prop · GP03191 · 2002-06-19 00:00:00 — Om uppgifter om anmäldabrottsmisstankar blir offentliga hos TSM eller i annan verksamhet inomkronofogdemyndigheten kan efterföljande förundersökningar försvåras.Mot denna bakgrund anser regeringen, i likhet med utredningen ochremissinstanserna, att sekretessen hos TSM och inom exekutionsväsendet enligt 5kap. 1 § tredje stycket andra ledet sekretesslagen bör utvidgas till att avseuppgift som angår misstanke om brott, oavsett vilket brott det är fråga om ochoavsett vem som är misstänkt.Sekretess till skydd för den enskilde inom exekutionsväsendetUtredningen har föreslagit att det skall införas en bestämmelse om förstärktsekretess till skydd för enskild inom exekutionsväsendet för misstankar ombrott. Utredningen har föreslagit att denna bestämmelse skall införas i 9 kap.17 § sekretesslagen. Förslaget skall ses mot bakgrund av 9 kap. 19 §sekretesslagen i dess äldre lydelse. Den sistnämnda bestämmelsen stadgade, idess lydelse före , att sekretess gällde för enskildspersonliga förhållanden inom exekutionsväsendet om det kunde antas att denenskilde eller någon honom närstående skulle lida avsevärd skada eller betydande men om uppgiften röjdes, dvs. presumtionen var att uppgifterna var offentliga.Som har nämnts ovan har 9 kap. 19 § sekretesslagen ändrats så att sekretessfr.o.m. gäller om det inte står klart att den enskilde ellernågon honom närstående inte lider men av att uppgiften röjs, dvs. bestämmelsenär försedd med ett omvänt skaderekvisit och presumtionen är alltså attsekretess gäller för uppgifterna. Med anledning härav får behovet av den avutredningen föreslagna bestämmelsen om förstärkt sekretess till skydd förenskild inom exekutionsväsendet för uppgifter om misstankar om brott anses habortfallit.Sekretess till skydd för den enskilde hos TSMHos TSM gäller sekretessen till förmån för enskild enbart enskilds affärs- ochdriftsförhållanden (8 kap. 19 §) och inte enskilds personliga förhållanden.Utredningen har mot denna bakgrund föreslagit att det skall införas en särskildbestämmelse om sekretess till skydd för enskild hos TSM för uppgifter ommisstankar som angår brott.Sekretess till förmån för enskild för uppgifter hos TSM infördes inte förrän år1988. Vid sekretesslagens införande förmodades att behov av sekretess hos TSMskulle uppkomma endast undantagsvis och därför infördes inte någon bestämmelseom sekretess hos TSM. JO påtalade emellertid att frånvaron av sekretess hos TSMmedförde betydande olägenheter. Handlingar som innehöll uppgifter omföretagshemligheter av ekonomisk eller teknisk natur kunde inte lämnas in tillTSM därför att handlingarna blev offentliga och därmed åtkomliga från envar. Med anledning härav infördes sekretessbestämmelsen i 8 kap. 19 § (prop. 1986/87:90s 115). I lagstiftningsärendet behandlades inte frågan om det fanns anledningatt införa sekretess för uppgifter om misstankar om brott.Uppgifter om att någon är misstänkt för brott förekommer frekvent hos TSM. Somnämnts ovan får TSM del av konkursförvaltarnas brottsanmälan enligt 7 kap. 16 §konkurslagen. TSM har också en skyldighet att göra en anmälan om näringsförbudom konkursförvaltaren inte har gjort någon sådan anmälan och det finns anledning att göra en anmälan.Uppgifter om misstankar om brott är integritetskänsliga. Sådana uppgifterskyddas av sekretess till skydd för enskilda med ett omvänt skaderekvisit hospolis, åklagare och inom exekutionsväsendet. Det är svårt att finna något skältill varför dessa uppgifter inte skulle ha något skydd hos TSM. Regeringen delar därför utredningens och remissinstansernas bedömning att en särskildbestämmelse om sekretess till skydd för enskild hos TSM för uppgifter ommisstankar om brott bör införas. Sekretesskyddet bör vara av samma styrka hosTSM som det är hos övriga brottsbekämpande myndigheter, dvs. sekretess bör gälla med ett omvänt skaderekvisit.Om meddelarfrihetenI 16 kap. 1 § sekretesslagen anges i vilka fall en tystnadsplikt begränsarmeddelarfriheten, dvs. rätten enligt 1 kap. 1 § tredje styckettryckfrihetsordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att lämna uppgift i vilket ämne som helst för publicering i de medier som de båda grundlagarnaomfattar.Den tystnadsplikt som följer av 5 kap. 1 § sekretesslagen inskränkermeddelarfriheten såvitt avser uppgift om kvarhållande av försändelse påbefordringsföretag, hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning ellerhemlig kameraövervakning på grund av beslut av domstol, undersökningsledareeller åklagare. Regeringen anser inte att det finns skäl att ytterligareinskränka meddelarfriheten med anledning av den utvidgning av sekretessen somföreslås i 5 kap. 1 § tredje stycket.Den tystnadsplikt som följer av 9 kap. 17 § sekretesslagen inskränker intemeddelarfriheten. Regeringen anser inte heller att den tystnadsplikt, som följer av den sekretessbestämmelse till skydd för enskild som i detta kapitel föreslås bli införd i 9 kap. 17 §, bör inskränka meddelarfriheten.4.3 Sekretess till skydd för bl.a. kronofogdemyndighets brottsförebyggandeverksamhetRegeringens förslag: Sekretess skall gälla för uppgift som hänför sig tillverksamhet hos myndighet för att biträda åklagarmyndighet, polismyndighet,skattemyndighet, eller med att förebygga brott om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas ellerden framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs.Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att sekretess skall gälla föruppgift som hänför sig till kronofogdemyndighets verksamhet som rör planering av eller annan förberedelse för verkställighetsåtgärd.Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig hartillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. har dock anfört att de tvångsmedelkronofogdemyndigheterna har till sitt förfogande motiverar en betydande öppenhet samt att det behöver göras en översyn av vilka uppgifter som kan göras föremålför en breddad sekretess hos dessa myndigheter. har anfört attutredningens förslag även bör omfatta indrivning, de nya arbetsuppgifter somkronofogdemyndigheten ansvarar för avseende utökad processuell verksamhet samtverkställighet av intrångsundersökningar.Skälen för regeringens förslag: Det myndighetsgemensamma arbetet mot ekonomiskbrottslighet innefattar bl.a. samordnade ingripanden av olika slag. Operationkrogsanering är det bäst utvecklade exemplet på gemensamma började som ett enskilt projekt i ett län, men bedrivssedan ett par år tillbaka av samtliga länsstyrelser på uppdrag av regeringen.Förutom länsstyrelserna deltar skattemyndigheter, polismyndigheter ochkronofogdemyndigheter samt, i en del län, även kommunen i någon form. Operationkrogsanering har som regel inletts med att objekt har valts ut med hjälp avinformation från samtliga medverkande myndigheter. De utvalda restaurangerna har därefter kontrollerats på plats av företrädare för olika kontroll- ochtillsynsfunktioner . De deltagande myndigheterna agerar var och enutifrån sin roll och de förutsättningar som gäller för den egna uppgiften.Skattemyndigheterna har gjort revisioner. Kronofogdemyndigheterna har deltagit i besök hos restauranger som har haft restförda skulder etc. Resultatet ocherfarenheterna av verksamheten uppges vara goda. Verksamheten anses också ha enbrottsförebyggande effekt.Hos polis-, tull- och åklagarmyndigheterna skyddas uppgifter om planeradekontrollaktioner enligt 5 kap. 1 § första stycket 4 sekretesslagen. Enligt denbestämmelsen gäller sekretess för uppgift som hänför sig till bl.a.åklagarmyndighets, polismyndighets, eller Kustbevakningensverksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott. Attsekretessen avser en uppgift som "hänför sig" till viss verksamhet innebär attsekretessen följer med när uppgiften lämnas till en annan myndighet.Hos skattemyndigheten kan 4 kap. 1 § sekretesslagen tillämpas vidmyndighetsgemensamma aktioner. Enligt sistnämnda bestämmelse gäller sekretessför uppgift angående planläggning eller annan förberedelse för inspektion,revision eller annan granskning som myndighet har att företa om det kan antasatt syftet med granskningsverksamheten motverkas om uppgiften röjs. Sekretessengäller inte bara hos granskningsmyndigheten. Sekretessen kan även gälla hos enmyndighet som biträder granskningsmyndigheten, t.ex. med synpunkter pågranskningsplaner.Kronofogdemyndighetens bidrag till myndighetsgemensamma åtgärder är att vidtaåtgärder i mål eller ärende om utsökning och indrivning. Sådana åtgärder kaninte sägas utgöra vare sig inspektion, revision eller annan granskning ochplanering inför sådana åtgärder och omfattas därför inte av 4 kap. 1 §.En av kronofogdemyndigheten inom ramen för en myndighetsgemensam kontrollaktionvidtagen åtgärd i mål eller ärende om utsökning och indrivning anses ha enbrottsförebyggande effekt. Kronofogdemyndigheterna tillhör emellertid inte demyndigheter vars brottsförebyggande arbete omfattas av sekretess enligt 5 kap. 1 § första stycket 4 sekretesslagen. Någon särskild bestämmelse som gersekretesskydd för planering av ovan nämnda åtgärder hos kronofogdemyndighetenfinns inte. Med hänsyn till kronofogdemyndigheternas framträdande roll i detmyndighetsgemensamma arbetet att bekämpa ekonomisk brottslighet får detta ansesotillfredsställande. Inte bara kronofogdemyndighetens utan också de andramyndigheternas planerade åtgärder riskerar att gå om intet om någon begär atthos kronofogdemyndigheten få ta del av kronofogdemyndighetens planeradeåtgärder.Regeringen delar utredningens bedömning att kronofogdemyndigheterna bör gesmöjligheter att sekretessbelägga planeringsåtgärder i brottsförebyggande syfte.Sekretessbestämmelsen bör inte begränsas till att avse uppgifter i någon ellernågra delar av kronofogdemyndigheternas olika verksamhetsområden. Den föreslagna bestämmelsens placering i 5 kap. innebär att enbart sådana planeringsåtgärdersom kan antas ha brottsförebyggande syfte kan sekretessbeläggas. Detta börframgå direkt av bestämmelsen i fråga.Enligt 5 kap. 1 § första stycket 4 gäller sekretess för uppgift som hänför sigtill åklagarmyndighets, polismyndighets, skattemyndighets, ellerKustbevakningens verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda ellerbeivra brott, om det kan antas att syftet med beslutade eller förutseddaåtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs.Enligt samma paragrafs tredje stycke första ledet gäller sekretess enligt bl.a.första stycket i annan verksamhet hos myndighet för att biträda ovan uppräknademyndigheter med att uppdaga, utreda eller beivra brott. Sistnämnda bestämmelseomfattar dock inte verksamhet hos myndighet när myndigheten biträder deuppräknade myndigheterna i deras brottsförebyggande arbete. Med hänsyn till attkronofogdemyndigheterna i detta sammanhang kan anses ha till uppgift att biträda främst polisen i polisens brottsförebyggande arbete anser regeringen attsistnämnda sekretessbestämmelsens tillämpningsområde, i enlighet med Lagrådetsförslag, bör utvidgas till att även avse verksamhet hos myndighet för attbiträda de ovan uppräknade myndigheterna i deras brottsförebyggande arbete. Påså vis kommer kronofogdemyndighetens planeringsåtgärder i myndighetsgemensammaaktioner, vilka inkluderar bl.a. polisen och som utförs i brottsförebyggandesyfte, att omfattas av sekretess, om det kan antas att syftet med åtgärdenmotverkas om uppgiften röjs.Om meddelarfrihetenDen tystnadsplikt som följer av 5 kap. 1 § sekretesslagen inskränker enligt 16kap. 1 § samma lag meddelarfriheten endast såvitt avser uppgift om kvarhållande av försändelse på befordringsföretag, hemlig teleavlyssning och hemligteleövervakning eller hemlig kameraövervakning på grund av beslut av domstol,undersökningsledare eller åklagare. Någon anledning att inskränkameddelarfriheten ytterligare med anledning av den ovan föreslagna bestämmelsenom sekretess till skydd för kronofogdemyndigheternas brottsförebyggandeverksamhet föreligger enligt regeringens bedömning inte.4.4 Sekretess till skydd för utredning om förbud att lämna juridiskt ellerekonomiskt biträdeRegeringens förslag: En ny sekretessbestämmelse till skydd för utredningar omförbud att lämna juridiskt eller ekonomiskt biträde som inte omfattas avförundersökningssekretessen skall införas.Utredningens förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med regeringens.Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrktförslaget eller lämnat det utan erinran.Skälen för regeringens förslag: I syfte att åtgärda problemen med juridiska ochekonomiska rådgivare som på olika sätt främjar ekonomisk brottslighet infördeslagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall m.m. Lagenstillämpningsområde utvidgades och rubriken ändrades och lagenheter numera lagen (1985:354) om förbud mot juridiskt eller ekonomiskt biträde i vissa fall.Med juridiskt eller ekonomiskt biträde avses enligt 1 § yrkesmässig rådgivningeller annat yrkesmässigt biträde som lämnas åt någon annan och som är avjuridiskt eller ekonomiskt slag.Enligt 2 § döms den som lämnar juridiskt eller ekonomiskt biträde och därvid avgrov oaktsamhet främjar en straffbelagd gärning, för vårdslöst biträde tillböter eller fängelse i högst . Straffet får dock inte sättas högre än vadsom är föreskrivet för den gärning som främjats. I vissa situationer, bl.a. omdet är ett ringa fall, skall inte dömas till ansvar.Enligt 3 § får förbud att lämna juridiskt eller ekonomiskt biträde meddelas densom, när sådant biträde lämnats, har gjort sig skyldig till brott, som inte ärringa (biträdesförbud). Förbud får meddelas för av högst 10 år.Frågan om förbud att lämna juridiskt eller ekonomiskt biträde skall åläggasnågon aktualiseras normalt i samma rättegång som ansvarstalan för det brott somföranleder talan om förbud. Sistnämnda talan kan emellertid också förassärskilt. I den mån utredningen om förbud förs inom ramen för en förundersökning omfattas den av sekretess enligt 5 kap. 1 § första stycket 1sekretesslagen (1980:100). I den mån utredningen görs fristående omfattas deninte av sekretess.Utredning i frågor om näringsförbud enligt lagen (1986:436) om näringsförbudskyddas av en särskild sekretessbestämmelse i 5 kap. 1 § första stycket 3sekretesslagen. Regeringen anser, i likhet med utredningen ochremissinstanserna, att det finns samma behov av sekretess för självständigautredningar om förbud att lämna juridiskt eller ekonomiskt biträde som förutredningar om näringsförbud. En särskild bestämmelse om sekretess till skyddför utredningar om biträdesförbud bör därför införas. Även den bestämmelsen börplaceras i 5 kap. 1 § första stycket 3 sekretesslagen.Om meddelarfrihetenDen tystnadsplikt som följer av 5 kap. 1 § sekretesslagen inskränker enligt 16kap. 1 § samma lag meddelarfriheten endast såvitt avser uppgift om kvarhållande av försändelse på befordringsföretag, hemlig teleavlyssning och hemligteleövervakning eller hemlig kameraövervakning på grund av beslut av domstol,undersökningsledare eller åklagare. Någon anledning att ytterligare inskränkameddelarfriheten med anledning av den ovan föreslagna bestämmelsen om sekretesstill skydd för verksamhet som rör utredning i frågor om förbud att lämnajuridiskt eller ekonomiskt biträde, föreligger enligt regeringens bedömninginte.4.5 Sekretess för företagshemligheterRegeringens förslag: Sekretessen hos åklagare och polismyndighet för uppgift omföretagshemlighet skall fortsätta att gälla även efter det att uppgiften harlämnats till domstol med anledning av åtal.Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrktförslaget eller lämnat det utan erinran.Skälen för regeringens förslag: Uppgifter om företagshemligheter kan förekomma i förundersökningar vid utredning om företagsspioneri eller olovlig befattningmed företagshemlighet enligt lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter.Uppgifter om företagshemligheter kan emellertid även förekomma iförundersökningar rörande andra brott. Det förekommer t.ex. att sådana uppgifter åberopas av åklagaren som bevisning i mål om skattebrott och andra brott medekonomiska inslag. Så länge förundersökningen pågår kan uppgifterna skyddas hospolis och åklagare med stöd av 9 kap. 17 § sekretesslagen. Enligt sistnämndabestämmelse gäller sekretess för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i bl.a. utredning enligt bestämmelserna om förundersökning ibrottmål om det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskildeeller någon honom närstående lider skada eller men.När förundersökningen avslutats och uppgifter överlämnats till domstolen medanledning av åtal upphör enligt 9 kap. 18 § andra stycket sekretessen för dessa uppgifter att gälla hos åklagaren och polisen. Sekretess för samma uppgiftergäller dock under vissa förutsättningar hos domstolen enligt 8 kap. 17 §. Enligt sistnämnda bestämmelse gäller sekretess hos domstol i mål eller ärende idomstolens rättsskipande verksamhet för uppgift om enskilds drifts- elleraffärsförhållanden om det kan antas att den som uppgiften rör lider avsevärdskada om uppgiften röjs. Bestämmelsen är t.ex. avsedd att kunna tillämpas i ettfall där företagshemlighet annars skulle kunna röjas (prop. 1979/80:2 del A s.248). Om bestämmelsen är tillämplig har domstolen möjlighet att hållaförhandlingen inom stängda dörrar enligt 5 kap. 1 § rättegångsbalken.Den gällande regleringen medför att samma uppgift, sedan den överlämnats tilldomstol med anledning av åtal, kan vara sekretessbelagd hos domstolen, men utansekretesskydd hos förundersökningsmyndigheten. Med hänsyn till den skada enskild kan åsamkas av att en företagshemlighet blir känd kan detta inte anses utgöraen tillfredställande ordning. Regeringen föreslår därför att sekretessen förföretagshemligheter skall utvidgas genom att det i 9 kap. 18 § anges attsekretess enligt 9 kap. 17 § inte skall upphöra, trots att uppgift lämnas tilldomstol med anledning av åtal, om uppgiften omfattas av sekretess hos domstolenenligt 8 kap. 17 §.4.6 Sekretess hos Statens jordbruksverkRegeringens bedömning: Någon särskild sekretessbestämmelse till skydd föruppgifter hos om personer som betraktas som en risk vidhandläggning av EU-bidrag bör inte införas nu.Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att det skall införas en nybestämmelse i 7 kap. sekretesslagen av innebörd att sekretess skall gälla hosStatens jordbruksverk för uppgift dels om överträdelse av bestämmelse igemenskapsrätten om stöd inom jordbrukets område, dels om den som har gjort sigskyldig till eller misstänks för en sådan överträdelse, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs.Remissinstanserna: anför att utredningen, när det gällerStatens jordbruksverks skyldighet att rapportera oegentligheter tillkommissionen, redogjort för bestämmelserna i rådets förordning nr 1469/95 samtkommissionens förordning nr 745/96. Verket utgår från att utredningen även harbeaktat rådets förordning nr 595/91 samt kommissionens förordning nr 1681/94,vilka tar sikte på löpande kvartalsrapportering avseende oegentligheter somverket har att anmäla till kommissionen. Verket ansluter sig till utredningensbedömning att det är nödvändigt att införa en sekretessbestämmelse till skyddför den enskilde för att åtgärda den bristande överensstämmelsen mellan angivnagemenskapsregler och sekretesslagen. har anfört att sekretessenbart bör gälla om uppgiften har anknytning till enskild.EU-bedrägeridelegationen har påpekat att Jordbruksverketsrapporteringsskyldighet till viss del motsvaras av liknanderapporteringsskyldighet hos andra myndigheter, till viss del är unik förJordbruksverket. Delegationen instämmer i att det kan finnas behov av att införa en sekretessbestämmelse till skydd för enskild i dessa fall, men menar att detär viktigt dels att analysera vilken typ av uppgifter som förekommer i de olikarapporteringsformerna för att kunna bedöma om de skall omfattas av ensekretessbestämmelse, dels att samma typ av uppgifter behandlas lika inomsamtliga berörda myndigheter. ombudsmän har påpekat attmedlemsstaternas anmälningsskyldighet inte omfattar uppgifter om överträdelserunder ett visst fastställt belopp samt att detta medför att den föreslagnasekretessbestämmelsen kommer att omfatta även uppgifter som ligger utanförJordbruksverkets anmälningsskyldighet. vid har ifrågasatt om inte det raka skaderekvisitet bör ersättas av ett omvänt skaderekvisit.BakgrundDet har inom EU vidtagits olika åtgärder för att minska risken för bedrägeriermot EU:s bidragssystem. Det har bl.a. antagits en särskild förordning om vissaåtgärder mot personer som åtnjuter förmåner från jordbruksfondens garantisektion och som anses opålitliga, rådets förordning (EG) nr 1469/95. Kompletterandebestämmelser har givits i en tillämpningsförordning, kommissionens förordning(EG) nr 745/96. Förordningarna omfattar fysiska och juridiska personer som harbegått oegentligheter eller som misstänks för detta. Med oegentlighet menasvarje överträdelse av bestämmelser i gemenskapsrätten om anbudsförfaranden,exportbidrag och försäljning till nedsatt pris av interventionsprodukter somfinansieras av garantisektionen, som medför eller skulle kunna medföra skada för garantisektionen. Även en underlåtenhet i strid med gemenskapsrätten betraktassom en oegentlighet. Det behöver inte vara fråga om en brottslig handling ellerunderlåtenhet. Bestämmelserna gäller endast de som har begåtteller misstänks för oegentligheter som avser minst 100 000 ecu. Dessa personerkan bli föremål för skärpt kontroll. Dessutom kan utbetalningarna till dem drasin tillfälligt och säkerheter hållas inne. Personer som konstateras ha begåttoegentligheter kan uteslutas från bidrag.För att alla medlemsstater skall kunna uppmärksamma de personer som kan utgöraen risk har staterna ålagts att anmäla oegentligheter till Europeiskagemenskapens kommission. fullgör anmälningsskyldighettill kommissionen. En anmälan skall innehålla uppgift om den person som avsesoch om det har konstaterats att han har begått en oegentlighet eller om han ännu endast är misstänkt. I anmälan skall också lämnas en redogörelse för vilkaåtgärder som har vidtagits mot personen i fråga och de omständigheter som harföranlett åtgärderna. Uppgifterna skall tillföras kommissionens meddelandesystem och vidarebefordras till övriga medlemsländer. Om det senare visar sig attmisstankarna om en person varit ogrundade skall upplysningarna om honomavlägsnas från meddelandesystemet och underrättelse härom lämnas till övrigastater. Upplysningar från meddelandesystemet mottas i av Statensjordbruksverk.De ovan nämnda EG-förordningarna innehåller bestämmelser om att de uppgifter som utväxlas inom ramen för meddelandesystemet skall behandlas konfidentiellt,artikel 4.2 i förordning (EG) nr 1469/95 respektive artikel 5.2 i förordning(EG) nr 745/96. I den förstnämnda artikeln anges att informationen skall skyddas i enlighet med nationella regler om sekretess och tystnadsplikt. Artikelninnehåller därutöver s.k. användningsbegränsningar enligt följande.Informationen får inte sändas till andra än personer i medlemsstaterna ellerinom gemenskapens institutioner vars uppgifter kräver att de har tillgång tillden, såvida inte medlemsstaten som har tillhandahållit informationenuttryckligen har lämnat sitt medgivande till det. Informationen får inte helleranvändas för andra ändamål än de som anges förordningen om inte myndigheternasom lämnar informationen ger sitt uttryckliga samtycke därtill och förutsatt att gällande bestämmelser i den medlemsstat där den mottagande myndigheten finnsinte förbjuder sådana meddelanden eller sådan användning.