prop · GP03166 · 2002-03-21 00:00:00 — 2001/02:166 ningsärenden. Rapporten behandlar främst nedanstående delområden och rapporten lämnar konkreta förslag på åtgärder som skulle öka genom- slagskraften för i praktiken: Gömda barnfamiljer, asylprocessen för barn i familj, barn i tillståndsprocessen, ensam- kommande barn i asyl- och tillståndsprocesserna samt en ytterligare höj- ning av barnkompetensen Projektet föreslår konkreta åtgärder för hur arbetet skall bedrivas vidare. Slutsatser som dras i rapporten är bl.a. att samverkan internt inom och i förhållande till externa aktörer behöver öka och att inblandades roller behöver tydliggöras vid möten och i bildandet av nätverk. Ett exempel är samarbetet mellan och de sociala myndigheterna, varvid måste beaktas gällande sekretesslag- stiftning. Vidare att utbildning av personal bör prioriteras och att det av beslut och annan dokumentation alltid bör framgå på vilket sätt barnkon- ventionens bestämmelser bör beaktas. Projektet föreslår också särskilda interna riktlinjer för samtal med barn under asylutredningen. 4.2.6 Barn i rättsprocessen Unga lagöverträdare Unga lagöverträdare särbehandlas i det straffrättsliga systemet. En ut- gångspunkt för lagstiftning om unga lagöverträdare är att fängelsestraff motverkar en ung människas möjlighet att föra ett laglydigt liv. Huvud- ansvaret för unga lagöverträdare ligger hos som har de bästa förutsättningarna för att tillgodose unga lagöverträdares särskilda behov av stöd och hjälp. infördes påföljden sluten ungdomsvård för ung- domar i ålderskategorin . Avsikten var att påföljden i stort sett skulle ersätta fängelsestraff för denna ålderskategori, eftersom fängelse är en olämplig miljö för barn och ungdomar. Om någon begått brott innan han eller hon fyllt och om rätten finner att påföljden bör bestämmas till fängelse skall den i stället bestämma påföljden till sluten ungdomsvård . Den unges behov av vård tillmäts stor betydelse vid verkställigheten av straffet. (Jfr art. 40.4 i som anger att alternativ till anstaltsvård skall finnas tillgängliga för att säker- ställa att barn behandlas på ett sätt som är lämpligt för deras välfärd och är rimligt både med hänsyn till deras personliga förhållanden och till brottet.) Sedan påföljden sluten ungdomsvård infördes har endast ett fåtal unga dömts till fängelse. genomfördes även förändringar när det gäller påföljden överlämnande till vård inom . Kraven på förut- sebarhet, konsekvens och proportionalitet har givits större utrymme när det gäller denna påföljd. En möjlighet att förena påföljden överlämnande till vård inom med ungdomstjänst infördes också. Regeringen gav , Social- styrelsen och i uppdrag att följa upp och ut- värdera påföljderna sluten ungdomsvård och överlämnande till vård inom , såväl inom ramen för det straffrättsliga systemet som Uppdraget skall redovisas Skr. 2001/02:166 2002. skall enligt regleringsbrevet redovisa det brottsbekämpande arbete som har bedrivits när det gäller ungdomar i åldrarna . Av redovisningen skall bl.a. framgå vilka åtgärder som vidtagits för att identifiera unga gärningsmän, med syfte att mot- verka nyrekryteringen till s.k. kriminella karriärer. I budgetpropositionen för anför regeringen att arbetet med att förhindra att barn och ungdomar rekryteras till en kriminell livsstil är en av huvuduppgifterna för såväl kriminalpolitiken, som för föräldrar och skola m.fl. lade fram en rapport där olika riskfaktorer för brottslighet, liksom vilka tidiga åtgärder som kan sättas in för att förhindra en brottslig karriär granskades. Viktig är också föräldrars stödjande och uppfostrande roll. Brottsföre- byggande rådet genomför här ett projekt som syftar till att genom framför allt utbildning och nätverksbyggnad stödja vuxna i deras roll som föräld- rar. utvärderar olika projekt som syftar till brottsförebyggande åtgärder för barn och ungdomar. Då barn och ungdomar tillbringar en så stor del av sin tid i skolan så kommer bl.a. ge ut en skrift med tips på hur skolan kan arbeta brottsförebyggande. Dessutom arbetar Brottsförebyg- gande rådet med att ta fram en lärarhandledning i ämnet. fortsätter även att kartlägga brottsligheten och problembeteendet bland landets niondeklassare. Studien görs för fjärde året. Dessa undersökningar bidrar med kunskap om ungdomsbrott och dess utveckling. Medling med anledning av brott Regeringen är positiv till medling för unga lagöverträdare. Avsikten är att medling för unga lagöverträdare tills vidare skall finansieras genom statliga bidrag, som fördelas av . Regeringen har för avsikt att överlämna en proposition till angående en särskild lag om medling med anledning av brott. Medling definieras som ett frivilligt möte mellan en gärningsman och ett brottsoffer inför en opartisk medlare för att tala om brottet. Medling skall bl.a. syfta till att gärningsmannen får ökad kunskap om brottets konse- kvenser och att brottsoffret ges möjlighet att bearbeta sina upplevelser. Medling skall ske i bägge parters intresse och ha som mål att minska de negativa följderna av brottet. Förslaget till ny lag om medling grundas på ett betänkande av Utredningen om medling vid ungdomsbrott (SOU 2000:105). De tidigare gällande reglerna om handläggning av ungdomsmål reforme- rades . De grundläggande avsikterna med de bestämmelser som då infördes var att förkorta tiden mellan brott och reaktion samt att skapa förutsättningar för ett förbättrat samarbete mellan de myndigheter som berörs när ungdomar misstänks för brott. En viktig ambition var vidare Skr. 2001/02:166 att skapa förutsättningar för bättre kontakter med den unge och dennes föräldrar eller andra fostrare. Det yttersta syftet med reformen var att den skulle ha en brottsförebyggande effekt. Utvärderingen visar att avsikterna med reformen har uppfyllts och att några stora förändringar inte behövs. Vissa ändringar i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare (LUL) och i rätte- gångsbalken har dock ansetts nödvändiga. Rätten till offentlig försvarare Beträffande rätten till offentlig försvarare förelåg tidigare en skillnad mellan ett barn som är tilltalad i ett brottmål och ett barn som endast är misstänkt för brott. , som hade i uppdrag att göra en över- syn av svensk lagstiftning och praxis i förhållande till , ansåg att det inte var förenligt med konventionens bestämmelser att det fanns en skillnad i förutsättningarna för att ha rätt till offentlig försvarare beroende på var i den rättsliga processen barnet befinner sig (SOU 1997:116 s. 484). Med anledning härav ändrades den ifrågavarande be- stämmelsen (24 § LUL) så att rätten till offentlig försvarare även gäller misstänkta under (SFS 2001:152, prop. 2000/01:56, bet. 2000/01:JuU18, rskr. 2000/01:170). I likhet med vad som gällde tidigare skall dock offentlig försvarare normalt inte förordnas i de fall där det är uppenbart att den misstänkte inte har behov av det biträde och stöd som en offentlig försvarare kan ge. När barn misstänks för brott Det är viktigt att utredningar där barn misstänks för brott kan ske snabbt och med stor hänsyn till barnet. För att understryka vikten av snabb handläggning ändrades LUL på så sätt att ett sär- skilt skyndsamhetskrav infördes för dessa utredningar. hänsyn tas till barnets ålder och utvecklingsnivå. Barn kan ofta behöva på sig för att berätta vad de vet. Vidare infördes bestämmelser om att dessa utredningar nor- malt skall ledas av en polis eller en åklagare som är särskilt lämpad för Samma polismän och åklagare skall om möjligt anlitas om en ny utredning blir aktuell. För att göra föräldrarnas roll tydlig föreskrevs att vårdnadshavaren eller annan fostrare genom en uttrycklig regel i lagen skall kallas till förhör som hålls med barnet. Vuxnas medverkan i processer som rör barn och ungdomar Regeringen har i en nyligen framlagd proposition föreslagit att vuxnas medverkan skall öka i processer som rör barn och ungdomar (prop. 2001/02:111). När någon som inte har fyllt misstänks för brott skall enligt nu gällande regler endast den eller de vuxna som har det huvudsakliga an- svaret för den unge (oftast den unges vårdnadshavare) underrättas om brottsmisstanken samt kallas till polisförhör och, i de flesta fall, dom- Skr. 2001/02:166 stolsförhandling. Men ofta kan den unge också ha en nära relation till någon annan vuxen än vårdnadshavaren. Regeringen anser att det är vik- tigt att de vuxna som står i en nära relation till en ung person som miss- tänks för brott ges möjlighet att medverka till att hjälpa den unge att komma till rätta med sin brottslighet. I propositionen föreslås därför att även andra som har en fostrande roll i förhållande till den unge närmare skall kunna involveras i processen. Genom regeringens förslag kan exempelvis även umgängesföräldrar, styvföräldrar, familjehemsföräldrar, mor- och farföräldrar samt stödpersoner m.fl. komma att involveras i processen på samma sätt som en vårdnadshavare. Regeringen föreslår också en förbättrad föräldramedverkan i mål och ärenden där den unge som skall kallas till domstol inte är misstänkt för brott. Regeringen anser att det är betydelsefullt att föräldrar ges möjlighet att stödja den unge när han eller hon kallats till domstolssammanträde för att exempelvis höras som målsägande eller vittne. I propositionen förslås därför att det skall införas en generell regel om att vårdnadshavare eller andra fostrare normalt skall underrättas när deras barn som inte har fyllt kallas till ett domstolssammanträde. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Det finns många fördelar med att en företrädare för med- verkar under huvudförhandling där den tilltalade är och där socialnämnden har yttrat sig om den unges personliga förhållanden. Framför allt kan det ge domstolen ett bättre underlag i påföljdsfrågan. Men även för arbete med den unge kan medverkan vid huvudförhandlingen vara värdefull. Genom en ändring i LUL infördes därför en bestämmelse om att domstolen skall underrätta socialnämnden om tidpunkten för huvudförhandlingen i de fall social- tjänsten skall avge eller har avgett yttrande om den unge. I regleringsbrevet för kriminalvården fick Kriminalvårdsstyrel- sen som återrapporteringskrav att redovisa hur kriminalvården arbetar med häktade personer . har redovisat att det, alltsedan arbetet med att generellt förbättra förhållandena i häk- tena intensifierades , har funnits ett särskilt fokus på omvårdnaden av häktade ungdomar, dvs. För dessa har det vid landets två största häkten (och ) inrättats separata ungdomsavdelningar. I har man särskild personal och riktad verksamhet. Trots besparingskrav har ungdomsavdelningen prioriterats avseende studieverksamheten i häktet. Vid häktet i har en ungdomssekreterare för uppsökande verksamhet gentemot ungdomar för eventuell utslussning till kommunens behand- lingsverksamheter. Vidare fick i uppdrag att redovisa vilka konsekvenser ändringarna i 8 och 8 a §§ lagen (1974:203) om kriminal- vård i anstalt om anstaltsplaceringen av ungdomar har fått för de intagna Skr. 2001/02:166 respektive för verksamheten. har redovisat att det har funnits en uttalad strävan från kriminalvårdens sida att placera unga intagna avskilt från äldre intagna. Detta har främst skett på två av landets anstalter, och , och det har rört sig om ungdomar med något längre strafftider. 2001 genomfördes en utredning som redovisades i en rapport, Unga män i anstalt och häkte. Rapporten pekar entydigt på att det krävs särskilda resurser för att på ett bra, säkert och framgångsrikt sätt nå resultat vad gäller att ta hand om unga intagna. De särskilda resurser som krävs är mindre anstaltsavdelningar, högre personaltäthet, mer strukturerade akti- viteter vad gäller programverksamhet, fritid och annat. Kriminalvården arbetar nu vidare med de förslag som lämnats i rapporten. I regleringsbrevet för kriminalvården fick Kriminalvårdssty- relsen som återrapporteringskrav att redovisa det rehabiliteringsarbete som bedrivits när det gäller ungdomar i åldrarna som har begått () har i sitt regleringsbrev för fått som återrapporteringskrav att redovisa dels antal och andelen ärenden inom rättspsykiatrin där den undersökte personen var i åldern , dels om verket vidtagit några särskilda åtgärder anpassade för ungdomar i denna ålder. BRÅ har i regleringsbrevet för bl.a. getts ett återrapporterings- krav gällande vilka projekt som genomförts eller pågår för att beskriva och utveckla förebyggande åtgärder mot brott av och mot ungdomar. Barn och ungdomar utsatta för brott har flera ändringar gjorts i de straffrättsliga bestämmel- serna för att förstärka skyddet för barn och ungdomar mot övergrepp av Nedan ges ett par exempel. infördes det nya brottet grov fridskränkning i brotts- Den som utsätter en närstående person, såsom ett barn, för till exempel upprepad misshandel döms för grov fridskränkning. en särskild markering av allvaret i brottslighet som riktar sig mot när- Straffskalan är fängelse i lägst och högst . Brottet gör det möjligt för domstolarna att väsentligt höja straffet för systematiskt våld riktat mot ett barn. genomgick straffbestämmelsen om barnporno- grafibrott en omfattande förändring som innebär att i princip all befatt- ning med barnpornografi, även innehav samt in- och utförsel numera är Det har också införts ett grovt brott med en särskild straff- Att bekämpa vålds- och sexualbrott mot barn är en prioriterad uppgift för polis- och åklagarväsendet. Det framgår av de senaste årens styrdoku- ment till dessa myndigheter. Regeringen uppdrog dessutom i regleringsbreven för åt Riks- Skr. 2001/02:166 polisstyrelsen och Riksåklagaren att redovisa på vilket sätt de utifrån bestämmelser och intentioner har beaktat barnper- spektivet i verksamheten. skall enligt regleringsbrevet redovisa det brottsbekämpande arbete som har bedrivits när det gäller våld mot kvin- nor och barn, inklusive barn som polisen påträffar vilka inte själva utsätts för, men tvingas uppleva våld i sin familj. Redovisningen skall innehålla en sammanhållen nationell beskrivning och analys av hur verksamheten har utvecklats och dess resultat. Av redovisningen skall framgå bl.a. vidtagna åtgärder för att beakta barnperspektivet i verksamheten, utifrån bestämmelser och intentioner samt vidtagna åtgärder för att vidareutveckla polisens bemötande och stöd till brottsoffer och vittnen. Riksåklagaren skall enligt regleringsbrevet redovisa åklagar- organisationens förundersökningsverksamhet och andra åklagarinsatser som genomförts när det gäller bekämpning av våld mot kvinnor och barn samt ungdomsbrottslighet. Vitesföreläggande för barn och ungdomar I finns flertalet regler som säger att den som skall höras i en rättegång skall kallas vid vite till sammanträdet ifråga. Dessa regler är obligatoriska och gäller i princip utan undantag. Det finns därför inte någon möjlighet att med undantag av vittnen som inte fyllt låta bli att kalla barn och ungdomar vid påföljd av vite. Regeringen anser att det är viktigt att vite endast föreläggs en ung person om denne har möj- lighet att på egen hand följa föreläggandet. Vidare har vitessanktionen så stora likheter med straff att det inte bör komma ifråga att döma ut ett vite mot den som inte fyllt och som således inte är straffmyndig. Detta bör klart uttryckas i . Regeringen har därför i den i före- gående stycke nämnda propositionen även föreslagit att det i rättegångs- balken skall införas ett förbud mot att vid vite kalla någon som inte har fyllt till ett sammanträde. Vidare föreslås att ungdomar som fyllt 15 men inte inte skall få kallas vid vite till ett sammanträde, om det finns anledning att anta att han eller hon inte kan infinna sig utan med- verkan av vårdnadshavare eller annan som svarar för hans eller hennes vård och fostran. Lagändringarna föreslås att träda i kraft . Bevisupptagning med barn inom straffrätten Bevisupptagning med barn sker i utifrån ett starkt barnperspek- tiv. Förhör med barn måste alltid ske under största möjliga hänsyns- tagande till barnet. Ett vittne som är får kallas att inställa sig personligen till förhör i domstol om det med hänsyn till barnets mognad och situationen i övrigt kan anses lämpligt. Någon motsvarande begränsning av möjlig- heten att kalla ett barn som utsatts för brott (målsägande) att inställa sig till förhör i domstol finns inte. Trots detta råder en fastlagd praxis inne- bärande att domstolarna i största möjliga utsträckning försöker undvika att höra barn personligen i domstol, eftersom ett sådant hörande ofrån- Skr. 2001/02:166 komligt innebär stora psykiska påfrestningar. Istället för att höras personligen vid rättegången spelas förhören med barnet in på videofilm som sedan spelas upp under rättegången. De videoinspelade förhören hålls som regel av en polis med särskilda erfa- renheter och kunskaper om barn. Endast förhörsledaren och barnet är närvarande i förhörsrummet. Åklagare, målsägandebiträde och försvarare kan följa förhöret i angränsande rum och ställa frågor genom förhörs- ledaren. I betänkande (SOU 1997:116) konstaterades, med ut- gångspunkt i grundläggande principer, att reglerna inom straffprocessen om barns hörande direkt inför domstol är väl av- vägda. Det hittillsvarande tillvägagångssättet för hörande av barn i domstol har emellertid ifrågasatts och är under prövning i Europa- domstolen. I det aktuella målet (S.N. mot , nr. 34209/96) påstås ha brutit mot (artikel 6:1 och 6:3d) genom att varken den tilltalade eller hans försvarare personligen har fått tillfälle att förhöra det barn som utsatts för brott samt då det i praktiken saknats möjligheter att personligen höra barnet i domstol. av- görande kommer att få stor betydelse för det processuella förfarandet i brottmål där barn är målsägande. Dom i målet väntas . I regleringsbrevet för avseende domstolsväsendet m.m. anges att () skall rapportera till regeringen bland annat om det sätt på vilket bestämmelserna och intentionerna i har beaktats i utbildningsverksamheten. En sådan åter- rapportering har skett . är ett stående inslag i seminarier för ordinarie domare vid såväl allmän domstol som vid allmän förvalt- ningsdomstol. Syftet med seminarierna är att förmedla kunskap i frågor som har anknytning till mål om vårdnad, umgänge, boende och verkstäl- lighet samt att ge tillfälle att från olika erfarenheter diskutera proces- suella och handläggningstekniska frågor, ofta barnpsykologiska aspekter, som rör barn. Också den obligatoriska utbildningen för icke ordinarie domare inne- håller inslag om barnet i rättsprocessen. Bland annat ingår här ett särskilt avsnitt om . verkar med andra ord kontinuerligt för frågan om ut- bildning av domare i ärenden som rör barn och arbetet anses högt priori- terat. Regeringen har i propositionen Stöd till brottsoffer presenterat en strategi för det fortsatta arbetet med brottsoffer (prop. 2000/01:79, bet. 2000/01:JuU20, rskr. 2000/01:205). I strategin anges att barn som brotts- offer är ett av de områden som regeringen bedömer som viktigast att prioritera i sitt fortsatta arbete med att förstärka skyddet för och stödet till Skr. 2001/02:166 brottsoffer. remitterade departements- promemorian Ytterligare åtgärder för att motverka våld i nära relatio- ner (Ds 2001:73). Bl.a. föreslås att besöksförbud skall kunna omfatta den egna bostaden och att förbudet skall kunna omfatta ett större geogra- fiskt område än . Vidare föreslås en ändring i bestämmelser om häktning. Ändringen innebär att det i 24 kap. 1 § första stycket uttryckligen anges att den misstänktes för- hållande till målsäganden skall beaktas vid bedömningen av om någon av de särskilda häktningsförutsättningarna föreligger. I promemorian behandlas även frågan om barns rätt till umgänge i de fall den ene föräl- dern är förbjuden att kontakta eller besöka den andra föräldern. Förordningen (1988:691) om tillämpning av lagen (1988:688) om besöksförbud har kompletterats med en ny bestämmelse 4 a §. Av denna följer att när en domstol eller åklagare fattar beslut om besöksför- bud skall socialnämnden genast underrättas om den som beslutet avser skydda och den beslutet avser har gemensamma barn . Syftet med bestämmelsen är att skall få vetskap om att det finns allvarliga problem i den aktuella familjen och att det finns barn som kan vara i behov av stöd och hjälp, bl.a. med um- gänge. fick regeringens uppdrag att bedriva ett utvecklingsarbete till stöd för i dess arbete med brottsoffer- frågor (Ju2001/4719/). kommer inom ramen för sitt uppdrag att särskilt fokusera på barn som brottsoffer och vilket stöd kan ge i olika situationer. gav regeringen också i uppdrag till att förbereda, utforma och genomföra ett program för brottsofferforsk- ning (Ju2001/4718/). I uppdraget framhålls att bl.a. forskning om utsatta barns handlingsmönster är angelägen. Det kan ge personal inom barnomsorg och i skola den kunskap som är nödvändig för att tidigt upptäcka om barn far illa. Genom den nästan dagliga kontakt som barn- omsorgspersonal och lärare har med barn skulle de med bättre kunskaps- underlag ha goda förutsättningar att upptäcka de utsatta barnen. Vidare anges att det är av central betydelse att det bedrivs forskning om hur man bäst förhör barn och hur man skall tolka barns vittnesmål. Dessutom bör forskningen om barn som lever i socialt utsatta miljöer med bl.a. drog- missbruk, fysisk och psykisk misshandel utökas och fördjupas. Brottsofferfonden skall prioritera projekt inriktade mot våld mot barn och ungdomar. Ett nytt återrapporteringskrav har skrivits in i regleringsbrev för . Myndigheten skall dels redovisa vilka aktiviteter myndigheten genomfört under temat unga brottsoffer respektive våld mot kvinnor och barn, dels ange hur många projekt . 2001/02:166 rörande unga brottsoffer och våld mot kvinnor och barn som beviljats medel ur Brottsofferfonden. I regleringsbrevet för för Rättsmedicinalverkat har införts ett återrapporteringskrav att verket skall redovisa vilka insatser som vidta- gits för att se till att personal som i verksamheten kommer i kontakt med kvinnor och barn som utsatts för våld inom familjen har god kunskap om situationen för dessa grupper och hur de skall bemötas samt i övrigt den särskilda kompetens som kan erfordras i förhållande till dessa. 4.2.7 Barn och kultur Barn, läsandet och språket Språket och yttrandefriheten är av central betydelse för utvecklingen av ett demokratiskt samhälle. Av framgår att: Barnet skall ha rätt till yttrandefrihet. Denna rätt innefattar frihet att oberoende av territoriella gränser söka, motta och sprida information och tankar av alla slag, i tal, skrift eller tryck, i konstnärlig form eller genom annat ut- trycksmedel som barnet väljer. Makten i sina olika former utövas i hög grad genom svenska språket och tillgång till detta ger möjligheter att vara med och forma det framtida samhället. Att skapa goda förutsättningar och likvärdiga möjligheter för samtliga medborgare att tillägna sig svenska språket är därför en av regeringens viktigaste frågor, i allra högsta grad vad avser barn och unga. Detta får dock inte ställas mot en bred acceptans av den svenska som inte talas helt perfekt eller talas med tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté med uppdrag att lägga fram förslag till ett handlingsprogram för svenska Programmet skall dels syfta till att främja det svenska språkets ställning, del syfta till att alla i oavsett språklig och social bak- grund utifrån sina förutsättningar skall ges likvärdiga möjligheter att tillägna sig svenska språket. Kommittén skall lämna förslag på konkreta åtgärder som gör att alla, inte minst barn och unga, ges likvärdiga möj- ligheter i detta hänseende. Skolan och biblioteken är i detta sammanhang av största vikt, för att främja läsandet och nå nya läsare och därigenom skapa goda förutsättningar för språket. Uppdraget kommer att redovisas Modersmålet har stor betydelse för att barn och ungdomar skall kunna utveckla sin kulturella identitet och få en lyckad skolgång. gav därför i uppdrag att rapportera om modersmålets ställning i grund- och gymnasieskola.