prop · GP03151 · 2002-03-18 00:00:00 — () avstyrker att en ny myndighet inrättas och menar att en förstärkt tillsyn inom AMS vore att föredra. Riksrevi- sionsverket (RRV) avstyrker förslaget om en ny myndighet eftersom uppgiften att höja kvaliteten i arbetsförmedlingarnas handläggning av arbetslöshetsförsäkringen i första hand är ett ansvar för länsarbetsnämn- derna och AMS. RRV anser också att utredningen inte presenterat ett tillräckligt underlag för att det skall kunna bedömas om och i så fall hur en sammanhållen tillsyn kan ge bättre effekt än om tillsynen bedrivs se- parat. AMS avstyrker förslaget om en ny myndighet mot bakgrund av att AMS inte kan se några fördelar med att placera tillsynen hos en ny myn- dighet. AMS påpekar särskilt de ökade kostnader en ny myndighet skulle medföra. Statskontoret avstyrker förslaget om en ny myndighet då en för- stärkt tillsyn omfattande alla delar i arbetslöshetsförsäkringen lika väl kan uppnås inom AMS. () avstyrker försla- get eftersom underlaget är otillräckligt till följd av att uppdraget varit så begränsat enligt ESV. Skälen för regeringens bedömning Såväl i departementspromemorian Kontrakt för arbete Rättvisa och tyd- liga regler i arbetslöshetsförsäkringen (Ds 1999:58) som i propositionen En rättvisare och tydligare arbetslöshetsförsäkring (prop. 1999/2000:139) har pekats på brister i hanteringen av arbetslöshetsförsäkringen som äventyrar rättssäkerheten och likabehandlingen av de försäkrade. I pro- positionen resulterade detta i slutsatsen att tillsynen över arbetslöshets- kassorna och arbetsförmedlingens arbete med frågor om arbetslöshetsför- säkringen bör stärkas. Som framgått tidigare ligger ansvaret för kontrollen av att arbetslös- hetsersättning lämnas enligt gällande regler både på arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassorna. och kassorna utövar denna kontroll skall följas upp av myndigheterna inom AMV, dvs. AMS och länsarbetsnämnderna. AMS har utöver denna kontroll också rätt att ut- färda verkställighetsföreskrifter för tillämpningen av arbetslöshetsförsäk- ringen. AMS kan även överklaga beslut av en arbetslöshetskassa i ären- den om ersättning enligt där de föreskrifter som AMS själv utfärdat tillämpats. För de arbetslösa och försäkrade kan det vara svårt att hålla isär de oli- ka roller myndigheterna och deras organ inom AMV har beträffande ar- betslöshetsförsäkringen. Arbetslöshetsförsäkringens legitimitet är starkt beroende av att allmänheten har tilltro till den. Det är därför viktigt att ar- betslöshetsförsäkringen och dess handhavande inte är utformad så att det kan ge anledning till misstro. Med denna utgångspunkt kan ifrågasättas lämpligheten av att tillsynen över arbetsförmedlingens agerande i försäk- ringsfrågor ligger inom samma organisation. Det finns därför skäl att ställa frågan om den nuvarande tillsynen över arbetslöshetsförsäkringen har en sådan utformning att den främjar tilltron till försäkringen. Vidare är det viktigt att reglerna tillämpas enhetligt över hela landet så att ar- betslöshetsförsäkringen roll som omställningsförsäkring kan upprätthål- las. Flera remissinstanser, däribland JO, AMS, RRV och Statskontoret av- styrker att tillsynen förs över till en ny myndighet. De menar bl.a. att en förstärkt tillsyn inom AMS vore att föredra och att uppgiften att höja kvaliteten i arbetsförmedlingarnas handläggning av arbetslöshetsförsäk- ringen i första hand är ett ansvar för länsarbetsnämnderna och AMS. Även regeringen anser att AMS och länsarbetsnämnderna har ett stort an- svar vad gäller arbetsförmedlingens hantering av ärenden om arbetslös- hetsersättning. AMS har redan förbättrat, bl.a. genom intensiva utbild- ningsinsatser, förmedlingens hantering av dessa ärenden. Detta utesluter enligt regeringens mening emellertid inte att även en extern tillsyn införs för att ytterligare understryka behovet av likabehandling och rättssäker- het. RRV har också anfört att en extern statlig tillsyn över en statlig myndighets kärnverksamhet riskerar att skapa otydlighet vad avser an- svarsförhållanden. Regeringen vill här peka på att det även inom andra områden finns extern statlig tillsyn över statliga myndigheter, t.ex. inom utbildningsområdet där har tillsynen över högskolorna. Regeringen inser emellertid att AMS och tillsynsmyndighetens uppgifter kommer att överlappa varandra men anser att eventuella problem i detta avseende måste kunna lösas i samverkan mellan de båda myndigheterna. Regeringens bedömning är därför i likhet med utredningens att tillsy- nen kan utformas, både i fråga om organisation och innehåll, på ett bättre sätt än den nuvarande. En första utgångspunkt bör härvid vara att tillsy- nen, som utredningen anför, måste ses ur ett helhetsperspektiv. , arbetslöshetskassa och den sökande skall samverka med det yttersta målet att sökanden snabbast möjligt skall kunna återgå till ett lämpligt arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Det krävs således insatser i flera avseenden för att säkerställa en rättvis och likartad behandling av dem som gör anspråk på ersättning och där- med förstärka förtroendet för arbetslöshetsförsäkringen men också för att garantera att de offentliga medel som avsätts för arbetslöshetsersättning används effektivt. Reglerna i arbetslöshetsförsäkringen bör vara enkla och tydliga samt borga för likabehandling men med hänsyn till skiftande förhållanden. För att garantera detta bör insatser göras för att effektivi- sera och förbättra tillsynsverksamheten. Enligt regeringens mening är en fristående och sammanhållen tillsyn över arbetslöshetskassorna och arbetsförmedlingens arbete med frågor om arbetslöshetsförsäkringen det bästa sättet för att stärka rättssäkerheten inom försäkringen och att nå en effektiv uppföljning av hur reglerna i den tillämpas. Bristen i likabehandlingen av arbetssökanden kan dess- utom motverkas eftersom en sådan tillsynsverksamhet kan agera helt självständigt i förhållande till de inblandade parterna. Tillsynen bidrar därigenom även till att stärka tilltron till och legitimiteten i arbetslöshets- försäkringen. En ny fristående tillsynsmyndighet bör inrättas över arbetslöshetsför- säkringen som kan stärka rättssäkerheten för och likabehandlingen av de arbetslösa som den medverkar till att arbetsmarknadens funk- tionssätt förbättras. Tillsynsfunktionen skall ur detta perspektiv se på alla aspekter av försäkringen. Genom en sammanhållen tillsyn skapas förutsättningar för; Mer likartad och rättvisare tillämpning av reglerna hos arbets- löshetskassorna och arbetsförmedlingen. Alla arbetslösa får där- igenom samma behandling vilket förstärker rättssäkerheten för den arbetslöse. Legitimitet och ökad tilltro till arbetslöshetsförsäkringen. Effektivare uppföljning av arbetslöshetsförsäkringen. En väl fungerande arbetslöshetsförsäkring, där efterlevnaden av regler är hög, förutsätter hög legitimitet och tilltro hos allmänheten. Studier av (), vilka refereras i promemorian Kontrakt för arbete Rättvisa och tydliga regler i arbets- löshetsförsäkringen (Ds 1999:58), har visat på stora variationer mellan arbetsförmedlingar vad gäller hur strikt reglerna om att stå till arbets- marknadens förfogande och vad som skall anses som s.k. lämpligt arbete tolkas och tillämpas. Viss brist på enhetlighet vad gäller tillämpningen av reglerna i arbetslöshetsförsäkringen kan också konstateras hos arbetslös- hetskassorna i samma studie. Dessa brister i hanteringen av arbetslös- Prop. 2001/02:151 hetsförsäkringen tillsammans med den rundgång mellan öppen arbetslös- het och arbetsmarknadspolitiska program som funnits har lett till ett minskat förtroende för arbetslöshetsförsäkringen eftersom sö- kande i liknande situationer har behandlats alltför olika. Genom en likabehandling av arbetssökande vid prövningen av rätten till arbetslöshetsersättning bidrar arbetslöshetsförsäkringen till att förbätt- ra arbetsmarknadens funktionssätt. Reglerna skall tillämpas på ett likartat sätt, alla arbetslösa skall behandlas lika oberoende av kön, utbildning, yrke, bostadsort, vilken arbetslöshetskassa sökanden tillhör eller vid vil- ken arbetsförmedling anmälan om arbetslöshet skett. Inte heller skall någon åtskillnad göras mellan dem som enbart är medlemmar i eller an- slutna till en arbetslöshetskassa och dem som också är medlemmar i det fackförbund eller i den företagsorganisation som är knuten till arbetslös- hetskassan. En likformig tillämpning underlättas av regler som den enskilde kan förstå och som upplevs som rimliga. Många av reglerna inom arbetslös- hetsförsäkringen är emellertid av nödvändighet allmänt hållna och läm- nar stort utrymme för tolkning i det enskilda fallet. Varje arbetslös har sin unika situation. Vid bedömningen av rätten till ersättning skall hän- syn skall tas till en mängd faktorer som t.ex. familjeförhållanden, utbild- ning och erfarenhet m.m. Detta ställer stora krav på kompetens hos hand- läggare och beslutsfattare. Ju mer allmänt hållna reglerna är desto större krav ställs på myndigheterna som har att tillämpa dem. Vid utformningen av regler inom arbetslöshetsförsäkringen måste en avvägning göras mel- lan enkla, mer allmänt hållna regler och detaljerade sådana. har betalats ut i ersättning till arbetslösa från arbetslöshetsförsäkringen. Vissa av dessa år inkluderar beloppet ersättning till deltagare i olika arbets- marknadspolitiska program. Ett inte avsett eller felaktigt utnyttjande av arbetslöshetsförsäkringen leder ytterst till störningar på arbetsmarknaden. De genomförda ändringarna i arbetslöshetsförsäk- ringen har syftat till att göra sökprocessen på arbetsmarknaden effektiva- re genom att betona arbetslöshetsförsäkringens roll som en aktiv och tyd- lig omställningsförsäkring. Detta innebär att steg har tagits mot att befäs- ta att arbetslöshetsersättning är och skall vara en ersättning som endast lämnas tillfälligt till arbetssökande fram till nytt arbete eller till en lämplig åtgärd som underlättar återinträdet på ar- betsmarknaden för den arbetslöse. Vidare har det betonats att perioder av arbetslöshet skall präglas av aktivitet, vilket ställer höga krav på de ar- betssökande vad gäller att aktivt söka arbete och att ta de lämpliga lediga arbeten som finns. Hur tillsynen i arbetslöshetsförsäkringen är organiserad och således hur uppföljningen av reglernas tillämpning sker, har alltså stor betydelse för möjligheterna att uppnå målen om likformighet och rättvisa i arbetslös- hetsförsäkringen och därmed rättstrygghet för den enskilde. I nuvarande tillsynsorganisation är det löpande ansvaret för tillsynen av arbetslöshetskassorna och uppföljningen av arbetsförmedlingarnas arbete med ersättningsberättigade arbetssökande uppdelat inom AMS. Endast granskningen av arbetslöshetskassorna ingår i en klart definierad och organiserad tillsynsverksamhet. Detta sker inom Försäkringsenheten hos AMS. Den uppföljning som sker av arbetsförmedlingens arbete i förhållande till arbetssökande som söker arbetslöshetsersättning sker inom ramen för AMS ansvar som central förvaltningsmyndighet och chefsmyndighet för länsarbetsnämnderna. Tillsynen av att ärenden om arbetslöshetsersättning hanteras på ett kor- rekt sätt hos såväl arbetsförmedlingen som arbetslöshetskassorna bör hållas samman organisatoriskt. Det bör ske genom att en ny tillsynsmyn- dighet inrättas vid vilken samordnas den kontroll av försäkringen som delvis sker på olika håll. Det gäller bl.a. dels tillsynen av arbetslöshets- kassornas handläggning av ärenden om ersättning och medlemskap, dels uppföljningen av arbetsförmedlingens uppgifter i förhållande till arbets- löshetsförsäkringen. I relation till den nuvarande tillsynen över arbetslöshetskassorna inne- bär en fristående tillsynsmyndighet organisatoriskt och innehållsmässigt små förändringar eftersom den nya tillsynsmyndigheten i princip bör överta samtliga av AMS nuvarande arbetsuppgifter i förhållande till ar- betslöshetskassorna. Störst blir förändringen i förhållande till arbetsför- medlingen. Vad gäller förmedlingarnas hantering finns utöver vad som anges i förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verk- samheten och i AMS föreskrifter till densamma, inte någon re- glerad ordning för tillsynen av arbetsförmedlingens sätt att hantera ären- den som kan påverka enskilda arbetssökandes rätt till ar- betslöshetsersättning. Det är främst i dessa avseenden som förändringar bör ske. I det följande redovisar regeringen vilka uppgifter tillsynsmyn- digheten skall ha gentemot arbetslöshetskassorna (avsnitt 5.2) och AMV (avsnitt 5.3) samt hur föreskriftsrätten avseende regleringen av arbetslös- hetsförsäkringen skall fördelas mellan den nya tillsynsmyndigheten och AMS (avsnitt 5.4). Vidare behandlas frågor som rör handlingsoffentlig- het och sekretess. Nya resurser behöver tillföras den nya tillsynsmyndigheten för att ar- betsförmedlingens arbete med arbetslöshetsförsäkringen skall kunna om- fattas av samma tillsyn som AMS utövar över arbetslöshetskassor- nas administration av arbetslöshetsförsäkringen. Regeringen vill dock understryka att inrättandet av en ny tillsynsmyndighet inte bör innebära några inskränkningar vad gäller AMS uppföljningsansvar som central förvaltningsmyndighet och chefsmyndighet i förhållande till länsarbets- nämnderna. Uppgiften som AMS har när det gäller att följa upp den egna verksamheten och att tillse att den överensstämmer med gällande regler kommer således AMS även i fortsättningen att ha ett ansvar för. De frågor om informationsutbyte som utredningen har tagit upp behöver Regeringen kommer att överväga dem i annat samman- 5.2Tillsynsmyndighetens uppgifter i förhållande till arbets- löshetskassorna Regeringens förslag: Den nya tillsynsmyndigheten, benämnd Inspektio- nen för arbetslöshetsförsäkringen, skall överta samtliga av AMS nuva- rande uppgifter i förhållande till arbetslöshetskassorna enligt lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor med undantag för utbetalningen av statsbidragen samt ersätta AMS såvitt avser reglerna om överklagande och handhavande om anmälan om av arbetslöshetsersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Kravet i 94 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor att statsbidrag endast kan återkrävas vid felaktiga beslut om ersättning som uppenbart strider mot lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring eller med stöd av dessa lagar meddelade före- skrifter tas bort. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Utredning- en har dock inte lämnat något förslag vad gäller namnet på myndigheten. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har inget att erinra mot förslagen. Några remissinstanser har mer ingående berört den speci- fika frågan om den nya tillsynsmyndighetens uppgifter gentemot arbets- löshetskassorna. RRV har framfört att det finns anledning att skärpa och utveckla tillsy- nen över arbetslöshetskassorna. Statskontoret anser att en oberoende ex- tern granskning bör ske genom att RRV ges samma rätt att granska ar- betslöshetskassorna som RRV har vad avser försäkringskassorna. Länsrätten i , AMS och tillstyrker förslaget om ändring i 94 § . SmåA tillstyrker förslaget men har på- pekat att det är angeläget att det skrivs mer tillämpningsföreskrifter så att borttagandet av uppenbarhetsrekvisitet inte leder till rättsosäkerhet. Kammarrätten i och JK har inget att erinra mot förslaget. LO, , TCO och SO har motsatt sig att 94 § ändras. JK har påtalat att det är oklart vilken myndighet som skall handlägga skadeståndsanspråk mot staten för faktiska skador som uppstått inom tillsynsmyndighetens verksamhetsområde. Skälen för regeringens förslag AMS ansvar för tillsynen framgår av bestämmelserna i och . Tillsynen, såsom den definierats av AMS, omfattar regelgivning, regi- strering och godkännande, verksamhetskontroll samt verksamhetsanalys. Innebörden i dessa delar av tillsynen har behandlats i avsnitt 4. Reger- ingen ansluter sig till utredningens bedömning att utgångspunkten för den verksamhet som skall bedrivas vid den nya tillsynsmyndigheten, In- spektionen för arbetslöshetsförsäkringen, bör i relation till arbetslöshets- kassorna vara den tillsyn som ombesörjs av AMS. RRV har påpekat att det finns anledning att skärpa och utveckla tillsy- nen över arbetslöshetskassorna. Utredningen har, mot bakgrund av för- slag som tidigare lämnats av AMS i en skrivelse (dnr N1999/10242/A), berört möjligheten att införa nya former av ingri- pande som tillsynsmyndigheten skulle kunna använda sig av gentemot arbetslöshetskassor vilka inte har följt reglerna för verksamheten. Möj- ligheten att i vissa situationer döma ut vite har lyfts fram. Vidare har ut- redningen övervägt möjligheten att införa sanktionsavgifter när arbets- löshetskassorna brister i sin skyldighet att lämna ut vissa uppgifter som följer av författning eller när arbetslöshetskassorna valt att inte följa ett åläggande som tillsynsmyndigheten lämnat och som har betydelse för tillsynsverksamheten eller för uppföljningen av arbetslöshetsförsäk- ringen. Även en möjlighet för tillsynsmyndigheten att utfärda verkstäl- lighetsförbud har övervägts. Utredningen har dock stannat vid att nuva- rande sanktionsbestämmelser är tillräckliga och att gällande lagstiftning på området är tillräcklig. Regeringen har övervägt dessa förslag från AMS men anser att de nuvarande sanktionsreglerna på området väl fyller sitt syfte. Det kan emellertid finnas anledning att återkomma till denna fråga när den nu pågående (Ju 2000:06) har slutfört sitt arbete. Regeringen vill i detta sammanhang upplysa om att den avser att föreskriva att ett eventuellt resurstillskott till den nya myndigheten bl.a. skall användas för att öka tillsynen över arbetslöshetskassorna. Re- geringen återkommer till detta i avsnitt 6. Genom att flytta tillsynen från AMV:s myndighetssfär till en från ver- ket fristående myndighet skapas förutsättningar för en mera oberoende granskning av arbetslöshetskassornas verksamhet. Eftersom Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen övertar tillsynsansvaret från AMS är det i princip inte fråga om att ändra några bestämmelser i sak utan i stället fråga om att anpassa befintliga regler som behandlar tillsynen i vid me- ning enligt LAK över arbetslöshetskassorna. Regeringen föreslår att In- spektionen för arbetslöshetsförsäkringen övertar de uppgifter som AMS har över arbetslöshetskassorna och som följer av bestämmelserna LAK och . Detta innebär enligt LAK bl.a. frågor om; stadgars innehåll, 5 §, vilken verksamhet arbetslöshetskassor bedriver, 6 §, förfarandet vid registre- ringen av arbetslöshetskassor, 7, 12 och 13 §§, arbetslöshetskassornas ledning m.m., 15, 17 och 19 §§, medlemsavgifter m.m., 43 och 46 §§, arbetslöshetskassornas föreningsstämmor, 50, 53 och 64 §§, bokföring och redovisning, 71 §, godkännande av fusion, 84 §, tillsyn, 8992 §§, återkrav av statsbidrag, 94 § samt överklagande, 97100, 103, 104, 107 och 109 §§. I fråga om avses; frågor om utfärdande av intyg, 47 §, uppgifter beträffande överklagande, 51, 52, 54, 57 och 59 §§ samt anmälan av be- slut om frånkännande av rätt till ersättning, 66 §. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen ersätter AMS i nämnda pa- ragrafer i och . Däremot anser regeringen att den faktiska utbetalningen av statsbidrag Prop. 2001/02:151 till arbetslöshetskassorna skall ligga kvar hos AMS. ren ekonomiadministration och innefattar således i princip inte moment som är av tillsynskaraktär. Vidare disponerar AMS från och med budget- det anslag från vilket utbetalningarna görs även för andra än- damål, t.ex. för aktivitetsstöd. Det framstår därför som lämpligare att denna uppgift även sköts av AMS. Inspektionen för arbets- löshetsförsäkringen skall dock i sin granskningsverksamhet kontrollera att utbetalningarna av statsbidraget och dokumentationen för dem är kor- rekta. Statskontoret anser att en oberoende extern granskning bör ske genom att RRV ges samma rätt att granska arbetslöshetskassorna som RRV har beträffande försäkringskassorna, snarare än genom att en fristående myndighet ges uppdraget att utöva tillsyn över arbetslöshetskassorna. Tillsyn och revision utgör enligt regeringens mening komplement till varandra. Frågan om revision av arbetslöshetskassornas handläggning av arbetslöshetsersättningen har redan kommit att bli aktuell inom ramen för det arbete som föranletts av beslut att inrätta en sammanhål- len revisionsmyndighet, , med ansvar för den statliga re- dovisnings- och effektivitetsrevisionen. I betänkandet Regler för Riksre- visionen (SOU 2001:97) föreslås att den nya revisionsmyndigheten skall svara för de granskningsuppgifter som revisorer och RRV har . skall påbörja sitt arbete under det första halv- . I promemorian Revisionen av arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet (dnr N2002/1665/A), som utarbetats inom Näringsdepar- tementet, föreslås bl.a. att skall få granska arbetslöshets- kassornas handläggning av arbetslöshetsersättningen. Promemorian har remissbehandlats och bereds nu tillsammans med förslagen i ovannämn- da betänkande. Genom förslaget tillgodoses bl.a. Statskontorets påpe- kande av behovet av en extern granskning. Regeringen avser att föreläg- ga en proposition i frågan senare i vår. Frågan om statlig revi- sion av arbetslöshetskassornas handläggning avseende arbetslöshetser- sättningen bereds således i särskild ordning. Av 3 kap. 2 § skadeståndslagen (1972:207) följer att staten skall ersätta förmögenhetsskador som vållas genom fel eller försummelse vid myn- dighetsutövning i verksamheten för vars fullgörande staten svarar. Häri inbegrips även vissa delar av arbetslöshetskassornas verksamhet. Ar- betslöshetskassorna är enskilda rättsubjekt och inte myndigheter. Den del av deras verksamhet som gäller hantering av arbetslöshetsersättningen anses dock innefatta myndighetsutövning. Denna uppgift har arbetslös- hetskassorna anförtrotts av staten vilken ytterst svarar för att verksamhe- ten fullgörs, jfr prop. 1972:5 s. 506. JK har påtalat att det är oklart vilken myndighet som enligt förord- ningen (1995:1301) om handläggning av skadeståndsanspråk mot staten skall handlägga skadeståndsanspråk som grundas på påståenden om s.k. faktiska skador som har uppstått inom tillsynsmyndighetens verksam- hetsområde samt att det av utredningen inte framgår om tillsynsmyndig- heten skall vara en central förvaltningsmyndighet för arbetslöshetsförsäk- ringsfrågor. Regeringen vill i anslutning till det göra följande förtydli- gande. I de fall ett skadeståndsanspråk grundas på ett påstående om ska- da i ett ärende om arbetslöshetsersättning inom AMV är det AMS som i egenskap av central förvaltningsmyndighet skall handlägga skadestånds- ärendet om det inte är fråga om ett anspråk som skall handläggas av JK, se 3 och 5 §§ förordningen (1995:1301) om handläggning av skades- tåndsanspråk mot staten. Den nu föreslagna ändringen av tillsynen inne- bär inte någon förändring avseende AMS och länsarbetsnämndernas an- svar för skador som uppkommer i deras verksamhet. Beträffande tillsynsmyndigheten är läget annorlunda. Myndigheten in- går inte i AMV. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen kommer inte, till skillnad mot AMS, att vara en central förvaltningsmyndighet. An- språk på ersättning för alla skador som inträffar inom Inspektionens verksamhetsområde kommer därför att handläggas av JK. AMS ansvar för tillsynen över arbetslöshetskassorna innebär att AMS även prövar anspråk mot staten för skador som uppkommit hos arbets- löshetskassorna i deras myndighetsutövning, i den mån de inte skall prö- vas av JK. När Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen övertar tillsy- nen över arbetslöshetskassorna kommer AMS inte längre att ha kvar det- ta ansvar. Eftersom Inspektionen inte är en central förvaltningsmyndighet kommer skadeståndsanspråk som riktas mot staten inte att kunna hand- läggas hos myndigheten utan hos JK, om inte JK uppdrar åt myndigheten att fullgöra uppgiften, se 10 §. Avslutningsvis har JO påpekat att komplikationer kan uppstå om AMS alltjämt skall reglera skadeståndsanspråk mot arbetsförmedlingarna.