prop · GP0389 · 2002-01-23 00:00:00 — En följd av detta är som Lagrådet har påpekat att faderskapsregeln gäller även då en kvinna har fött ett barn som avlats genom befruktning av en annan kvinnas ägg med spermier från någon annan man än hennes make eller sambo och maken eller sambon har lämnat erforderligt sam- tycke (dvs. det fall av provrörsbefruktning som alltjämt är otillåtet enligt 2 § lagen [1988:711] om befruktning utanför kroppen ). Denna lag träder i kraft . Lagen skall dock inte gälla i fråga om befruktning utanför kroppen som har utförts före ikraft- trädandet. Har befruktning utanför en kvinnas kropp av ett ägg som kommer från en annan kvinna utförts före lagens ikraftträdande med samtycke av hennes make eller sambo och är det med hänsyn till samtliga omständig- heter sannolikt att barnet har avlats genom befruktningen, får efter ut- gången av talan inte väckas om förklaring enligt 1 kap. 2 § första stycket om att mannen inte är far till barnet eller enligt 1 kap. 4 § tredje stycket om att en bekräftelse av faderskapet som mannen har lämnat sak- nar verkan mot honom. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 9. Bestämmelsen överensstämmer i sak helt med övergångsbestämmel- serna till lagarna (1984:1139) och (1988:712) om ändring i föräldrabal- ken. Genom den förra lagen infördes 1 kap. 6 § om faderskapet till barn som tillkommit genom insemination. Genom den senare lagen infördes bestämmelsen om faderskapet till barn som tillkommit genom sådan be- fruktning utanför kroppen som skett med användande av moderns eget ägg. Det kan inte uteslutas att den nya bestämmelsen i 1 kap. 8 § föräldra- balken åtminstone teoretiskt skulle kunna leda till nackdel för den in- blandade mannen, om den fick gälla retroaktivt. Bestämmelsen gäller endast barn som avlats genom befruktning utanför kroppen före ikraftträ- dandet. Tiden inom vilken talan får föras enligt 1 kap. 2 § om att mannen inte är fader till makens barn respektive enligt 1 kap. 4 § tredje stycket om att en bekräftelse av faderskap skall sakna verkan har dock begränsats till utgången av 2003, dvs. Begränsningen av talerätten avser endast sådana fall då mannen Prop. 2001/02:89 lämnat samtycke till befruktningen utanför kroppen. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:711) om befruktning utanför kroppen I denna lag finns bestämmelser om 1.befruktning av en kvinnas ägg utanför hennes kropp, och 2.införande av ett befruktat ägg i en kvinnas kropp. Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.4.1. Paragrafen, som har utformats enligt Lagrådets förslag, har omarbetats för att överensstämma med föreslagna ändringar. I paragrafen anges la- gens tillämpningsområde. I förarbetena till lagen (1988:711) om befrukt- ning utanför kroppen (prop. 1987/88:160 s. 22) beskrivs befruktning utanför kroppen på så sätt att man vid ett operativt ingrepp och med hjälp av instrument plockar ut ett eller flera mogna ägg ur kvinnans kropp, befruktar dem utanför kroppen och därefter för in ett eller flera befruk- tade ägg i kvinnans kropp. Bestämmelsen kompletteras med anledning av föreslagna utvidgningar om i vilka fall befruktning utanför kroppen får ske. Detta för att markera att lagen även gäller vid äggdonation. Allmänna villkor för behandling Givare av ägg eller spermie skall vara myndig. Givaren skall lämna skriftligt samtycke till att ägget får befruktas eller att spermie får använ- das för befruktning. Givaren får återkalla sitt samtycke fram till dess be- fruktning skett. Paragrafen har behandlats i avsnitten 6.4.1. och 6.4.2. Paragrafen är ny. Här finns bestämmelser om vilka krav som skall ställas på de kvinnor och män som skall få vara givare av ägg eller sper- mier. I lagtexten har använts bl.a. begreppet givare i stället för donator då det i lagen (1984:1140) om insemination och lagen (1995:831) om trans- plantation m.m. talas bl.a. om spermagivare respektive givare. Den kvinna eller man som skall få ge ägg och spermier måste få tydlig infor- mation om vad en ägg- eller spermiedonation kan innebära. Enligt för- slaget skall den kvinna eller man som är givare av ägg eller spermier vara myndig och hon eller han skall även ge sitt skriftliga samtycke till att ge ägg eller spermier. Det skriftliga samtycket skall kunna återtas fram tills dess att ägget har befruktats. Vid den behandling med befruktning utan- för kroppen som har varit tillåten är det paret som ska genomgå behandlingen som gemensamt kan avgöra om de vill att ett nedfryst be- fruktat ägg skall föras in i kvinnans livmoder. Detta beslut bör tillkomma paret även i de fall det ägg eller den spermie som använts vid befrukt- ningen härrör från utomstående. 3 § Prop. Ett befruktat ägg får föras in i en kvinnas kropp endast om kvinnan är gift eller sambo och maken eller sambon skriftligen samtyckt till detta. Om ägget inte är kvinnans eget skall ägget ha befruktats av makens eller sambons spermier. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.4.1. I bestämmelsen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, anges i vilka fall det är tillåtet att utföra befruktning utanför en kvinnas kropp. Bestämmelsen har omarbetats för att täcka de föreslagna tilläggen att befruktning utanför en kvinnas kropp får ske antingen med kvinnans egna ägg och donerade spermier, eller med donerade ägg och mannens eller sambons spermier. Med sambo avses en man som kvinnan bor tillsammans med under äktenskapsliknande förhållanden. Var behandling får utföras Befruktning av ägg från en kvinna, i vars kropp ägget skall införas, med spermier från kvinnans make eller sambo får inte utan tillstånd utföras annat än vid offentligt finansierade sjukhus. Vad nu sagts gäller också införande av ägget i kvinnans kropp. Kommer ägget inte från kvinnan eller spermien inte från kvinnans make eller sambo får befruktning och införande av ägg ske endast vid de sjukhus som upplåtit enhet för utbildning av läkare enligt avtal mellan de universitet som bedriver läkarutbildning och berörda landsting. Bestämmelsen har behandlats i avsnitten 6.3. och 6.4.4. Bestämmelsen har flyttats från nuvarande 3 § och har delvis ändrats. I bestämmelsen slås fast att befruktning utanför kroppen får utföras på offentligt finansierade sjukhus samt efter tillstånd även på andra sjukhus. Med offentligt finansierade sjukhus avses sådana sjuk- hus vars verksamhet till övervägande del är offentligt finansierad. Då det nu föreslås att befruktning utanför kroppen skall kunna utföras med ett annat ägg än kvinnans eget eller spermie från en annan man än kvinnans make eller sambo anser regeringen att det är nödvändigt att ställa upp särskilda krav. Såsom framgår av avsnitt 6.4.4. skall denna behandling begränsas till vissa sjukhus som bl.a. har resurser att göra uppföljningar. I fråga om sådan befruktning utanför kroppen som skall utföras med ett annat ägg än kvinnans eget eller med en spermie från annan man än kvinnans make eller sambo skall en läkare pröva om det med hänsyn till makarnas eller de samboendes medicinska, psykologiska och sociala förhållanden är lämpligt att en befruktning utanför kroppen äger rum. Befruktning utanför kroppen får utföras endast om det kan antas att det blivande barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. Vägras befruktning utanför kroppen, får makarna eller de samboende begära att prövar frågan. Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.4.1. Paragrafen är ny. Här finns bestämmelser om bl.a. lämplighetspröv- Prop. 2001/02:89 ning av det par som skall genomgå sådan behandling för befruktning utanför kroppen som skall utföras med ett annat ägg än kvinnans eget eller med spermie från en annan man är kvinnans make eller sambo. En viktig grundförutsättning för att behandling för befruktning utanför krop- pen skall få ges är att behandlingen ges i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet (jmf. 2 kap. 1 § lagen (1998:531) om yrkesverksam- het på hälso- och sjukvårdens område). Det är den ansvarige läkaren som skall pröva om befruktning utanför kroppen skall få utföras. En annan förutsättning för att denna behandling skall få äga rum är att det kan an- tas att barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. Det är en uppgift för den ansvarige läkaren att med den hjälp som kan behövas av sjukhusets kuratorer, psykologer eller psykiatriker svara för den psyko-sociala utredningen av makarnas eller de samboendes lämplighet som föräldrar. Det ankommer sedan på läkaren att, efter samråd i lämplig omfattning med denna expertis, besluta huruvida befruktning utanför kroppen skall äga rum. Det är viktigt att behandling som leder till befruktning utanför kroppen inte ges till kvinnor som har passerat den ålder då kvinnors fertilitet nor- malt avtar. Regeringen har emellertid valt att inte föreslå en absolut ål- dersgräns. I den lämplighetsprövning som föreslås kommer bl.a. pa- rets ålder att beaktas. I andra stycket finns en bestämmelse om att makarna eller de sambo- ende får begära att prövar frågan om befruktning utanför kroppen vägras. För att överensstämmelse ska finnas mellan lagen (1984:1140) om insemination och lagen om befruktning utanför kroppen har därför en motsvarande bestämmelse införts här som innebär en möj- lighet till prövning av i de fall läkaren nekar ett par be- handling. För befruktning utanför kroppen skall en läkare välja ägg eller spermier från en givare som är lämplig. Ägg eller spermier från en givare som har avlidit får inte användas för befruktning. Uppgifterna om givaren skall antecknas i en särskild journal, som skall bevaras . Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.4.2. och 6.4.3. I paragrafen finns bestämmelser om vem som väljer lämplig givare av spermie eller ägg. Den har utformats efter motsvarande bestämmelse i lagen (1984:1140) om insemination när det gäller vem som väljer lämp- lig spermiegivare och bevarande av uppgifter. I paragrafen slås även fast att det är förbjudet att vid befruktning utan- för kroppen använda ägg och spermier från en avliden kvinna eller en avliden man. Vad som här avses är att hindra att nyttjande sker i de fall donationen gjorts av någon som avlidit, oavsett om dödsfallet inträffade före eller efter donationen. Den som har avlats genom befruktning utanför kroppen med annat ägg än kvinnans eget eller med spermier från annan än kvinnans make eller sambo har, om han eller hon uppnått tillräcklig mognad, rätt att ta del av de uppgifter om givaren som antecknats i sjukhusets särskilda journal. Har någon anledning att anta att han eller hon avlats på sätt som sägs i första stycket är socialnämnden skyldig att på begäran hjälpa denne att ta reda på om det finns några uppgifter antecknade i en särskild journal. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.4.3. Bestämmelsen är ny och har utformats i enlighet med motsvarande be- stämmelse i lagen (1984:1140) om insemination. Ett förtydligande har införts som innebär att socialnämnden skall vara skyldig att hjälpa även de barn, som inte säkert vet om de har tillkommit genom befruktning utanför kroppen där ägg eller spermie har kommit från annan än föräld- rarna, att söka sitt genetiska ursprung. Så som har nämnts är re- geringens bedömning att regleringen om information i inseminationsla- gen och i denna lag bör vara utformade efter samma mönster. Bestäm- melsen omfattar både givare av spermier och givare av ägg. I inseminationslagen finns bestämmelser om att ett barn som har avlats genom insemination har rätt att, om det har uppnått tillräcklig mognad, självt få del av de uppgifter om givaren som har antecknats i den sär- skilda journalen på det sjukhus där insemination har utförts. Barnet har även rätt att begära socialnämndens hjälp med att få ut dessa uppgifter. I förarbetena till inseminationslagen (prop. 1984/85:2) framgår i special- motiveringen till bestämmelsen om information bl.a. följande. Av 7 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) följer att uppgifter om givaren är sekre- tesskyddade. Enligt förevarande paragraf har dock ett barn som har kommit till genom en givarinsemination rätt att få del av de uppgifter om givaren som har antecknats på sjukhuset. Härmed avses då i första hand givarens identitet. Men även andra uppgifter som har antecknats om gi- varen i denna hans egenskap exempelvis om hans kroppskonstitution eller hårfärg eller om hans yrke bör kunna lämnas ut till barnet. Det måste förutsättas att några anteckningar om förhållanden som med hän- syn till givarens integritet bör hemlighållas för barnet inte görs i dessa fall. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Skyldighet att lämna uppgifter till domstol Om det i ett mål om faderskap eller moderskap till barn är nödvändigt att få del av de uppgifter som finns om en befruktning utanför kroppen, är den som är ansvarig för befruktningen eller någon annan som har tillgång till uppgifterna skyldig att på begäran av domstolen lämna ut dessa upp- gifter. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.4.3. Bestämmelsen är ny. Den innebär en skyldighet att lämna ut uppgifter om det i ett mål om faderskap eller moderskap till barn är nödvändigt att få del av uppgifter som finns om en befruktning utanför kroppen. 2001/02:89 stämmelsen är utformad i enlighet med den bestämmelse som finns i la- gen (1984:1140) om insemination angående uppgiftsinhämtande i fa- derskapsmål. Den som vanemässigt eller för att bereda sig bryter mot 3 eller 4 §§ döms till böter eller fängelse . Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.4.1. Straffbestämmelsen fanns tidigare i 4 § i denna lag. Bestämmelsen har flyttats hit. Enligt straffbestämmelsen krävs att någon vanemässigt eller för att bereda sig bryter mot bestämmelserna i 3 § dvs. mot vill- koren för införande av ett befruktat ägg. Detsamma gäller verksamhet vid annat än offentligt finansierat sjukhus som sker mera organiserat eller i vinstsyfte utan tillstånd av (4 § första stycket). Även verksamhet som vanemässigt eller för att bereda sig bryter mot bestämmelsen i 4 § andra stycket omfattas av denna straffbestämmelse. beslut enligt 5 § får överklagas hos allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.4.1. Enligt bestämmelsen skall beslut överklagas hos all- män förvaltningsdomstol. Det är makarna eller de samboende gemensamt som kan överklaga beslut. Enligt lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar skall överklagande ske till den länsrätt inom vars län ärendet först har prövats. är belägen i och de beslut som fattas centralt av styrelsen skall därför överklagas till Länsrätten i . Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Bestämmelsen har införts i enlighet med Lagrådets förslag. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får till skydd för liv och hälsa meddela ytterligare föreskrifter om befruktning utanför kroppen och införande av ägg i en kvinnas kropp. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.2. Regeringen bemyndigas att meddela närmare föreskrifter till skydd för enskilda. Regeringen får vidare bemyndigande att överlåta till den myn- dighet som regeringen bestämmer att utfärda de föreskrifter som behövs. Som framgår i avsnitt 6.2 anser regeringen att det inte finns skäl att i lagtexten reglera det antal ägg som skall återföras och un- Prop. 2001/02:89 der vilka omständigheter det skall ske. Det är emellertid angeläget att föreskrifter utformas som syftar till att minska riskerna för barnet. Mot bakgrund härav avser regeringen att meddela föreskrifter om att endast ett befruktat ägg, i undantagsfall två, förs in i kvinnans livmoder efter be- fruktningen. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets för- slag. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 9. Denna lag träder i kraft . Det har i övrigt inte ansetts att det behövs några övergångsbestämmelser. Bestämmelserna har ome- delbar verkan. Det innebär bl.a. att bestämmelserna kommer att vara tillämpliga på behandlingar av befruktning utanför kroppen som har in- letts före ikraftträdandet och som fortsätter efter denna tidpunkt. 10.3 Förslaget till ändring i lagen (1984:1140) om insemination Insemination med sperma från annan man än den som kvinnan är gift eller bor tillsammans med får utföras endast vid offentligt finansierade sjukhus under överinseende av läkare med specialistkompetens i gyne- kologi och obstetrik. Läkaren skall pröva om det med hänsyn till makarnas eller de sambo- endes medicinska, psykologiska och sociala förhållanden är lämpligt att inseminationen äger rum. Inseminationen får utföras endast om det kan antas att det blivande barnet kommer att växa upp under goda förhållan- Vägras inseminationen, får makarna eller de samboende begära att Läkaren väljer lämplig spermagivare. Sperma från avliden givare får inte användas vid insemination. Uppgifter om givaren skall antecknas i en särskild journal, som skall bevaras . Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.1. I första stycket har införts en föreskrift om att givarinsemination skall utföras på offentligt finansierade sjukhus. Begreppet allmänt sjukhus har ersatts med offentligt finansierade sjukhus. Bakgrunden finns förklarad i Detaljregleringen att givarinsemination skall utföras under överinseende av en läkare med specialistkompetens i gynekologi och obstetrik skall dock vara kvar. I andra stycket föreslås inga ändringar. Tredje stycket har kompletterats med en andra mening. slås fast att sperma från avliden spermagivare inte får användas vid in- Vad som här avses är att hindra att nyttjande sker i de fall donationen gjorts av någon som avlidit, oavsett om dödsfallet inträffat före eller efter donationen. Den som har avlats genom insemination som avses i 3 § har, om han eller hon uppnått tillräcklig mognad, rätt att ta del av de uppgifter om givaren som antecknats i sjukhusets särskilda journal. Har någon anledning att anta att han eller hon avlats på sätt som sägs i första stycket är social- nämnden skyldig att på begäran hjälpa denne att ta reda på om det finns några uppgifter antecknade i en särskild journal. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.1. För att förtydliga barnets rätt till sitt ursprung har en ändring införts i Även barn som tror sig ha tillkommit genom insemina- tion skall ha rätt att få hjälp från socialnämnden att skaffa fram uppgifter Ändringen motsvarar den regel som föreslås i 7 § lagen (1988:711) om befruktning utanför kroppen om barnets rätt till beslut enligt 3 § får överklagas hos allmän förvaltnings- Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 7.1. Paragrafen är ny. Enligt bestämmelsen skall beslut överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Det är makarna eller de samboende gemensamt som kan överklaga beslut. lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar skall överklagande ske till den länsrätt inom vars län ärendet först har prövats. sen är belägen i och de beslut som fattas centralt av styrelsen skall därför överklagas till Länsrätten i . stånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Bestämmelsen har införts i enlighet med Lagrådets förslag. 10.4 Förslaget till ändring i sekretesslagen (1980:100) Sekretess gäller, om inte annat följer av 2 §, inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, såsom rättsmedicinsk och rättspsykiatrisk undersökning, insemination, befruktning utanför kroppen, fastställande av könstillhö- righet, abort, sterilisering, kastrering, omskärelse, åtgärder mot smitt- samma sjukdomar, och ärenden hos nämnd med uppgift att bedriva pati- entnämndsverksamhet. Sekretess enligt första stycket gäller också i sådan verksamhet hos myndighet som innefattar omprövning av beslut i eller särskild tillsyn över allmän eller enskild hälso- och sjukvård. Sekretess gäller i verksamhet som avser omhändertagande av patient- journal inom enskild hälso- och sjukvård för uppgift om enskilds hälso- tillstånd eller andra personliga förhållanden. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till hälso- och sjukvårdspersonal om uppgiften behövs för vård eller behandling och det är av synnerlig vikt att uppgiften läm- nas. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . En landstingskommunal eller myndighet som bedriver verksamhet som avses i första stycket får lämna uppgift till annan sådan myndighet för forskning och framställning av statistik eller för administ- ration på verksamhetsområdet, om det inte kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. utan hinder av sekretessen uppgift lämnas till enskild enligt vad som fö- reskrivs i lagen (1984:1140) om insemination, lagen (1988:711) om be- fruktning utanför kroppen, lagen (1988:1473) om undersökning beträf- fande HIV-smitta i brottmål, lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård och smittskyddslagen (1988:1472). Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.4.3. Eftersom behandling med befruktning utanför kroppen i likhet med in- semination får anses utgöra en åtgärd vidtagen i annan medicinsk verk- samhet omfattas uppgifterna om vem som har donerat ägg eller sper- mier av sekretess enligt ovan nämnda sekretessbestämmelses första I förtydligande syfte har dock orden befruktning utanför krop- pen införts i lagtexten som exempel på annan medicinsk verksamhet i vilken sekretess gäller. Som framgår av förslaget till ändring i 7 § lagen (1988:711) om be- fruktning utanför kroppen föreslås att ett barn som har någon anledning att anta att han eller hon har avlats genom en sådan befruktning skall ha rätt att få del av de uppgifter om givaren som har antecknats i sjukhusets Med anledning härav görs ett tillägg i femte stycket av innebörd att uppgifter utan hinder av sekretess får lämnas ut till enskild enligt vad som föreskrivs i lagen om befruktning utanför kroppen. Har befruktning av moderns ägg utförts utanför hennes kropp med samtycke av hennes make eller sambo och är det med hänsyn till samtliga omständigheter sannolikt att barnet har avlats genom befrukt- ningen, skall vid tillämpningen av 25 §§ den som har lämnat sam- tycket anses som barnets fader. Detsamma skall gälla när befrukt- ning utanför moderns kropp har skett av ett ägg som kommer från en annan kvinna.. Lagförslag i promemorian Behandling av ofrivillig barnlöshet (Ds 2000:51) Förslag till Lag om ändring i Härigenom föreskrivs ifråga om dels att 1 kap. 7 § och rubriken till 1 kap. skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 1 kap. 8 §, av följande 1 kap. Om faderskapet till barn 1 kap. Om faderskapet och mo- 7 § Har befruktning av moderns ägg utförts utanför hennes kropp med samtycke av hennes make eller sambo och är det med hänsyn till samtliga omständigheter sannolikt att barnet har avlats genom befrukt- ningen, skall vid tillämpningen av 25 §§ den som har lämnat sam- tycket anses som barnets fader. Den kvinna som föder ett barn är barnets moder. Denna lag träder i kraft den ... Förslag till Lag om ändring i lagen (1988:711) om befruktning utanför kroppen Härigenom föreskrivs ifråga om lagen om (1988:711) om befruktning utanför kroppen dels att nuvarande 3 och 4 §§ skall betecknas 7 § respektive 12 §, dels att 1 och 2 §§ och de nya 7 och 12 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas åtta nya paragrafer, 36 §§ och 811 §§ samt närmast före de nuvarande 1 och 2 §§ och närmast före de nya 4, 5, 7, 9, 11 och 12 §§ åtta nya rubriker av följande lydelse. Denna lag tillämpas på befrukt- Denna lag tillämpas på befrukt- ning av en kvinnas ägg utanför ning av en kvinnas ägg utanför hennes kropp i syfte att avla barn. hennes kropp i syfte att avla barn. Ägget kan komma från kvinnan själv eller från en annan kvinna. Införande i en kvinnas kropp av Införande i en kvinnas kropp av ett ägg som har befruktats utanför ett ägg som har befruktats utanför kroppen får ske endast om kroppen får ske endast om kvinnan 1) kvinnan är gift eller sambo,