prop · GP03107 · 2002-03-13 00:00:00 — Om en gruppmedlem har överklagat tingsrättens dom, har motparten rätt enligt 50 kap. 2 § att överklaga domen inom från den dag då medlemmens klagotid gick ut. 84 § Finns det något annat hinder mot att ta upp ett överklagande till prövning än att detta har kommit in , tillämpas 40 § och 41 § första stycket första meningen. Detsamma gäller, om gruppföreträdaren återkallar ett överklagande för en grupp eller en gruppmedlem. 85 § Om ett överklagande har förfallit på grund av att gruppföreträdaren har uteblivit från ett sammanträde för huvudförhandling, skall målet återupptas enligt 50 kap. 22 § på ansökan av en gruppmedlem, även om gruppföreträdaren saknat laga förfall för sin utevaro. Gruppmedlemmens ansökan får begränsas till ett visst käromål. 86 § Ett mål som har överklagats till hovrätten eller får, om det föreligger särskilda skäl, handläggas som en grupprättegång också där, även om processförutsättningen enligt 10 § första stycket 3 inte är uppfylld. 87 § Det som sägs om dom i 8082 §§ tillämpas också i fråga om återvinning enligt 44 kap. 9 § . En gruppmedlem som vill ansöka om återvinning skall göra detta senast inom från den dag då den i 44 kap. 9 § angivna tiden gick ut. 88 § Rätten skall, utöver vad som följer av övriga bestämmelser, underrätta en berörd gruppmedlem, om 1.gruppföreträdaren ställer nytt ombud för sig, 2.rätten gör en skriftlig sammanfattning enligt 42 kap. 16 § rätte- gångsbalken, 3.gruppföreträdaren efterger eller medger talan helt eller delvis, 4.rätten godkänner ett riskavtal enligt 64 §, 5.en dom eller ett beslut överklagas för en grupp, 6.fråga uppkommer om att begränsa ett prövningstillstånd till att gälla ett visst käromål, eller 7.det i övrigt föreligger förhållanden som har betydelse för medlem- mens rätt. Underrättelse enligt första stycket behöver inte lämnas om det är obehövligt. 89 § Skall en handling från en part delges gruppmedlemmar som inte är parter i rättegången, får rätten, om det finns särskilda skäl, befria parten från skyldigheten enligt 33 kap. 2 § andra stycket att bekosta kopiering av handlingen. 90 § Vid delgivning med ett stort antal gruppmedlemmar som inte är parter i rättegången får kungörelsedelgivning alltid användas, om andra delgivningsformer skulle innebära större kostnader och besvär än som är rimliga med hänsyn till värdet av det som tvisten angår för gruppmedlemmen i fråga. Skadestånd och annan ersättning 91 § Rätten får i domen förplikta svaranden att till gruppföreträdaren eller någon annan betala ett belopp som motsvarar gruppmedlemmarnas sammanlagda anspråk, om detta är lämpligt med hänsyn till omständigheterna i målet. I domen skall anges hur den sammanlagda ersättningen skall fördelas mellan gruppmedlemmarna samt på vilket sätt och inom vilken tid en medlem skall anmäla sitt ersättningskrav. I domen får också anges att den som framställer krav på ersättning skall anses ha rätt till betalning, om vissa i domen angivna förutsättningar föreligger. Ersättning som inte delas ut till någon gruppmedlem skall återbetalas till svaranden. En dom enligt denna paragraf får inte meddelas om kostnaderna för att fördela ersättningen till gruppmedlemmarna är orimligt höga i förhållan- de till ersättningens storlek. 92 § Gör en medlem anmälan enligt 91 § efter den i domen utsatta tiden, skall anmälan ändå anses gjord i rätt tid, om det finns särskilda skäl. I annat fall har medlemmen rätt till betalning endast ur ersättning som kvarstår sedan anspråk som anmälts i rätt tid har infriats. 93 § Tvister angående rätt till ersättning ur ett belopp som har dömts ut enligt 91 § skall väckas vid den domstol som först dömt i målet. 94 § Penningmedel som har mottagits enligt 91 § skall göras ränte- bärande. Den som har mottagit ersättningen skall senast , och därefter löpande , upprätta redovisning för medelsförvaltningen. Redovisningen skall hållas tillgänglig för gruppmedlemmarna. Så snart ersättningen har fördelats till fullo i enlighet med domen skall anmälan göras till den rätt som först dömt i målet. Till anmälan skall fogas en slutredovisning. 95 § Den som har tillerkänts betalning enligt 91 § har rätt till ersättning för arbete och kostnader för att förvalta och fördela det utdömda beloppet till gruppmedlemmarna. Ersättningen skall betalas av gruppmedlemmar- na. Varje gruppmedlem svarar dock inte för mer än ett så stort belopp som har tillerkänts honom genom rättegången. Ersättningen skall fastställas av rätten efter det att slutredovisning har avgetts och det inte längre kvarstår några medel att fördela. Beträffande handläggningen av frågor enligt denna paragraf tillämpas lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden. 96 § Protokollet i en grupprättegång skall innehålla uppgifter om gruppen och om vilka som har trätt ur gruppen enligt 21 eller 22 §. 97 § En gruppmedlem som inte är part får framställa invändning om jäv mot domare senast från det att han fick veta att domaren deltar i målets handläggning. Om den jävsgrundande omständigheten då inte var känd för medlemmen, får invändningen dock framställas senast från det att medlemmen fick sådan kännedom. Denna lag träder i kraft den Lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387) Härigenom föreskrivs att det i miljöskyddslagen (1969:387) skall införas två nya paragrafer, 35 och 35 a §§, av följande lydelse. 35 § Ett anspråk enligt 34 § kan bli föremål för enskild grupptalan eller organisationstalan enligt lagen (0000:000) om grupprättegång. Behörig att väcka organisationstalan är en sammanslutning som avses i 6 § första stycket 2 och 7 § nämnda lag. Fastighetsdomstolen får gemensamt med ett mål som avses i första stycket handlägga mål rörande ersättning för miljöskada, om det är lämpligt med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter. 35 a § Fastighetsdomstolen skall i mål enligt 34 § se till att målet blir utrett i den omfattning som dess beskaffenhet kräver. Vid tillämpning av gäller i sådana mål reglerna om tvistemål vari förlikning om saken inte är tillåten. Finner domstolen att saken rör någon annans rätt, får domstolen genom kungörelse i ortstidning eller på annat lämpligt sätt uppmana honom att träda in i rättegången. Denna lag träder i kraft den Lag om ändring i miljöskadelagen (1986:225) Härigenom föreskrivs att det i miljöskadelagen (1986:225) skall införas en ny paragraf, 15 §, av följande lydelse. 15 § Talan om ersättning enligt 12 § andra stycket och 13 § får föras för eller mot en grupp enligt lagen (0000:000) om grupprättegång. Denna lag träder i kraft den Lag om ändring i jämställdhetslagen (1991:433) Härigenom föreskrivs att det i jämställdshetslagen (1991:433) skall införas två nya paragrafer, 46 a och 46 b §§, av följande lydelse. 46 a § En enskild arbetstagare eller får föra talan för en grupp arbetstagare enligt lagen (0000:000) om grupprätte- gång. Offentlig grupptalan får dock föras endast om ombudsmannen finner att en dom i tvisten är betydelsefull för rättstillämpningen eller att det annars finns särskilda skäl för det. Vad som sägs i 45 § och 46 § andra stycket gäller också i mål enligt första stycket. 46 b § Om för talan enligt 46 a §, gäller inte 2934 §§ lagen (0000:000) om grupprättegång. Vid sådan talan skall vidare Arbetsdomstolen vid tillämpning av 41 § nämnda lag hänvisa målet till en behörig tingsrätt. Detsamma gäller om ett mål återupptas efter återvinning från en enskild arbetstagare. Denna lag träder i kraft den Lagförslag i promemorian Lag om Grupprättegång () 1 Förslag till lag om grupprättegång Härigenom föreskrivs följande. 1 § Med grupptalan avses i denna lag en talan som någon för som företrädare för flera personer med rättsverkningar för dem, trots att de inte är parter i målet. Grupptalan kan väckas som enskild grupptalan, organisationstalan eller offentlig grupptalan. Med gruppen avses de personer för vilka käranden för talan. 2 § En rättegång där grupptalan förs kallas grupprättegång. En grupprättegång får avse anspråk som kan tas upp av allmän domstol enligt reglerna i om tvistemål. I grupprättegången gäller bestämmelserna om tvistemål i rätte- gångsbalken, med undantag för 1 kap. 3 d §, om inte annat sägs i denna lag. En grupprättegång kan också föras enligt särskilda bestämmelser i . Hur grupptalan väcks m.m. 3 § De tingsrätter som regeringen bestämmer skall vara behöriga att handlägga mål enligt denna lag. Det skall finnas minst en behörig tingsrätt i varje län. 4 § Enskild grupptalan får väckas av en medlem i gruppen. 5 § Organisationstalan får väckas av en ideell sammanslutning av konsumenter eller löntagare eller en sammanslutning av sådana organisationer i tvister mellan konsumenter och en näringsidkare rörande någon vara, tjänst eller annan nyttighet som näringsidkaren erbjuder till konsumenter. I första stycket avses med konsumenter: fysiska personer som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet, näringsidkare: en fysisk eller juridisk person som handlar för ändamål som har samband med den egna näringsverksamheten. En organisationstalan får omfatta även annan tvist än sådan som avses i första stycket, om det medför betydande fördelar med hänsyn till ut- redningen och övriga omständigheter att tvisterna handläggs gemensamt. 6 § Offentlig grupptalan får väckas av de myndigheter som regeringen 7 § Talerätten enligt denna lag upphör inte även om det efter det att grupptalan har väckts inträffar en förändring i de förhållanden på vilka rätten att väcka talan har grundats. 8 § En grupptalan skall tas upp till prövning, om 1.gruppen är lämpligt bestämd med hänsyn till omständigheterna i målet, 2.talan grundas på en eller flera omständigheter som är gemensamma eller likartade för gruppmedlemmarnas anspråk, 3.merparten av de anspråk som talan avser inte lika väl kan göras gällande genom talan av gruppmedlemmarna enskilt, 4.käranden med hänsyn till sitt intresse i saken och omständigheterna iövrigt bedöms lämplig att ta till vara gruppmedlemmarnas rätt i målet, 5.målet kan handläggas på ett effektivt och ändamålsenligt sätt, och 6.en grupprättegång i övrigt inte är olämplig. 9 § En ansökan om stämning skall, utöver det som sägs i 42 kap. 2 § , innehålla uppgift om 1.den grupp som talan avser, 2.de omständigheter som är gemensamma eller likartade för grupp- medlemmarnas anspråk, 3.de för käranden kända förhållanden som har betydelse för prövningen av endast vissa gruppmedlemmars anspråk samt 4.omständigheter i övrigt som har betydelse för frågan om huruvida talan får tas upp till handläggning enligt denna lag. Käranden skall i ansökan ange namn och adress på samtliga gruppmedlemmar, om uppgifterna behövs för målets handläggning. Om uppgifterna inte är tillgängliga för käranden utan särskild utredning, skall käranden i stället upplysa om det. 10 § Den som är kärande i en rättegång kan hos tingsrätten skriftligen ansöka om att målet skall utvidgas till en grupprättegång. bestämmelserna i 9 § och 42 kap. 24 §§ tillämpas. 2001/02:107 Ansökan skall delges svaranden för yttrande. Om ansökan är ogrundad, Bilaga 3 får den dock avslås . Om den tingsrätt där målet pågår inte är behörig att ta upp grupptalan skall ansökan överlämnas till en behörig domstol. Är ansökan uppenbart ogrundad, får dock domstolen, i stället för att överlämna ansökan, avslå den. 11 § Enskild grupptalan och organisationstalan skall föras genom ombud som är advokat. Om det finns särskilda skäl, får rätten medge att talan förs utan ombud eller genom ombud som inte är advokat. 12 § En fullmakt som avser rättegång i allmänhet ger inte ombudet behörighet att väcka grupptalan eller att ta emot stämning i en grupprättegång. Underrättelse till medlemmarna om att en grupprättegång har inletts 13 § Avvisas inte kärandens ansökan om att inleda en grupprättegång, skall gruppmedlemmarna underrättas om rättegången. Underrättelsen skall efter vad domstolen finner lämpligt innehålla 1.en kortfattad redogörelse för ansökan, a)grupprättegången som handläggningsform, b)medlemmarnas möjligheter att själva delta i rättegången, c)rättsverkan av en dom i en grupprättegång, och d)om vad som gäller i fråga om rättegångskostnader, 3.uppgift om kärandens och ombudets namn och adress, 4.besked om tiden som rätten bestämmer för anmälan enligt 14 §, samt 5.uppgift om andra förhållanden som har betydelse för gruppmed- lemmarnas rätt. 14 § En gruppmedlem som inte skriftligen inom den tid som rätten bestämmer har anmält till domstolen att han eller hon vill omfattas av grupptalan skall anses ha trätt ur gruppen. 15 § En gruppmedlem som inte är part får framställa en invändning om jäv mot en domare senast från det att han eller hon fick veta att domaren deltar i målets handläggning. Om den jävsgrundande omständigheten då inte var känd för medlemmen, får invändningen dock framställas senast från det att medlemmen fick sådan 16 § Käranden skall vid talans utförande ta till vara gruppmedlemmarnas intressen och på en gruppmedlems begäran lämna upplysningar om för- hållanden som har betydelse för medlemmens rätt. I viktiga frågor skall gruppföreträdaren ge gruppmedlemmarna tillfälle att yttra sig, om det kan ske utan större olägenhet. 17 § Käranden får muntligen inför rätten eller skriftligen utvidga en grupptalan till att omfatta andra käromål, om det är lämpligt med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter. 18 § Om käranden eller en gruppmedlem överlåter det som tvisten rör till någon annan, skall vad som sägs i 13 kap. 7 § gälla beträffande förvärvarens rätt och skyldighet att träda in som medlem i gruppen. 19 § Rätten får förordna någon att som part vid sidan av käranden föra talan i en viss fråga eller del av saken som gäller endast vissa gruppmed- lemmars rätt, om det är nödvändigt för en ändamålsenlig handläggning. Ett förordnande enligt första stycket får ges en gruppmedlem eller, om det inte är möjligt, någon annan lämplig person. Parterna och berörda gruppmedlemmar skall ges tillfälle att yttra sig innan rätten fattar beslut, om detta inte är uppenbart obehövligt. I beslutet skall rätten ange den del av gruppen och den fråga eller del av saken som förordnandet avser. Bestämmelserna i denna lag om käranden gäller i tillämpliga delar också den som har förordnats att föra talan enligt första stycket. 20 § Om käranden visat oskicklighet eller av något annat skäl är olämplig att ta till vara gruppmedlemmarnas rätt i målet, skall domstolen utse någon annan som har talerätt att föra gruppens talan. Om det inte kan utses någon person enligt första stycket, skall grupp- talan avvisas. Om käranden är klagandens motpart i högre rätt får dock rätten förordna någon annan lämplig person att föra gruppens talan. 21 § I andra fall än som avses i 20 § får någon annan överta kärandens talan endast om det finns särskilda skäl. 22 § Återkallar käranden talan för en grupp eller en gruppmedlem inom tiden för anmälan enligt 14 § skall målet avskrivas. Sker återkallelsen efter den tidpunkten skall rätten, om det inte är uppenbart obehövligt, lämna parterna och gruppmedlemmarna tillfälle att yttra sig. Detsamma gäller om avskrivning skall ske på grund av att käranden har uteblivit från ett sammanträde eller om rätten finner att grupptalan eller något av käromålen skall avvisas. Rätten får bestämma inom vilken en gruppmedlem skriftligen kan anmäla till domstolen att han eller hon, om grupprättegången avbryts, vill träda in som part och föra talan angående sin rätt. 23 § Görs en anmälan om inträde enligt 22 § tredje stycket, skall rätten avskilja det käromål som anmälan gäller och besluta om den fortsatta handläggningen. Rätten får under de förutsättningar som anges i 1 kap. 3 d § besluta att målet skall handläggas med tillämpning av den paragrafen. Rätten kan flytta över ett avskilt mål till en annan behörig domstol, om detta är bäst med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter. 24 § Bestämmelserna i 22 § och 23 § första stycket tillämpas också om ett överklagande återkallas eller skall avvisas av annan anledning än att det kommit in . Om ett överklagande har förfallit på grund av att käranden uteblivit från ett sammanträde för huvudförhandling, skall målet återupptas enligt 50 kap. 22 § på ansökan av en gruppmedlem, även om käranden saknat laga förfall för sin utevaro. Gruppmedlemmens ansökan får begränsas till ett visst käromål. 25 § En förlikning som käranden ingår gäller endast om den ingås för en grupps räkning och om rätten stadfäster den genom en dom. Om uppskov med prövningen av en viss fråga 26 § Om det är lämpligt med hänsyn till utredningen, får rätten i en särskild dom skjuta upp prövningen av en viss fråga som har betydelse endast för vissa gruppmedlemmars rätt. Rätten skall förelägga de berörda gruppmedlemmarna att inom begära att den uppskjutna frågan prövas. Kommer en sådan begäran in tillämpas 23 §. I annat fall skall käromålet ogillas, om det inte är uppenbart att käromålet är grundat. 27 § I en dom skall rätten ange den grupp som domen avser. Detta gäller också ett beslut, om det behövs med hänsyn till frågans beskaffenhet. 28 § Rättens avgörande i en grupprättegång har rättskraft i samma utsträckning som om gruppmedlemmarna hade varit parter i målet. Särskilda regler om rättegångskostnader m.m. Rätt till ersättning och ansvar för kostnader 29 § Den som har förordnats enligt 20 § andra stycket att föra grupptalan har rätt till ersättning av allmänna medel för arvode och kostnader som talans utförande har krävt. Ersättningens storlek skall bedömas med särskild hänsyn till tvistefrågornas art och omfattning samt den omsorg och skicklighet med vilken talan har utförts. Rätten får besluta om förskott på ersättningen, om den nya gruppföre- trädaren har lagt ned omfattande arbete på uppdraget, om rättegången beräknas pågå eller om ett förskott annars är motiverat. 30 § Den som har förordnats enligt 20 § andra stycket att föra grupptalan är inte skyldig att betala ersättning för rättegångskostnader i annat fall än som avses i 18 kap. 6 § . I stället skall den som har fört talan för gruppen svara såsom part för rättegångskostnader. Denne skall också ersätta staten kostnader enligt 29 §, i den utsträckning dessa inte ersätts av klaganden eller någon annan. Har i annat fall än som avses i första stycket någon övertagit kärandens talan i samband med ett överklagande eller därefter, svarar denne endast för kostnader som har uppkommit i den högre rätten. 31 § I fråga om skyldighet att ersätta staten kostnaderna för en grupp- företrädare enligt 29 § tillämpas bestämmelserna i om ansvar för rättegångskostnader. Rätten skall utan yrkande pröva frågan om ersättning. Kostnadsansvaret för en gruppmedlem 32 § En gruppmedlem som inte är part i rättegången svarar för rättegångskostnaderna i målet endast i de fall som avses i 33 och 34 §§. 33 § Har svaranden ålagts att ersätta käranden dennes rättegångskostnader, men kan svaranden inte betala, får rätten, på yrkande av käranden, besluta att kostnaderna skall fördelas mellan samtliga gruppmedlemmar. Detsamma gäller sådana merkostnader på grund av ett riskavtal enligt 37 § som käranden inte kan få ersatta av svaranden. Första stycket gäller också om staten har tillerkänts ersättning enligt 31 §. Rätten får i ett sådant fall utan yrkande pröva frågan om ersättning. En gruppmedlem ansvarar inte för mer än sin del av kostnaderna och är inte skyldig att utge ersättning med mer än vad som har kommit honom eller henne till godo genom rättegången. 34 § En gruppmedlem som inte är part i rättegången skall ersätta de kostnader som medlemmen har vållat genom någon åtgärd som avses i 18 kap. 3 § första stycket eller genom sådan vårdslöshet eller försummelse som avses i 6 § samma kapitel. 35 § Om en medlem har inträtt som part i grupprättegången i samband med ett överklagande eller därefter, svarar medlemmen som part endast för kostnader som har uppkommit i den högre rätten. 36 § Om ett käromål har avskilts enligt 23 §, svarar käranden och grupp- medlemmen solidariskt för de rättegångskostnader som har uppkommit För kostnader som har uppkommit därefter svarar Har käranden eller gruppmedlemmen orsakat rättegångskostnad genom vårdslöshet eller försummelse, skall han eller hon ensam svara för denna 37 § Den som vill föra grupptalan får ingå avtal med en advokat om att arvode till advokaten skall bestämmas med hänsyn till i vilken utsträckning gruppmedlemmarnas anspråk tillgodoses (riskavtal). skall anges på vilket sätt arvodet skall avvika från ett normalarvode, om gruppmedlemmarnas anspråk bifalls eller ogillas helt. För att kunna åberopas mot gruppmedlemmarna skall ett riskavtal vara skriftligt och ha godkänts av en domstol eller . Ett riskavtal får godkännas endast om det är skäligt med hänsyn till Avtalet får inte godkännas om arvodet grundas enbart på en andel av tvisteföremålets värde. 38 § Frågan om godkännande av ett riskavtal prövas i en pågående grupprättegång av domstolen på yrkande av käranden. angelägenhet som riskavtalet omfattar inte inletts vid domstol, får den som vill föra grupptalan begära att frågan om godkännande prövas av en domstol som är behörig att pröva tvisten eller, om rättshjälp har beviljats, Går det inte att avgöra vilken domstol som är behörig, prövas frågan om godkännande av . Ett godkännande enligt första stycket upphör att gälla, om en grupprätte- gång inte har inletts från godkännandet. skäl för det, får den domstol eller den myndighet som har godkänt avtalet Ett beslut av skall i fråga om överklagande anses som ett beslut av en tingsrätt. 39 § Arvode enligt ett riskavtal som har ingåtts enligt 37 § skall vara Vid bedömningen skall särskilt beaktas uppdragets art och om- fattning, den skicklighet och den omsorg som uppdraget har utförts med, den tid som har lagts ned på uppdraget samt tvisteföremålets värde och den ekonomiska risk som avtalet har inneburit för ombudet och 40 § Vid prövning av vad som är ersättningsgill rättegångskostnad enligt 18 kap. 8 § skall hänsyn inte tas till sådana merkostnader som har uppkommit på grund av ett riskavtal. 41 § En tvist om arvode enligt 39 § skall väckas vid den domstol som först har dömt i målet. Om den rättsliga angelägenhet som riskavtalet avser har avslutats utan att talan har väckts vid domstol, skall tvisten väckas vid den domstol som har godkänt avtalet eller, om avtalet inte har godkänts av domstol, vid en domstol som hade kunnat pröva frågan om avtalets god- Avgöranden som går att överklaga m.m. 42 § När avgörandet av en viss fråga har skjutits upp enligt 26 §, skall rätten bestämma om domen i den del där avgörandet inte är slutligt får överklagas särskilt eller endast i samband med att rättens slutliga En sådan del av domen får dock alltid överklagas i samband med att domen i den del där avgörandet är slutligt överklagas för eller mot en grupp. Om en sådan del av domen där avgörandet inte är slutligt överklagas särskilt, får rätten bestämma att målet i övrigt skall vila till dess att domen har vunnit laga kraft. 43 § Tingsrättens beslut med anledning av en återkallelse av talan får inte överklagas, om återkallelsen har skett inom tiden för anmälan enligt 14 §. 44 § Om en tingsrätt i ett beslut under rättegången har utsett någon annan att föra grupptalan än den som en gruppmedlem har föreslagit, tillämpas i fråga om överklagande 49 kap. 4 § och 11 § första stycket rättegångs- 45 § En tingsrätts beslut under en rättegång enligt denna lag får, utöver vad som sägs i , överklagas särskilt, om tingsrätten i 1. avslagit kärandens begäran att få föra enskild grupptalan eller organisationstalan utan ombud eller genom ombud som inte är advokat, 2. lämnat en anmälan enligt 14 § utan avseende, 3. prövat en fråga enligt 18 § om inträde som medlem i gruppen, eller 4. prövat en fråga om godkännande av ett riskavtal enligt 37 §. Den som vill överklaga ett beslut som avses i första stycket skall först Anmälan skall göras genast, om beslutet har meddelats vid ett sammanträde, och annars inom från den dag då klaganden fick del av beslutet. Den som försummar detta har inte längre rätt att