prop · GP03127 · 2002-04-12 00:00:00 — religger stora skillnader mellan medlemsstaterna vad gäller priser och punktskatter på tobaksvaror. Med anledning härav föreslog kommissio- nen vissa ändringar i rådets direktiv /79/EEG av om tillnärmning av skatt på cigaretter1, rådets direktiv /80/EEG av den om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än ciga- retter2 och rådets direktiv /59/EG av om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksva- Ändringarna har beslutats genom rådets direktiv /10/EG av den om ändring av direktiven /79/EEG, 92/80/EEG och 95/59/EG när det gäller strukturer och skattesatser i fråga om punktbe- skattning av tobaksvaror4. Medlemsstaterna skall sätta i kraft direktivet Genom direktiv /10/EG har en bestämmelse införts som innebär att ett fast minimibelopp per 1000 cigaretter, , skall tas ut på ciga- retter i den mest efterfrågade priskategorin. detta belopp vara . Detta krav skall gälla utöver det nuvarande kravet att punktskatten på cigaretter skall vara av de- taljhandelspriset på cigaretter i den mest efterfrågade priskategorin. lemsstater som tar ut en punktskatt på per 1000 cigaretter behöver inte uppfylla 57-procentkravet. Vid omräkning av beloppet får medlems- stater som inte anslutit sig till den monetära valutaunionen tillämpa vär- det av euron i nationell valuta den första arbetsdagen . har ett undantag till och med att uppfyl- la 57-procentkravet för cigaretter. Eftersom cigarettskatten per 1000 ci- garetter av den mest efterfrågade priskategorin i överstiger 95 euro om växelkursen tillämpas behöver på grund av den nya bestämmelsen i direktivet inte längre något undantag Under dessa förhållanden är någon ändring i lagen om tobaksskatt inte nödvändig på detta område. Enligt det nya direktivet får medlemsstaterna möjlighet att ta ut en mi- nimipunktskatt på cigaretter som säljs till ett lägre pris än detaljhandels- priset på cigaretter i den mest efterfrågade priskategorin, förutsatt att denna punktskatt inte överskrider den punktskatt som tas ut på cigaretter i den mest efterfrågade priskategorin. Detta innebär att som mest får det skattebelopp som har fastställts för cigaretter i den mest efterfrågade priskategorin tas ut för samtliga cigaretter på marknaden oberoende av Bestämmelsen skall ge medlemsstaterna en bätt- re möjlighet att lösa problem med priskrig eller en dramatiskt ökad till- gång på billiga cigaretter på marknaden. terna ta ut en minimiskatt på cigaretter förutsatt att denna inte medför en höjning av den totala skattebelastningen till av den 1 EGT L 316, 31.10.1992, s. 8, Celex 31992L0079. 2 EGT L 316, 31.10.1992, s. 10, Celex 31992L0080. 3 EGT L 291, 6.12.1995, s. 40, Celex 31995L0059. 4 EGT L 46, , s. 26, Celex 32002L0010. totala skattebelastningen på den mest efterfrågade priskategorin av ciga- Prop. 2001/02:127 retter. har ett antal s.k. lågpriscigaretter lanserats på den svenska marknaden. Dessa cigaretter har ett pris som per paket ligger under priset på ett cigarettpaket i den mest efterfrågade priskategorin. Dessa lågpriscigaretters andel av marknaden har successivt ökat. Det låga priset på dessa cigaretter medför risk för att cigarrettrök- ningen kommer att öka. Särskilt unga personer har visat sig känsliga för ett lågt pris. Av folkhälsoskäl är det därför viktigt att priset på cigaretter inte är alltför lågt. Regeringen anser därför att det finns skäl att med stöd av den nya bestämmelsen införa en minimipunktskatt för cigaretter som har ett lägre detaljhandelspris än cigaretter i den mest efterfrågade pris- kategorin. Regeringen avser att återkomma med ett sådant förslag i bud- getpropositionen för . I det nya direktivet fastställs en gradvis ökning av minimiskatten på finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter. Vidare sker en justering på grundval av inflationen för minimiskatterna på finskuren och annan röktobak, cigarrer och cigariller. Eftersom den svenska tobaksskatten på dessa produkter överstiger de beslutade minimiskatterna krävs ingen änd- ring av de svenska reglerna. En förändring av definitionen av cigarrer och cigariller görs i direkti- vet, så att produkter som i flera avseenden liknar cigaretter behandlas som cigaretter och inte som cigariller vid beskattningen. Produkterna konkurrerar med cigaretter som är högre beskattade än cigarrer och ciga- riller. Med anledning av denna förändring behövs en ändrad definition av cigarrer och cigariller i 1 b § lagen (1994:1563) om tobaksskatt. Reger- ingen föreslår därför en sådan ändrad definition. Ändringen föreslås träda i kraft . 9Genomförande av ändringar i indrivningsdi- rektivet Regeringens förslag: De ändringar i rådets direktiv /308/EEG som beslutades skall genomföras genom att det i lagen (1969:200) om uttagande av utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga tas in en bestämmelse om att ändringsdirektivet, 2001/44/EG, gäller som svensk lag. Texten till ändringsdirektivet skall fogas som en bilaga till nämnda lag. Skälen för regeringens förslag: Vid möte i beslutades omfattande ändringar i rådets direktiv /308/EEG av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar uppkomna till följd av verksamhet som utgör en del av fi- nansieringssystemet för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket och av jordbruksavgifter och tullar samt med avseende på mervärdesskatt och vissa punktskatter (indrivningsdirektivet). I direktivet regleras det bistånd som medlemsstaterna är skyldiga att lämna varandra med indrivning av fordringar på skatte- och tullområdet. Ändringarna innebär bl.a. att direktivets tillämpningsområde utvidgas från att bara omfatta indirekta skatter till att omfatta även direkt skatt på inkomst och förmögenhet. Vidare görs ett antal ändringar i syfte att ef- fektivisera indrivningssamarbetet bl.a. genom att tidsfrister förkortas och att det görs till huvudregel att en utländsk exekutionstitel skall erkännas och verkställas direkt i stället för att ersättas med en inhemsk exekutions- titel eller kompletteras. En ytterligare ändring är att det nu öppnas en möjlighet för de medlemsländer som så önskar att ge andra medlemslän- ders skattefordringar samma förmånsrätt som liknande egna fordringar. Ändringsdirektivet träder enligt rådets beslut i kraft . Kommissionen har vid väckt talan om ogiltigförklaring av ändringsdirektivet och anfört att detta beslutats med stöd av en rättslig grund som inte är korrekt. har emellertid kommisionen yrkat att ändringsdirektivet skall tillämpas på det sätt som rådet avsett från , i avvaktan på att ett nytt beslut kan fattas med stöd av korrekt rättslig grund. Det får därför antas att indrivningsdirektivet kommer att gälla i sin lydelse enligt det nu aktuella ändringsdirektivet fr.o.m. . Indrivningsdirektivet har genomförts i i sin hittillsvarande ly- delse genom lagen (1994:1554) om ändring i lagen (1969:200) om utta- gande av utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga. Ändringen inne- bar att det i 1 § nämnda lag fördes in en bestämmelse om att indrivnings- direktivet (och kommissionens tillämpningsdirektiv till detta) skall gälla som svensk lag. Direktivtexten fogades till lagen som en bilaga. Den metod som sålunda kom till användning för att genomföra direkti- ven har kritiserats i andra sammanhang, och förklaringen till att den val- des i detta fall torde vara den tidsnöd som uppkom när en stor mängd rättsakter skulle genomföras med anledning av inträde i Europe- iska unionen. Det är önskvärt att i fortsättningen använda en annan me- tod. Detta måste dock föregås av en noggrann analys av hur direktivens bestämmelser förhåller sig till svensk lagstiftning på området. Regering- en avser att göra en sådan analys och därefter återkomma till med förslag till de lagändringar som behövs. I avvaktan på detta bör ändringsdirektivet genomföras på motsvarande sätt som grunddirektivet och tillämpningsdirektivet till detta i deras hit- tillsvarande lydelse. Det innebär att uppräkningen i 1 § lagen om utta- gande av utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga skall kompletteras med rådets direktiv /44/EG av om ändring av di- rektiv 76/308/EEG om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar uppkomna till följd av verksamhet som utgör en del av finansieringssy- stemet för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket och av jordbruksavgifter och tullar samt med avseende på mervärdesskatt och vissa punktskatter, samt att texten till detta ändringsdirektiv skall läggas till som en tredje rättsakt i bilagan till nämnda lag. Med hänsyn till att det åtminstone teoretiskt kan råda tvekan om ikraftträdandedagen för änd- ringsdirektivet bör lagändringen träda i kraft den dag regeringen be- stämmer. Vad gäller förmånsrätt föreskrivs i 12 § lagen (1990:314) om ömsesi- dig handräckning i skatteärenden att förmånsrätt inte följer med fordran på skatt i främmande stat. Någon ändring föreslås inte på den punkten. Offentlig-finansiella och andra effekter Att punktskatterna infogas i skattekontosystemet innebär fördelar för såväl som de skattskyldiga. Den som är skattskyldig för punktskatt är nämligen nästan undantagslöst även skattskyldig för någon av de skatter som omfattas av systemet, t.ex. mervärdesskatt. Ett infogande av punktskatterna i skattekontosystemet innebär alltså att punktskatterna kan hanteras gemensamt med de skatter som ingår i systemet. Detta kommer att underlätta administrationen hos både skatt- skyldiga och . Förslaget i avsnitt 4.7 att återbetalning av vissa punktskatter skall hanteras enligt förfarandet i skattebetalningsla- gen leder också till administrativa fördelar för . Det nuvarande uppbördssystemet för punktskatter är föråldrat. Riks- skatteverket arbetar därför med att utveckla ett nytt IT- stöd. I arbetet tas hänsyn till att punktskatterna skall infogas i skattekon- tosystemet . Utvecklingskostnaderna för det nya IT-stödet beräknas uppgå till . Arbetet finansieras genom lån hos eftersom bedömer att ett nytt IT-stöd och punktskatternas infogning i skattekontosystemet kommer att effektivisera skatteförvaltningens hantering av punktskatter, vilket kommer att leda till minskade kostnader framöver. När punktskatterna infogas i skattekontosystemet kommer det initialt att ställas stora krav på . Detta på grund av att ny teknik skall användas för att ta ut punktskatt. Den nya tekniken kräver en inkör- ningsperiod på . Kostnaden för den rent praktiska infogningen av punktskatterna i skattekontosystemet beräknas uppgå till . Inledningsvis kommer stor kraft att få läggas på s.k. grundhantering. Erfarenheten från driftsättningen av skattekontosystemet och övriga system i anslutning till skattekontot visar nämligen att en stor del av arbetsinsatsen fick läggas på grundhantering för att rätta upp maskinella feltolkningar. Det råder ingen tvekan om att förslaget att infoga punktskatterna i skat- tekontosystemet kommer att effektivisera hantering av punktskatterna. Resursåtgången för att administrera punktskatterna kommer alltså att minska och resurser kommer därmed att frigöras för andra arbetsuppgifter. Under genomförandet av förslaget och initialt kommer dock arbetsbelastning att öka något. Denna ökning kan emellertid, inte minst mot bakgrund av att förslaget leder till effektiviseringar, inom anslag. Det nya systemet med godkända lagerhållare innebär att Riksskatte- verket måste pröva ansökningar från skattskyldiga som registreras som skattskyldiga utan prövning och i förekommande fall återkalla god- kännanden. Systemet kommer att omfatta cirka 400500 skattskyldiga. Den övergångsbestämmelse som föreslås och som innebär att den som är registrerad som skattskyldig när det nya systemet träder i kraft skall an- ses godkänd som lagerhållare kommer dock att minska arbetsbelastning- en högst väsentligt. kommer alltså i princip enbart att behöva ägna sig åt att återkalla godkännanden som lagerhållare. Antalet återkallelseärenden bedöms bli relativt få, varför uppgiften bör kunna av inom befintliga ramar. skall enligt förslag i avsnitt 4.8 ta över huvudansvaret för skrotningsavgiften. är det som för Riksskattever- kets räkning beslutar om skrotningsavgift. hanterar vidare uppbörden av avgiften och ansöker om indrivning av obetalda avgifter. Det är alltså som i praktiken helt sköter uttaget av skrotnings- avgift. ansvar för avgiften i egenskap av beskattnings- myndighet får närmast betraktas som formellt. Att nu föreslås få även det formella huvudansvaret bör mot bakgrund av nuvarande ar- betsfördelning inte leda till någon ökad arbetsbelastning för . Bestämmelserna om överklagande i skattebetalningslagen stämmer i stort sett överens med motsvarande bestämmelser i . Att punktskat- terna infogas i skattekontosystemet kommer därför inte att öka arbetsbe- lastningen för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Beslut i ärenden om godkända lagerhållare kommer att kunna överkla- gas till allmän förvaltningsdomstol. Det rör sig delvis om en ny typ av ärenden, i vart fall i fråga om de skattskyldiga som registreras som skattskyldiga utan något ansöknings- och prövningsförfarande. Eftersom det rör sig om en ny typ av ärenden finns det skäl att beröra förslagets påverkan på domstolarnas arbetsbelastning. Det bör inledningsvis näm- nas att beslut i ärenden om skattebefriade förbrukare skall överklagas till Länsrätten i , se 7 a § förordningen (1977:937) om allmänna förvaltningsdomstolars behörighet m.m. Länsrätten i kom- mer alltså som första instans att få hantera samtliga överklaganden. Ovan har anförts att cirka 400500 skattskyldiga kommer att omfattas av det nya systemet med godkända lagerhållare. Genom den övergångs- bestämmelse som föreslås kommer dessa skattskyldiga att med automatik föras över till det nya systemet. Själva ikraftträdandet kommer alltså inte att leda till en massa ansökningar om godkännande. Hur det blir när det nya systemet trätt i kraft är svårt att sia om, men det är högst sannolikt att antalet ansökningar kommer att vara ytterst få. Förutom beslut i ansökningsärenden kommer beslut om återkallelse av godkännanden att kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Eftersom det inte kommer att finnas mer än cirka 400500 godkända lagerhållare är det sannolikt att endast ett ytterst litet antal ärenden kommer att hamna i Länsrätten i . Mot bakgrund av nu angivna förhållanden anser regeringen att försla- gen inte kommer att påverka arbetsbelastningen för de allmänna förvalt- ningsdomstolarna i någon nämnvärd omfattning. Vid övergången till skattekontosystemet kommer betalningen av punktskatterna för nästan alla skattskyldiga att senareläggas. De ränteför- luster som detta medför innebär en årlig försvagning av statsbudgeten på ca i periodiserade termer. För de skattskyldiga som har ett beskattningsunderlag för mervärdesskatt på högst , exklusive import och gemenskapsinterna förvärv, kommer dessutom in- betalningarna att förskjutas över ett månadsskifte. Denna uppbördsför- skjutning leder till en kassamässig engångseffekt första året, dvs. , eftersom staten från nämnda skattskyldiga endast kommer att få in punktskatter detta år. På punktskatteområdet står dock ett mindre antal stora aktörer för nästan samtliga skatteintäkter. Dessa aktörer har ett beskattningsunderlag för mervärdesskatt som mer än väl överstiger . Detta faktum gör att den kassamässiga effekten blir förhållandevis liten i relation till de totala intäkterna, som för beräknas uppgå till drygt 77 miljarder. budgetförsvagningen av uppbördsförskjutningen kan beräknas till 143 miljoner. Effekter av betydelse för små företags arbetsförutsättningar m.m. Förslaget att infoga punktskatterna i skattekontosystemet kommer att påverka vissa små företags arbetssituation. konsekvenserna för de företag som kommer att omfattas av systemet med Analysen bygger på förordningen (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags vill- Några av de frågeställningar som tas upp i den s.k. checklistan i 3 § nämnda förordning har redan behandlats på annat ställe i remissen. bör dock nämnas att det egentligen inte finns några stora problem med dagens ordning utan reformen är motiverad av att det finns fördelar med att infoga punktskatterna i skattekontosystemet. Hur samråd har skett med näringslivet och med myndigheter som särskilt berörs framgår av avsnitt 3 Ärendet och dess beredning. Vilka synpunkter som därvid kommit fram redovisas i respektive avsnitt. Tidpunkten när deklaration skall lämnas kommer att senareläggas för nästan alla skattskyldiga. Det innebär i sin tur en senareläggning av be- För den som är skattskyldig för punktskatt och som inte skall redovisa mervärdesskatt eller som skall redovisa mervärdesskatt i sin självdeklaration tidigareläggs dock betalningen av punktskatt. desskatt skall, med vissa undantag, redovisas i självdeklaration om be- skattningsunderlaget, exklusive gemenskapsinterna förvärv och import, för beskattningsåret uppgår till högst . I dessa fall skall punktskatt redovisas och betalas som gäller för innehål- len skatt och arbetsgivaravgifter, dvs. senast den 12 efter re- dovisningsredovisningsperioden (senast den 17). Detta innebär att betalningen tidigareläggs med 13 eller ( och januari med 8 eller ) beroende på om den 25 eller 20 i må- nanden efter redovisningsperioden är förfallodag . rör det sig om cirka 100 företag som kommer att få betala punktskatt ti- Dessa företag kommer emellertid att kunna hantera punktskatterna gemensamt med innehållen skatt och arbetsgivaravgifter. Detta är en administrativ fördel som något uppväger nackdelen av att behöva betala punktskatt tidigare. Förslaget i avsnitt 4.7 att återbetalningar av punktskatt skall hanteras enligt förfarandet i skattebetalningslagen innebär i praktiken ingen för- ändring för de företag som ansöker om återbetalning. förfarandet ändras nämligen inte utan företagen skall ansöka om återbe- talning på samma sätt som . Den enda märkbara skillnaden för före- tagen är att återbetalningsbeloppet kommer att bokföras på företagets Om det leder till ett överskott på kontot kommer överskottet att betalas tillbaka automatiskt, dvs. I avsnitt 5 föreslås att dagens system med skattefria leveranser mellan registrerade skattskyldiga för skatt på snus, tuggtobak, naturgas, kol- bränslen, petroleumkoks och gödselmedel skall ersättas med ett system där sådana leveranser förutsätter att de skattskyldiga godkänts som lager- Endast den som med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig skall kunna godkännas. registreras vissa skattskyldiga automatiskt, alltså utan något ansöknings- och prövningsförfarande. Genom den övergångsbestämmelse som före- slås i avsnitt 5 kommer samtliga skattskyldiga som är registrerade och som berörs av det nya systemet med godkända lagerhållare att god- kännas som sådana när systemet träder i kraft. Någon ansökan är alltså inte nödvändig utan de skattskyldiga som berörs kommer automatiskt att föras över till det nya systemet. Den som vill bli godkänd som lagerhållare måste dock an- söka om att bli godkänd. För att beskattningsmyndigheten skall kunna bedöma ett företags lämplighet måste självfallet företaget lämna vissa uppgifter till beskattningsmyndigheten. Det kommer i första hand att röra sig om uppgifter om den egna verksamheten varför uppgifterna borde vara förhållandevis lätta att ta fram. Som exempel på sådana uppgifter kan nämnas en närmare beskrivning av företagets verksamhet, företagets årsredovisning och registreringsbevis från Patent- och registreringsver- ket. I de fall en ansökan inte innehåller tillräckliga uppgifter kommer beskattningsmyndigheten be att få in de uppgifter som saknas. För att undvika att ansökningsförfarandet drar ut är det viktigt att be- skattningsmyndigheten redan från början klargör vilka uppgifter sökan- den skall lämna. Uppgifter kommer också att inhämtas av beskattnings- myndigheten, t.ex. uppgifter om sökandens skattekonto m.m. Det är vi- dare möjligt att beskattningsmyndigheten kommer att utarbeta ett antal standardfrågor som de sökande skall besvara. Eftersom ett godkännande som lagerhållare kan meddelas tills vidare kommer ansökningsförfaran- det för många företag att bli en engångsföreteelse. Under förutsättning att beskattningsmyndigheten från början klargör för sökanden vilka uppgif- ter han behöver lämna, torde inte ansökningsförfarandet medföra någon större tidsåtgång för företagen. När det gäller frågan om förslagen kan komma att snedvrida konkur- rensförhållandena till nackdel för små företag kan det konstateras att för nästan samtliga skattskyldiga ändras varken deklarations- eller betal- ningstider. Cirka 100 företag kommer dock att få betala punktskatt tidi- gare än . Dessa företag kommer emellertid i likhet med övriga före- tag att kunna hantera punktskatterna gemensamt med de skatter som ingår i skattekontosystemet. Detta är en administrativ fördel. Med hänsyn till det nu sagda bedöms förslaget att infoga punktskatterna i skat- tekontosystemet inte förändra konkurrensförutsättningarna för små före- tag. De företag som i fortsättningen vill kunna leverera och ta emot skatte- fria leveranser av snus, kolbränslen, gödselmedel m.m. kommer genom den i avsnitt 5 föreslagna övergångsbestämmelsen att automatiskt föras över till det nya systemet med godkända lagerhållare. Med hänsyn härtill behöver ingen särskild hänsyn tas till småföretagens villkor när det gäller tiden för reglernas ikraftträdande. Detsamma gäller förslaget att infoga punktskatterna i skattekontosystemet. brukar inför varje större regeländring informera om vad förändringarna innebär för berörda företag. Inför nu aktuella regel- ändringar finns, i likhet med tidigare förändringar, behov av information. Det ankommer dock på att närmare bestämma behovet Prop. 2001/02:127 av informationsinsatser. 11.1Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) I propositionen behandlas dels frågan om punktskatternas infogande i skattekontosystemet, dels vissa frågor om registrerings- och redovis- ningsskyldighet för mervärdesskatt och dels vissa justeringar i skattebe- talningslagen, som inte har något samband med punktskatternas infog- ning i skattekontosystemet. De olika delarna saknar samband med var- andra och är avsedda att gälla från olika tidpunkter. I två fall berörs dock samma paragraf av förslagen i de olika delarna. I syfte att undvika en delvis komplicerad och svårtolkad övergångsreglering tas därför de olika delarna upp som olika lagförslag med egna ikraftträdande- och över- gångsbestämmelser. Detta är i enlighet med vad Lagrådet förordat. I det- ta avsnitt behandlas dels frågan om registrerings- och redovisningsskyl- dighet för mervärdesskatt och de justeringar i skattebetalningslagen som saknar samband med punktskatternas infogning i skattekontosystemet. I avsnitt 11.2 behandlas frågan om punktskatternas infogning i skattekon- tosystemet. I bestämmelsen föreslås att punkten 4 ändras så att det framgår tydligt att samtliga personer som har rätt till återbetalning av ingående mervärdes- skatt med stöd av 10 kap. 913 §§ ML också skall registreras till mervär- desskatt. Enligt 19 kap. 12 § ML skall ansökan om återbetalning av mer- värdesskatt enligt bestämmelserna i 10 kap. 913 §§ ML göras i en skat- tedeklaration eller i en inkomstdeklaration. För att en sådan ansökan skall kunna göras i en deklaration krävs således en registrering till mervärdes- skatt. En person med rätt till återbetalning enligt 10 kap. 913 §§ ML kan t.ex. vara en utländsk företagare vars aktivitet i endast utgörs av omsättning av varor till utlandet (gemenskapsintern omsättning som är undantagen från skatt enligt 3 kap. 30 a § ML) eller en person som skall registreras för att denne har rätt till återbetalning av mervärdesskatt under ett uppbyggnadsskede enligt 10 kap. 9 § ML. En person som är registre- rad eller skyldig att registrera sig till mervärdesskatt är även skyldig att lämna en s.k. periodisk sammanställning över omsättning eller förvärv av varor som transporteras mellan enligt 10 kap. 33 § SBL.