prop · GP03160 · 2002-03-04 00:00:00 — President auktoritära regim, och den politik den har bedrivit och står för, har dock inneburit att landet alltmer kommit att framstå som en anakronism i dagens moderna . Det svenska ordförandeskapet fäste stor vikt vid . genomfördes ett besök på högre tjänstemannanivå av EU:s trojka i , för samtal med myndigheter, opposition och företrädare för det civila samhället. Besöket var det första i sitt slag . Ordför- andeskapet tog därefter initiativ till en bred diskussion inom unionen om , med fokus på hur EU bäst borde agera för att främja en förbättring av förhållandena i landet. anordnades en konferens i , med deltagande från EU:s medlemsstater, kandidatländerna och andra länder samt organisationer med verksamhet i . Konferensens syfte var bland annat att diskutera hur samordningen av stödet till det civila samhället kunde förbättras. Ordförandeskapet fick vid ett flertal tillfällen anledning att ta initiativ till kritiska uttalanden om behandlingen av oberoende media, enskilda personer och organisationer samt fackföreningar i . EU rikt- ade också upprepade uppmaningar till att klargöra vad som hänt med de oppositionella som har försvunnit i landet . Det fanns vissa förhoppningar att presidentvalet i trots allt skulle innebära vissa steg i rätt riktning för landet. Tyvärr infriades inte dessa förväntningar; vann under tvivelaktiga omständigheter valet av rösterna. sammanfattande bedömning var att presidentvalet inte kunde betecknas som fritt och rättvist. kritik gällde inte minst villkoren för valkampanjen, som inneburit begränsad tillgång för oppositionen till media samt hot och trakasserier mot enskilda före- trädare, tidningsredaktioner och organisationer från myndigheternas sida. Vissa positiva tendenser kunde dock noteras. Till exempel kunde oppositionen mot Lukasjenka enas bakom en gemen- sam kandidat och det civila samhället lyckades mobilisera 14 000 inhemska valobservatörer. Många ungdomar hade dessutom organiserat sig inför valet. Under det belgiska ordförandeskapet fortsatte diskussionen inom EU om relationerna med , bland annat i ljuset av utgången av presidentvalet. Det stod klart att stöd till demokratisk utveckling och det civila samhället även fortsatt måste ingå som ett huvudelement i EU:s politik. Inom detta område har också genom sin stödgrupp i en viktig roll att spela. Samarbetet med de tre länderna i Södra (, Azerbajd- zjan och ) har efter hand utvecklats och l999 ingick EU Partner- skaps- och samarbetsavtal med dem. besökte EU:s ministertrojka, under ledning av utrikesminister , de tre länderna. Besöket var ett led i en process för att öka EU:s engagemang och höja EU:s profil i regionen. Mot bakgrund av besöket antogs vid allmänna rådet slutsatser. Det konstateras att EU är villigt att spela en mer aktiv roll i regionen. Sammanfattningsvis handlar det om att EU skall utöka dialogen med de tre länderna liksom den politiska dialogen om regionen med , , och . EU skall också, i nära samarbete med regionens länder och andra internationella organisationer, stödja ansträngningarna vad gäller att förebygga och lösa konflikter i regionen liksom bidra till återuppbyggnad. EU:s bistånd till regionen skall ske i nära samarbete med relevanta internationella organisationer. Speciell vikt skall fästas vid utökat samarbete med FN, och . EU:s relationer med länderna i (, , , , ) har utvecklats och EU har ingått Partnerskaps- och samarbetsavtal med alla länderna utom där säkerhetsläget lagt hinder i vägen. Avtalet med är dock ännu inte ratificerat av samtliga medlemsstater. Mot bakgrund av händelserna besökte EU:s minister- trojka , och . EU har också fattat beslut om en nyorientering av sin policy gentemot och antog allmänna rådet slutsatser. Sammanfattningsvis handlar det om att öka EU:s engagemang och höja EU:s profil i regionen. Den politiska dialogen med de fem länderna skall utvecklas liksom dialogen om regionen med , , , och . Politiken gentemot och skall koordineras och EU skall, i samarbete med FN och , stödja kampen mot terrorism, droger och kriminalitet. Möjligheterna för ett utökat samarbete med IMF, , , Asiatiska , och skall undersökas och Partnerskaps- och samarbetsavtal med skall eventuellt övervägas. EU skall också fortsättningsvis uppmärksamma de grundläggande frågorna om demokrati, pressfrihet och respekten för de mänskliga rättigheterna i regionens länder. 40.5.7Utvecklingssamarbete och biståndsinsatser i regionen Tacisprogrammet är EU:s främsta instrument för biståndsinsatser i regionen. Programmet omfattar alla länder inom Oberoende staters sam- välde (OSS) samt . Det övergripande syftet med programmet är att stödja övergången till en marknadsekonomi med speciell tonvikt på att stödja demokrati och utveckling av ett rättssamhälle. Insatser sker inom Skr. 2001/02:160 ett antal samarbetsområden: institutionell, rättslig och administrativ reform, privata sektorn, sociala frågor, miljö, infrastruktur och lands- bygdsutveckling. Tacisprogrammet är också ett viktigt instrument inom ramen för den nordliga dimensionen och för genomförandet av de gemensamma strategierna för och . Vad gäller Vitryss- land arbetar Tacis där genom ett speciellt program för att stärka det civila samhället. Vissa projekt inom de regionala programmen omfattar även . antogs nya arbetsprogram som anger riktlinjerna för samarbetet för samtliga samarbetsländer, med undantag av . Ett flertal av dessa arbetsprogram har genomgått en översyn. Därutöver har åtgärdsprogram antagits , som innehåller beskrivningar av insatser som skall genomföras under årets budget. Tacisbudgeten uppgick till ca . avsattes för det särskilda kärnsäkerhets- programmet där huvuddelen av insatserna sker i nordvästra och . Utöver de nationella programmen och kärnsäkerhetsprogram- met finns regionala program, som bland annat berör gränsöverskridande samarbete, miljö och transport. Vid sidan av Tacisprogrammet görs biståndsinsatser i regionen genom programmet för livsmedelssäkerhet och det makroekonomiska stödet. Dessa insatser avser huvudsakligen länderna i södra och . har en större internationell samsyn som rör västra kunnat konstateras, inte minst när det gäller krishantering. Den kris som har dominerat året har rört före detta jugoslaviska republiken (), där EU spelade en avgörande roll. Situationen i södra (Presevo) och har också krävt EU:s uppmärksamhet, liksom frågan om de federala rela- tionerna mellan och . EU har utvecklat en rad olika instrument för sin politik gentemot länderna på västra . Mest betydelsefull är den så kallade Stabiliserings- och associeringsprocessen (SA) som i slutändan skall leda fram till indivi- duella Stabiliserings- och associeringsavtal (). har undertecknats med både och , och vägen har beretts för att inleda förhandlingar med , när förutsättningarna föreligger. Denna process kompletteras med ett nytt biståndsprogram för hela västra , CARDS, samt de förmånliga handelsliberaliseringar som infördes . Dessutom spelar EU en ledande roll inom för sydöstra . EU-gemensamma förslag till riktlinjer för , både vad gäller prioriteringar och arbets- sätt, har antagits . hölls en givarkonferens för Federala republiken (FRJ) i . I (BiH) har EU ett inflytande som går utöver de politiska instrumenten som utvecklats för regionen generellt. Genom den Höge representanten (), , och hans kontor (Office of the High Representative, OHR) har unionen stora möjligheter att påverka den politiska och ekonomiska agendan i landet. BiH av liknar i många stycken ett protektorat, där HR kan dekretera lagar och avsätta politiker och tjänstemän som motarbetar genomförandet av . Vägen till för BiH går genom den "road map" som togs fram av EU . Denna innehåller 18 punkter med krav på politiska och ekonomiska reformer samt reformer inom ramen för mänskliga rättigheter och demokrati. Dessa krav måste vara uppfyllda innan en lämplighetsstudie inför inledandet av förhandlingar om kan påbörjas. kan BiH sägas uppfylla 7,5 av dessa 18 punkter. Således har BiH en lång väg att gå innan en lämplighetsstudie kan påbörjas och än längre innan det konkreta arbetet med kan inledas. har vissa positiva trender synts i landet. Det så viktiga återvändandet av flyktingar till områden där de är i minoritet har i det närmaste fördubblats, om än från en låg nivå. Mycket arbete återstår kring detta, men trenden är nu positiv. BiH är nu även aktuellt för medlemskap i (). Detta efter antagandet av vallagen och HR Petrischs positiva uttalanden, samt positiva rapporter från såväl ER:s politiske rapportör som rapportören om mänskliga rättigheter. BiH undertecknade, liksom övriga länderna på västra , den så kallade Sarajevodeklarationen, i vilken länderna i regionen förbinder sig att sluta regionala samarbetsavtal på migrations- och asylområdet. Viktigt för BiH var också att den första icke-nationalistiska regeringen på statsnivå bildades under premiärminister . fortsatte den väg mot europeisk integration som inleddes med före detta president bortgång 1999. hållningen i regeringskoalitionen har emellertid prövats, inte minst beroende på den förhållandevis svåra ekonomiska situationen i landet samt på grund av vissa ideologiskt särskiljande frågor mellan koali- lämnade ett av de sex partierna (IDS) regeringen mot bakgrund av skillnader i uppfattningen om graden av regionalt Samarbetet med den internationella krigsförbrytartribunalen (ICTY) gav upphov till en regeringskris med påföljande förtroendeomröstning i som partikoalitionen dock genomlevde och gick stärkt ur. En svårighet för regeringen är att det gamla Tudjmanpartiet ännu har starkt fäste i den lokala förvalt- ningen, i synnerhet i krigsdrabbade områden, vilket gjort politiska förändringar svåra att genomföra på landsbygden. stora skillnader politiskt och ekonomiskt som råder mellan de krigs- drabbade områdena i och de delar av landet som förskonades Skr. 2001/02:160 från direkta verkningar av kriget. Den politiska integrationen av i internationella sammanhang har gått fort. Det största beviset på framstegen är att ingått ett med EU. Avtalet förhandlades fram under det svenska ordför- andeskapet och undertecknades av och EU:s medlemsländer . Ett interrimsavtal har även undertecknats vilket träder i kraft . Fokus kommer att riktas mot att stödja genomförande av . Det kroatiska parlamentet (Sabor) ratificerade och interrimsavtalet samt röstade igenom en särskild lag för dess genomförande . har undertecknat Sarajevodeklarationen och därmed förbundit sig att sluta samarbetsavtal på migrations- och asylområdet med länderna i regionen. Den av Västeuropeiska unionen (VEU) ledda internationella minröj- ningsmissionen i avslutades , efter att på kroatisk begäran ha förlängts . Insatsen, som haft ledningsansvar för, har bland annat syftat till att förstärka och skapa förutsättningar för den kroatiska organisationen (), som kommer att driva minröjnings- arbetet vidare. 40.6.3Förbundsrepubliken (exkl. Kosovo) genomgick stora förändringar , då president tvingades lämna presidentposten efter nederlag i president- och parlamentsvalen. Till president valdes , ledare för demokratiska förbund, det största partiet inom den koalition av 18 oppositionspartier som går under benämningen . President besökte och EU:s svenska ordförandeskap . , som åtalades för krigsförbrytelser , greps och fördes till den internationella tribunalen i . Sedan maktskiftet har genomgått betydande förändringar, både internt och i förhållande till andra länder och internationella strukturer. Landet genomgår en demokratiserings- process och den nya ledningen arbetar för omfattande politiska och ekonomiska reformer. EU och det internationella samfundet agerade för att påverka regimen till ökat samarbete med internationella krigsförbrytartribunalen i och även vad gällde att finna en lösning för de kosovoalbanska politiska fångar som befann sig i serbiska fängelser. Situationen vad gäller mänskliga rättigheter har väsentligt förbättras . Förhållandena återspeglas i landets relationer internationellt, där återupptagits i ett stort antal interna- organisationer, bl.a. FN, och , och sanktioner riktade mot landet har hävts. har en uttalad målsättning att närma sig EU genom den s.k. Stabiliserings- och Associeringsprocessen och befinner sig i ett tidigt förstadium till detta samarbete genom deltagande i möten och november med kommissionen i en s.k. Consultative Task Force. En stor Skr. 2001/02:160 internationell givarkonferens för FRJ, under ledning av kommissionen och , hölls . präglades av internationella ansträngningar för att förhind- ra en väpnad konflikt i i södra . I nära samarbete möjliggjorde EU och Nato dialog mellan serber och albaner. Snabba biståndsinsatser kunde sättas in och ett trettiotal EU-monitorer med förtroendeskapande uppdrag placerades i området. Situationen i södra är dock fortsatt spänd och närheten till och Kosovo gör det fortsatt utsatt för impulser från dessa håll. Frågan om federationens status och delrepubliken själv- ständighetssträvanden präglade starkt landets inrikespolitiska situation. EU arbetade aktivt för att förmå parterna att nå överens- kommelse om en reviderad och demokratiserad federation men samtal mellan representanter på federal, serbisk och montenegrinsk nivå ledde inte till några konkreta lösningar. EU:s höge representant arbetar på EU:s utrikesministrars uppdrag med att få parterna att återuppta dialogen. I diskuteras även om frågan borde avgöras i en folkomröstning . Kosovo ådrog sig fortsatt stor uppmärksamhet från EU:s sida . Säkerhetsläget bedöms som relativt stabilt trots etniska spänningar och omfattande organiserad brottslighet. EU fördömde alla våldshandlingar och intolerans och uppmanade alla parter, i synnerhet de kosovoalbanska ledarna, att respektera säkerhetsrådets resolution i syfte att skapa förutsättningar för ett multietniskt och demokratiskt Kosovo. EU fördömde särskilt våldsutvecklingen mellan serber och albaner i norra och i den delade staden . Det svenska ordförandeskapet bidrog till att dialogen mellan EU och FN:s mission i Kosovo () intensifierades markant. EU lade fast sina prioriteringar och enades om sin roll i Kosovo. Det svenska ordför- andeskapet medverkade även till att samtliga medlemsstater godkände "Document", ett resedokument som ger innehavaren rätt till att resa utanför Kosovo. etablerade, på uppmaning av EU, en ny pelare för rättssektorn inom Kosovo. ersattes av Hans Haekkerup som FN:s specielle representant i Kosovo. Den internationella närvaron består, förutom av , även av den med ca 41 400 man. Trots detta kan det internationella samfundet inte garantera ett fullgott skydd för minoriteters rörelsefrihet samt för flyktingåtervändande. Parlamentsvalet genomfördes under lugna former och har lovordats av internationella observatörer. Kosovoserberna deltog i oväntat hög utsträckning men det totala röstdeltagandet var lägre än vid lokalvalen . Valet innebär att lämnar över av det administrativa ansvaret för Kosovo till det s.k. temporära självstyret PISG (Provisional Self-Government). Den lagstiftande för- samlingen skall sedan utse en regering och en president. egen majoritet och det kosovoserbiska partiet blev det tredje största Skr. 2001/02:160 partiet. , ledaren för LDK, parlamentets största parti, uppmanade direkt efter valet det internationella samfundet att erkänna ett självständigt Kosovo. EU har dock både före och efter valet gett tydliga budskap om att FN:s säkerhetsråds resolution fortfarande gäller och att självständighet inte är aktuellt. 40.6.5Före detta jugoslaviska republiken () eskalerade de underliggande etniska spänningarna i landet och våld blossade upp i albanskdominerade byar i norra donien på gränsen till Kosovo. Våldet spred sig snabbt till näst största stad, Tetovo och vidare till stora områden i landets norra delar. Rebellerna förklarade by efter by "befriade" och det stod klart att en väpnad konflikt var nära förestående och att inbördeskrig inte kunde uteslutas. Rebellerna hävdade att de kämpade för albanernas lika rättigheter. Den makedonskdominerade regeringen i menade att attacken härrörde från Kosovo och uppmanade de Nato-ledda styrkorna i Kosovo, KFOR, att stänga gränsen mellan och . Mitt under pågående konflikt kunde ett under- tecknas mellan och . Än så länge har bara de handelsrela- terade delarna av avtalet trätt i kraft eftersom de andra delarna kräver ratificering av och samtliga EU-staters parlament. Det innebär icke desto mindre att är det land på som tillsammans med har nått längst i sitt närmande till EU. EU intog tidigt en mycket aktiv hållning för att stävja konflikten. Efter ett intensivt politiskt arbete under ledning av EU undertecknades ett fredsavtal som förhandlats fram i staden . Avtalet innebär löften från makedonsk sida om omfattande ändringar i konstitu- tionen i syfte att förbättra albanernas status. Bland annat skall lagar stiftas som rör ökat lokalt självbestämmande samt en rad förtroendeskapande åtgärder genomföras. Det föreskrivs vidare i avtalet att val skall hållas . (Valet är planerat att hållas , men troligare är att det skjuts upp .) Det politiska avtalet föregicks av vapenvila och löfte om amnesti för dem som deltagit i upproret mot att samtliga albanska rebeller lade ner sina vapen. lät sig albanerna planenligt avväpnas av Nato- styrkor. Den politiska processen har emellertid gått betydligt trögare. Parlamentsarbetet har präglats av stora svårigheter mellan de make- donska och albanska partierna. Särskilt frågan om amnesti och utform- ningen av preambeln i konstitutionen har vållat problem. Arbetet i parlamentet blockerades dessutom av fyndet av en massgrav utanför Tetovo som man misstänkte kunde vara gravplats för tolv makedoner som försvunnit . För att avföra denna fråga från dagordningen föreslogs på svenskt initiativ att en oberoende kommission för att efterforska försvunna personer skulle bildas under EU:s ledning. Ambassadör har utsetts att leda kommis- sionens arbete. Händelseutvecklingen blev trots detta mycket dramatisk under några Skr. 2001/02:160 dagar då tungt beväpnade inrikestrupper mot det interna- samfundets rekommendationer gick in det albanskkontrollerade området runt Tetovo, för att säkra den eventuella massgraven. I samband med detta greps ett antal beväpnade albaner, ett trettiotal makedoner kidnappades och tre poliser dödades. stod inför ett inbördes- krig. Situationen kunde räddas tack vare ett resolut ingripande av EU med hjälp av , och . EU:s specielle represen- tant, ambassadör har också gjort stora ansträngningar för att få den politiska processen tillbaka på rätt spår. Efter segslitna förhandlingar kunde den nya konstitutionen med stor majoritet röstas igenom . Parlamentet förklarade att grundlagsändringarna trädde i kraft . Innebörden är att albanska blir landets andra officiella språk och den albanska gruppen jämställs med den slaviska majoriteten. Den planerade givarkonferensen på EU-initiativ, som skulle ägt rum har måst uppskjutas eftersom ett av rekvisiten, lag om lokalt självstyre, inte har uppfyllts. Trots flera andra utestående problematiska frågor som amnesti och polisåtervändande, håller långsamt på att återgå till ett slags normalt samhällsliv. genomförde parlamentsval i fyra omgångar. Valen innebar en klar seger för Socialistparitet (SP), som innehaft makten . Den SP-ledda regeringen har fört en politik som bringat viss ordning, genererat tillväxt och ett försiktigt närmande till EU. Detta i kombination med dess ansvarsfulla agerande vad gäller etniska albaner i Kosovo, och ledde antagligen till seger. Under årets sista månad har en regeringskris seglat upp orsakad av inre stridigheter inom SP, vilket resulterat i att fyra ministrar avgått. är ett av fattigaste och mest underutvecklade länder. Det största problemet är den svaga, ofta korrupta och ineffektiva stats- apparaten. Organiserad brottsligheten är ett stort problem. Trots svårig- heterna har ändå vissa framsteg skett. Politiska kontakter mellan och har utvecklats och flera ministertrojkabesök har ägt rum . har inlett ett förberedande arbete för att ingå ett med EU. träffades en bestående av företrädare för kommissionen och . Genom toppmötet i övergick denna arbetsgrupp till en Consultative Task Force. I enlighet med den tidtabell som lades upp i lade kommissionen fram ett förhandlingsmandat för ett med , som rådet efter interna förhandlingar skall anta. EU har även initierat en dialog med om genomförandet av handlingsplanen för asyl- och migrationsfrågor. genomfördes under det svenska ordförandeskapets ledning konferensen ", . har liksom övriga länder i regionen undertecknat Sarajevodeklarationen. EU:s biståndsinsatser på västra sker nu genom programmet CARDS. Detta efter rådets beslut att slå ihop de två tidigare programmen Phare och Obnova. Den nu antagna förordningen gäller fram för insatser i , , , och . CARDS skall uttryckligen inriktas mot att understödja institutionella och ekonomiska reformer inom SA-processen. Förvaltningsstöd och anpassning av regelverk till unionens standard står därmed i centrum. Liksom tidigare kommer dock de finansiellt mest omfattande insatserna göras för att återuppbygga förstörd infrastruktur och underlätta flykting- återvändande. Medlemsstaternas inflytande över kommissionens bistånd sker via den genomförandekommitté, , som etablerats. Kommittén är en s.k. förvaltningskommitté och granskar och godkänner huvudsak- ligen den övergripande planeringen av insatserna. CARDS-förordningen innehåller ett indikativt belopp på för gemenskapens stöd till västra . Detta indikativa belopp är dock bara vägledande på . Att uppmuntra regionalt samarbete i västra är i sig själv en av EU:s prioriterade målsättningar. Detta återspeglas också i SA- processen, där de enskilda avtalen innehåller krav på samarbete med andra avtalsslutande länder. En hel del av de problemområden som regionen har att hantera är också antingen regionala till sin natur, eller kan med fördel lösas regionalt. Ett av dessa områden, som EU har ägnat särskild uppmärksamhet , är asyl- och migrationsregleringen, där regionalt samarbete har uppmuntrats både direkt genom EU och genom samarbetet inom för sydöstra . Inom ram har också åtaganden inom frihandel och flykting- återvändande undertecknats av länderna i regionen, utöver de många andra verksamheter som bedrivs med stöd av . 40.7Medelhavsländerna Mashrek/Maghreb (den s.k. Barcelonaprocessen) upp- rättades vid ett möte i med utrikesministrarna från EU:s 15 medlemsstater och 12 medelhavspartners: , , Tuni- sien, , , , , , , och samt den palestinska myndigheten. Den s.k. Barcelonadeklarationen är grunden för partnerskapet och består av tre kapitel. Det första syftar till att skapa ett gemensamt område för fred och stabilitet och omfattar bland annat politisk dialog och säkerhetspolitik. Den politiska dialogen skall bland annat främja utvecklingen av demokratiska institutioner och respekten för mänskliga Det andra kapitlet gäller ekonomiskt och finansiellt samarbete och stöd till partnerländerna och syftar bland annat till att upprätta ett Skr. 2001/02:160 frihandelsområde i regionen . Det tredje kapitlet omfattar kulturellt, socialt och "mänskligt" utbyte samt en dialog mellan kulturer och civilisationer. Barcelonaprocessen är inte avsedd att ersätta andra åtgärder för fred, stabilitet och utveckling i området. Den är t. ex. inte en del av fredsprocessen i utan en parallell process som förhoppningsvis kan bidra till att göra fredsprocessen framgångsrik. Därtill är tanken att Barcelonaprocessen genom att skapa förtroende och samarbete även skall lösa och förhindra konflikter på andra områden inom regionen. Barcelonaprocessen under det svenska ordförandeskapet Under det svenska ordförandeskapet lades tonvikten särskilt på juridiska frågor, mänskliga rättigheter samt dialogen mellan kulturer och civilisa- tioner. Konferenser om de enskilda medborgarnas möjligheter att utnyttja rättssystemen och andra juridiska frågor hölls i och i i .