målet uppfylldes inte men deltidsarbetslösheten har minskat kraf- tigt, från 29 500 personer vid mätningens början till 18 800 . Nedgången i deltidsarbetslösheten var jämnt fördelad mellan kö- nen. har fått rådets rekommendation att fortsätta initiativen för att ta itu med den nuvarande obalansen mellan kvinnor och män både inom yrken och sektorer, som en del av de jämställdhetsreformer som inleddes . Könsuppdelningen hänger nära samman med utbyggnaden av den offentliga sektorn . Utbyggnaden skapade en kraftig ökning av efterfrågan på arbetskraft inom sektorer som under- visning, vård, omsorg och offentlig administration, som tillgodosågs ge- nom att en stor del av den kvinnliga befolkningen mobiliserades och tog steget ut på arbetsmarknaden. De huvudsakliga resultaten blev, förutom ett väl utbyggt välfärdssamhälle, en mycket hög sysselsättningsgrad och ett relativt sett stort ekonomiskt oberoende för kvinnor. Könsuppdel- ningen på arbetsmarknaden har emellertid minskat . Den främsta orsaken till detta är att andelen kvinnor sysselsatta inom hälso- och sjukvårdssektorn och andelen män sysselsatta i bygg- och anlägg- ningsarbete minskat som andelen män och kvinnor ökat i vissa andra branscher (t.ex. fastighetsförvaltning och personaluthyrning). Den positiva utvecklingen kan främst ses som ett resultat av förändringar i sysselsättningens struktur och inte som en effekt av aktiva politiska åt- gärder. Även om den sektoriella könsuppdelningen minskat kvarstår en stark horisontell könsuppdelning.13 Arbetet med att bryta könssegregeringen på arbetsmarknaden måste be- drivas långsiktigt med insatser på många områden. Det är angeläget att motverka diskriminering och bryta traditionellt könsbundna mönster i tidiga åldrar. Arbetsmarknadsutbildning och utbildningsrelaterade sats- 13 Se nationella utvärdering av , delprojekt 5 Främja jämställdhet mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden, IFAU, ningar är viktiga instrument i detta arbete men också lagstiftning som Skr. 2001/02:187 skärpningen av jämställdhetslagen. AMS har, mot bakgrund av den stra- tegi för att bryta könsuppdelningen på arbetsmarknaden som myndighe- ten utarbetade , ett särskilt uppdrag att redovisa sitt arbete på området och dess resultat. AMS har vidare även för år2002 tilldelats särskilda medel för s.k. BRYT-projekt, som syftar till att bryta köns- uppdelningen på arbetsmarknaden. inleddes ett utvecklingsarbete för att uppnå mer långsiktiga och kvarstående effekter av denna projektverksamhet med krav på förstudier och riskanalyser för att höja kvaliteten. En viktig del i uppdraget för den parlamentariska kommitté, som för när- varande utreder utformningen av den framtida gymnasieskolan, är att den nya strukturen i högre grad ska bidra till att minska den sociala och könsmässiga snedrekryteringen. mål är att bryta köns- bundna utbildningsval, vilket bland annat sker genom studie- och yrkes- vägledning, är exempel på insatser för att bryta segregeringen på arbets- marknaden. Det var också ett av målen bakom det nationella IT-pro- grammet SwIT. Av dem som omfattades av utbildningen var kvinnor vilket kan jämföras med att av de som arbetar i IT- sektorn är kvinnor. Regeringen har vidtagit åtgärder för att få en jämnare rekrytering av kvinnliga och manliga studenter till grundutbildningarna vid universitet och högskolor. Regeringen kan konstatera att har antalet kvinnliga sökande till naturvetenskapliga och tekniska utbildningar inom högre utbildning ökat. En undersökning från visar att andelen kvinnor har ökat på IT-utbildningar och är tre av tio stude- rande på dessa utbildningar kvinnor. Emellertid visar analyser från Hög- skoleverket att andelen kvinnor ökar på de mansdominerade utbildning- arna, medan ökningen av män inom kvinnodominerade utbildningar är marginell. Varje högskola ska vidare fastställa mål för för ande- len kvinnor bland nyrekryterade lärare inom samtliga lärarkategorier. För vissa lärosäten har regeringen även satt upp mål om andelen kvinnliga professorer. Skärpningen av Jämställdhetslagen, som trädde i kraft , innebär att lagen samordnas med övrig lagstiftning mot diskrimi- nering i arbetslivet och att omvänd bevisbörda införs så att arbetsgivaren ska bevisa att könsdiskriminering inte förekommit. Diskrimineringsför- budet gäller nu hela anställningsprocessen. Förutom att regeringen arbetar hårt för att integrera jämställdhetsper- spektivet inom alla politikområden och på alla nivåer i samhället, arbetar man även för att öka andelen kvinnor i ledande ställning, för att män skall ta aktiv del i jämställdhetsarbetet och mot kvinnovåld, samt minska osakliga löneskillnader p.g.a. kön. Skillnaden i genomsnittslön mellan kvinnor och män har ökat . Reger- ingen ser som ett viktigt mål att bryta den könsrelaterade lönediskrimine- ringen. Orsakerna till löneskillnader är många. Det handlar om värde- ringar av olika arbeten, effekter av män och kvinnors yrkesval och den segregerade arbetsmarknaden men även direkt lönediskriminering. 2001/02:187 2000 var kvinnors lön i genomsnitt av männens lön (lönestati- stik, SCB). Om kvinnor och män hade fördelat sig lika när det gäller ål- der, utbildningsnivå, sektor, arbetstid och yrkesgrupp hade kvinnor haft av männens lön . Jämställdhetslagen innehåller ett krav på lönekartläggning som innebär att alla arbetsgivare måste granska och analysera lönerna och andra anställningsvillkor för jämför- bara grupper av kvinnor och män. Syftet är att upptäcka, åtgärda och för- hindra osakliga löneskillnader. har fått i uppgift att analysera löneutvecklingen ur ett jämställdhetsperspektiv. Riktlinje 18 Att kombinera arbete och familj. Genomförandet av taket för den inkomstbaserade barnomsorgstaxan, medför minskade marginaleffekter och ökar incitamenten att gå från ar- betslöshet till arbete eller att öka arbetstiden (Se avsnitt 3.3.3, riktlinje 2). Maxtaxan i barnomsorgen kan förväntas leda till sänkta marginalef- fekter för i synnerhet ensamstående föräldrar. Framförallt kan det för- väntas att småbarnsföräldrar med låga inkomster kommer att öka sitt ar- betsutbud då marginaleffekterna för denna grupp är stora. Föräldraförsäkringen är ett viktigt instrument i regeringens familjepolitik och ger en tydlig politisk viljeyttring när det gäller jämställdhet. införde regeringen i föräldraförsäkringen, reserverade för mamman respektive pappan, den s.k. pappamånaden. tar män ut föräldrale- digt i betydligt mindre utsträckning än kvinnor men införandet av pap- pamånader har medfört att betydligt fler män tar ut föräldraledighet, vilket är vikigt både från jämställdhetssynpunkt och ur ett sysselsätt- ningspolitiskt perspektiv. togs av föräldrale- digheten ut av pappor. var andelen (se tabell 4). Män respektive kvinnors andel av totala antalet uttagna dagar med föräldraförsäkring 1995 till 2001. 4.1Full sysselsättning EU:s övergripande mål för sysselsättningspolitiken14 Sedan initierades har sysselsättningen stigit och arbetslösheten har minskat inom unionen. Särskilt vad gäller kvin- nors sysselsättningsgrad har framsteg gjorts och de länder med låg sys- selsättningsgrad bland kvinnor har gjort avsevärda framsteg. Bilden är emellertid inte lika ljus beträffande äldres () situation på ar- betsmarknaden. Några länder, däribland , har högt arbetskrafts- deltagande bland äldre men länder med lågt deltagande har inte visat några större framsteg. Rådet och kommissionen pekar på likartade strukturella svagheter på arbetsmarknaden, som hög långtidsarbetslöshet, hög ungdomsarbetslöshet och skillnader mellan kvinnor och män, i såväl den gemensamma rapporten för som för . Tillväxt och sysselsättning i EU och , 1994-2001 Källa: Employment in Europe 2001 *Sysselsättning: snitt av kvartal 1-3, tillväxt: Kommissionens prognos Tillväxten uppgick till i genomsnitt 2000, och väntas stanna på . Tillväxttakten varierade betydligt mellan länderna och med en uppgång på på och i och . (2000) uppnåddes den största sysselsättningsökningen med 3 miljoner nya arbetstillfällen, vil- ket motsvarar en uppgång på . Sysselsättningsgraden steg till , vilket är under det gemensamma målet på för . För att uppnå målet krävs en genom- 14 Syftet med detta avsnitt är at ge en något bredare bild av sysselsättningsstrategin och dess resultat genom en jämförelse av utvecklingen av sysselsättningspolitiken i EU15. Fokus ligger på en analys av inriktningen av politiken och hur denna har förändrats. snittlig ökning av sysselsättningen på fram . Det kan sättas i relation till den uppgång på närmare en procent som ägt rum mellan samt ökningen mellan och Sysselsättningsgraden i EU:s medlemsländer, 1997 och Källa: Employment in Europe 2001 De länder som uppvisat de bästa resultaten med en sysselsättningsgrad över EU:s gemensamma mål på är , , Neder- länderna och . Den lägsta sysselsättningsgraden har Spa- nien, och på . Under strategins inledande år har sysselsättningen, relativt sett, ökat snabbare bland kvinnor än bland män, en ökning för kvinnor till respektive med för män till . Således kvarstår betydande skillnader i sysselsättnings- grad mellan kvinnor och män i de flesta länder. Den högsta skillnaden i sysselsättningsgrad på uppvisar , och . Den lägsta skillnaden återfinns i , och på . Sysselsättninggrad och arbetslöshet i procent av arbetskraften i Skr. 2001/02:187 EU15 fördelat på kvinnor och män. Arbetslöshet i procent* Källa: LFS . *Harmoniserade tidsserier för arbetslöshet Kvarstående problem på den europeiska arbetsmarknaden är den låga sysselsättningen bland äldre . Inga större förändringar har kun- nat noteras i detta avseende. Sysselsättningsintensiteten uppgick till för , en ökning på endast strax över en procent . Fler heltidsarbeten skapades jäm- fört . av sysselsättningsökningen netto bestod av heltidsarbeten jämfört . Sysselsätt- ningsintensiteten för uppgick till , vilket återspeglar en ökad andel ungdomar inom fortbildning eller högre utbildning. I riktlinjerna uppmanas medlemsländerna att sätta nationella mål för sysselsättning som ett komplement till målet på EU-nivå. Sju länder har hörsammat denna uppmaning, däribland , och har satt egna mål för sysselsättningsutvecklingen. 4.2Pelare I - Att förbättra anställbarheten Aktiv arbetsmarknadspolitik och motverka långtids- och ungdomsarbetslöshet. Rådet och kommissionen konstaterar redan i den gemensamma rapporten att utgångsläget vad gäller aktiv arbetsmarknadspolitik vari- erade mellan länderna. En aktiv arbetsmarknadspolitik har varit i bruk i , och . Övriga medlemsstater på- började reformer i riktning mot en mer aktiv arbetsmarknadspolitik .