prop · GP03116 · 2002-03-12 00:00:00 — Regeringens proposition 2001/02:116 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att medger att i kommun avsätts som . är ett isolerat fjällmassiv i den sydligaste delen av den svenska fjällkedjan. Det är väl avgränsat och har en karakteristisk profil. Den föreslagna omfattar en areal av , varav kalfjäll och fjällhed utgör , barrskog , fjäll- björkskog och våtmarker . Övrig areal utgörs av sjöar, vattendrag och kulturmark. utgörs huvudsakligen av en flack högplatå över havet vilken reser sig ur omgivande barrskog. Platån har i öster och söder dramatiskt branta, skogbeklädda sidor. Flera vattendrag har skurit sig djupt ner i sandstensplatån och bildar smala branta dalar. Några av de mest välutvecklade rasbranterna finns vid Njupeskär, vars med sina , varav fritt fall, är högsta. I norr finns ett omfattande sjösystem på den flacka platån. Syftet med är att bevara ett sydligt fjällområde med särpräglad vegetation och stora naturvärden i väsentligt oförändrat skick. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning.............................................................. Bilaga 1 Förslag till gräns för ....................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... Regeringen föreslår att medger att den mark som staten äger inom det angivna området i kommun avsätts som . Ärendet och dess beredning har i en skrivelse till regeringen föreslagit att inrättas. Skrivelsen har remiss- behandlats. Yttranden över skrivelsen har lämnats av Statens fastighets- verk, , i , kommun, , , Världsnaturfonden, Mörkrets byalag samt Fulufjällsringens ekonomiska förening. Därutöver har yttranden inkommit från enskilda. Skrivelsen, remissyttrandena och övriga yttranden finns tillgängliga i Miljö- departementet (dnr 2001/5215/Na). Förslagen i denna proposition har utformats i samarbete med och . Enligt kan skyddet för särskilt värdefulla områden säker- ställas genom att de avsätts som nationalpark, naturreservat eller kultur- reservat. För att bevara ett större sammanhängande område av en viss landskapstyp i dess naturliga tillstånd, eller i väsentligt oförändrat skick, kan mark eller vattenområde som tillhör staten avsättas till nationalpark. Det finns 27 nationalparker i varav en stor del inrättades . har 11 nationalparker tillkommit. Av dessa är den senast tillkomna (prop. 2000/01:82, bet. 2000/01:MJU17, rskr. 2000/01:204). har utarbetat en nationalparksplan för . I denna föreslås en utvidgning av antalet nationalparker i landet så att de representerar ett urval av särskilt skyddsvärda områden. I planen föreslås bl.a. att avsätts som nationalpark. har genom ställningstagande till propositionen om Svenska miljömål (prop.1997/98:145, bet. 1998/99:MJU6, rskr.1998/99:183) be- slutat att fjällen skall ha en hög grad av ursprunglighet vad gäller bio- logisk mångfald, upplevelsevärden samt natur- och kulturvärden. Verk- samheter i fjällen skall bedrivas med hänsyn till dessa värden och så att en hållbar utveckling främjas. Särskilt värdefulla områden skall skyddas mot ingrepp och andra störningar. Regeringens förslag: Den del av som markerats på den bilagda kartan avsätts som . förslag: Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna tillstyrker eller har inga invändningar mot att området avsätts som nationalpark. kommun tillstyrker att Fulu- fjället blir nationalpark och framhåller att en nationalpark kan få positiv effekt för området och ge möjligheter att skapa fler arbetstillfällen. att få positiv respons bland dem som närmast berörs anger kommunen ett antal punkter beträffande främst markanvändningen och lokal medverkan vilka bör kopplas till arbetet med skötselplanen för parken. i anför att det genom senare års dokumentation fram- kommit att området har än högre naturvärden än vad som varit känt och att bildandet av bl.a. därför framstår som synner- ligen angeläget och välmotiverat. anser dock att syftet med parken bör kompletteras med att tillvarata de kulturhistoriska värdena knutna till framför allt fäbodarna. anför liknande synpunkter vad avser fäbodarna men föreslår även vissa andra komplette- ringar för att öka kunskaperna om områdets kulturmiljövärden. anser att det i syftet bör införas ett klarläggande att sameby avstår från att begagna vinterbetet på annat än då det kan vara fråga om en nödsituation dvs. en särskilt besvärlig betes- situation. De lokalt verksamma föreningarna framhåller särskilt betydel- sen av möjligheterna till samarbete i det förberedande arbetet genom projektet omland. Skälen för regeringens förslag: är ett isolerat fjällmassiv i den sydligaste delen av den svenska fjällkedjan. Fjället fortsätter västerut in i . Det är väl avgränsat och har en karakteristisk profil. är en flack högplatå över havet vilken reser sig ur omgivande barrskog. Platån är i norr tämligen slät, i övrigt svagt böljande med mjuka toppar som högst når en höjd av . Platån har i öster och söder dramatiskt branta, skogbeklädda sidor. Flera vattendrag har skurit sig djupt ner i sandstensplatån och bildar smala, branta dalar. Några av de mest välutvecklade rasbranterna finns vid Njupeskär, vars med sina , varav fritt fall, är högsta. I norr finns ett omfattande, hydrologiskt intress- ant sjösystem på den flacka platån. Den föreslagna om- fattar en areal av , varav kalfjäll och fjällhed utgör , barrskog , fjällbjörkskog och våtmarker . Övrig areal utgörs av sjöar, vattendrag och kulturmark. är i det närmaste helt uppbyggd av dalasandsten. Diabas finns i fjällsluttningarna. Fjället täcks i sin helhet av morän med hög blockhalt. Vissa områden på kalfjället är nästan vegetationsfria blockhav. ligger längre från hav än något annat område i Skan- dinavien. Det har därmed ett utpräglat kontinentalt klimat. Detta till- sammans med den fattiga sandstensberggrunden har givit upphov till en kalfjällsvegetation av ljung-, gräs- och lavhedar som är unik för den svenska fjällvärlden. Av särskilt intresse är de vidsträckta gräshedarna med enstaka enbuskar, liksom de lavrika hedbjörkskogarna. Ovanliga är också de mycket väl utväxta, svällande mattorna av renlav och fönster- lav. De är en följd av att inte används för renbete, vilket i sin tur gör fjället till ett värdefullt referensområde för studier av renbetes- effekter i fjällen. De djupa dalgångarna och de branta sidorna hyser frodiga, ofta ur- skogsartade, grova granskogar med inslag av björk. Flera växtarter har svensk sydgräns på . urskogar utan spår av avverkning finns bland annat mot kalfjället och i dalgångar. Högörter som stormhatt och tolta växer i ravinskogarna, där diabas i berggrunden i kombination med rörligt markvatten ger gynnsamma förhållanden för växtlivet. gäller särskilt mossor, lavar och svampar som förekommer med ett 60-tal rödlistade arter. är ett av landets mossrikaste områden. Här finns mer än en tredjedel av landets mossarter. Exempelvis har taiga- björnmossan bara en annan känd lokal i landet. är förhållandevis fattigt på våtmarker, särskilt fjällplatån där blockigheten och dräneringsförhållandena är sådana att de motverkar myrbildning. Nedanför sluttningen i öster finns dock ett vidsträckt, orört och mycket vackert fattigkärr med flarkbildningar. har ett rikt fågelliv. I nordost finns sluttande källkärr med en rik flora och på fjällets norra del finns ett trågformat myrområde som med omgivande gammel- tallar har ett anslående skönhetsvärde. är ett viktigt område för björn. Även lo förekommer längs sluttningarna, medan järv och varg uppträder sporadiskt. De frodiga och orörda dalgångarna erbjuder goda betesmarker för älg. är känt för sin goda älgstam med stora tjurar. Fågelfaunan är artrik och präglar fjället. Flera häckande arter har sin sydgräns här, t.ex. bergand, alfågel och sjöorre. Smalnäbbad simsnäppa, småspov och brushane är karaktärs- arter i sjö- och myrlandskapet. Blåhake sjunger i videsnåren och ringtrast häckar i ravinerna. Goda bestånd finns av dalripa. Kungsörn och fjällvråk förekommer i området. I skogslandet kan besökaren möta den orädda lavskrikan. De urskogsartade skogarnas torrakor, högstubbar och lågor hyser en artrik skalbaggsfauna. I sjöarna i norr, bl.a. , förekommer harr, och öring. är rikt på välutvecklade geomorfologiska bildningar av stort Från inlandsisens avsmältning härrör t.ex. slukåsar, sluk- och skvalrännor, inklusive det ovanliga fenomenet korsande rännor. Även flytjordsvalkar, stenströmmar och strukturmark förekommer. Flera v-formade klippkanjons finns i branterna, där Njupeskärs utgör ett skolexempel på bakåtskridande erosion. Av stort intresse är partierna på södra fjället där marken är bevarad från den förra mellanistiden, dvs. området har inte skalats bort av den senaste inlandsisen, vilken avsmält stillaliggande. En av naturen nyskapad attraktion är effekterna av den stora urskölj- ningen . Då medförde ett mycket intensivt regnväder, troligen föll , att vattendrag på fjällets östra och södra sida svällde till formliga älvar. De sköljde ur dalgångarna och drog med sig 10 000-tals kubikmeter skog och uppskattningsvis 50 000 kubik- meter grus och sten. Resultatet är dramatiskt och fantasieggande: gigan- tiska brötar av döda träd, nybildade deltalandskap och mark som inte varit blottad sedan istiden. Forskningen har unika möjligheter att studera erosionseffekter och återkolonisation av djur och växter. Bara ett fåtal fornlämningar är kända inom nationalparksområdet. Fynd av pilspetsar och fångstgropar i närheten vittnar dock om att området har utnyttjats av jägarfolk sedan stenåldern, bland annat för vildrensjakt. De fasta bosättningarna tillkom först , flertalet med ursprung i fäbodbruket. Några fäbodplatser, med byggnader av varierande kvalitet och värde, finns inom . Lavtäkt före- kom på fjällplatån för att dryga ut tamboskapens vinterfoder. Slåtter av myrar och längs bäckar har skett i skogslandet. I södra delen finns rester av ett brynstensbrott. är attraktivt för det rörliga friluftslivet, både sommar och vinter. På grund av den flacka fjällplatån är det relativt lätt att röra sig i området. Led- och stugsystemet är väl utbyggt och upprustat. Omfattande ledpartier är spångade för att kanalisera friluftslivet och skydda känslig natur. Goda förutsättningar finns för att uppleva stillhet, avskildhet och orörd natur. Njupeskärs är ett högklassigt och lättillgängligt besöksmål, liksom erosionsspåren vid Göljån. Viktiga friluftsaktiviteter i är, förutom vandring och skidåkning, bärplockning på de rika hjortronmyrarna, isklättring i Njupe- skärs , ädelfiske från uthyrningsbåtar och från is, samt älgjakt och snöskoterkörning. är tänkt att delas in i zoner med olika föreskrifter som reglerar aktiviteter och förutsättningar för upplevelser. Parkens kärn- område, motsvarande av parkens areal, avses bli en orörd zon utan några verksamheter som stör natur och naturupplevelser. Ut- gångspunkten har varit att behålla det för lokalbefolkningen viktigaste nyttjandet men i övrigt låta området vara så opåverkat som möjligt. Genom zoneringen får de flesta intressenter sina mest angelägna önske- mål tillgodosedda, men inom skilda delar av . Det förberedande arbetet med har präglats av strävan att förankra nationalparksförslaget hos ortsbor och kommunala företrädare. Delaktighet, dialog, underifrånperspektiv och konkreta satsningar på bl.a. anläggningar, infrastruktur och nätverksbyggande har varit nyckelord i processen. Resultatet är i stora delar ett gott exem- pel på hur arbetet med en nationalpark kan genomföras och bidra till utveckling av en bygd. Syftet med är att i väsentligen orört skick be- vara ett sydligt fjällområde med särpräglad vegetation och stora natur- värden i övrigt. Syftet är även att ta till vara områdets kulturhistoriska värden och att ge förutsättningar för besökarnas upplevelser av stillhet, avskildhet och orördhet i kombination med att i lämplig grad underlätta för allmänheten att uppleva parkens natur- och kulturmiljövärden. För att uppnå syftet bör inte exploaterande verksamhet eller verksamhet som kan skada mark och vegetation tillåtas. Vidare bör det förhindras att frilufts- liv och skyddsvärt djurliv störs. I överensstämmelse med den deklaration som upprättades (den s.k. Idredeklarationen om mark- användningen i kommuns fjällvärld) skall renbete normalt inte tillåtas inom . Vad rör renbetesfrågorna och kulturmiljö- värdena, däribland spåren av fäbodbruk, samt de övriga markanvänd- ningsfrågor som framhållits av kommun får dessa hanteras närmare i arbetet med föreskrifter och skötselplanen för parken. Informa- tionsmaterial om områdets värden och bestämmelser kommer att utarbe- tas och göras tillgängligt för allmänheten. Området kommer att zoneras vad gäller nyttjande och skydd för att tillgodose såväl skyddsanspåk som önskemål om vissa aktiviteter. Hela det område som föreslås avsättas som nationalpark ägs av staten med undantag för tre samfälligheter om totalt . Köpekontrakt för samfälligheterna har emellertid upprättats mellan samfällighetsföre- ningarna och staten. När kontrakten godkänts genom beslut vid före- ningsstämma kan även dessa fastigheter ingå i parken. På finns två privatägda områden som inte avses ingå i . De privata enklaverna kommer i fortsättningen att omfattas av naturreservatsskydd, i syfte att staten skall ha kontroll över markanvändningen även i dessa områden. Sammanfattningsvis anser regeringen att har höga natur- värden främst knutna till dess speciella geologi, morfologi och vege- tation. Området har också kulturmiljövärden främst knutna till tidigare fäboddrift. Motsvarigheter till fjällhedarna och de djupa lavmattorna finns inte någon annanstans i landet. Naturen har starka drag av orördhet och fria vidder. Njupeskärs är en stor sevärdhet. Området ger goda möjligheter till attraktiva turer i lättillgänglig fjällterräng. Fulu- fjället är väl lämpat som den svenska fjällkedjans sydligaste national- park. Regeringen föreslår därför att medger att den del av Fulu- fjället som markerats på kartan (se bilaga) avsätts som . Förslag till gräns för nationalpark Ur Allmänt kartmaterial © Lantmäteriet 2001 Medgivande L2002/175 Godkänd från sekretessynpunkt för spridning Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , . Regeringen beslutar proposition 2001/02:116 nationalpark