prop · GP03166 · 2002-03-21 00:00:00 — Detta hänger uppen- barligen samman med att utbildningstiden förlängts och att det tar allt att etablera sig på arbetsmarknaden. När kvinnor kommer upp minskar deras förmåga att få barn. Höjningen av genomsnittsåldern för det första barnets födelse är nu så hög att risken för oönskad barnlöshet blir allt tydligare. Det stora flertalet unga människor vill fortfarande ha barn. Två barn är den förhärskande . Ett fast stabilt arbete som ger en hygglig inkomst förefaller vara ett krav från de flesta innan de vill skaffa barn. Det verkar svårt att nå upp till de inkomster som behövs för att ha råd med barn . Ett fungerande familjestödsystem förefaller vara en nödvändig men inte tillräcklig förutsättning för att få rimliga nivåer på födelsetalet. Den kraftiga ökningen av tillfälliga arbeten vi haft på arbetsmark- naden i förefaller ge negativa konsekvenser när det gäller barnafödande. Tecken finns på att toleransen mot barnafödande och mot barn minskat på den svenska arbetsmarknaden. Detta förfaller särskilt ha drabbat ensamstående föräldrar. Arbetsgruppens beskrivningar och analyser studeras Skr. 2001/02:166 inom för att se vilka konkreta förslag som kan utfor- mas för att möta de problem som beskrivs. Som ett led i arbetet med att renodla ombuds- mannaroll (jfr prop. 2001/02:96) har samordningsansvaret för barnsäker- hetsarbetet lyfts bort från ombudsmannen. Regeringen beslutade att tillsätta en Barnsäkerhetsdelegation med uppgift att brett se över barnsäkerhetsfrågorna samt att utreda vilken myndighet som fortsättningsvis bör ha det övergripande samordningsansvaret inom området. ligger samordningsansvaret på dele- gationen. Delegationen skall i övrigt öka medvetenheten kring barnsäkerhets- frågorna, lämna förslag till hur kunskaperna inom området kan förbättras, visa metoder för hur barn och unga i högre grad kan involveras i säker- hetsarbetet samt föreslå de lagändringar och andra åtgärder som behövs för att minska antalet dödsfall och skador bland barn och unga till följd av olycksfall. Barnsäkerhetsdelegationen leds av barnministerns statssekreterare och i delegationen ingår företrädare för , , Elsäkerhets- verket, , , , och . I delegationen ingår därutöver som sak- kunniga , organisationen till lek, två ung- domar samt företrädare för . Delegationen skall lämna förslag till ny samordnings- myndighet. Arbetet i sin helhet skall vara avslutat vid utgången av . Romer är en av de erkända minoriteterna i . Till gruppen hör både familjer som levt i och relativt nykomna invand- rare. Många som tillhör gruppen romer har en utsatt social situation och det är uppenbart att romska barn möter diskriminering på ett sätt som få andra barn i . Mot denna bakgrund är det angeläget att öka kunskaperna om romska barns situation och att låta romska barn och unga själva komma till tals och beskriva hur de ser på sitt liv, vilka förhoppningar de har för fram- tiden och vilka krav de har på samhället när det gäller att minska den diskriminering de flesta av dem är utsatta för. En arbetsgrupp har bildats med representanter för den romska folk- gruppen och för i syfte att bredda kunskaperna och föra ut en bild av de romska barnens situation. Målsättningen är att arbe- tet skall bidra till att romska barns utsatthet och diskriminering minskar. En konferens på temat romska barn kommer att arrangeras . överlämnade ett delbetänkande om barns- och ungdomars uppväxtvillkor i storstädernas utsatta områden. Be- tänkandet fokuserar på den snedfördelning av livschanser som finns mellan olika grupper av barn och ungdomar i våra tre storstadsområden. Den främsta orsaken uppgavs vara föräldrarnas sociala och ekonomiska situation. Kommittén framhöll snabba åtgärder för att mildra de missför- hållanden som följer av boendesegregationen och att det krävs en långsiktig politik med okonventionella inslag för att kunna bemästra pro- blemen. På grundval av regeringens proposition 1997/98:165 Utveckling och rättvisa en politik för storstaden beslutade om en ny nationell storstadspolitik. De två övergripande målen för politiken är att ge storstadsregionerna goda förutsättningar för långsiktigt hållbar tillväxt och att bryta såväl den sociala, etniska och diskriminerande segrega- tionen i storstadsregionerna och att verka för jämlika och jämställda lev- nadsvillkor för storstädernas invånare. Båda dessa mål bedöms vara grundläggande för att trygga barns uppväxtvillkor. I propositionen konstateras att storstädernas utsatta stadsdelar är mycket barnrika och att över hälften av barnen och ungdomarna i dessa områden har utländsk bakgrund, dvs. minst en förälder är född utom- lands. Tecken tyder på att allt fler barn med utländsk bakgrund i dessa utsatta bostadsområden blir föremål för insatser. I samband med införandet av den nya storstadspolitiken introducerades lokala utvecklingsavtal som ett instrument för att genomför den nya politiken. , , , , , och har tecknat lokala utvecklingsavtalen med staten och sam- manlagt 24 stadsdelar omfattas av insatser inom lokala utvecklingsavtal. Åtgärder som riktar sig specifikt till barn är bl.a. språkförskolor som erbjuds alla barn . För många som kommer till språkförskolan är detta det första mötet med den svenska vardagen. Målet är att barnen skall kunna svenska när det börjar skolan och att föräldrarna får möjlighet till kontakt med det svenska samhället via de vardagsanknutna språkstudierna. I propositionen angavs vidare att av statliga medel borde fördelas till kulturverksamhet inom ramen för de lokala utveck- lingsavtalen för att förbättra barn och ungdomars uppväxtvillkor och stimulera deras utveckling till kreativa och ansvarstagande människor. I efterhand kan konstateras att de kommuner som har tecknat avtal har satsat betydligt mer, totalt har gått till kulturinsatser. Detta inkluderar enbart insatser som är helt eller delvis riktade till barn- och ungdomar. I de avtal som tecknats är betydligt mer beräknat till kulturinsatser, men utbetal- ningarna ligger längre fram i tiden. tillkännagivanden i anledning av Skr. Vid behandlingen i av regeringens skrivelse Barn här och Redogörelse för barnpolitiken i gjordes två tillkännagivanden avseende barn och självmord respektive familjerådslag (skr. 1999/2000:137, bet. 2000/01:SoU7, rskr. 2000/01:135). Nedan följer en redovisning av vilka åtgärder regeringen har vidtagit i anledning av till- kännagivandena. Utskottet uttalade med anledning av yrkanden i två motioner att de rikt- linjer som WHO har utarbetat om hur självmordsförebyggande arbete bör bedrivas omsätts till svenska förhållanden. Antalet självmord har fortsatt att sjunka i så gott som samtliga ålders- I åldersgruppen har dock antalet självmord legat kon- Depressioner förekommer dock oftare än man tror bland ungdomar som bör få behandling för detta eftersom självmordstankar också är van- liga vid depressioner. Självmord är ett mycket angeläget folkhälso- problem och ungdomar vid sidan av yngre vuxna är de grupper som Inom myndigheten , , finns en huvudaktör - Nationellt prevention av psykisk ohälsa - med uppdrag att förebygga självmord och självmords- Man bedriver forskning, utbildning och ett aktivt utvecklings- arbete bl.a. genom att samla landets övriga regionala suicidpreventiva Detta centrum utbildar även strategiskt utvalda yrkeskategorier, som kan finnas nära självmordsbenägna människor, t.ex. anställda inom , psykiatrin, skolan, polisen, präster m.fl. IPM har enligt regleringsbrev för krav på sig att redovisa hur man beaktat riks- dagsbeslutet att föra ut WHO:s riktlinjer om själv- mordsförebyggande arbete i skolan. För skolor finns självmordsförebyggande program framtagna i sam- verkan mellan , och det centrum som nämnts ovan. Målet är att visa att det går att göra något åt problemen och att ungdomar ska veta var man kan få hjälp. Det pågår en bevakning av området som går ut på att upptäcka risker i samhället som skapar psy- kisk ohälsa och göra det möjligt att åtgärda för att få ner antalet Inom hälso- och sjukvård och socialt arbete behövs även uppmärksamhet på riskfaktorer i uppväxtmiljön och lyhördhet för barns signaler om störda hemförhållanden. Sett mot bakgrund av sjunkande dödlighet i övrigt, exempelvis i infek- tionssjukdomar och olycksfall, är självmordsprevention mycket ange- Liksom olycksfall rör det sig också om många orsaker, som Skr. 2001/02:166 behöver angripas på olika nivåer och genom prevention av olika slag och genom stabila vuxenkontakter under uppväxtåren. För barn och unga gäller det att skapa stödjande miljöer och träna bl.a. skolpersonal i kon- flikthantering och att uppmärksamma signaler hos de elever som har destruktiva familjeförhållanden. 9.2Familjerådslag eller annan arbetsmodell Utskottet uttalade att det delar bedömningen i motion So458 (mp) yrkande 1 om att det bör vara en självklar rättighet för familjer att vara delaktiga när beslut skall tas om sociala ingripanden eller om stödåt- gärder. Om familjen så önskar bör den därför ha rätt till ett familjerådslag eller annan arbetsmodell som i likhet med familjerådslag tar de närståen- des resurser till vara. Regeringen bör i lämpligt sammanhang återkomma till med en redovisning. Av socialtjänstlagens (2001:453) portalparagraf (1 kap. 1 § 3 stycket) framgår att verksamheten skall bygga på respekt för människornas själv- bestämmanderätt och integritet. Denna respekt skall vara utgångspunkten för insatser för barn och familjer. Socialt arbete bedrivs med ett flertal olika metoder. För att kunna arbeta förändrande i familjer med svår problematik är det angeläget att har flera olika metoder till förfogande. Olika sätt att engagera familjers nätverk i det sociala barnavårdsarbetet har utvecklats . intro- ducerades familjerådslagen som en metod att arbeta med barn och familjer. Med stöd från regeringen genomförde ett projekt för att utveckla en svensk modell för familjerådslag. Tanken bakom familjerådslag är att familj, släkt och vänner och grannar har en kunskap om det enskilda barnet som myndighetspersoner saknar och som gör dem bättre rustade att fatta beslut om och ta ansvar för barnet. Projektet har utvärderats (Familjerådslag i , 1999:1). Utvärderingen visar att de svenska familjerådslagen i huvudsak har genomförts enligt modellen samt att rådslaget har utnyttjat den möj- lighet till inflytande som modellen innebär. Nästan vart fjärde barn hade återaktualiserats för en ny utredning, vanligen på grund av en anmälan. Återaktualisering var ungefär lika vanlig bland barn som varit föremål för familjerådslag som bland dem som utretts traditionellt. Hälften av barnen var fortfarande aktuella för någon form av bistånd och detta var vanligare vid familjerådslag. Det var lika vanligt att barn placerades utanför hemmet efter familjerådslag som efter traditionella utredningar. Det flesta av familjerådslagsbarnen placerades hos släktingar, medan detta var ovanligt bland dem som utretts på traditionellt sätt. som medverkat i familjerådslag var i stor utsträckning positiva till att medverka i ytterligare familjerådslag. Resultaten visar att familjerådslag har fått ett svagt genomslag i det vardagliga sociala arbetet. användes familjerådslag i av alla pågå- ende utredningar i de tio kommuner som ingick i det svenska projektet. Variationen mellan kommunerna var stor, mellan . efter det första familjerådslaget genomfördes hade fem av kommu- nerna så gott som upphört med att använda familjerådslag. Fyra fortsatte i begränsad omfattning och endast en kommun använde det regelbundet. En viktig förklaring till den låga graden av användande är att åtta av tio föräldrar tackade nej till erbjudandet om familjerådslag. Som redovisas i avsnitt 4.2.6 avser regeringen att lämna en proposition till om införande av en särskild lag om medling med anledning av brott. Familjerådslag uppvisar likheter med medling med anledning av brott, men även skillnader. Familjerådslag syftar till att komma till rätta med andra problem i den unges livssituation. Medling och familjerådslag är metoder som enligt regeringens bedöm- ning kan komplettera varandra. Inslag av familjerådslag kan vidare före- komma under ett medlingsmöte genom att även andra personer än vård- nadshavare kan närvara, om det är lämpligt och förenligt med syftet med medlingen har ansett att den försöksverksamhet med famil- jerådsslag med inslag av medling som har genomförts (se ovan nämnda utvärdering) har varit alltför begränsad för att det skall gå att dra några mer långtgående slutsatser av verksamhetens betydelse för unga lag- överträdare. Utredningen menar dock att familjerådslag kan ha en positiv inverkan på unga som begått brott. Regeringen delar utredningens be- dömning. har Multiple Systemic Therapy (MST) kommit att användas av flera svenska kommuner i arbetet med barn och familjer. MST är en relativt ny behandlingsmodell med ursprung i , avsedd för ungdomar mellan . Metoden har visat sig framgångsrik i ett antal studier. Ofta får den unge och familjen välja t.ex. mellan institu- tionsplacering eller MST. Behandlingstiden är kort, cirka . finns en terapeut tillgänglig för familjen, om så behövs . Ett tydligt kontrakt görs upp med den eller de föräldrar som vill och kan engagera sig i insatsen. Detta kan sedan vid behov förändras och kompletteras. Allt arbete sker via stöttande av föräldrarna. Det är de som ska sätta gränser och kontroller att överenskommelser inte bryts. En tydligare struktur på hem-, skol- eller arbetssituationen, fritiden m.m. eftersträvas, med högre grad av föräldrakontroll. Uppföljning av arbetet sker såväl under behandlingen som efter avslutad insats. Regeringen har i olika sammanhang konstaterat att det inte är lämpligt att lagstifta om vissa specifika metoder för det sociala arbetet. Däremot är det angeläget att det utvecklas nya metoder och att socialarbetare har tillgång till väl beprövade metoder för att med stor flexibilitet kunna anpassa sitt arbete till den enskilda familjens behov. Detta ingår i Social- styrelsens uppdrag som nationell expert och tillsynsmyndighet. Social- styrelsen har också regeringens uppdrag att genomföra en samlad strategi för kunskapsutveckling inom . Arbetet på den internationella nivån Inom verkar aktivt för att stärka organisationens arbete vad gäller barnfrågor. Med sitt breda verksamhetsfält har Europa- rådet en nyckelroll i uppföljningen av i . Arbetet, som till stor del består i kunskapsspridning och erfarenhets- utbyte, bedrivs såväl multilateralt som bilateralt. Frågor om barn har i flera omgångar stått på program. Rådet har bl.a. lagt möda på att sprida till medlems- länderna. Rådet har också varit pionjär när det gäller att i internationella sammanhang involvera barn och unga i det praktiska arbetet exempelvis som deltagare i konferenser. Nära kopplat till barn- och familjeprogrammet är famil- jeministerkonferenser. var barn temat för sådana konferenser. arrangerade konferens på temat Towards a childfriendly society. Det nuvarande barn- och familjeprogrammet startade föregående år. Verksamheten samordnas inom ett så kallat forum som består av repre- sentanter från olika styrkommittéer inom och representanter från andra internationella organisationer som arbetar med barnfrågor. Medlemsländerna har också rätt att sända representanter till forum vilket alltfler länder gör. Ett antal barn och ungdomar i åldrarna från olika länder, bland annat från , medverkar också i arbetet. sker det mesta av det praktiska arbetet i tre arbets- grupper. En grupp arbetar med utsatta barn inkluderande barn på hel- tidsinstitution, en annan med barnomsorg och en tredje med barns och ungas delaktighet i samhällsarbetet. I dessa arbetsgrupper ingår forskare, regeringsrepresentanter, fältarbetare och barn och unga. Inriktningen på arbetet i de tre grupperna är i första hand att ge kun- skap och stöd till medlemsländer och att verka som en kanal för kun- skapsspridning mellan länder. Mycket av arbetet kommer att vara riktat till de nya medlemsstaterna i . Att bygga upp en fungerande socialtjänst som kan ge stöd till familjer och barn så att omhändertaganden av barn undviks är en första arbets- linje. Att hitta alternativa placeringsformer till stora institutioner är en annan inriktning. Att ta tillvara de institutionsplacerade barnens mänsk- liga rättigheter och se till att deras röste hörs är en tredje del i arbetet. om utövandet av barns rättigheter har utarbetat en konvention om utövandet av barns rättig- heter, European Convention on the Exercise of Childrens Rights. Kon- ventionen öppnades för undertecknande . har undertecknat konventionen men ännu inte ratificerat den. konventionen är att förbättra barns ställning i familjerättsprocesser. ventionen är avsedd att vara ett komplement till och Skr. 2001/02:166 hjälpa länderna att genomföra på ett riktigt sätt. Inom övervägs vilka lagändringar som behöver göras för att skall kunna ratificera konventionen. En departementspromemoria med förslag till sådana lagändringar kommer att färdigställas . Konvention om umgänge med barn Inom har pågått arbete med att utforma en konvention om umgänge med barn. Konventionen kommer att innehålla materiella bestämmelser, bl.a. om allmänt accepterade principer för avgörande av umgängesfrågor. Tanken är att gemensamma principer underlättar tillämpningen av umgängesavgöranden i andra stater än ursprungsstaten liksom möjligheterna att få avgörandena erkända och verkställda i andra länder. Konventionen kommer vidare att innehålla bestämmelser om safeguards, dvs. åtgärder som tillser att umgänges- avgöranden följs och att barnet återlämnas efter umgängesperiodens slut, t.ex. vite, deponering av pass, deposition av pengar som förverkas om barnet inte återlämnas samt möjlighet att få ett förhandsbesked om huru- vida ett vårdnads- eller umgängesavgörande erkänns och kan verkställas i en viss stat. Förslaget till konvention kommer att föreläggas minis- terkommitté för antagande . Konvention om IT-relaterad brottslighet Inom har deltagit aktivt i arbetet med framtagande av en konvention om IT-relaterad brottslighet, som bl.a. berör barn- pornografi på Internet. Ett arbete för att ratificera konventionen kommer att påbörjas . Barnperspektiv i EU:s beslutfattande Barnets rättigheter faller inte inom Europeiska unionens institutionella Trots detta rör många av barn och Asyl- och flyktingpolitik, biståndspolitik, konsument- frågor, media och reklam är några exempel. skapet i det europeiska unionen inbjöd till ett informellt ministermöte för att öka intresset för barnfrågor. byggde på en uppfattning om att barnfrågor var alltför osynliga och splittrade inom EU, trots att samtliga medlemsstater har ratificerat barn- Som ett resultat av det franska initiativet bildades en per- manent grupp på tjänstemannanivå i syfte att fortsätta diskussionerna om hur barnets rättigheter kan beaktas i Europeiska unionen. Diskussionerna fortsatte under ledning av det svenska ordförande- skapet bl.a. genom ett möte på tjänstemannanivå i Den centrala frågan var ett barnperspektiv i beslutsfattandet Skr. 2001/02:166 inom EU. Detta innebär inte att ett nytt politikområde tillskapas utan syftar till att lyfta fram ett barnperspektiv i unionens nuvarande kompe- tensområden i enlighet med EG-fördraget. Frågan har fått stöd från samtliga medlemsstater. Både det belgiska och det spanska ordförandeskapet i Europeiska unionen har fortsatt arbetet i denna fråga. inbjöd bl.a. till ett ministermöte för att understryka vikten av ett barnperspektiv i EU. har även inbjudit till ett möte på tjänstemannanivå under sitt ordförandeskap. Den har för avsikt att även fortsättningsvis aktivt driva denna fråga inom EU. Inom EU bedrivs förhandlingar om ett förslag till förordning om för- äldraansvar, som är tänkt att omfatta frågor om vårdnad om barn, um- gänge med barn och barns boende. Förslaget innehåller bestämmelser om domstols behörighet, erkännande och verkställighet i en medlemsstat av avgöranden som meddelats i en annan medlemsstat samt om samarbetet mellan medlemsstaternas myndigheter. Förslaget innebär också att det s.k. exekvaturförfarandet skall avskaffas när det gäller avgöranden om umgängesrätt. En umgängesdom skall alltså kunna verkställas direkt i andra medlemsstater utan att något särskilt förfarande behöver iakttas i verkställighetsstaten. Arbetet mot människohandel och sexuell exploatering av barn Det svenska ordförandeskapet ägnade stor kraft åt att föra EU:s arbete mot människohandel och sexuell exploatering av barn framåt. Ett exem- pel är arbetet med rambeslut om människohandel och sexuell exploa- tering av barn och barnpornografi. En förbättrad EU-gemensam straff- rättslig lagstiftning skall bidra till att underlätta bl.a. polis och åklagares samarbete över gränserna i kampen mot denna brottslighet. Vid rådet för rättsliga och inrikes frågor nådde ministrarna en s.k. politisk överenskommelse om merparten av innehållet i rambeslutet om åtgärder för att bekämpa människohandel. En politisk överenskommelse om resterande del, dvs. om tillämpliga straffskalor, nåddes . Således finns nu bl.a. en gemensam definition av vad som skall avses med människohandel syftande till både sexuell exploa- tering och arbetskraftsexploatering, en bestämmelse om kriminalisering av olika former av medverkan och försök samt bestämmelser om straff- skalor, jurisdiktion, ansvar för juridiska personer och om hjälp och stöd till brottsoffer. innevarande år lämnade regeringen en proposition om antagande av rambeslutet till . Det svenska ordförandeskapet ägnade också stor kraft åt att få till stånd ett fördjupat och förbättrat samarbete med såväl EU:s ansökarländer som med andra länder utanför EU, såsom . Bland annat nåddes under det svenska ordförandeskapet politisk enighet om att EU:s ansökarländer kan delta som partner i projekt som delfinansieras av ett särskilt EU-pro- gram för att förbättra internationellt samarbete inom området människo- Skr. 2001/02:166 handel och sexuell exploatering av barn. Europeiska nätverket för förebyggande av brottslighet (EUCPN) Inför och under ordförandeskap i EU har arbetat för att komplettera EU:s kriminalpolitik med brottsförebyggande åtgärder. En för att diskutera konkreta åtgärder hölls . Slutsatserna från konferensen är en integrerad del i den av fram- arbetade brottsförebyggande policyn för EU, som beslutades av EU:s justitie- och inrikesministrar . En annan viktig del i denna policy är det europeiska brottsföre- byggande nätverk som inrättats på initiativ av och . Genom att fortsatt aktivt arbeta i nätverket (Brottsförebyg- gande rådet har här en viktig uppgift) avser utveckla möjlig- heterna att förebygga brott genom åtgärder på EU-nivån och främja utbytet och utvecklingen av kunskap om effektiva brottsförebyggande åtgärder. Ungdomsbrottslighet är här en prioriterad fråga. Barns mediesituation var en av profilfrågorna under det svenska EU- ordförandeskapet . I samarbete med kommissionen arrange- rades expertseminariet Barn och unga i det nya medie- landskapet i . Drygt 200 företrädare för mediebranscher, intresseorganisationer och myndigheter från hela samlades för att diskutera hur barns intressen skall tillgodoses i den snabba teknikutveck- lingen och i det ökade medieutbudet. Frågan om hur barn skall skyddas från skadligt medieinnehåll på Internet, i datorspel och i TV debatterades liksom frågan om TV-reklam riktad till barn. Public servicebolagens viktiga roll i produktionen av barnprogram av hög kvalitet lyftes fram. Frågan om TV-reklam riktad till barn tydliggjordes under det svenska ordförandehalvåret på den politiska dagordningen inför den kommande revideringen av TV-direktivet. En särskild debatt hölls i ämnet vid det informella kulturministermötet i . Diskussio- nen visade på ett brett stöd för att särskild hänsyn bör visas barn när det gäller reklam. Konsultationsprocessen om utformningen av det framtida TV-direktivet inleds . Kommissionen skall lämna förslag till ändringar . Det svenska ordförandeskapet tog även initiativ till rådsslutsatser som antogs vid rådsmötet .