prop · GP03111 · 2002-03-07 00:00:00 — Regeringens proposition 2001/02:111 Kallelser av barn och ungdomar till Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslår regeringen att det i införs nya bestämmelser som reglerar frågan om vitesföreläggande m.m. till ungdomar som inte har fyllt och som skall kallas till ett domstolssammanträde. Det föreslås att det införs ett förbud mot att vid vite kalla den som inte har fyllt till ett sammanträde. Vidare föreslås att kallelser till ungdomar som har fyllt 15 men inte inte skall förenas med vite, om den unge inte kan infinna sig utan medverkan av vårdnadshavare eller annan som svarar för hans eller hennes vård och fostran. I de fall barn och ungdomar som inte har fyllt skall kallas till ett sammanträde föreslås att den unges vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges vård och fostran normalt skall underrättas om kallelsen. I propositionen föreslår regeringen också ändringar i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare som innebär att fler personer skall involveras i processen när någon som är misstänks för brott. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i ................... 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare................ 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1996:242) om Ärendet och dess beredning.............................................................. Överväganden och förslag ................................................................ Kallelse vid vite.................................................................. Barn som är ................................. Ungdomar som har fyllt 15 men inte .... Underlåtenhet att infinna sig .......................... Underrättelse till vårdnadshavare m.fl. om Kallelse vid vite enligt lagen (1996:242) om Regler om laga förfall i lagen (1996:242) om 4.2Föräldrars och andra vuxnas medverkan när någon som är under misstänks för brott......................................... Kallelse av föräldrar och andra vuxna ........... Förslaget ..............till lag om ändring i 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare.............. 7.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:242) om Lagförslagen i promemorian Kallelser av barn och ungdomar till polisförhör och domstolssammanträde m.m. .................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, och 3.lag om ändring i lagen (1996:242) om domstolsärenden. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att det i skall införas en ny paragraf, 9 kap. 9 §, av följande lydelse. Bestämmelser i denna balk om att den som skall kallas till ett sammanträde skall föreläggas vite i vissa fall gäller inte den som är . Vite skall inte heller föreläggas om den som skall kallas fyllt femton men inte och det finns anledning att anta att han eller hon inte kan infinna sig utan medverkan av vårdnadshavare eller annan som svarar för hans eller hennes vård och fostran. Den omständigheten att något vite inte har förelagts hindrar inte att den unge kallas på nytt eller att i övrigt sådana åtgärder vidtas vid den fortsatta handläggningen av målet som skulle ha kunnat komma i fråga om vite hade förelagts. Har den som skall kallas till ett sammanträde inte fyllt , skall vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges vård och fostran underrättas om kallelsen, om det inte finns särskilda skäl mot det. Om den som skall kallas är tilltalad gäller i stället bestämmel- serna om underrättelse i lagen (1964:167) med särskilda bestäm- melser om unga lagöverträdare. 1 9 kap. 9 § upphävd genom 1999:84. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom föreskrivs att 5, 18, 26 och 33 §§ lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare skall ha följande lydelse. Om någon som inte har fyllt Om någon som inte har fyllt är skäligen misstänkt för är skäligen misstänkt för annan som svarar för den unges annan som svarar för den unges vård och fostran samt annan som underrättas samt kallas till förhör har en fostrande roll i förhållande som hålls med den unge, om detta inte är till men för utredningen underrättas samt kallas till förhör eller det annars finns särskilda skäl som hålls med den unge, om detta inte är till men för utredningen eller det annars finns särskilda skäl Den unge skall underrättas om Den unge skall underrättas om ett beslut om åtalsunderlåtelse vid ett beslut om åtalsunderlåtelse vid efter det att beslutet har fattats. efter det att beslutet har fattats. unges vårdnadshavare, eller annan som svarar för den unges vård och som svarar för den unges vård och fostran samt annan som har en fostrande roll i förhållande till den möter hinder eller annars finns särskilda skäl mot det. möter hinder eller annars finns ges tillfälle att närvara. särskilda skäl mot det. ges tillfälle att närvara. Är det uppenbart att ett personligt sammanträffande inte kan genomföras inom den tid som anges i första stycket får sammanträffandet äga rum . Kan ett personligt sammanträffande inte genomföras skall den unge underrättas skriftligen om beslutet. När åtal väcks mot den som inte När åtal väcks mot den som inte har fyllt , skall tingsrätten har fyllt , skall tingsrätten 1Senaste lydelse 1994:1760. 2Senaste lydelse 1994:1760. 3 Senaste lydelse 2001:152. underrätta vårdnadshavaren eller Prop. annan som svarar för den unges annan som svarar för den unges vård och fostran om åtalet och om vård och fostran samt annan som tidpunkten för huvudförhandlingen, har en fostrande roll i förhållande om det inte finns särskilda skäl mot till den unge om åtalet och om tidpunkten för huvudförhandlingen, om det inte finns särskilda skäl mot Om yttrande som avses i 11 § skall lämnas eller har lämnats av socialnämnden, skall rätten underrätta nämnden om tidpunkten för huvudförhandlingen. Om åtalet avser ett brott på vilket fängelse kan följa, skall vårdnadshavaren eller annan som avses i första stycket, höras i målet, om det kan ske och det inte finns särskilda skäl mot det. Vårdnadshavare eller annan som hörs enligt tredje stycket har rätt till ersättning och förskott enligt vad som är föreskrivet om vittne. Ersättningen skall betalas av staten. Den unges vårdnadshavare eller Den unges vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges annan som svarar för den unges vård och fostran skall vård och fostran samt annan som underrättas om att en utredning har en fostrande roll i förhållande som avses i 31 § har inletts samt till den unge skall kallas till förhör som hålls med den underrättas om att en utredning unge, om detta inte är till men för som avses i 31 § har inletts samt utredningen eller det annars finns kallas till förhör som hålls med den särskilda skäl mot det. unge, om detta inte är till men för utredningen eller det annars finns särskilda skäl mot det. Denna lag träder i kraft . 4 Senaste lydelse 2001:152. Förslag till lag om ändring i lagen (1996:242) om Härigenom föreskrivs att 45 § lagen (1996:242) om domstolsärenden skall ha följande lydelse. Den som har kallats till sammanträde men inte kan inställa sig skall anmäla det till domstolen. I fråga om laga förfall tillämpas I fråga om laga förfall tillämpas 32 kap. 6 och 8 §§ rättegångs- 32 kap. 68 §§ . Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning ombudsmän () meddelade beslut i ett initiativärende om kallelser av förhörspersoner som inte fyllt (JO 1997/98 s. 60, dnr 4765-1995). Enligt JO fanns det skäl att överväga lagändringar och ett exemplar av beslutet överlämnades därför till och . utarbetade med anledning av JO:s beslut en promemoria. I promemorian behandlades dessutom frågor om föräldrars medverkan när någon som är misstänks för brott. Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. I bilaga 2 finns en förteckning över remissinstanserna. Remissvaren och en remissammanställning finns tillgängliga i (dnr 1997/2249). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet har i huvudsak godtagit förslagen, men har lämnat synpunkter på den lagtekniska utformningen. Regeringen har gjort vissa ändringar av lagförslagen med anledning av Lagrådets synpunkter. Vidare har vissa redaktionella ändringar gjorts. Regeringen återkommer till Lagrådets synpunkter i avsnitten 4.1.3, 4.1.4, 4.2.2. och i författningskommentaren. 4 Överväganden och förslag En part i tvistemål skall enligt 11 kap. 5 § (RB) infinna sig personligen vid huvudförhandling i tingsrätt och hovrätt, om inte hans närvaro kan antas vara utan betydelse för utredningen. Vid sammanträde för huvudförhandling i är en part skyldig att infinna sig personligen, om domstolen finner att partens närvaro är nödvändig för utredningen. Till ett sammanträde för förberedelse och annan förhandling skall en part infinna sig personligen, om hans närvaro kan antas främja syftet med sammanträdet. Får en part inte själv föra sin talan, är parten ändå skyldig att infinna sig personligen, om rätten finner att partens närvaro är nödvändig för utredningen. Reglerna om en parts skyldighet att infinna sig personligen gäller även en parts ställföreträdare. När en part skall föreläggas att infinna sig personligen till tingsrätten, skall rätten också förelägga vite (42 kap. 12 § första och andra stycket och 21 § RB). Till sammanträde för huvudförhandling i hovrätt och skall en motpart kallas vid vite, om det är av betydelse för målets handläggning eller utredning att motparten inställer sig eller om han eller hon är skyldig att inställa sig personligen (50 kap. 16 § Prop. 2001/02:111 andra stycket och 55 kap. 15 § första stycket 1 RB). Reglerna om personlig inställelse i 11 kap. 5 § RB gäller enligt 20 kap. 14 § första stycket RB även målsäganden. Om en målsägande skall infinna sig personligen vid tingsrätten, skall rätten förelägga honom eller henne vite (45 kap. 15 § första stycket RB). En målsägande som i anledning av åklagarens talan skall höras vid hovrätt eller i skall enligt 51 kap. 16 § tredje stycket RB kallas personligen vid vite. En misstänkt skall kallas att infinna sig personligen vid huvudförhandling i tingsrätt och hovrätt, om inte målet kan avgöras även om han inte infinner sig vid huvudförhandlingen och hans eller hennes närvaro kan antas vara utan betydelse för utredningen. Vid huvudförhandling i är den misstänkte skyldig att infinna sig personligen, om domstolen finner att hans närvaro är nödvändig för utredningen. Vid ett sammanträde för förberedelse och vid annan förhandling är den misstänkte skyldig att infinna sig personligen, om den misstänktes närvaro kan antas främja syftet med sammanträdet (21 kap. 2 § första till tredje styckena RB). När den tilltalade skall infinna sig personligen till tingsrätten eller när det krävs att den tilltalade på annat sätt är närvarande, skall rätten förelägga honom eller henne vite (45 kap. 15 § andra stycket RB). Till sammanträde för huvudförhandling i brottmål i hovrätt och skall en motpart (som huvudregel) kallas vid vite, om det är av betydelse för målets handläggning eller utredning att motparten inställer sig eller om han eller hon är skyldig att inställa sig personligen (51 kap. 16 § andra stycket och 55 kap. 15 § första stycket 2 RB). Den som skall höras som vittne i en rättegång skall vid vite kallas att infinna sig vid en förhandling inför rätten (36 kap. 7 § RB). Bestämmelserna om vitesföreläggande gäller dock inte ett vittne som är (36 kap. 13 § och 22 § första stycket RB). Även personer som skall kallas för att höras i en rättegång men som enligt bestämmelserna i 36 kap. 1 § andra och tredje styckena RB inte får höras som vittnen skall kallas vid vite (36 kap. 1 § fjärde stycket RB och 45 kap. 15 § andra stycket RB). Regeringens förslag: Det införs ett förbud i mot att vid vite kalla den som är till ett domstolssammanträde. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig i denna del är positiva till promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag: JO har i ett beslut i ett initiativärende (JO 1997/98 s. 60, dnr 4765:1995) konstaterat att en tingsrätt i ett fall felaktigt adresserat ett vitesföreläggande till en fjortonårig målsägande som kallats att höras i anledning av åtalet. Som skäl för sitt beslut anförde JO att förutom regler måste även 2 § lagen (1985:206) om viten (viteslagen) beaktas. härtill, att den som är inte är straffmyndig och att vite företer likheter med böter konstaterade JO sammanfattningsvis att det inte får komma ifråga att adressera ett vitesföreläggande till en målsägande som inte fyllt . I sitt beslut uttalade JO vidare att det fanns skäl att överväga att i införa ett förbud mot att förena en kallelse av en målsägande under med ett vitesföreläggande. Till skillnad från vad som är föreskrivet i om vittnen som inte har fyllt , innehåller inte något förbud mot att vid vite kalla en målsägande som inte för talan. Detsamma gäller parter som inte har fyllt . Som JO har konstaterat regleras frågor om vite emellertid inte endast i . Allmänna regler om föreläggande av vite finns i viteslagen. Av 1 § andra stycket viteslagen följer att den lagen skall tillämpas i den mån annat inte är särskilt föreskrivet. Av 2 § andra stycket samma lag följer att vite inte får föreläggas, om adressaten kan antas sakna faktisk eller rättslig möjlighet att följa föreläggandet. Påföljden för ett vittne som uteblir var före ett bötesstraff. Först om målet sköts upp till en ny förhandling fick vittnet kallas vid påföljd av vite. Förbudet mot att sätta ut vite vid kallelser av vittnen under motiverades med att det för tillämpning mot vittne av bötes- eller vitespåföljd är nödvändigt att vittnet är kriminellt ansvarig (NJA II 1943 s. 486). Bestämmelserna i om att rätten skall förelägga vite när part, målsägande eller vittne skall infinna sig personligen är obligatoriska och gäller i princip utan undantag. Rätten kan endast underlåta att förelägga vite, om den som skall kallas befinner sig utomlands och om delgivning annars inte kan ske i den främmande staten (9 kap. 7 § andra stycket RB). Vid delgivning här i landet finns således inte någon möjlighet för rätten att enligt låta bli att kalla den som är med undantag av vittnen vid påföljd av vite. Något sakligt skäl för att i uttryckligen undanta endast vittnen under och inte målsäganden under från bestämmelserna om vite kan, som JO anfört i sitt beslut, inte anses föreligga . Det finns enligt regeringens mening inte heller något sakligt skäl för att parter under skall kunna föreläggas vite. Dessutom företer vitessanktionen så stora likheter med straff att det inte bör komma i fråga att döma ut ett vite mot den som är och således inte är straffmyndig. undantagslösa regler om kallelse vid vite är därmed inte förenliga med bestämmelserna i viteslagen i fråga om ungdomar i den berörda ålderskategorin. regler bör mot denna bakgrund kompletteras med en bestämmelse om att kallelse vid påföljd av vite inte skall gälla den som är . Bestämmelsen bör omfatta alla som skall kallas till sammanträde, d.v.s. såväl förhörspersoner, målsägande som för talan, misstänkta som hörs vid bevistalan som parter i tvistemål. Ungdomar som har fyllt 15 men inte 18 år Regeringens förslag: En kallelse till någon som har fyllt 15 men inte skall inte förenas med vite, om det finns anledning att anta att den unge inte kan infinna sig utan medverkan av vårdnadshavare eller annan som svarar för hans eller hennes fostran. Promemorians förslag: I promemorian föreslogs att en kallelse att höras i en rättegång till den som fyllt 15 men inte fick förenas med vite endast om det finns särskilda skäl för det. Remissinstanserna: Promemorians förslag har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av bl.a. JO, , Justitiekanslern, verket, , , , och Rädda barnens riksförbund. och i samhället () har ifrågasatt om kallelser till ungdomar över huvud taget skall förenas med vite. anser att den föreslagna regeln skall utformas på så sätt att vite skall föreläggas ungdomar som fyllt 15 men inte , om inte särskilda skäl talar emot det. rådet ställer sig tveksamt till förslaget. Förslaget avstyrks av Riksåklagaren som bl.a. pekar på risken att antalet inställda förhandlingar kan komma att öka. Skälen för regeringens förslag När det gäller dem som har fyllt men inte skall en kallelse till sammanträde enligt bestämmelserna i förenas med vite. Dock får, som nämnts i avsnitt 4.1.2, vite enligt 2 § viteslagen inte föreläggas, om adressaten kan antas sakna faktisk eller rättslig möjlighet att följa föreläggandet. Bör regler om att kalla alla ungdomar som fyllt 15 men inte vid påföljd av vite även fortsättningsvis vara obligatoriska? JO har i sitt under under avsnitt 4.1.2 redovisade beslut anfört att förhörspersoner som har fyllt 15 men inte ofta kan antas sakna faktiska möjligheter att själva följa ett föreläggande om att inställa sig till För att ta ledigt från skolarbetet eller på annat sätt praktiskt ordna så att inställelsen blir av torde barnet regelmässigt behöva hjälp från en vuxen. I dessa fall kan viteslagens regler i det enskilda fallet enligt JO leda till att man bör välja en annan adressat än den omyndige I promemorian föreslogs att regler skulle ändras på så sätt att en kallelse till domstol till den som fyllt 15 men inte får förenas med vite endast om det fanns särskilda skäl för det. denna del har mött en del kritik. fler som kommer att kallas att höras vid domstol kommer att utebli, om man tar bort det avgörande incitamentet, d.v.s. vitesföreläggandet, för att inställa sig. anser vidare att skolungdomar som fyllt 15 men inte normalt har möjlighet att följa ett vitesföreläggande och föreslår bl.a. därför att regeln skall utformas på så sätt att vite skall föreläggas dessa, om inte särskilda skäl talar mot det. Riksåklagaren, som avstyrkt förslaget, anser att ungdomar mellan i praktiken har faktisk möjlighet att följa ett vitesföreläggande i stort sett i samma utsträckning som en vuxen. Även ställer sig tveksamt till förslaget och anser att argumenten i promemorian för den föreslagna ändringen i stort sett torde sakna grund. och ifrågasätter i stället om kallelser till ungdomar över huvud taget skall förenas med vite. Inställda förhandlingar utgör en risk för rättssäkerheten och orsakar effektivitetsförluster och stora kostnader för både samhället och enskilda. Det måste därför finnas ett effektivt påtryckningsmedel för att förmå den som skall höras att inställa sig till sammanträdet. Därmed är det av stor vikt att behålla vitessanktionen för det fall när den som skall kallas har möjlighet att på egen hand följa ett föreläggande. Men om den unge inte har faktisk möjlighet att följa ett föreläggande att inställa sig till ett sammanträde bör han eller hon inte kallas vid påföljd av vite. Regeringen delar JO:s i sitt beslut redovisade uppfattning att viteslagens regler i det enskilda fallet kan leda till att förhörspersoner som fyllt 15 men inte inte skall vitesföreläggas. Frågan är i vilka fall dessa ungdomar kan anses ha möjlighet att följa ett föreläggande. Som har anfört torde ungdomar utan hjälp från en vårdnadshavare i många fall kunna ta ledigt från skolan genom att visa kallelsen för skolledningen, i vart fall om den unge går i gymnasieskola. Som regel rör det sig ofta om en ganska begränsad kostnad för tåg eller bussbiljett. Inte sällan har också dessa ungdomar ett särskilt studerandekort för resor med kollektivtrafik. Det bör därför ofta kunna antas att ungdomar som fyllt 15 men inte har faktisk möjlighet att följa ett föreläggande att inställa sig till ett sammanträde. I vissa fall kan den unge dock behöva hjälp från sin vårdnadshavare, t.ex. om denne fortfarande går i och en vårdnadshavare måste intyga en begäran om ledighet, eller om den unge har en lång resväg till domstolen och resekostnaden blir hög. Också i dessa fall kan undantagslösa regler om kallelse vid vite vara oförenliga med bestämmelserna i viteslagen, vilken är tillämplig i den mån något annat inte är särskilt föreskrivet. Med hänsyn härtill anser regeringen att bestämmelser bör kompletteras på så sätt att frågan om vitesföreläggande till ungdomar som inte har fyllt som skall kallas till ett sammanträde blir uttryckligen reglerad i . I lagrådsremissen föreslog regeringen därför att kallelser till ungdomar som fyllt 15 men inte bör förenas med vite, om inte särskilda skäl talar emot det. Ett sådant skäl skulle enligt det förslaget vara att det kan antas att den unge inte har faktisk möjlighet att följa ett föreläggande. Lagrådet har anfört att de i lagtexten angivna förutsättningarna för att inte förelägga vite i stället lämpligen kan knytas till om det kan antas att den unge inte kan infinna sig till sammanträdet utan medverkan av vårdnadshavare eller annan som svarar för hans eller hennes fostran. Regeringen delar Lagrådets uppfattning och har utformat bestämmelsen i Prop. 2001/02:111 huvudsak i enlighet Lagrådets förslag. JO:s beslut rör endast förhörspersoner, d.v.s. målsäganden och vittnen. Ovan förda resonemang gör sig dock inte gällande endast för målsäganden och vittnen som inte fyllt utan också beträffande tilltalade och parter i tvistemål i samma åldersgrupp. Därför bör den nya regleringen omfatta alla ungdomar som fyllt 15 men inte som skall kallas. har pekat på att en ändring av nu gällande obligatoriska regler i skapar ett visst merarbete, bl.a. eftersom rätten måste inhämta underlag för att kunna bedöma om personen har faktisk och rättslig möjlighet att följa föreläggandet. och anser att den föreslagna regeln kan skapa en omotiverad brist i likabehandlingen av ungdomar. anser vidare att regeln kan ge upphov till onödiga processer i överrätten. Som framgår ovan torde domstolarna ha en skyldighet att göra vissa efterforskningar, eftersom viteslagens bestämmelser skall tillämpas i den mån annat inte är särskilt föreskrivet. Något avsevärt merarbete torde därför inte uppkomma på grund av regeringens förslag. Av samma skäl torde förslaget inte heller medföra att någon omotiverad brist i likabehandlingen av ungdomar uppkommer. Ett beslut om utdömande av vite får överklagas . Bestämmelsen torde därför inte ge upphov till ytterligare processer i överrätten. 4.1.4Underlåtenhet att infinna sig Regeringens förslag: Den omständigheten att något vite inte har satts ut i en kallelse skall inte hindra att den unge kallas på nytt eller att i övrigt sådana åtgärder vidtas vid den fortsatta handläggningen av målet som skulle ha kunnat komma i fråga om vite hade förelagts. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig i denna del har varit positiva till promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag: innehåller ett flertal bestämmelser av innebörd att en part, målsägande eller tilltalad som kallats vid vite att infinna sig personligen och som uteblir på nytt kan kallas vid vite eller genom rättens förordnande hämtas till huvudförhandlingen, se exempelvis 47 kap. 15 § RB. Målsägandens utevaro regleras även av 46 kap. 14 § och 51 kap. 21 § andra och tredje styckena RB. Enligt dessa bestämmelser får rätten, om en målsägande som skall höras med anledning av åklagarens talan underlåter att infinna sig, förelägga nytt vite eller förordna om hämtning. Vidare finns i bestämmelser om att sammanträde för förberedelse får avslutas eller mål avgöras om part, som kallats vid vite underlåter att infinna sig, se bl.a. 44 kap. 6 § och 50 kap. 21 § tredje stycket RB.