prop · GP03127 · 2002-04-12 00:00:00 — Det är alltså endast i nu angivna fall som säkerheten kan tas i anspråk. För upplagshavare inträder skattskyldighet när lagerbrister uppkommer. Begreppet lagerbrister omfattar svinn, stöld m.m. (se prop. 2000/01:118 s. 71). För att tydliggöra i vilka fall en s.k. lagringssäkerhet får tas i an- språk föreskrivs därför att säkerhet skall ställas för betalning av skatt till följd av lagerbrister. Förslaget föranleder ändringar i 11, 1315, 16 och 17 §§ LTS, 10, 12 14, 15 och 16 §§ LAS och 4 kap. 4, 68, 10 och 11 §§ LSE. 7Vissa justeringar avseende registrering till mervärdesskatt och förfarandet för återbetal- ning och deklaration av skatten 7.1Metod för återbetalning av mervärdesskatt till ut- ländska företagare som är registrerade till mervärdes- skatt Regeringens förslag: En utländsk företagare som har rätt till återbetal- ning av ingående mervärdesskatt enligt reglerna om återbetalning till utländska företagare i 10 kap. 14 §§ mervärdesskattelagen (1994:200) och som även är registrerad till mervärdesskatt för omsättning här i lan- det skall ansöka om återbetalning av ingående mervärdesskatt i skatte- deklarationen. Även den utländske företagare som är registrerad enligt 3 kap. 1 § första stycket 5 skattebetalningslagen (1997:483, SBL) för att han gör ett skattebefriat gemenskapsinternt förvärv i skall också ansöka om återbetalning i den skattdeklaration som han är skyldig att lämna. En justering görs även i 3 kap. 1 § första stycket 4 SBL. Skälen för regeringens förslag: En utländsk företagare som omsätter varor eller tjänster i kan omfattas av två system för betalning av mervärdesskatt (skattskyldighet) i , beroende på vilka slags kun- der företagaren har här. När kunden är ett företag som är registrerat till mervärdesskatt i skall, med vissa undantag, omvänd skattskyl- dighet tillämpas enligt 1 kap. 2 § första stycket 4 b ML (se prop. 2001/02:28 om slopande av skatterepresentant i vissa fall samt införande av omvänd skattskyldighet för utländska företagare). tagaren skall fakturera utan mervärdesskatt och ange på fakturan att om- vänd skattskyldighet föreligger. Det innebär att kunden skall beräkna och betala mervärdesskatten på det fakturerade beloppet. I de fall omvänd skattskyldighet inte skall gälla enligt bestämmelserna i 1 kap. 2 § första stycket ML skall den utländske företagaren själv vara betalningsskyldig (skattskyldig). I dessa fall skall den utländske företagaren registreras till mervärdesskatt, lämna deklaration, redovisa utgående och ingående skatt samt betala in skatten alternativt kräva skatt åter. skatt medges med stöd av bestämmelserna i 8 kap. mervärdesskattelagen (1994:200, ML). En utländsk företagare som har en kundkrets bestående av enbart mer- värdesskatteregistrerade personer kommer, med vissa undantag som framgår av 1 kap. 2 § första stycket 4 b ML, således inte att vara betal- ningsskyldig (skattskyldig) för mervärdesskatt och skall således inte re- gistreras till mervärdesskatt här i landet, se 3 kap. 1 § första stycket skat- tebetalningslagen (1997:483, SBL). Undantag gäller dock i de fall före- tagaren omsätter varor till annat eller förvärvar varor från annat I dessa fall skall registrering till mervärdesskatt ske enligt 3 kap. 1 § första stycket 4 och 5 SBL. Om den utländske företagaren i de fall omvänd skattskyldighet förelig- ger och han därför inte behöver registrera sig till mervärdesskatt här, har haft kostnader för mervärdesskatt på anskaffningar av varor och tjänster i får han vända sig till Särskilda Skattekontoret i och begära återbetalning enligt reglerna i 10 kap. 14 §§ och 19 kap. 1 § ML. Dessa regler motsvaras av reglerna i det 8:e direktivet (79/1072/EEG) och det 13:e direktivet (86/560/EEG) jämfört med artikel 17.4 a i dess lydelse enligt artikel 28f 1 i det sjätte direktivet1 vilka avser de fall då någon har en omsättning av varor eller tjänster för vilken om- vänd skattskyldighet gäller (den utgående mervärdesskatten på försälj- ningen redovisas av köparen istället för av säljaren). När kunden är en privatperson skall omvänd skattskyldighet inte till- lämpas eftersom privatpersoner inte kan registreras till mervärdesskatt. dessa fall blir den utländske företagaren själv skattskyldig och skall regi- streras till mervärdesskatt. Avdrag för ingående skatt görs i deklaratio- Om den utländske företagaren har en kundkrets som består såväl av personer som inte är registrerade till mervärdesskatt (t.ex. privatpersoner) som av personer som är registrerade till mervärdesskatt här, skulle den utländske företagaren behöva kräva erlagd mervärdesskatt åter både i en skattedeklaration i form av avdrag för ingående skatt och genom en an- 1 Rådets sjätte direktiv /388/EEG av om harmonisering av medlemssta- ternas lagstiftning rörande omsättningsskatter Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT nr L 145, , s 1, CELEX 377L0388), ändrat senast genom rådets direktiv /115/EG av om ändring av direktiv 77/388/EG i syfte att förenkla, modernisera och harmonisera kraven på fakturering när det gäller mervärdesskatt (EGT nr L 15, , s 24, CELEX 32001L0115). sökan om återbetalning till Särskilda skattekontoret i . Regeringen föreslår nu att ansökan om återbetalning av mer- värdesskatt som avser förvärv som hänför sig till omsättning för vilken omvänd skattskyldighet skall tillämpas skall göras i den skattdeklaration som företagaren ändå är skyldig att lämna enligt 10 kap. 9 § SBL. På så vis undviks tillämpning av två parallella system för återbetalning/avdrag av ingående mervärdesskatt hänförlig till den utländske företagarens om- sättning inom landet. Detta förenklar hanteringen för såväl skattemyn- digheten som för de utländska företagarna. Detta åstadkoms genom att den utländske företagaren får tillämpa det system för återbetalning av ingående skatt som gäller för återbetalning enligt 10 kap. 913 §§ ML. Förfarandereglerna för återbetalning till utländska företagare i 19 kap. 1 § ML föreslås justerade i enlighet härmed. Denna metod för återbetalning får anses förenlig med artikel 17.2 och 17.3 i det sjätte direktivet. För de utländska företagare som skall registreras till mervärdesskatt på grund av att de har företagit en skattebefriad omsättning av varor till an- nat enligt 3 kap. 30 a § ML gäller att rätt till återbetalning av ingående mervärdesskatt föreligger med stöd av 10 kap. 11 § första stycket ML (jämför artikel 17.3 b) i det sjätte direktivet). Dessa företaga- re skall ansöka om sådan återbetalning enligt reglerna i 19 kap. 1113 §§ ML. Registreringsskyldigheten för dessa företagare följer av 3 kap. 1 § första stycket 4 SBL. Regeringen föreslår att nuvarande punkten 4 i 3 kap. 1 § första stycket SBL justeras så att det framgår att samtliga personer som har rätt till återbetalning av ingående mervärdesskatt med stöd av 10 kap. 913 §§ ML också skall registreras till mervärdesskatt. Enligt 19 kap. 12 § ML skall ansökan om återbetalning av mervärdesskatt enligt bestämmelserna i 10 kap. 913 §§ ML göras i en skattedeklaration eller i en inkomstde- klaration. För att en sådan ansökan skall kunna göras i en deklaration krävs således en registrering till mervärdesskatt. En person med rätt till återbetalning enligt 10 kap. 913 §§ ML kan t.ex. vara en företagare som omsätter varor från till ett annat (gemenskapsin- tern omsättning som är undantagen från skatt enligt 3 kap. 30 a § ML) eller en företagare som ägnar sig åt export av varor till land utanför EG. Ändringen kommenteras mera utförligt i författningskommentaren. En justering föreslås i huvudrubriken närmast före 10 kap. 5 § ML så att det framgår att bestämmelserna som följer efter rubriken omfattar även utländska företagare i vissa fall, t.ex. de utländska företagare som har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 11 § första stycket ML vid om- sättning av vara till annat eller de utländska företagare som har rätt till återbetalning med stöd av 10 kap. 12 § ML för att de exporterar varor till länder utanför EG. De utländska företagare som skall registreras till mervärdesskatt för att de gör ett skattebefriat gemenskapsinternt förvärv skall ansöka om åter- betalning av ingående mervärdesskatt i den deklaration som de är skyldi- ga att lämna på grund av sin registrering. Registreringsskyldigheten för de skattebefriade gemenskapsinterna förvärven framgår av punkten 5 i 3 kap. 1 § första stycket SBL. Denna metod för återbetalning får anses för- enlig med systematiken enligt den s.k. övergångsordningen i det sjätte direktivet om varutransaktioner mellan i de fall en näringsid- kare är skyldig att registrera sig till mervärdesskatt och lämna en deklara- Prop. 2001/02:127 tion. Enligt det sjätte direktivet gäller följande. Regler om avdragsrätt respek- tive rätt till återbetalning av ingående mervärdesskatt återfinns i artikel 17 ( i dess lydelse enligt artikel 28f) i det sjätte direktivet och i det 8:e och 13:e direktivet (79/1072/EEG respektive 86/560/EEG) som särskilt reglerar återbetalning av mervärdesskatt till näringsidkare som inte är etablerade i landet. Motsvarigheten till dessa gemenskapsregler återfinns i svensk rätt i 8 kap., 10 kap. och 19 kap. Artikel 17 i det sjätte di- rektivet kopplas till det 8:e och 13:e direktivet genom hänvisningen till dessa direktiv i artikel 17.4 i det sjätte direktivet. Artikel 17 kan tolkas så att man skiljer på två olika situationer för återbetalning/avdragsrätt för mervärdesskatt: A. de fall där den som omsätter varor eller tjänster har betalat en utgåen- de skatt som han kan avräkna den ingående skatten mot, och B. sådana fall där någon utgående skatt inte har debiterats på grund av att någon omsättning inom landet inte har ägt rum, eller omsättningen inom landet är undantagen från mervärdesskatt. Situationen under A. regleras i artikel 17.2 och situationen under B. regleras i artikel 17.3. I artikel 17.3 a regleras de fall där företagaren har betalat mervärdesskatt i ett visst land på varor eller tjänster som han har förvärvat för en verksamhet som han bedriver i ett annat land. Det kan i dessa fall röra sig om mervärdeskatt på kostnader för mat och logi i sam- band med affärsbesök i landet, drivmedel, kostnader för mässor och and- ra utställningstjänster eller kostnader för material eller dylikt som har förvärvats i landet men som är hänförliga till exempelvis tjänster avseen- de fastighet i ett annat . I artikel 17.3 b och c regleras fall där omsättning av varor eller tjänster har skett i ett visst land men där om- sättningen är undantagen från mervärdesskatt enligt vissa närmare angiv- na artiklar. Det kan i dessa fall röra sig om undantagen omsättning av varor till annat eller varuexport. De 8:e och 13:e direktiven tillämpas i det fall en företagare inte är eta- blerad i det land han har erlagt mervärdesskatt på sina förvärv (dvs. då företagaren enligt svensk rätt är en s.k. utländsk företagare) och inte hel- ler har någon omsättning där med undantag av: Y sådana skattebefriade transporttjänster och därtill anknytande tjänster som avses i 14.1 i, artikel 15 eller artikel 16.1 B, C och D i direktiv /388/EEG, Y tjänster som tillhandahålls i fall där skatten skall betalas ute- slutande av den person åt vilken de tillhandahålls, i överens- stämmelse med artikel 21.1 b i direktiv /388/EEG. Enligt 17.4 a) och b) (i dess lydelse enligt artikel 28 f 12) i det sjätte di- rektivet skall 8:e och 13:e direktiven även tillämpas i de fall då den icke etablerade skattskyldiga personen enbart har tillhandahållit varor och 2 Senast ändrad genom direktiv /65/EG. tjänster inom landet till personer som enligt artikel 21.1 a och c är betal- ningsskyldiga för mervärdesskatten. Det ovanstående betyder att om den icke etablerade skattskyldiga per- sonen inte har någon omsättning inom landet för vilken han själv blir betalningsskyldig, skall 8:e och 13:e direktiven tillämpas. Vid tillämp- ning av det 8:e och det 13:e direktivet skall återbetalning av erlagd mer- värdesskatt ske genom ett särskilt ansökningsförfarande, dvs. det förfa- rande som motsvaras av det svenska systemet för återbetalning genom ansökan till Särskilda skattekontoret i . I de fall den utländske företagaren har en omsättning inom landet som är undan- tagen på grund av att varan omsätts till annat är han skyldig att registrera sig och lämna deklaration enligt reglerna i artikel 22 i det sjätte direktivet. Återbetalning av ingående mervärdesskatt skall i dessa fall ske i deklarationen med stöd av reglerna i artiklarna 17.3 b jämfört med 17.4 i det sjätte direktivet. Tanken bakom återbetalningssystemet i 8:e och 13:e direktiven är således att en icke etablerad företagare som har krav på att återfå mervärdesskatt inte skall behöva registrera sig till mervärdes- skatt och lämna en deklaration om han inte har någon omsättning inom landet för vilken han själv är betalningsskyldig. Konsekvenserna av de föreslagna ändringarna ovan kan exemplifieras enligt följande: 1.En utländsk företagare köper en vara i och omsätter den vi- dare här i landet till såväl privatpersoner som mervärdesskatte- registrerade kunder. I sistnämnda fall skall omvänd skattskyldighet till- lämpas enligt 1 kap. 2 § första stycket 4 b ML och rätt till återbetalning föreligger enligt 10 kap. 1 § andra stycket ML. För omsättning som görs till privatpersoner här i landet föreligger skattskyldighet för den utländske företagaren. Han skall därmed registreras för mervärdesskatt enligt 3 kap. 1 § första stycket 2 SBL och lämna skattedeklaration. I dessa fall föreligger avdragsrätt med stöd av 8 kap. Avdrag får göras i deklarationen. Sådan återbetalning av ingående mervärdesskatt som företagaren har rätt till med stöd av 10 kap. 1 § andra stycket ML skall också ske i skattedeklarationen enligt den föreslagna nya lydelsen av 19 kap. 1 § ML. Jfr artikel 17.2 och 17.4 a och b i det sjätte direkti- vet. Eftersom den utländske företagarens omsättning inom landet inte enbart är sådan för vilken kunden är betalningsskyldig, skall ansökan om återbetalning inte göras enligt metoden som anges i 8:e och 13:e direktiven. Ansökan om återbetalning av mervärdesskatten hänförlig till hans omsättning inom landet skall istället göras i den skattedeklaration som företagaren är skyldig att lämna. 2.En utländsk företagare köper en vara här i landet och omsätter den till annat . Enligt 3 kap. 1 § första stycket 4 SBL skall företaga- ren registreras här i landet för att han omsätter en vara som transporte- ras till ett annat . En ansökan om återbetalning av ingående mervärdesskatt medges i skattedeklarationen enligt 10 kap. 11 § första stycket och 19 kap. 12 § ML. artikel 17.3 b i det sjätte direktivet avseende undantagen gemenskapsintern omsättning enligt artikel 28c A i det sjätte direktivet. De 8:e och 13:e direktiven tillämpas inte i dessa fall. 3.En utländsk företagare köper en vara här i landet och exporterar den till tredje land. Rätt till återbetalning föreligger med stöd av 10 kap. Ansökan om återbetalning skall göras i skattedeklaration en- ligt 19 kap. 12 § ML. Registrering till mervärdesskatt skall ske med stöd av 3 kap. 1 § första stycket 4 SBL. artikel 17.3 b i det sjätte direktivet avseende undantagen exportomsättning enligt artikel 15 i det sjätte direktivet. De 8:e och 13:e direktiven tillämpas inte i dessa fall. 4.En utländsk företagare importerar en vara till landet och säljer den vidare här i landet till en mervärdesskatteregistrerad köpare. Omvänd skattskyldighet gäller vid omsättningen inom landet enligt 1 kap. 2 § första stycket 4 b ML. Rätt till återbetalning av mervärdesskatten på importen föreligger enligt 10 kap. 1 § andra stycket ML. Ansökan om återbetalning av mervärdesskatten skall göras hos Sär- skilda Skattekontoret i enligt 19 kap. 1 § första stycket ML. Om företagaren omsätter varan till såväl mervärdesskatteregistrerade som icke mervärdesskatteregistrerade personer är företagaren skattskyl- dig för sin omsättning inom landet till icke registrerade personer och skall registreras till mervärdesskatt. Rätt till avdrag föreligger därmed enligt 8 kap. Avdraget görs i deklarationen. För omsättningen till mervärdesskatteregistrerade köpare har han rätt till återbetalning med stöd av 10 kap. 1 § andra stycket ML. Ansökan om återbetalning när kundkretsen är blandad på detta vis skall göras i skattedeklarationen enligt den föreslagna nya lydelsen av 19 kap. 1 § ML. 5.En utländsk företagare importerar en vara här i landet och omsätter (eller för över) varan till annat för verksamhet som han bedri- ver utomlands. Registrering skall ske med stöd av 3 kap. 1 § första stycket 4 SBL. Ombud kan utses enligt 6 § SBF. Rätt till återbetalning av mervärdesskatt föreligger med stöd av 10 kap. 11 § första stycket ML jämfört med 3 kap. 30 a § ML. Återbetalning skall ske i skattede- klaration med stöd av 19 kap. 12 § ML. Se artikel 17.3 b jämfört med artikel 17.4 i det sjätte direktivet. De 8:e och 13:e direktiven tillämpas inte i dessa fall. 6.En utländsk företagare köper en vara som transporteras hit från ett an- nat EU-land. läggs i lager här i landet. Företagaren säljer därefter varan vidare inom landet till mervärdesskatteregistrerade personer. Om- vänd skattskyldighet gäller med stöd av 1 kap. 2 § första stycket 4 b ML vid vidareomsättningen av varan inom landet. Registrering skall ske med stöd av 3 kap. 1 § första stycket 5 SBL. Det gemenskapsinterna förvärvet är undantaget från skatt enligt 3 kap. 30 d § ML om rätt till återbetalning av hela skatten med anledning av förvärvet skulle ha förelegat enligt 10 kap. 14 §§ ML. Rätt till återbetalning föreligger med stöd av 10 kap. 1 § andra stycket ML. Ansökan om återbetalning skall göras i skattedeklara- tionen, enligt den föreslagna nya lydelsen av 19 kap. 1 § ML. 22om registrerings- och deklarationsskyldighet och artikel 17.3 och 17.4 i det sjätte direktivet. 7.2Frivillig skattskyldighet vid uthyrning av verksam- hetslokaler Regeringens förslag: De nya reglerna om omvänd skattskyldighet för utländska företagare som skall tillämpas fr.o.m. skall inte gälla vid frivillig skattskyldighet för uthyrning av verksamhetslokal. Av administrativa skäl skall den utländske företagare som bedriver sådan verksamhet inom landet själv vara skattskyldig och lämna skattedeklara- tion i enlighet med bestämmelserna i skattebetalningslagen (1997:483). Skälen för regeringens förslag: Enligt 9 kap. 1 och 2 §§ ML skall skyldighet att betala skatt enligt 1 kap. 1 § första stycket 1 ML för sådan skattepliktig fastighetsuthyrning eller bostadsrättsupplåtelse som gäller enligt 3 kap. 3 § andra och tredje styckena gälla endast under förutsätt- ning att skattemyndigheten har beslutat om detta efter ansökan, s.k. fri- villig skattskyldighet. En utländsk företagare, dvs. en person som inte är etablerad i , kan bedriva uthyrningsverksamhet här i landet. Om företagaren vill att uthyrningen skall beläggas med mervärdesskatt krävs att skattemyndigheten fattar ett beslut även i dessa fall. Behörig skatte- myndighet för den utländske företagaren är skattemyndigheten i enligt 2 kap. 1 § tredje stycket och 2 § femte stycket SBL eftersom en utländsk företagare per definition varken har sin hemort eller är eta- blerad här i landet (jfr. 1 kap. 15 § ML). När skattemyndigheten har be- slutat om skyldighet att betala skatt enligt 9 kap. 1 § ML skall registre- ring till mervärdesskatt göras enligt 3 kap. 1 § första stycket 2 SBL. Om fastigheten överlåts eller om användningen av fastigheten ändras kan den frivilliga skattskyldigheten upphöra. Lokaluthyraren är skyldig att anmä- la ändrad användning m.m. till skattemyndigheten. Vidare gäller att jämkning av avdragen ingående skall ske om den frivilliga skattskyldig- heten upphör, med vissa undantag. En utländsk företagare vars omsätt- ning här i landet omfattas av omvänd skattskyldighet enligt 1 kap. 2 § första stycket 4 b ML är emellertid inte skattskyldig här (dvs. skyldig att betala skatt). Någon registrering för frivillig skattskyldighet skulle alltså inte vara nödvändig för dessa företagare. Om den utländske företagaren betalar ingående mervärdesskatt på förvärv hänförliga till uthyrnings- verksamheten i har han rätt att få återbetalning av skatten från Särskilda skattekontoret i enligt 10 kap. 1 § andra stycket ML. Enligt direktiv /65/EG får medlemsländerna enligt artikel 21.1 a andra stycket närmare fastställa villkoren för omvänd skattskyldighet. Frivillig skattskyldighet för uthyrning av verksamhetslokaler kräver en kvalificerad administrativ hantering och större personella resurser än vad sedvanlig hantering av ärenden avseende återbetalning av ingående mer- värdesskatt till utländska företagare normalt sett kräver. Regeringen före- slår därför att omvänd skattskyldighet inte skall tillämpas i de fall en ut- ländsk företagare har ansökt om att få bli frivilligt skattskyldig för uthyr- ning av verksamhetslokal i . Regeringen anser att den nuvarande ordningen med skattskyldighet (betalningsskyldighet) för uthyraren och registrering till mervärdesskatt och den hantering som följer av registre- ring och redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration bör bibehållas för dessa företagare och även fortsättningsvis hanteras av den skattemyn- dighet som har beslutat om den frivilliga skattskyldigheten. Genom den Prop. 2001/02:127 föreslagna begränsningen i tillämpningen av omvänd skattskyldighet kommer inte Särskilda skattekontoret i att be- lastas med den extra administrativa hantering som den frivilliga skatt- skyldigheten kräver. Regeringens förslag föranleder en ändring i 1 kap. 2 § första stycket 4 b ML. 7.3Tidpunkt för avlämnande av skattedeklaration Regeringens förslag: Ett förtydligande görs i 10 kap. 18 § skattebe- talningslagen (1997:483) om tidpunkt för avlämnande av skattedekla- ration. Skälen för regeringens förslag: De bestämmelser som regle- rar tidpunkten för när en skattedeklaration skall lämnas utgår från att den skattskyldige redovisar ett beskattningsunderlag på vilket mervär- desskatt beräknas. I de nya fallen av registreringsskyldighet som in- förts genom regeringens prop. 2001/02:28 (SFS 2001:971) skall en skattedeklaration lämnas när registrering till mervärdesskatt har skett enligt 3 kap. 1 § första stycket 4 eller 5, dvs. även i de fall då någon skyldighet att betala skatt inte föreligger för den som förvärvar eller omsätter en vara från eller till ett annat . På Lagrådets inrådan preciseras bestämmelsen i 10 kap. 18 § skatte- betalningslagen (1997:483, SBL) så att den även reglerar tidpunkt för avlämnande av skattedeklaration i de fall skattedeklaration skall läm- nas men beskattningsunderlag saknas. Så är fallet då registrering till mervärdesskatt har skett enligt 3 kap. 1 § första stycket 4 eller 5, dvs. i de fall någon har registrerats enbart på grund av att rätt till återbetal- ning av ingående skatt föreligger med stöd av 10 kap. 913 §§ mer- värdesskattelagen (1994:200) eller på grund av att näringsidkaren gör ett skattefritt gemenskapsinternt förvärv med stöd av 3 kap. 30 d § mervärdesskattelagen. Bestämmelsen får genom sin nya utformning karaktären av en huvudregel, dvs. att bestämmelsen skall gälla om inte annat följer av bestämmelserna i 1924 §§. Bestämmelsen skall såle- des även gälla de fall då enbart uppgift om omsättning, överföring el- ler förvärv av varor som transporteras mellan skall lämnas i skattedeklarationen. Om den som är registrerad med stöd av 3 kap. 1 § SBL inte lämnar en skattedeklaration får skattemyndigheten påföra förse- ningsavgift enligt 15 kap. 6 § samma lag. Regeringens förslag; Definitionerna av skattepliktiga cigarrer och ci- gariller i lagen (1994:1563) om tobaksskatt anpassas till ett antaget EG-direktiv på tobaksskatteområdet. Några andra ändringar med anledning av det nya direktivet föreslås inte . Skälen för regeringens förslag: Kommissionen lämnade 2001 en rapport till rådet och angående funktionen av gällande skattestrukturer och skattesatser på tobaksskatteområdet. sin granskning har kommissionen funnit att det inom EU fortfarande fö-