prop · GP0383 · 2002-01-02 00:00:00 — En annan viktig målgrupp för utbildning är de rättsvårdande Regeringen avser att i t.ex. regleringsbreven ge Riksåklagaren, , , Kriminal- vårdsstyrelsen och i uppdrag att förstärka utbildningen för sin personal om de mänskliga rättigheterna. fokus i utbildningen skall läggas på informationssökning om mänskliga Vid behov skall också utvärdering ske av befintlig utbildning om mänskliga rättigheter. Regeringen kommer också att ge i uppdrag åt , och att i sin undervisning beakta frågor om och är myndigheter som fattar beslut i enskilda asylärenden enligt utlänningslagen (1989:529). grundval i myndigheternas verksamheter är respekten för de sökandes mänskliga rättigheter och att handläggning och beslut lever upp till kraven på rättssäkerhet och effektivitet. omfattande insatser vad gäller utbildning och utgivning av handböcker och skriftliga handledningar i detta syfte. Regeringen avser därför att ge myndigheterna i uppdrag att undersöka och till regeringen redovisa vilka åtgärder som vidtagits när det gäller utbildning av personal om Euro- peiska domstolen för de mänskliga rättigheternas () och mot tortyrs praxis och de konventioner som besluten vilar på så att konventionerna blir väl kända och lättare att tillämpa praktiskt för enskilda handläggare. (JämO), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO), () och medverkar alla inom sina respektive områden i strävandena att genom information till allmänheten och på andra lämpliga sätt motverka diskriminering. JämO:s policy är att i alla utbildningar och informationsinsatser inom ramen för sin ordinarie verksamhet ha som utgångspunkt att informera om diskriminering på grund av kön så att det nära sambandet mellan könsdiskriminering och mänskliga rättigheter särskilt belyses. verksamhet som ingår i DO:s ordinarie verksamhet, är DO delaktig i vissa andra informationssatsningar. Ett exempel är de insatser som Skr. fått i uppdrag att genomföra tillsammans med DO för att öka kunskapen hos polisens nyckelfunktioner om diskriminering. annat exempel är DO:s centrala roll i försöksverksamheten med regionala och lokala diskrimineringsombud. I HomO:s uppdrag ingår att genom information och rådgivning öka kunskaperna hos arbetsgivare och arbetstagare om diskriminering på grund av sexuell läggning. också efter samråd med ta initiativ till eller medverka i upplysnings- och informationsverksamhet samt genom andra opinionsbildande insatser motverka och förebygga diskriminering på grund av sexuell läggning. HO skall bl.a. genom informationsverksamhet verka för att ingen missgynnas eller på annat sätt utsätts för orättvis eller kränkande behandling på grund av funktionshinder. skall också genom upplysnings- och informationsverksamhet eller andra opinionsbildande insatser förmedla den kunskap han får genom sitt bevaknings- och uppföljningsarbete. DO, JämO, HomO och HO har tagit fram utbildningsmaterial om de olika diskrimineringsgrunderna och detta material finns tillgängligt på Internet (.) () har i uppdrag att ta fram utbildningsmaterial och genomföra utbildningsinsatser om i kommuner, landsting och för statliga myndigheter. BO har disponerat sammanlagt för att genomföra bl.a. dessa BO skall bl.a. ta fram program för fortbildning om BO fick i uppdrag att i samråd med statliga myndigheter, kommuner, landsting, och utarbeta fortbildningsprogram och genomföra fortbildningsinsatser för att få igång fortbildning om på alla nivåer i samhället. BO skall också inom ramen för detta uppdrag sprida goda exempel på metoder och verktyg för att genomföra En annan viktig målgrupp är personer i ledande ställning inom myndighet som har till uppgift att stödja och stimulera arbetet med kvalitetsutveckling och kompetensförsörjning inom den statliga Uppläggningen och inriktningen av verksamheten läggs fast i nära samarbete med avnämarna, och de statliga Rådet främjar förankringen av förvaltningskulturen och slår vakt om de värden som präglar svensk statsförvaltning, såsom demokrati, öppenhet, rättssäkerhet och effektivitet. ge i uppdrag att ta fram utbildningar om mänskliga rättigheter för personer i ledande ställning vid statliga Arbetet med de organisatoriska aspekterna på hur arbetar med mänskliga rättigheter har visat att kunskapen om de mänskliga rättigheterna kan förbättras även inom . Enkätundersökningarna som arbetsgruppens sekretariat genomförde visar att det finns både ett behov av och en stor efterfrågan på utbildningar. Regeringen avser därför att låta genomföra utbildningar om mänskliga rättigheter för personalen. utbildningarna skall finnas både mer allmänt hållna utbildningar och Särskilt viktiga målgrupper är politikerna, cheferna inom samt de handläggare som har att Skr. 2001/02:83 ansvara för att skriva och sammanställa de olika svenska rapporterna till Regeringens bedömning: Regeringen kommer att följa de insatser som gör för att ytterligare utveckla sin utbildningsverksamhet om mänskliga rättigheter. Skälen för regeringens bedömning: Kunskap om mänskliga rättigheter är av betydelse inom bl.a. rättsväsendet. I den grundläggande utbild- ningen i juridik förekommer undervisning om mänskliga rättigheter i olika omfattning vid de juridiska fakulteterna. Flera fakulteter tar upp frågor om mänskliga rättigheter i samband med undervisning i bl.a. folkrätt, process- och straffrätt. I och med att inkorporerades i svensk rätt uppstod ett ökat behov av utbildning om konventionens bestämmelser för de svenska domstolarna. En rad olika utbildningar inom detta område har också genomförts inom domstolsväsendet. I första hand har utbildningen inriktats på tillämpningen av men även olika FN- konventioner och EU:s stadga om grundläggande rättigheter har tagits upp i vidareutbildningen. Särskilda seminariedagar om mänskliga rättigheter har anordnats fortlöpande. Mänskliga rättigheter tas upp i den återkommande utbildningen för domare och bereds också plats i olika domarseminarier med inriktning på straffrätt, processrätt, vårdnadsmål, lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) och lagen (1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) etc. Mänskliga rättigheter är en naturlig del i den utbildningsverksamhet som tillhandahåller. Vid möten med de rättsvårdande myndigheterna och domare/domstolar har dessa pekat på betydelsen av möjligheterna till distansutbildning om mänskliga rättigheter och informationssökning på Internet. Regeringen kommer att följa de insatser som gör för att ytterligare utveckla sin utbildningsverksamhet om mänskliga rättigheter. Regeringens bedömning: Regeringen avser att i dialogen med berörda totalförsvarsmyndigheter följa det arbete som de bedriver för att informera om och för att stärka skyddet för vissa särskilda fri- och Skälen för regeringens bedömning: Totalförsvar är, enligt lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap, den verksamhet som behövs för att förbereda för krig. Under högsta beredskap är totalförsvaret all samhällsverksamhet som då skall bedrivas. Totalförsvaret består av militär verksamhet (militärt försvar) och av civil verksamhet (civilt försvar). I Totalförsvarets folkrättsförordning Skr. 2001/02:83 (1990:12) anges ansvaret inom det folkrättsliga området för myndigheter Den nu aktuella författningen omfattar emellertid endast den humanitära rätten och således inte mänskliga rättigheter. Försvarsmakten genomför efter beslut av regeringen fredsfrämjande verksamhet med trupp utomlands. Vårt deltagande i internationella insatser och arbetet med att utforma och förstärka EU:s militära krishanteringsförmåga ställer stora krav på Försvarsmakten. Vår förmåga att delta i både militära och civila fredsfrämjande och humanitära operationer bör fortsätta att utvecklas varför särskilda krav på kompetens också ställs inom området. Vad gäller utbildning anges inte mänskliga rättigheter särskilt i de författningar som reglerar Försvarsmaktens verksamhet. Mot bakgrund av de svenska utlandsinsatserna kan dock betydelsen av att informera om mänskliga rättigheter förväntas få större vikt. Ett praktiskt exempel är att en svensk utlandsstyrka har att följa gällande FN-mandat vad gäller rätten till våldsanvändning, men i viss utsträckning blir egentligen mänskliga rättigheter styrande. Därutöver har Försvarsmakten utarbetat ett utbildningsmaterial som heter Folkens rätt ideologiers övergrepp och syftar till att inom området mänskliga rättigheter informera om totalitära system och folkmord. Försvarsmakten har därutöver upprättat två policydokument som styr myndighetens arbete mot främlingsfientlighet och med främjandet av mångfald. Aktiva åtgärder för mångfald inom myndigheten regleras dessutom i en handlingsplan för perioden 20012003. Försvarshögskolan har i första hand till uppgift att bedriva utbildning av yrkes- och reservofficerare på högre nivåer för krigs- och freds- befattningar samt att bedriva kompetensuppbyggnad och chefsutveckling för främst totalförsvarets behov. Försvarshögskolans utbildningsverksamhet är avgiftsfinansierad och utbildning beställs bl.a. av Försvarsmakten. utgjorde mänskliga rättigheter en förhållandevis liten del av utbildningen. ingår undervisning i folkrätt/juridik i huvudämnet Krigsvetenskap. Undervisningen omfattar , varav består av renodlad utbildning om mänskliga rättigheter. Mänskliga rättigheter förekommer dock även i andra delar av undervisningen. I kursen genomgås grunderna i mänskliga rättigheter och dess betydelse vid internationell tjänst i synnerhet. Vid militärhögskolorna i , och förekommer viss utbildning med information om mänskliga rättigheter. Utbildningen bedrivs med stöd från Försvarshögskolan. Mot bakgrund av de krav som ställs på Försvarsmakten vid deltagande i militära och civila fredsfrämjande och humanitära operationer kan det förväntas att information om mänskliga rättigheter får ett växande Skr. 2001/02:83 utrymme . () är central förvaltnings- myndighet för ledning och samordning av det civila försvaret. Myndigheten arrangerar utbildning och seminarier för folkrättsliga rådgivare och handläggare som arbetar med folkrättsfrågor vid de centrala myndigheterna. har t.ex. en rad olika utbildningar i folkrätt inklusive mänskliga rättigheter anordnats. Den primära målgruppen för ÖCB är folkrättsliga rådgivare och handläggare hos länsstyrelser och centrala myndigheter med beredskapsuppgifter. ÖCB vänder sig också till beredskapssamordnare i kommuner och landsting, till frivilliga försvarsorganisationer, trossamfunden samt till i övrigt. ÖCB producerar även utbildnings- material rörande folkrätt inklusive mänskliga rättigheter. Rapportering och uppföljning av ÖCB:s verksamhet har skett genom att en årlig förfrågan har gått ut till länsstyrelserna och berörda centrala myndigheter om vad de har gjort på folkrättsområdet . Återredovisning har sedan skett till Försvarsdepartementet. Regeringen har i propositionen 2001/02:10 föreslagit att ÖCB skall läggas ned . Regeringen fattade beslut om direktiv till en särskild utredare att förbereda och genomföra bildandet av en ny myndighet med planeringsuppgifter för beredskapen mot svåra påfrestningar och för höjd beredskap. 9.7Forum för Levande historia Regeringen avser att låta ta fram material om mänskliga rättigheter som kan användas inom utbildningsväsendet. I materialet skall de folkrättsliga aspekterna uppmärksammas. En kartläggning av de områden som är i behov av kompletteringar av utbildningsmaterial om mänskliga rättigheter samt en översyn av möjligheterna att ta fram detta material skall också genomföras. Regeringen avser att låta undersöka möjligheterna att ta fram ett interaktivt utbildningsmaterial om mänskliga rättigheter. Regeringen avser att stödja enskilda organisationer för att de skall kunna förbättra möjligheterna att vidareutbilda sin personal och sina medlemmar om mänskliga rättigheter. Regeringen avser att bidra till att mötesplatser för olika grupper i samhället skapas för diskussion om frågor som rör mänskliga rättigheter. Regeringen anser att en informationsstrategi för att sprida kunskap om de mänskliga rättigheterna behöver utarbetas. Skälen för regeringens bedömning: tog regeringen initiativ till en omfattande informationssatsning om Förintelsen. Satsningen drevs som ett projekt inom och fick namnet Levande historia. Syftet var att sprida kunskap och information om Förintelsen samt att med utgångspunkt i Förintelsen skapa en bred diskussion kring frågor som demokrati, tolerans, medmänsklighet och människors lika värde. Ett led i informationssatsningen var boken om detta må ni berätta som givits ut på åtta språk och i cirka en miljon exemplar. Mot bakgrund av framgångarna med projektet uppdrog regeringen åt ett antal statliga kulturinstitutioner att redovisa förutsättningarna för att skapa en permanent utställning om Förintelsen på något av landets museer. Den rapport som myndigheterna redovisade utgjorde ett första steg i övervägandet att skapa ett permanent forum med utgångspunkt i Förintelsen. tillkallade regeringen således en kommitté med uppgift att utreda etablerandet av ett permanent Forum för Levande historia (Ku 1999:09, dir. 1999:75). Regeringen avser att inrätta en ny myndighet 2003, Forum för Levande historia. Forumets uppdrag skall vara att främja arbete med, diskussion om och reflektion över demokrati, tolerans och mänskliga rättigheter i samtiden med utgångspunkt i Förintelsen. Verksamheten skall syfta till att stärka människors vilja att aktivt verka för alla människors lika värde. Forum för Levande historia bör ha sitt säte i men verka i hela landet genom samverkan med andra kulturinstitutioner, skolor, universitet och högskolor, folkbildningsorganisationer och andra folkrörelser. Barn och ungdom i grund- och gymnasieskolan samt lärare och andra vuxna i barns och ungdomars närmiljö är särskilt viktiga målgrupper för forumets verksamhet. Genom historieförmedling, till exempel i form av utställningar och konstnärliga uttryckssätt, genom utbildning, föreläsningar och debatt, skall människor kunna få ett fördjupat historiemedvetande. Forum för Levande historia får ett brett verksamhetsuppdrag som ligger väl i linje med de intentioner som ligger till grund för denna handlingsplan. Regeringen avser att tillsätta en organisationskommitté som får i uppdrag att närmare utforma forumets verksamhet. Handlingsplanens förslag kommer att beaktas i relevanta delar. I detta avsnitt presenteras åtgärder som regeringen avser att genomföra. Material om mänskliga rättigheter I FN:s förslag till innehåll i en handlingsplan för utbildning om mänskliga rättigheter tas behovet av att ta fram utbildningsmaterial upp. För att inventera behovet av nytt utbildningsmaterial lämnade arbetsgruppens sekretariat ett uppdrag till att göra en kartläggning av utbildningsmaterial om mänskliga rättigheter. redovisade sitt uppdrag . Kartläggningen visar att det finns en hel del material som vänder sig till olika mottagare. Den sammanfattar bl.a. det utbildningsmaterial som olika myndigheter, enskilda organisationer, universitet, skolor m.fl. Skr. 2001/02:83 använder i sin utbildning . Tonvikten ligger på det material som använts/används i det svenska utbildningsväsendet t.ex. förskola, grundskola, gymnasieskola samt i viss mån högre utbildning. Kart- läggningen i sin helhet begränsas till material utarbetat . Den innehåller också viss information om utbildningsmaterial som tagits fram eller används av olika internationella organisationer bl.a. FN, EU, och . Kartläggningen omfattar också utbildningsmaterial som svenska enskilda organisationer har utarbetat eller använder sig av. Vidare fokuserar kartläggningen på utbildningsmaterial som behandlar mänskliga rättigheter generellt samt särskilda områden som t.ex. rasism, barnets rättigheter och diskriminering. finns också med. Den visar att utbildningsmaterial om mänskliga rättigheter för förskolan, låg- och mellanstadiet finns i ganska begränsad omfattning. Det finns visst material för högstadiet och gymnasiet. För lärare finns det också en del utbildningsmaterial om mänskliga rättigheter. Det finns dock mindre material avseende diskriminering generellt och minoriteters rättigheter. Inte heller finns det mycket utbildningsmaterial som är översatt till andra språk eller anpassat till de behov som personer med funktionshinder har. Ett problem som kartläggningen visar på är att befintligt utbild- ningsmaterial och referensmaterial inte finns samlat någonstans. Det leder till att det är svårt för lärare och skolor att överblicka utbudet. Det finns med andra ord ett stort behov av att göra en sammanställning över befintligt utbildningsmaterial om mänskliga rättigheter och göra denna tillgänglig för skolorna. Forum för Levande historia kommer att spela en stor roll när det gäller utbildning om mänskliga rättigheter. Regeringen avser att låta ta fram material om mänskliga rättigheter som kan användas inom utbildningsväsendet. I materialet skall de folkrättsliga aspekterna uppmärksammas. En kartläggning av de områden som är i behov av kompletteringar av utbildningsmaterial om mänskliga rättigheter samt en översyn av möjligheterna att ta fram detta material skall också genomföras. Ytterligare grupper som särskilt behöver utbildning om mänskliga rättigheter kommer att definieras under 20032004. Flera referensgrupper har påtalat vikten av att ta fram ett interaktivt utbildningsmaterial om mänskliga rättigheter. Många enskilda organisationer bedriver en omfattande utbildningsverksamhet om mänskliga rättigheter. Att enskilda organisationer ägnar sig åt utbildning i dessa frågor bidrar till att öka förståelsen och engagemanget i det svenska samhället för mänskliga rättigheter. Vissa organisationer har skrivit s.k. parallellrapporter. Diskussioner i samband med dessa parallellrapporter bidrar till en viktig debatt om mänskliga rättigheter i samhället. Utbildning om mänskliga rättigheter är också viktigt. Regeringen avser därför att stödja organisationerna i deras strävanden att sprida kunskap om mänskliga rättigheter genom att främja deras möjligheter till att Skr. 2001/02:83 vidareutbilda sin personal och sina medlemmar. I detta sammanhang vill regeringen peka på vikten av ett utökat samarbete mellan å ena sidan statliga och kommunala myndigheter och å andra sidan enskilda organisationer när det gäller utbildning om mänskliga rättigheter, se också avsnitt 6.7 och 9.9. Seminarier och utåtriktad verksamhet Ett viktigt moment i en informationsstrategi är att ordna möten mellan människor där frågor om mänskliga rättigheter ges utrymme. Regeringen avser att underlätta skapandet av mötesplatser för t.ex. enskilda organisationer, statliga myndigheter och kommuner. Även genom kulturella initiativ kan ett viktigt arbete för mänskliga rättigheter bedrivas. Forum för Levande historias uppdrag kommer vara att främja diskussion om frågor som rör demokrati, tolerans och mänskliga rättigheter. Med utgångspunkt i Förintelsen kommer forumet kunna bidra till denna process t.ex. i form av utställningar och konstnärlig verksamhet och genom utbildning, seminarier och debatt. För att handlingsplanen och de olika åtgärderna som aviseras i den skall få så stor spridning som möjligt i samhället behöver en informationsstrategi utarbetas. Utbildning och information är viktiga redskap för att värna mänskliga rättigheter. Forum för Levande historia kommer aktivt arbeta med dessa frågor. Ett viktigt inslag i strategin är att undersöka förutsättningarna för att utarbeta informationsmaterial om mänskliga rättigheter till t.ex. den offentliga förvaltningen. Hur personer med funktionshinder ges möjlighet att tillgodogöra sig materialet skall också beaktas i en informationsstrategi, se avsnitt 10. Regeringens bedömning: Regeringen avser att i ett inledande skede verka för att anställda och politiker i kommunerna och landstingen erbjuds utbildning om de mänskliga rättigheterna. Regeringen kommer att ta upp en diskussion med och om utbildningens närmare utformning och finansiering samt om hur förbunden kan bidra till genomförandet av utbildningen. Skälen för regeringens bedömning: Det är som sagts statens ansvar att de mänskliga rättigheterna respekteras och tillgodoses. I första hand ligger detta ansvar hos regeringen men även den statliga och kommunala förvaltningen har ett ansvar. Kommunerna och landstingen har ett särskilt ansvar beträffande de ekonomiska och sociala rättigheterna. Att kunskap om detta och om andra rättigheters innehåll sprids är därför viktigt för de svenska kommunerna och landstingen. Detta gäller inte minst då kunskaperna om de olika konventionerna i sig kan vara bristfälliga. Men detta är inte det samma som att det saknas kunskap om de värderingar som ligger till grund för konventionerna. Det är inte heller så att dessa frågor inte är föremål för diskussion bland både lokala politiker och tjänstemän. Naturligtvis förs diskussionerna i kommunerna och landstingen utifrån verksamheterna som sådana. Det har också tagits en mängd lokala initiativ i form av exempelvis kommunala ombudsmän, brukarråd, policydokument och olika handlingsplaner. I sammanhanget måste dessutom framhållas att medvetenheten i kommunerna och landstingen om de grundläggande värderingarna i vissa av konventionerna är mycket stor. Ett exempel är och dess grundläggande värderingar om barnets bästa. De viktiga besluten som rör barn och ungdomar fattas på lokal nivå i framför allt kommuner, men också i landsting. Det gäller bl.a. frågor om barnomsorg, skola, socialtjänst, hälso- och sjukvård, boende och fritid. Många kommuner och landsting är medvetna om hur viktigt det är med ett barn- och ungdomsperspektiv när man fattar beslut och det finns också i några kommuner och landsting system för hur barnperspektivet skall tydliggöras i olika sammanhang. och har framfört att det är viktigt att den framtida diskussionen förs utifrån verksamheten och dess innehåll och inte utifrån konventionerna isolerat om man vill föra utvecklingen ytterligare framåt. Under arbetets gång med handlingsplanen konstaterades att det finns ett behov av att närmare undersöka hur kommunerna arbetar med mänskliga rättigheter. fick därför , i uppdrag att göra en kartläggning av kom- munernas arbete för mänskliga rättigheter. Teologiska Högskolan, redovisade sitt uppdrag . Kartläggningen avser det arbete som bedrivs av kommunerna för att främja mänskliga rättigheter, såväl medborgerliga och politiska som ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Den omfattar de olika utbildningsinsatser om mänskliga rättigheter som kommunerna har genomfört eller genomför. Kartläggningen är begränsad till det arbete som genomförts och fram till . Kartläggningen visar att en del kommuner kommit långt i sitt arbete inom specifika områden men att utbildningsbehovet som helhet är stort. En viktig målgrupp för utbildning om mänskliga rättigheter är utbildningsväsendet. Det är viktigt att skapa mötesplatser där representanter från utbildningsväsendet ges möjlighet att möta andra aktörer med specifik kunskap i olika frågor om mänskliga rättigheter, t.ex. ombudsmannamyndigheterna och enskilda organisationer. Regeringen avser därför att i ett inledande skede verka för att anställda och politiker i kommunerna och landstingen erbjuds utbildning om de mänskliga rättigheterna. Regeringen kommer att ta upp en diskussion med och om utbildningens närmare utformning och finansiering samt om hur förbunden kan bidra till genomförandet av utbildningen. Utbildningarna skall utformas med utgångspunkt i de olika kommunala verksamheterna. Sammanfattande beskrivning: Regeringen kommer att ge organisationer m.fl. möjlighet att kunna erhålla bidrag till aktiviteter som främjar deltagande i de demokratiska processerna. Regeringens projekt för Demokrati är ett långsiktigt utvecklingsarbete för det svenska folkstyret. Utvecklingsarbetet pågår fram till utgången av 2002.