prop · GQ031d10 · 2002-10-08 00:00:00 — redovisar i sin rapport till regeringen resultatet av en enkätundersökning bland barn och ungdomar med och utan funktionshinder om deras livsvillkor. Resultatet visar att barn med funktionshinder alltför ofta blir utestängda från aktiviteter både i skolan och . konstaterar att de rättigheter som kan anses självklara för barn generellt visar sig inte vara lika självklara för barn med funktionshinder. har beviljat bilstöd till ca 2 000 personer/år. Av de som beviljades 2001, ca 2 100, var andelen män och andelen kvinnor . Bilstödet består av ett grundbidrag, ett inkomstprövat anskaffningsbidrag samt bidrag till anpassning av fordonet. Anpassningsbidragets andel av kostnaderna har ökat som en följd av ändringar i rättspraxis. Verksamhetsområde Stöd och service Antalet personer med beslut om insats enligt LSS har varit relativt sedan lagen infördes. hade ca 47 000 personer en eller flera insatser enligt LSS. Av dessa personer var nästan 21 000 kvinnor och drygt 26 000 män. Flertalet insatser rörde personer med utvecklingsstörning. Icke verkställda beslut och domar och länsstyrelserna har på regeringens uppdrag kartlagt icke verkställda beslut och domar enligt 6 f § SoL (1980:620)och 9 § LSS . Kartläggningen visar att 2 571 beslut enligt 9 § LSS och 3 051 beslut enligt 6 f SoL inte var verkställda. Av dessa avsåg flertalet beslut enligt SoL plats i särskilda boendeformer medan de flesta beslut enligt LSS avsåg kontaktperson. Många icke verkställda beslut enligt LSS gällde även insatserna råd och stöd, boende för vuxna i särskilda boendeformer, ledsagarservice och korttidsvistelse. Det fanns 127 domar avseende 9 § LSS som inte var verkställda, varav 87 gällde boende för vuxna och 12 personlig assistans. Av de 47 domar avseende 6 f § SoL som inte verkställts gällde 44 stycken insatsen boende för äldre i särskild boendeform. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 De orsaker till att besluten inte verkställs som beskrivs är bl.a. rekryteringssvårigheter samt brist på särskilda boendeformer i kommunerna. konstaterar att flera kommuner har en bristande planering för att kunna tillgodose framtida behov av bostäder. Problem som också nämns är att den egna organisationen kan utgöra hinder för verkställandet och att det finns brister i handläggningen i kommunerna. Det handlar också om prioriteringar. Av resultaten av länsstyrelsernas tillsyn framgår att det råder stor brist på personal och uppdragstagare t.ex. kontaktpersoner. Ett par länsstyrelser har även observerat att kommunerna har börjat samlokalisera små boendeenheter till större enheter, vilket riskerar att bostäderna får karaktären av institution. I granskningar av enskildas klagomål har länsstyrelserna relativt ofta uttalat kritik mot kommunerna för brister i bemötandet. Arbetet med kvalitetsutveckling har dock tagit fart på flera håll. Assistansreformen har inneburit ökad valfrihet, större inflytande och bättre livskvalitet för många personer med omfattande funktionshinder. Assistansersättning är vanligast bland funktionshindrade i åldersgruppen 50 , den åldersgrupp som antalsmässigt också ökat mest. Flest timmar assistansersättning beviljas personer i åldrarna 20 . Fler män än kvinnor beviljas assistansersättning. Männen beviljas också fler timmar. Skillnaden är dock relativt liten och över tiden. Könsfördelningen är i stort sett jämn i den äldsta åldersgruppen. Barn och ungdomar har, förutom den äldsta gruppen, minst antal timmar. var den totala kostnaden för personlig assistans , varav kommunernas del var . Genomströmningstiderna för bl.a. assistansersättningar är fortfarande oacceptabelt långa och uppvisar dessutom delvis försämringar. Skillnaderna mellan kassorna är stor. har den genomsnittliga genomströmningstiden för ärenden om assistansersättning ökat från 197 . mål har därmed inte uppnåtts. Av de ärenden som beslutas i socialförsäkringsnämnd har assistansersättningen den kortaste genomströmningstiden. Rekryteringsläget för personliga assistenter har varit gott. Men det finns tydliga signaler på att rekryteringen på många 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 håll i landet har blivit svårare. Regeringen tillsatte därför en arbetsgrupp inom med uppgift att analysera förutsättningarna för att underlätta rekryteringar av personliga assistenter. Arbetsgruppens rapport, Rekrytering av personliga assistenter (2001:72), har remissbehandlats och bereds inom . Sedan starten i mitten av har och länsstyrelserna arbetat med att bygga upp verksamheter med personligt ombud i kommunerna. har tagit fram ett utbildningsmaterial. En lägesrapport visar att av alla kommuner ansökt om att få starta verksamheter med personliga ombud. Ytterligare ett tiotal kommuner har anmält intresse och kommer sannolikt att ansöka om bidrag. Det visar på en god täckningsgrad. Många små kommuner har gått samman om personliga ombud. I omkring hälften av de 98 verksamheter som planeras har någon form av avtal träffats mellan två eller flera kommuner. Kommunerna har sammanlagt beviljats bidrag till 269 tjänster av 295 sökta. Tid åt uppbyggnads- och förankringsarbete har inneburit att av de 87 miljoner som utbetalt i statsbidrag till länsstyrelserna återstår. Medlen kommer att fördelas då de flesta verksamheter har kommit igång. I uppdrag ingår att utvärdera vilka effekter insatsen personligt ombud får. En- ligt en plan kommer utvärdering att ske på såväl lokal som regional och central nivå. Jämfört med många andra utbildningsformer har folkhögskolan en hög andel studerande med funktionshinder. Statsbidrag för vårdartjänst (statligt utbildningsstöd) dvs. assistans till deltagare med funktionshinder, betalades ut till mellan 40 och 50 av landets 146 folkhögskolor. Kostnaden för verksamheten har varit relativt stabil . har den genomsnittliga timkostnaden endast ökat . De totala kostnaderna uppgick till 2001 jämfört med 2000. Antalet studenter med rörelsehinder inom universitet och högskola ökar och fler personer får stöd från vårdartjänstanslaget (anslaget för särskilt utbildningsstöd) men i mindre omfattning. Antalet personer som får del av vårdartjänsten uppgick till 116 personer. 2000 var antalet 110 personer vilket var en fördubbling i jämförelse med året innan. Kostnaderna uppgick till 2001. Den senaste uppföljningen av landstingens tolktjänstverksamhet för barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade gjordes av 2001 och avsåg . Uppföljningen visade att fler tolktjänstuppdrag utfördes än . konstaterade att tolktjänsten ännu inte kunde anses genomförd på det sätt som avsågs i handikappreformen då landstingen i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763, HSL) gavs en skyldighet att erbjuda tolktjänst för döva m.fl. är det många som får avslag på sin begäran om teckenspråkstolk. Orsaker som beskrivs är för få inrättade eller besatta tjänster, bristande ekonomi eller annan tolkbrist. uppmärksammade i sin rapport obalansen i fördelningen av statsbidraget till tolktjänsten i förhållande till belastningen vid landstingens tolkcentraler. har därför på regeringens uppdrag granskat statsbidraget till tolktjänsten. Verket uppger i sin rapport att det inte är möjligt att via en fördelning per capita tillgodose landstingens varierande behov av statsbidrag. menar RRV att det vore kostsamt, om ens möjligt, att åstadkomma en fördelningsmodell som tar hänsyn till de faktiska behoven av tolktjänst och de merkostnader reformen medfört. Insatser för delaktighet och jämlikhet Regeringens bedömning är att människor utestängs i samhället p.g.a. bristande tillgänglighet. Mycket av segregationen har en historisk förklaring. När samhället byggts upp har tanken på att människor med funktionshinder skall kunna leva och delta i samhällslivet som alla andra inte funnits med. För att förändra detta måste alla som är med och utformar samhället inse att människor har olika förutsättningar och planera efter det. Handikappolitiken rör på så sätt hela samhället och skall ses som frågor om mänskliga rättigheter. Ett utvidgat skydd mot diskriminering är en av de viktigaste förutsättningarna för att uppnå full delaktighet och jämlikhet i levnadsvillkoren för personer med funktionshinder. Skydd mot diskriminering inom arbetslivet och inom högskolan är reglerat i lag. Hur skyddet bör utvecklas vidare skall utredas av en tillsatt parlamentarisk kommitté En sammanhållen diskrimineringslagstiftning (dir 2002:11). De handikappolitiska målen har haft svårt att tränga igenom inom alla samhällsområden. Ett skäl till detta kan vara bristen på konkreta och uppföljningsbara etappmål. Staten skall vara ett föredöme när det gäller att göra samhället tillgängligt. Alla statliga myndigheter har också ett särskilt ansvar för att inom sina ansvarsområden arbeta för att nå de nationella målen för handikappolitiken och följa . Re- geringen har givit vissa myndigheter på central nivå, som har ansvar för en samhällssektor, ett särskilt ansvar för att de handikappolitiska målen skall uppnås. HO har fått i uppdrag att ta fram ett underlag till krav på tillgänglighet för personer med funktionshinder till myndigheternas lokaler, information och övrig verksamhet. För att intensifiera arbetet kommer riktade informationsinsatser mot myndigheterna att genomföras. () har i sin årsrapport Många syns inte men finns ändå gett en beskrivning av hur funktionshindrade barn och ungdomar ser på sig själva och sin situation. Studien visar att barn med funktionshinder ofta blir utestängda från aktiviteter i skolan och . Det förekommer att barn inte regelmässigt kan delta i viss undervisning på grund av otillgängliga lokaler. Många barn med funktionshinder vittnar dessutom om en begränsad möjlighet att delta i olika fritidsaktiviteter. Det kan bero på att det inte finns lämpliga aktiviteter, att det saknas assistans eller transporter i form av färdtjänst. Ett samlat ansvar efterlyses hos någon befintlig struktur i samhället för att möta de funktionshindrade barnens behov av råd, information, stöd och hjälp. BO:s rapport bereds inom . 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Åtgärder för att förbättra situationen måste även inriktas på individinriktade insatser. Personer med funktionshinder har fortfarande sämre levnadsvillkor än befolkningen i övrigt. Det visar resultaten av Kommittén Välfärdsboksluts undersökningar. Yngre och medelålders personer med funktionshinder och familjer med funktionshindrade barn har visserligen inte sämre inkomster men däremot större ekonomiska svårigheter än befolkningen i övrigt. I sitt slutbetänkande konstaterar kommittén vidare att betydande förändringar av välfärdstjänsternas organisation har skett (se under Analys och slutsatser inom Politikområde Socialtjänstpolitik). Det är svårt att uppskatta hur många personer som behöver stöd i sin vardag till följd av funktionshinder. Därför är det också svårt att beräkna i vilken mån de samlade insatserna når dem som behöver stöd. Befintlig statistik om omfattningen av insatserna har också begränsningar. Det går inte att med någon större precision uttala sig om i vilken utsträckning insatserna täcker de befintliga behoven av stöd, service och omsorg. Detta påtalar Kommittén Välfärdsbokslut i sitt delbetänkande Välfärd vid vägskäl (SOU 2000:3). Den enskildes möjligheter till inflytande över stödinsatserna är dock betydligt större om de ges med stöd av LSS än med stöd av SoL. Det gäller särskilt insatsen personlig assistans. Den utvidgade möjligheten för personer som fyllt att få behålla sin assistansersättning har möjliggjort ett aktivt deltagande i samhällslivet även för äldre funktionshindrade. När det gäller boendesituationen för vuxna personer med utvecklingsstörning har förändringen gått till det bättre. Gruppbostaden har blivit mer hemlik. Personer med psykiska funktionshinder har haft särskilt begränsade möjligheter till delaktighet och inflytande i samhället. De har också upplevt svårigheter att få del av insatser enligt LSS. Medel för personliga ombud avsattes för att öka psykiskt funktionshindrades inflytande över sitt liv och möjligheten att få del av det stöd som finns eftersom erfarenheterna från tidigare försöksverksamhet var goda. Insatsen kan medföra liknande fördelar för personer med psykiska funktionshinder som personlig assistans har 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 inneburit för personer med andra funktionshinder. Det förekommer också att den som beviljats stöd inte får beslutet verksställt. Ett stort problem som uppmärksammats är också att huvudmännen, kommuner och landsting, dröjer med att vidta åtgärder enligt domar som ger enskilda personer rätt till insatser enligt lagen (2001:453) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) eller socialtjänstlagen (1980:620, SoL). Åtgärder har vidtagits för att komma tillrätta med detta problem. Lagstiftningen har skärpts bl.a. genom att den tidigare möjligheten att vitesförelägga en kommun eller ett landsting har ersatts med en sanktionsavgift. Fr.o.m. kan därför kommuner och landsting, som dröjer alltför länge med att verkställa domar med beslut om insatser enligt LSS eller SoL, åläggas en sanktionsavgift. Personalsituationen ger anledning till oro då det på många håll rapporteras om svårigheter att rekrytera personal med lämplig utbildning och kompetens. Det är iakttagelser som framförts av såväl som länsstyrelserna i deras tillsyn. Möjligheterna att rekrytera personal till vården och omsorgen om äldre och funktionshindrade är beroende av flera olika faktorer bl.a. läget på arbetsmarknaden, den kommunala ekonomin och arbetsvillkoren inom sektorn. Förutsättningarna för kompetensförsörjningen inom vården och omsorgen har kartlagts och analyserats vid ett flertal tillfällen vilket betyder att det finns aktuell kunskap. Regeringen har givit tio berörda myndigheter i uppdrag att i samråd utarbeta en gemensam plan för kompetensförsörjning av personal inom kommunernas vård och omsorg om äldre och funktionshindrade personer. En förutsättning för att kunna delta självständigt i samhällslivet och bestämma över sin vardag, för den som har ett funktionshinder, kan vara hjälpmedel. Regeringen har tillsatt en särskild utredare som skall analysera vissa frågor på hjälpmedelsområdet och vid behov lämna förslag till åtgärder (dir. 2001:81 med tilläggsdirektiv 2002:20). Analysen skall bl.a. avse hjälpmedels- försörjningen för förskoleverksamhet samt utbildning för barn, ungdomar och vuxna. De förändrade förutsättningarna på hjälpmedelsområdet genom utvecklingen inom informations- och kommunikationsteknologin skall också utredas liksom avgiftssystemet för hjälpmedel och gränsdragningen vad gäller ansvaret för individuella hjälpmedel för personer med personlig assistans respektive arbetshjälpmedel för assistenterna. Utredaren har dessutom fått i tilläggsuppdrag att se över systemet för arbetshjälpmedel. LSS har haft och har stor betydelse för att stödet ges med hög kvalitet. Den särskilda utredaren har även i uppgift att förtydliga vissa insatser enligt LSS. I uppdraget ovan ingår regleringen av insatsen rådgivning och annat personligt stöd, tillämpningen av 23 § LSS samt kommunernas hälso- och sjukvårdsansvar för personer som bor i bostad med särskild service enligt 9 § 8 och 9 LSS eller annan särskilt anpassad bostad enligt 9 § 9 LSS. Utredaren skall slutredovisa sitt arbete . Syftet med den statliga auktorisationen av tolkar är att tillgodose samhällets behov av högt kvalificerade tolkar och översättare. En auktoriserad tolk kan efter ett särskilt prov få bevis om en speciell kompetens för tolkning eller översättning inom ett visst verksamhetsområde. Frågor om auktorisation av tolkar och översättare prövas av Kammarkollegiet. Någon motsvarande auktorisation finns inte för teckenspråkstolkar. Regeringen bedömer att införande av auktorisation av teckenspråkstolkar är angelägen för att åstadkomma en kvalitetssäkring av teckenspråkstolkningen. Formerna för en sådan auktorisation har utretts av Kammarkollegiet och slutsatsen är att den auktorisationsordning som gäller för tolkar mellan svenska och främmande språk bör kunna användas även för auktorisation av teckenspråkstolkarna. Regeringen avser att återkomma i frågan på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska vårpropositionen . Utredningen (S 1997:04) om bemötande av personer med funktionshinder beskrev i olika rapporter att funktionshindrade upplever misstro och kontroll från samhällsorganens sida. Den tydliga avgränsningen av vilka som omfattas av LSS kan också innebära en risk för att behoven bland andra grupper av funktionshindrade förbises. Förutom en god planering av resurser krävs också bl.a. hög kompetens hos personal som bedömer och beslutar om funktionshindrade personers behov och stöd. Ett av de prioriterade arbetsområdena enligt handlingsplanen för handikappolitiken är därför att förbättra kompetensen och bemötandet. Det innebär bl.a. satsningar på att offentligt anställd personal, som i sitt arbete möter personer med funktionshinder, får möjlighet att utveckla sin kompetens i fråga om bemötande. Huvudmännen har ansvaret för denna kompetensutveckling. Regeringen har på det nationella planet givit Sisus uppgiften att verka för kompetensutveckling inom all offentlig verksamhet när det gäller bemötande av personer med funktionshinder. projekt för att utveckla användandet av individuella planer visar att planerna, väl genomförda och rätt använda, ökar den enskildes inflytande och självbestämmande. Planeringen kan inledningsvis vara tidskrävande men innebär ofta bl.a. tidsvinster, effektivare samarbete samt mindre behov av akuta insatser. Trots detta är såväl habiliterings- och rehabiliteringsplanerna enligt HSL som de individuella planerna enligt LSS mycket lite utnyttjade, även om en viss ökning skett. konstaterar att ett informations- och utvecklingsarbete kring användningen av individuella planer behövs både på individ-, tjänstemanna- och politisk nivå. har i ett meddelandeblad informerat de ansvariga huvudmännen om gällande bestämmelser vad gäller användningen av individuella planer enligt LSS. Inom båda verksamhetsområdena stöd och service samt insatser för delaktighet och jämlikhet vilar ett stort ansvar dels på huvudmännen och dels på tillsyns- och expertmyndigheterna för att se till att målen i handikappolitiken förverkligas. Regeringen gör bedömningen att de sammantagna statliga insatserna givit positiva effekter. Handikapporganisationerna fyller en central funktion bland folkrörelserna i genom att följa och rapportera om livsvillkoren för funktionshindrade. Organisationerna bidrar också genom sitt intressepolitiska arbete med att 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 förverkliga de politiska målen för handikappolitiken. I samband med att den nya förordningen om statsbidrag till handikapporganisationer trädde ikraft fick i uppdrag att kartlägga och redovisa effekterna av i de nya bestämmelserna. Myndigheten redovisade resultaten . De visade att en övervägande del av handikapporganisationerna anser att det nya regelsystemet är bättre och mer rättvist än det gamla. Kritik riktas dock mot det nya systemet då ett fåtal gamla organisationer får och kommer att få kraftigt minskade bidrag. Regeringen anser att dessa negativa effekter bör begränsas och avser att återkomma på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska vårpropositionen . Myndighetsstrukturen på det handikappolitiska området I och med proposition 1999/2000:79 Från patient till medborgare en nationell handlingsplan för handikappolitiken ges handikappolitiken en ny inriktning där det bl.a. fastslås att handikappolitiken är tvärsektoriell. Varje samhällssektor har ansvar att genomföra de mål och uppgifter som ligger inom deras ansvarsområde. Ett antal statliga myndigheter har av regeringen fått ett särskilt sektorsansvar. Därutöver krävs ett effektivt stöd till såväl statliga och kommunala myndigheter som andra aktörer på det handikappolitiska området. Denna rådgivande och pådrivande roll är uppsplittrad på olika myndigheter och andra centrala aktörer med ibland otydlig gränsdragning mellan deras respektive roll och uppgift. Det finns en risk att samordningen brister och att effekten av de olika aktörernas arbete med genomförandet av den nationella handlingsplanen därmed försvagas. Det behövs en effektiv organisation för att stödja regeringens styrning av den framtida handikappolitiken. En samlad myndighets- och stabsfunktion saknas. () som har som huvuduppgift att följa och bevaka de funktionshindrades rättigheter och villkor har även fått i uppgift att bygga upp ett nationellt tillgänglighetscenter som skall stödja offentliga myndigheters arbete med tillgänglighetsfrågor. Ombudsmannafunktionen har en mer fristående ställning till regeringen, medan tillgänglighetscentrat har en mer traditionell stabsfunktion till 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 regeringen bl.a. med uppgift att bidra till att genomföra den av beslutade handikappolitiken. Hjälpmedelsinstituten (HI) är en organisation med tredelat ägarskap mellan regeringen, och . HI:s uppgift är bl.a. att lämna råd och rekommendationer vad gäller anpassning av hjälpmedel och dylikt. Delar av verksamhet sammanfaller med tillgänglighetscentrets inom HO. utbildningsstöd (Sisus) har sin verksamhet riktad mot utbildningssektorn där de bl.a. beslutar om olika former av ekonomiskt stöd inom utbildningsområdet. I samband med beslutet om den nationella handlingsplanen gavs Sisus i uppdrag att ansvara för utbildnings- och informationsinsatser för att förbättra bemötandet av personer med funktionshinder i samhället. Även dessa uppgifter har beröringspunkter med de uppgifter som tillgänglighetscentret vid HO har. Även har uppgifter som i vissa delar gränsar mot de övriga myndigheterna, bl.a. statsbidrag till olika former av hjälpmedel för funktionshindrade. Det finns således starka skäl att se över myndighetsstrukturen inom det handikappolitiska området för att effektivisera genomförandet av den nationella handlingsplanen. Inriktningen är att åstadkomma en samlad statlig organisation i detta syfte. Regeringen har för avsikt att tillsätta en utredning med uppgift att se över myndighetsstrukturen inom det handikappolitiska området. Utredningens primära syfte är att föreslå en organisation som på ett effektivt och slagkraftigt sätt kan bistå de många aktörernas arbetet med genomförandet av den nationella handlingsplanen. har inte haft några invändningar i revisionsberättelsen för avseende myndigheternas verksamhetsområden. Tabell 7.2 Anslagsutveckling 16:1 Personligt ombud Bidraget är avsett att utveckla verksamhet med personliga ombud för personer med psykiska funktionshinder. De personliga ombuden skall bl.a. företräda den enskilde i olika situationer, ge råd och stöd samt stärka den enskildes egen initiativförmåga. Verksamheten skall grundas på ett kommunalt ansvar och huvudmannaskap men olika verksamhetsformer kan prövas beträffande det praktiska utförandet. har sedan bidraget tillkom tillsammans med länsstyrelserna på regeringens uppdrag arbetat för att verksamheten blir rikstäckande. har definierat vilka arbetsuppgifter som bör innefattas i stödet och utformat kriterier för vilka personer som bör omfattas av insatsen. I uppdraget till ingår också att utvärdera utvecklingen av verksamheten samt vilka effekter den får såväl för psykiskt funktionshindrade som på utnyttjandet och utformningen av andra näraliggande insatser och verksamhetsområden. Tabell 7.3 Härledning av anslagsnivå 2003-2004, för 16:1 Personligt ombud Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att skall anvisas under anslaget 16:1 Personligt ombud . beräknas anslaget till . 7.8.216:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet Tabell 7.4 Anslagsutveckling 16:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet Från anslaget lämnas statsbidrag till landstingen för vissa handikappinsatser som avser: statsbidrag till råd och stöd (), samt statsbidrag till tolktjänst (75 miljoner Medlen fördelas av till landstingen.