prop · GP03127 · 2002-04-12 00:00:00 — I andra stycket bemyndigas regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer att meddela närmare föreskrifter om vad en deklaration skall innehålla. När deklaration skall lämnas regleras i 7 §. Detta regleras nu i stäl- let här. Hur deklarationsformuläret skall vara utformat fastställs av Na- turvårdsverket. I 10 § anges den tidpunkt vid vilken deklaration skall ha kommit in till . När det gäller inbetalning av avgiften gäller däremot enligt nuvarande 7 § tredje stycket att inbetalning skall ske som regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, föreskriver. Lagrådet har anfört att goda skäl kan anföras för att även tidpunkten för betalning skall regleras i lag. Enligt 2 § kungörelsen med föreskrifter om inbetalning av miljöavgift på utsläpp av kväveoxider (SNFS 1992:7) gäller att inbetalning av miljöavgift skall ske året efter redovisningsperiodens utgång. På för- slag av Lagrådet överförs denna bestämmelse nu till första stycket i före- varande paragraf. Andra stycket motsvarar 5 kap. 1 § tredje stycket LPP förutom andra meningen. Den regel som finns i nämnda bestämmelse om att betalning kan delas upp på flera betalningstillfällen om synnerliga skäl föreligger tas dock inte med här. Den ersätts i stället med en hänvisning i 19 § till 17 kap. 7 § skattebetalningslagen. Tredje stycket motsvarar 5 kap. 2 § första stycket LPP. 12 och 13 §§ Paragraferna motsvarar 5 kap. 6 och 7 §§ LPP. Enligt 2 kap. 20 § lagen om handelsbolag och enkla bolag svarar bo- lagsmännen solidariskt för bolagets förpliktelser. Vanligen fastställs del- ägarnas ansvar genom beslut av allmän domstol. När det gäller skatter har det dock ansetts lämpligt att skattemyndigheten beslutar om ansvaret. Beträffande miljöavgiften följer av 5 kap. 17 § andra stycket LPP att Na- turvårdsverket har denna befogenhet . Genom första stycket behåller denna befogenhet. När ett beslut har fattats om ansvarig delägare och det belopp som han är betalningsskyldig för likställs delägaren med en avgiftsskyldig och beloppet med avgift. Detta följer av andra stycket. Ändringen i paragrafen, som tidigare betecknades 9 §, är föranledd av att nuvarande 8 § bytt beteckning till 15 §. Paragrafen motsvarar 9 kap. 4 § LPP. Av första stycket följer att skall föra register över vad som förekommer i ett avgiftsärende. Enligt 9 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) gäller absolut sekretess i skatteärenden för uppgifter om en- skildas personliga och ekonomiska förhållanden. enligt andra stycket i nämnda lagrum arbetsgivaravgift, prisregler- ingsavgift och liknande avgift. Miljöavgiften får anses vara en liknande avgift. Det innebär att absolut sekretess kommer att gälla för uppgifter i registret om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden. För vissa uppgifter i registret förefaller det onödigt strängt. I andra och tredje styckena föreskrivs därför med förebild i 2 kap. 5 § lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i skatteförvaltningens beskattningsverksamhet att vissa uppgifter i registret skall få lämnas ut till en enskild om det inte av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående lider men om uppgiften röjs. I enlighet med vad Lagrådet föreslagit görs det i 9 kap. 1 § fjärde stycket sekretesslagen en hänvisning till den nu föreslagna lättnaden i sekretessen. Se därför även kommentaren till 9 kap. 1 § förslaget till lag om ändring i sekretesslagen. Som tidigare framhållits ersätts i så hög utsträckning som möjligt regler som finns i LPP med hänvisningar till motsvarande regler i skatte- betalningslagen. Detta sker i förevarande paragraf. Förutom när det gäller beräkning av ränta innebär detta i princip inga ändringar i sak. De olika strecksatserna i paragrafen kommenteras var för sig huvudsakligen ge- nom att det anges vilken motsvarighet som finns i LPP. Översändande av uppgift i 2 kap. 6 § SBL. Motsvarar i huvudsak 8 kap. 3 § tredje stycket LPP. Anstånd med att lämna deklaration i 10 kap. 24 § SBL. Motsvarar 2 kap. 9 § LPP. Föreläggande att lämna eller komplettera en deklaration i 10 kap. 10 och 27 §§ SBL. Motsvarar 3 kap. 2 § LPP. Beskattningsbeslut i 11 kap. 2 § första stycket SBL. Hänvisningen in- nebär att skall fatta beslut om avgiften för varje redo- visningsperiod för sig. Detta framgick tidigare av 4 kap. 1 § LPP. I övrigt innebär hänvisningen att beslutet skall fattas med ledning av de uppgifter som lämnats i en deklaration eller andra tillgängliga uppgifter. Skönsbeskattning i 11 kap. 19 § andra stycket andra meningen SBL. Motsvarar 4 kap. 13 § LPP. Beslut om viss debiteringsåtgärd i 11 kap. 20 § SBL. Motsvarar 4 kap. 15 § LPP. Ansvar för företrädare för juridisk person i 12 kap. 6 § första, andra och fjärde styckena, 7 §, 12 § första stycket och 13 § SBL. Motsvarar 5 kap. 17 § första stycket LPP. Den regel som finns i 5 kap. 17 § andra stycket LPP återfinns nu i 14 §. Utredning i skatteärende i 14 kap SBL. Motsvarar i allt väsentligt 3 kap. 215 d §§ LPP. Anstånd i 17 kap. 13, 7, 911 §§ SBL. Avser anstånd med inbetalning av avgift. Motsvarar bestämmelserna om anstånd i 5 kap. 1 § första stycket och 5 § LPP. Den tidigare regeln om anstånd vid bl.a. nedsatt betalningsförmåga ersätts med regeln i 17 kap. 7 § SBL om att anstånd kan medges om synnerliga skäl föreligger. Ränta i 19 kap. 1, 3, 69, 11, 12, 14 och 15 §§ SBL. De regler om dröjsmålsavgift och ränta som återfinns i 5 kap. 815 §§ LPP er- sätts med reglerna i skattebetalningslagen om ränta. Indrivning i 20 kap SBL. Nuvarande regel om indrivning i 5 kap. 16 § LPP ersätts med reglerna i skattebetalningslagen om indrivning. Enligt 20 kap. 1 § första stycket 1 SBL får en fordran lämnas till kronofogde- myndigheten för indrivning om det obetalda beloppet uppgår till i fråga om skattskyldig som skall lämna skattedeklaration. Det- ta medför att för den som är skyldig att lämna deklaration för miljöavgift skall enligt huvudregeln indrivning ske om skulden uppgår till . Av andra stycket i nämnda paragraf framgår dock att indriv- ning också skall ske om ett belopp av varit obetalt . I förarbetena till skattebetalningslagen angavs att en utgångs- punkt borde vara att tiden i vart fall inte borde vara längre än sex måna- der (prop. 1996/97:100 s. 628). Omprövning i 21 kap. 1, 3, 4, 6 och 820 §§ SBL. Motsvarar 4 kap. 3 12 §§ LPP. Se också kommentaren till 20 §. Överklagande i 22 kap. 13 §§, 6 § första stycket, 7 och 11 §§ SBL. Motsvarar 8 kap. LPP förutom 8 kap. 9 § som återfinns i 21 §. Se också kommentaren till 20 §. Avrundning i 23 kap. 1 § SBL. Även beträffande avrundning finns ett antal bestämmelser i . Dessa ersätts nu med den generella regeln i skattebetalningslagen om att avrundning skall ske så att belopp anges i hela krontal så att öretal faller bort. Bestämmelsen skall även tillämpas på ränta. Vite i 23 kap. 2 § SBL. Bestämmelser om vite finns i flera paragrafer i . Dessa bestämmelser ersätts med en hänvisning till 23 kap. 2 § SBL. Behörighet att lämna uppgift i 23 kap. 5 och 6 §§ SBL. Motsvarar 2 kap. 10 § LPP. Verkställighet i 23 kap. 7 och 8 §§ SBL. Motsvarar 5 kap. 18 § LPP. För att hänvisningarna till skattebetalningslagen skall fungera behöver vissa uttryck i den lagen ersättas eller jämställas med uttryck i denna lag. Detta sker i förevarande paragraf. Ipunkten 1 anges att vad som sägs om skatt, skattskyldig, skattemyn- dighet och i stället skall gälla avgift, avgiftsskyldig, och det allmänna ombudet när skattebetalningslagen tillämpas på miljöavgiften. Beträffande intäktsränta har skattebetalningslagen sin utgångspunkt i när en betalning bokförts på skattemyndighetens särskilda konto för skat- teinbetalningar. särskilda konto skall därför när det gäller miljöavgiften ersättas med särskilda konto, dvs. konto enligt 11 § tredje stycket. Detta följer av punkten 2. Iskattebetalningslagen finns tider angivna inom vilka omprövning och överklagande får ske. Exempelvis skall vissa beslut till den skattskyldi- ges nackdel meddelas senast sjätte året efter utgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret har gått ut. För miljöavgiften gäller inget beskattningsår utan redovisningsperioden sammanfaller alltid med ka- lenderåret. För omprövning och överklagande skall därför vad som sägs om beskattningsåret ersättas med redovisningsperioden. Detta följer av punkten 3. Ett omprövningsbeslut till den avgiftsskyldiges nackdel som avser redovisningsperioden skall alltså fattas senast vid utgången av 21 § Prop. 2001/02:127 Paragrafen motsvarar 8 kap. 9 § LPP. I förhållande till den nuvarande lydelsen av 8 kap. 9 § LPP har i förevarande paragraf vissa hänvisningar till taxeringslagen (1990:324) tagits bort. De hänvisningar som inte upp- repas här är hänvisningarna till 6 kap. 11, 12, 15, 16 och 20 §§ taxerings- lagen. Av 7 § följer att det allmänna ombudet för det allmännas talan hos all- män förvaltningsdomstol. Det innebär att om en avgiftsskyldig överkla- gar ett beslut av blir det allmänna ombudet den avgifts- skyldiges motpart i länsrätten. Här gäller alltså inte huvudregeln i 7 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) om att den myndighet som först beslutade i saken, dvs. , skall vara den enskildes mot- part. Om en avgiftsskyldige får helt eller delvis bifall till sin talan får det allmänna ombudet överklaga länsrättens beslut. Detta följer av 33 § and- ra stycket förvaltningsprocesslagen. Någon hänvisning till 6 kap. 11 § taxeringslagen, där det föreskrivs att skattemyndigheten för överklaga beslut av länsrätten om det innebär att den skattskyldige får helt eller delvis bifall till sin talan, behövs därför inte. Eftersom det allmänna ombudet hos för det allmän- nas talan i mål enligt denna lag behövs det inte heller någon hänvisning till 6 kap. 12 § taxeringslagen, där det föreskrivs att får överklaga ett beslut av länsrätten eller kammarrätten även om verket inte tidigare fört det allmännas i målet. I 6 kap. 15 § taxeringslagen regleras vem som för det allmännas talan i länsrätten, kammarrätten och regeringsrätten. Även 6 kap. 16 § taxe- ringslagen innehåller bestämmelser om företrädare för det allmänna. Nå- gon hänvisning till dessa paragrafer behövs inte eftersom det följer av 7 § att det allmänna ombudet för det allmännas talan i allmän förvaltnings- domstol. Skattetillägg tas inte ut i fråga om miljöavgift. Någon hänvis- ning till 6 kap. 20 § taxeringslagen är därför inte nödvändig. 11.17 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel gäller lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter (LPP) för skatt som tas ut enligt 2 § första stycket 6. I fråga om förfaran- det behandlas alltså den delen av avkastningsskatten som en punktskatt. När punktskatterna infogas i skattekontosystemet och LPP därmed upp- hävs kommer alltså skattebetalningslagen (1997:483, SBL) även att gälla för skatt som tas ut enligt 2 § första stycket 6. Detta är bakgrunden till ändringen i första stycket. Till andra stycket flyttas bestämmelserna i nuvarande tredje stycket om tillämpningen av LPP. gäller bestämmelserna dock i stället tillämp- ningen av skattebetalningslagen. Övriga ändringar är endast redaktionel- la. Tredje stycket utgår. I tredje stycket, tidigare fjärde stycket, byts hänvisningen till reglerna om överklagande i LPP ut mot en hänvisning till reglerna i skattebetal- ningslagen. I fjärde stycket, tidigare femte stycket, byts hänvisningen till 5 kap. Prop. 2001/02:127 13 § LPP ut mot en hänvisning till bestämmelserna om intäktsränta i 19 kap. 12 § SBL. 11.18Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivförsäkring, m.m. Paragrafen ändras som en följd av att lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter upphävs och att reglerna för förfarandet i stäl- let skall finnas i skattebetalningslagen. Upphävande av 8 § Bestämmelsen om att den som är skattskyldig för särskild premieskatt skall registreras flyttas till 3 kap. 1 § första stycket 7 d skattebetalnings- lagen (1997:483). Skälen härför redovisas i avsnitt 4.5. Bestämmelsen, som är utformad som en delegationsbestämmelse, ersätts med en möjlighet för beskattningsmyndigheten att medge att en skattskyldig får tillämpa en annan redovisningsperiod än kalendermånad. 11.19Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1482) om lotteriskatt Bestämmelsen om att den som är skattskyldig för lotteriskatt skall vara registrerad flyttas från andra stycket till 3 kap. 1 § första stycket 7 e skat- tebetalningslagen (1997:483). Skälen härför redovisas i avsnitt 4.5. Paragrafen ändras som en följd av att lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter upphävs och att reglerna för förfarandet i stäl- let skall finnas i skattebetalningslagen. Ändringen är redaktionell och görs i syfte att förenkla ordalydelsen. 11.20Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m. Paragrafen ändras som en följd av att lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter upphävs och att reglerna för förfarandet i stäl- let skall finnas i skattebetalningslagen. 11.21 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:72) om Prop. 2001/02:127 koncessionsavgift på televisionens och radions om- Enligt en ny paragraf skall Radio- och kunna fatta beslut om ansvar för delägare i handelsbolag i enlighet med vad som gäller för skat- temyndigheten när skattebetalningslagen (1997:483) är tillämplig (jfr 1 kap. 4 § och 12 kap. 8 a § i den lagen). Sådana beslut bör, liksom nu gäller för beslut enligt 57 §§, 9 § andra stycket och 10 §, kunna över- klagas till allmän förvaltningsdomstol. Reglerna om överklagande finns i 11 §. I syfte bl.a. att undvika hänvisning till en senare paragraf har Lagrådet föreslagit att paragrafordningen ändras så att nuvarande 1013 a §§ betecknas 12 17 §§ och att nuvarande 14 § och den nya paragrafen om beslut om an- svar för delägare i handelsbolag betecknas 10 och 11 §§. Detta är bak- grunden till att paragrafordningen ändras. Paragrafen betecknades tidigare 14 §. Hänvisningen till reglerna om in- drivning i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter ersätts med en hänvisning till motsvarande regler i skattebetalningslagen. Paragrafen är ny. I 5 kap. 17 § LPP finns regler om ansvar för delägare i handelsbolag. Eftersom det blir svårt att genom hänvisningar till skatte- betalningslagen åstadkomma motsvarande regler förs de in direkt i lagen. Paragrafen betecknades tidigare 11 §. Ändringen görs dels för att para- grafordningen ändrats, dels för att bestämmelsen även skall omfatta be- slut enligt 11 §. Bestämmelsen har utformats i enlighet med vad Lagrå- det förordat. Paragrafen betecknades tidigare 13 §. När punktskatterna infogas i skat- tekontosystemet kommer LPP att upphävas. Hänvisningen till reglerna om revision i LPP ersätts därför med en hänvisning till motsvarande reg- ler i taxeringslagen (1990:324). Att dagens hänvisning inte ersätts med en hänvisning till skattebetalningslagen beror på att nämnda lag i sin tur hänvisar till taxeringslagen. 11.22 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar När punktskatterna infogas i skattekontosystemet kommer lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter (LPP) att upphä- Reglerna för förfarandet kommer i stället att finnas i skattebetal- ningslagen (1997:483). Den skrotningsavgift som tas ut enligt bilskrot- ningslagen (1975:343) omfattas av LPP men skall inte infogas i skatte- Prop. 2001/02:127 kontosystemet. Förfarandet skall i stället regleras i bilskrotningslagen. För att förevarande lag även i fortsättningen skall vara tillämplig i fråga om skrotningsavgift byts LPP i punkten 4 ut mot bilskrotningslagen. Hänvisningen till bilskrotningslagen flyttas dock till punkten 2 för att de olika hänvisningarna även i fortsättningen skall komma SFS- nummerordning. Att förevarande lag är tillämplig på punktskatter följer numer i stället av punken 8. Eftersom återbetalningar m.m. av punktskatt enligt förslaget i avsnitt 4.7 skall hanteras enligt förfarandet i skattebetalningslagen be- hövs det ingen föreskrift om att förevarande lag även gäller för fordringar som påförts enligt bestämmelserna i de författningar om punktskatt som anges i skattebetalningslagen. En sådan bestämmelse finns i nuva- rande punkten 4, men den kan alltså utgå (se prop. 1998/99:18 s. 40). 11.23Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) I bestämmelsens första stycke punkten 4 b införs en begränsning i regeln om omvänd skattskyldighet vid utländska företagares omsättning av va- ror eller tjänster inom landet. Genom att införa en hänvisning till 3 kap. 3 § andra och tredje styckena om skattepliktig fastighetsuthyrning re- spektive skattepliktig bostadsrättsupplåtelse i punkten 4 b inskränks till- lämpningen av omvänd skattskyldighet i dessa fall. I de fall en utländsk företagare utöver uthyrning av verksamhetslokaler även bedriver annan verksamhet inom landet, skall omvänd skattskyldighet tillämpas för den- na verksamhet om villkoren för detta är uppfyllda enligt 1 kap. 2 § första stycket 4 b ML. Ansökan om återbetalning av erlagd mervärdesskatt hän- förlig till denna verksamhet skall i sådant fall göras i skattedeklarationen som den utländske företagaren lämnar för sin uthyrningsverksamhet, en- ligt den föreslagna bestämmelsen i 19 kap. 1 § andra stycket ML. Denna ändring kommenteras mera utförligt under avsnitt 7.2. En justering föreslås även avseende hänvisningen till 7 kap. 1 § tredje stycket. I denna bestämmelse har punkten 7 om personbefordran ersatts med tillträde till djurparker (prop. 2001/02:45). Personbefordran regleras numera i punkten 11. Hänvisningen i 4 b föreslås ändrad i enlighet här- med. I bestämmelsen görs ett förtydligande av texten så att det klart framgår att den utländske företagare som utnyttjar valmöjligheten att själv få vara skattskyldig (betalningsskyldig) för mervärdesskatt som skall betalas vid dennes omsättning inom landet omfattar all omsättning som denne före- tagare har inom landet och som förvärvaren annars hade varit skattskyl- dig för enligt 2 § 4 b. När företagaren utnyttjar denna valmöjlighet får han inte tillämpa omvänd skattskyldighet i något annat fall än de obliga- toriska fallen som framgår av 2 § första stycket 2, 3 och 4 jämfört med 4 I bestämmelsen kompletteras andra stycket, som avser att motsvara arti- kel 17.4 a i det sjätte direktivet med en hänvisning till punkt 4 i 1 kap. 2 § första stycket. Denna punkt reglerar s.k. trepartshandel (omsättning av vara mellan tre parter, A, B och C som är registrerade till mervärdes- skatt i tre olika , men där varan skickas direkt från A till C). När en utländsk företagare är mellanman i en trepartshandel har denne enligt artikel 17.4 a (i dess lydelse enligt direktiv /65/EG) i det sjätte direktivet rätt till återbetalning enligt de regler som gäller i direktiv /1072/EEG, det s.k. 8:e direktivet (om återbetalning av ingående mer- värdesskatt till företagare som är etablerade inom EU). Bestämmelsen justeras i enlighet härmed. Huvudrubriken närmast före 10 kap. 5 § Rubriken får delvis ny lydelse därför att återbetalning enligt de regler som följer efter rubriken även kan tillämpas på vissa utländska företaga- re. Bestämmelsen ändras så att det blir möjligt att ansöka om återbetalning i deklaration enligt 19 kap. 1113 §§ för de utländska företagare som har en blandad kundkrets i , t.ex. om företagaren omsätter varor eller tjänster i till såväl privatpersoner som till mervärdesskatte- registrerade personer. Eftersom dessa utländska företagare blir skattskyl- diga (betalningsskyldiga) för mervärdesskatt här i landet och därför skall registreras enligt 3 kap. 1 § första stycket 2 SBL och lämna skattedekla- ration här, får ansökan om återbetalning av mervärdesskatt hänförlig till de transaktioner för vilka omvänd skattskyldighet gäller göras i skattede- klarationen. På så viss undviks att den utländske företagaren hamnar i dubbla system för återbetalning av ingående mervärdesskatt. Ändringen innebär också att en utländsk företagare som skall registreras enligt 3 kap. 1 § första stycket 4 på grund av att han har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 913 §§ ML, t.ex. vid omsättning av vara till annat EG- land enligt 3 kap. 30 a § ML, får rätt att i denna deklaration ansöka om återbetalning för sådan mervärdesskatt som är hänförlig till omsättning inom landet för vilken omvänd skattskyldighet gäller, jfr 1 kap. 2 § första stycket 4 b och 10 kap. 1 § andra stycket ML. Vidare innebär ändringen att en utländsk företagare som skall registreras enligt 3 kap. 1 § första stycket 5 SBL för att denne gör ett skattefritt gemenskapsinternt förvärv här enligt 3 kap. 30 d § ML får ansöka om återbetalning av mervärdes- skatt hänförlig till förvärvet i den deklaration som han enligt 10 kap. 9 § SBL är skyldig att lämna. Rubriken närmast före 19 kap. 11 § Rubriken får delvis ny lydelse därför att återbetalning enligt de regler som följer efter rubriken även kan tillämpas på vissa utländska företaga- re. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:446) om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet Ändringarna är en följd av att lagen (1984:151) om punktskatter och pris- regleringsavgifter (LPP) kommer att upphävs när punktskatterna infogas i skattekontosystemet. Att punktskatterna omfattas av lagen följer numer av första stycket 5. omfattas skrotningsavgift enligt bilskrotningslagen (1975:343) och s.k. burkavgift enligt lagen (1982:349) om återvinning av dryckes- förpackningar av aluminium av LPP, vilket innebär att förevarande lag är tillämplig vid kontroll av dessa avgifter. Skrotningsavgiften skall dock inte infogas i skattekontosystemet utan i stället skall förfarandet regleras i bilskrotningslagen. I avsnitt 4.8 görs dock den bedömningen att det inte behövs bestämmelser om revision och föreläggande för att kontrollera skrotningsavgiften. Förevarande lag behöver alltså inte längre tillämpas i fråga om skrotningsavgift. Någon ändring för att upprätthålla dagens ordning görs därför inte. Förfarandet för burkavgiften skall i fortsättning- en regleras i myndighetsföreskrifter. Med hänsyn härtill görs i avsnitt 4.9 den bedömningen att förevarande lag inte längre bör vara tillämplig i fråga om burkavgift. Någon ändring för att upprätthålla dagens ordning görs därför inte heller avseende burkavgiften. I avsnitt 4.7 föreslås att återbetalningar av reklamskatt, gödselmedels- skatt, tobaksskatt, alkoholskatt och energiskatt skall hanteras enligt förfa- randet i skattebetalningslagen (1997:483, SBL). Det föreslås därför att den som har rätt till återbetalning skall likställas med skattskyldig och att ett beslut om återbetalning skall anses som ett beskattningsbeslut enligt skattebetalningslagen. Se kommentarerna till 1 kap. 4 § och 11 kap. 1 § SBL. För kontroll av ansökningar om återbetalning skall bestämmelserna om föreläggande och revision i skattebetalningslagen gälla, se kommen- taren till 14 kap. 7 § SBL. Bestämmelserna om revision och annan kon- troll i lagarna om skatt på gödselmedel, tobak, alkohol och energi upp- hävs därför, se kommentaren till upphävande av 8 a8 d §§ LSG. Dessa kontrollbefogenheter infördes genom prop. 1998/99:18 och var anled- ningen till att ordalydelsen vid revision eller annan kontroll enligt för- fattning som anges i 1 kap. 1 § första stycket lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter lades till i andra stycket (se prop. 1998/99:118 s. 40). Denna ordalydelse tas nu bort utan att ersättas eftersom det följer av första stycket 5 att förevarande lag är tillämpig vid revision och annan kontroll enligt skattebetalningslagen av ansökningar om återbetalning av punktskatt. 11.25Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8.