prop · GP03100d6 · 2002-04-15 00:00:00 — Budgetpolitiska mål och statsbudgeten 4 Budgetpolitiska mål och statsbudgeten I detta kapitel redovisas de av beslutade budgetpolitiska målen för staten för åren 20022004. Därefter redovisas centrala förutsättningar för budgetberäkningarna, såsom makroekonomiska antaganden samt förslag till nya beslut och tidigare fattade beslut med budgetmässiga konsekvenser. Vidare redogörs översiktligt för statsbudgetens utveckling och för kommunsektorns och ålderspensionssystemets finanser. Slutligen redovisas beräkningen över hela den offentliga sektorns finanser. Beräkningarna baseras på gällande regler och konsekvensberäkningar av fattade eller aviserade beslut. En detaljerad redovisning av statsbudgetens inkomster och utgifter återfinns i kapitel 5 och 6. Beräkningar för de delar av statsbudgeten som varken klassificeras som inkomster eller utgifter (exempelvis myndigheters in- och utlåning i ) redovisas i detta kapitel. Avsnitt 4.1 och 4.3 innehåller regeringens förslag till riktlinjer för budgetpolitiken. Budgetpolitiken är inriktad på två övergripande och fleråriga mål, dels utgiftstaket för staten, dels den offentliga sektorns finansiella sparande (saldomålet). De uppsatta målen har klarats samtliga år. De budgetpolitiska mål som har beslutat ligger fast: 1.De takbegränsade utgifterna skall rymmas inom beslutade utgiftstak för staten. 2.Den offentliga sektorns finansiella sparande skall uppgå till av bruttonational- produkten (BNP) i genomsnitt över en konjunkturcykel. fastställer i förväg ett utgiftstak som sätter en övre gräns för statens utgifter. Regeringen har tidigare lämnat förslag om utgiftstak och saldomål i den ekonomiska vårpropositionen. Med anledning av beslut (förslag 2000/01:RS1, bet. 2000/01:KU23, rskr. 2000/01:274 och 275) kommer utgiftstak och saldomål för det tredje året i stället att föreslås i budgetpropositionen. I budgetpropositionen avser regeringen således att lämna förslag om utgiftstak och saldomål . Regeringen har också tidigare lämnat förslag om en beräkning av utgiftstaket för den offentliga sektorn i den ekonomiska vårpropositionen. Nivån på utgiftstaket för den offentliga sektorn är avgörande för skatteuttaget. Utgiftstaket för den offentliga sektorn utgörs av utgiftstaket för staten samt beräknade utgifter i kommunsektorn. Regeringen avser att lämna förslag om beräkning av utgiftstak för den offentliga sektorn i budgetpropositionen . Utgiftstaket för staten omfattar dels utgifterna på statsbudgeten exklusive statsskuldsräntor (utgiftsområde 125 samt 27), dels utgifterna för ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten samt en budgeteringsmarginal. De utgifter som utgiftstaket omfattar benämns takbegränsade utgifter och utgörs av faktiskt förbrukade anslagsmedel, vilket innebär att även myndigheternas utnyttjande av anslagssparande och anslagskredit ingår. Skillnaden mellan utgiftstaket och de takbegränsade utgifterna utgör budgeteringsmarginalen. marginalen utgör en buffert mot såväl makroekonomisk osäkerhet som den osäkerhet som finns kring redan fattade ekonomiska beslut. Utgiftstaket för staten är ett mycket viktigt budgetpolitiskt åtagande för och regeringen och främjar trovärdigheten i den ekonomiska politiken. Budgetpolitiken blir mer långsiktig och mer förutsägbar genom att ramen för statens utgifter bestäms . Därigenom kan utgiftstaken bl.a. förhindra att tillfälligt högre inkomster används för att finansiera varaktigt högre utgifter. Genom utgiftstaket ges och regeringen förbättrade möjligheter till kontroll och styrning över anvisade medel och utgiftsutvecklingen. Utgiftstaket för staten leder även till att behovet av prioriteringar mellan utgiftsområden tydliggörs, att en utveckling där skatteuttaget måste höjas till följd av bristfällig utgiftskontroll förebyggs och att interna budgetarbete kan styras mer effektivt. Dessutom stärks omvärldens tilltro till den svenska budgetpolitiken. Ett tak för statens utgifter infördes i samband med förändringarna av budgetprocessen 1997. Utgiftstaket har klarats under samtliga år. var vissa utgiftsbegränsande åtgärder nödvändiga för att undvika överskridanden. I tabell 4.1 redovisas fastställda utgiftstak för åren 19982001 och utfallet för de takbegränsade utgifterna. blev utgifterna lägre än det fastställda utgiftstaket. Tabell 4.1 Utgiftstak för staten Takbegränsade utgifter (utfall) Det andra budgetpolitiska målet, som avser den offentliga sektorns finansiella sparande, omfattar hela den offentliga sektorn som den definieras i nationalräkenskaperna. Förutom staten ingår även ålderspensionssystemet och kommunsektorn. Den offentliga sektorns finansiella sparande visar den förändring i den offentliga sektorns finansiella nettoförmögenhet som beror på reala transaktioner. Finansiella transaktioner, såsom köp och försäljning av aktier och andra finansiella tillgångar, påverkar således inte det finansiella sparandet. värdeförändringar på finansiella tillgångar och skulder. Den demografiska utvecklingen kommer att leda till ökade resurskrav på den offentliga sektorn, främst efter 2010. Med ett överskott på av BNP ökar den offentliga nettoförmögenheten vilket förbättrar möjligheterna att möta sådana krav. Tabell 4.2 Den offentliga sektorns finansiella sparande Målet för den offentliga Målen för den offentliga sektorns finansiella sparande har överträffats med god marginal. En förklaring till det gynnsamma utfallet är att svensk ekonomis potentiella produktionsnivå och därmed BNP-tillväxten har blivit högre än väntat utan att det hotat inflationsmålet. Dessutom har skatteintäkterna blivit högre än förväntat. uppgick överskottet för den offentliga sektorns finanser preliminärt till ca eller till av BNP, vilket var betydligt högre än målet på . Det höga sparandet beror delvis på periodiseringar och tillfälligt höga skatteinkomster från realisationsvinster till följd av höga aktie- och fastighetspriser. Erfarenheterna av de preciserade budgetpolitiska målen är mycket goda. De utgiftstak för staten och de årsvisa mål för den offentliga sektorns finansiella sparande som har fastställt för åren 20022004 ligger fast och redovisas i tabell 4.3. Tabell 4.3 Av beslutade budgetpolitiska mål Utgiftstak för staten, miljarder kronor Finansiellt sparande i offentlig sektor, Budgeteringsmarginalerna för åren 19982001 har varit små och är knappa även för åren 2002 2004 då de beräknas uppgå till 2002, 2003 respektive 2004. Budgeteringsmarginalen har därmed minskat med i förhållande till beräkningeni budgetpropositionen . är marginalen i stort oförändrad. Beräkningen förutsätter att kraftfulla och offensiva insatser föreslås för att hejda kostnadsutvecklingen inom utgiftsområde 10 (Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp) i budgetpropositionen . Mot bakgrund av den stora osäkerhet som råder om såväl konjunkturläge som de ekonomiska konsekvenserna av fattade beslut, kommer regeringen att följa utgiftsutvecklingen mycket noga. Finns det risk för att ett beslutat tak för statens utgifter kommer att överskridas, kommer regeringen att vidta sådana åtgärder som den har befogenhet till eller föreslå nödvändiga åtgärder. Den konsekvensberäkning som redovisas innebär att den offentliga sektorns finansiella sparande blir något lägre än . Överskottet i de offentliga finanserna beräknas också bli något lägre än 2002. I tabell 4.4 jämförs saldoutrymmet, dvs. skillnaden mellan det beräknade överskottet i de offentliga finanserna och överskottsmålet, med den budgeteringsmarginal som finns . Ett negativt saldoutrymme redovisas . Enligt beräkningen i budgetpropositionen uppgick saldoutrymmet dessa år till 4 respektive . Saldoförsämringen beror framför allt på att den offentliga sektorns kapitalinkomster nu förväntas bli lägre. I budgetpropositionen angavs att även ett lägre överskott än kan tolereras om konjunkturen skulle bli sämre än väntat. BNP- tillväxten har blivit väsentligt svagare än förväntat. Mot bakgrund av nedrevideringen av den ekonomiska tillväxten bedöms denna avvikelse vara förenlig med beslut om överskottsmålet. Såväl konjunkturutveckling som bedömningen av de offentliga finanserna är osäkra. Regeringen avser att i budgetpropositionen återkomma till frågan om överskottsmålet liksom med förslag om överskottsmål . Tabell 4.4 Saldoutrymme och budgeteringsmarginal Betydande förändringar i förutsättningarna sedan ett utgiftstak fastställts, kan föranleda tekniska justeringar av taket. I samband med budgetpropositionen genomfördes flera tekniska justeringar av utgiftstaket för åren 20022004. tekniska justeringar av utgiftstaket har orsakats av förändringar som inte har någon effekt på utgifterna för den offentliga sektorn eller som inte påverkar den offentliga sektorns finansiella sparande, men som ändå påverkar storleken på de takbegränsade utgifterna. Regeringen har föreslagit (prop. 2001/02:112) att kommunkontosystemet skall redovisas på statsbudgetens inkomstsida . Från systemet erhåller kommuner och landsting återbetalning av ingående mervärdesskatt i ickeskattepliktig verksamhet. Den avgift som kommuner och landsting betalar till systemet avskaffas. Finansieringen av systemet tas i stället över av staten. Förändringen skall vara kostnadsneutral, vilket sker genom att en nivåsänkning görs av det generella statsbidraget. En teknisk justering av utgiftstaket kommer att göras med motsvarande belopp. Regeringen avser att i budgetpropositionen föreslå en preliminär nivåsänkning av de generella statsbidragen 2003 baserad på avgiften 2002. En definitiv reglering sker i budgetpropositionen . Höjningen av utjämningsbidraget motiverar en beräkningsteknisk justering av utgiftstaket, enligt den princip som aviserades ekonomiska vårproposition och tillämpades i budgetpropositionen . Den beräkningstekniska justeringen skulle innebära en uppräkning med innevarande år och motsvarande uppräkning av den angivna budgeteringsmarginalen. Regeringen vill behandla eventuella tekniska justeringar i ett sammanhang och återkommer därför med en samlad bedömning i budgetpropositionen . beräknas utgiftstakets andel av BNP minska från till när hänsyn tas till tidigare tekniska justeringar. har utrymme skapats för redan beslutade eller aviserade utgiftsreformer och skattesänkningar som den offentliga sektorns nettoskuld har kunnat minskas. minskar i relation till BNP bidrar till en successivt minskande utgiftskvot i den offentliga sektorn. Den offentliga sektorns utgifter som andel av BNP beräknas minska från 2004. Detta är mycket betydelsefullt eftersom konsekvensberäkningar av den offentliga sektorns utgifter visar att den demografiska utvecklingen med en ökande andel äldre, kan komma att leda till en stigande utgiftskvot främst efter innevarande decennium. Tabell 4.5 Utgiftstak för staten Procent av BNP efter 1 För att skapa jämförbarhet över tiden har korrigeringar av utgiftstaken gjorts för de tekniska justeringar som tidigare beslutats om för åren 20012004. De korrigerade utgiftstaken uppgår till 760 och 20002001. Jämfört med beräkningen i budgetpropositionen är utgiftstakets andel av BNP i stort sett oförändrad trots den lägre BNP-tillväxt som förutses för perioden . Detta beror på att BNP i löpande priser ökar ungefär som tidigare förutsetts. Budgeteringsmarginalen skall utgöra en buffert mot såväl makroekonomisk osäkerhet som den osäkerhet som finns kring redan fattade beslut. I betänkandet Utvärdering och vidareutveckling av budgetprocessen (SOU 2000:61) framhålls att systemet med utgiftstak på det hela taget fungerat väl. Enligt utredningen har dock budgeteringsmarginalen varit för liten i stort sett , vilket medfört extra budgetberedningar i syfte att genomföra utgiftsbegränsande åtgärder. Regeringen anser att systemet med utgiftstak och budgeteringsmarginal på ett väsentligt sätt har bidragit till en förbättrad utgiftskontroll. De utgiftsbegränsande åtgärder som har vidtagits har inneburit att ett överskridande av utgiftstaken har kunnat undvikas, vilket har stärkt förtroendet för budgetpolitiken. har utgiftsbegränsningar som vidtagits i ett sent skede i vissa fall försämrat myndigheternas planeringsförutsättningar. Även det interna långsiktiga arbetet inom har ibland fått ge vika för mer kortsiktiga insatser som syftat till att klara utgiftstaket. Risken för att utgifterna skall överstiga utgiftstaket skulle kunna reduceras kraftigt om budgeteringsmarginalen tillåts vara tillräckligt stor. sidan skulle en allt för stor budgeteringsmarginal kunna leda till att utgiftstaket blev en mjukare budgetrestriktion med mindre styrande effekt på utgiftsutvecklingen. I samband med att förslaget om utgiftstak läggs fram i budgetpropositionen avser regeringen att föreslå riktlinjer för budgeteringsmarginalens storlek. Motiven för riktlinjer för budgeteringsmarginalens storlek skiljer sig åt med hänsyn till tidsavståndet till det aktuella budgetåret. För det närmast kommande budgetåret motiveras behovet av att antalet möjliga utgiftsbegränsande åtgärder minskar med tidsavståndet till det aktuella budgetåret. därefter motiveras en minst lika stor budgeteringsmarginal av en ökande makroekonomisk osäkerhet och av osäkerheten om budgeteffekter av redan fattade beslut, främst inom socialförsäkringssystemen. 4.1.2Överskott i offentliga sektorns finanser har beslutat att de offentliga finanserna skall visa ett överskott på av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. Överskottsmålet är av central betydelse för att minska den offentliga räntebördan. Därigenom ökar möjligheterna att bibehålla de offentliga välfärdsystemen, trots de ökade resurskrav som följer av den förväntande demografiska utvecklingen under de närmaste decennierna med allt fler äldre och allt färre i yrkesverksamma åldrar. Dessutom krävs en säkerhetsmarginal för att de offentliga budgetarnas stabiliserande effekter skall kunna verka fullt ut i en lågkonjunktur, utan att det uppkommer alltför stora underskott inom ramen för de regelverk som gäller inom EU. Vilka överskott som är lämpliga varje enskilt år beror framför allt av konjunkturläget. I en högkonjunktur, när BNP överstiger den långsiktigt hållbara produktionsnivån, bör överskotten överstiga av BNP. Det motsatta bör kunna tolereras i en lågkonjunktur. I budgetpropositionen gjorde regeringen bedömningen att överskottsmålet skulle behållas på av BNP. Ett överskott i linje med det medelfristiga målet bedömdes ge en stimulans till ekonomin utan risk för överhettning, som finanspolitikens långsiktiga hållbarhet bedömdes I budgetpropositionen angavs även att ett lägre överskott skulle accepteras om konjunkturen utvecklades sämre än väntat. Den ekonomiska tillväxten har blivit väsentligt svagare än vad som förutsågs i budgetpropositionen. BNP-tillväxten har reviderats ner från till . Överskottet i den offentliga sektorns finanser beräknas uppgå till av BNP, dvs. lägre än målet. Mot bakgrund av den kraftiga nedrevideringen av tillväxten bedöms denna avvikelse från målet vara acceptabel. Såväl 2003 som 2004 beräknas överskottet i de offentliga finanserna uppgå till av BNP. bedöms tillväxten bli god och överstiga den långsiktigt hållbara tillväxten. Outnyttjade resurser bedöms tas i anspråk i allt högre grad. En fortsatt minskning av överskottet skulle innebära ytterligare stimulanser av den privata sektorns inkomster, vilket skulle kunna framtvinga åtstramningar av penningpolitiken med räntehöjningar som följd. Om hänsyn tas till periodiseringseffekter i skatteuppbörden förstärks de offentliga finanserna . Därmed dämpas risken för en alltför snabb tillväxt av den privata sektorns efterfrågan. har tidigare beslutat om ett överskottsmål på av BNP . Såväl konjunkturutvecklingen som bedömningen av de offentliga finanserna är osäkra. Regeringen avser därför att i sedvanlig ordning återkomma till frågan om överskottsmålet i budgetpropositionen . De offentliga finanserna påverkas i hög grad av hur ekonomin utvecklas i och i utlandet. En högre BNP leder normalt till ökade skatteinkomster, eftersom viktiga skattebaser såsom löner och hushållens konsumtionsutgifter är relaterade till BNP. De totala utgifterna reduceras vanligen av en högre BNP, eftersom exempelvis utgifterna för arbetslöshetsförsäkringen minskar vid en högre aktivitet i ekonomin. Om BNP-nivån däremot blir lägre minskar normalt skatteinkomsterna som transfereringsutgifterna tenderar att öka. En tumregel är att högre BNP medför att den offentliga sektorns finansiella sparande som andel av BNP förbättras eller med . Det motsatta gäller vid en motsvarande minskning av BNP. Känsligheten varierar mellan åren beroende på hur olika BNP-komponenter utvecklas i förhållande till varandra. Den lägre BNP-nivån 2001 jämfört med beräkningen i budgetpropositionen avspeglas exempelvis inte i lägre skatteintäkter, bl.a. till följd av att sysselsättningsutvecklingen inte har förändrats i någon större utsträckning. Tabell 4.6 Makroekonomiska förutsättningar Prognoser från budgetpropositionen anges inom parentes (1,7) (2,4) (2,6) (2,3) (2,6) (1,7) (2,0) (2,0) (36,9) (37,9) (38,4) (39,1) (103,2) (106,2) (111,3) (116,2) (1,6) (2,7) (2,1) (2,1) (3,9) (3,8) (3,9) (4,0) (2,4) (2,2) (2,0) (1,7) -0,5 (1,4) (0,4) (0,5) (0,3) (3,5) (3,5) (3,5) (3,5) (5,4) (3,9) (4,0) (3,9) (4,8) (5,0) (5,0) (5,0) 6 månader nivå %3 (4,2) (4,5) (4,6) (4,6) (9,10) (8,80) (8,70) (8,60) 4Inkomstindexet visar den reala förändringen av genomsnittliga pensionsgrundande inkomster och inkomster över intjänandetaket samt prisförändringen för . 5Procent av arbetskraften. De statliga utgifterna är känsliga för förändringar av arbetslöshet och priser. En höjning av den öppna arbetslösheten ökar de takbegränsade utgifterna med . Utgifterna för transfereringar och förvaltningsändamål är också känsliga för förändrade priser och löner. En ökning av pris- och lönenivån medför att utgifterna under utgiftstaket ökar med . Den fulla effekten av förändrade priser och löner inträffar med eftersläpning. I tabell 4.6 redovisas de centrala makroekonomiska förutsättningarna för budgetberäkningarna. De makroekonomiska förutsättningarna finns i sin helhet återgivna i bilaga 1 Svensk ekonomi. Nationalräkenskapernas preliminära utfall visar att BNP-tillväxten uppgick till . Den svaga tillväxten beror framför allt på den internationella konjunkturavmattningen. bedöms BNP-tillväxten stiga till . Hushållens konsumtionsutgifter utvecklades svagt 2001, vilket medförde lägre mervärdesskatteinkomster jämfört med prognosen i budgetpropositionen. Även beräknas hushållens konsumtionsutgifter bli lägre än vad som antagits i budgetpropositionen. väntas dock den privata konsumtionen öka med . Inflationen 2002 och 2003 beräknas bli högre än vad som förutsågs i budgetpropositionen. Upprevideringen medför högre prisbasbelopp 2004, vilket innebär ökade transfereringsutgifter. Lönesumman beräknas bli lägre än beräkningen i budgetpropositionen till följd av färre arbetade timmar. Inkomstindex beräknas bli lägre till följd av lägre genomsnittliga pensionsgrundande inkomster, vilket sänker utgifterna för ålderspensioner 2003 och 2004 jämfört med budgetpropositionen. Såväl arbetslöshet som antagandet om antalet personer i arbetsmarknadspolitiska program har, i synnerhet , reviderats upp sedan budgetpropositionen. har en rad reformer för ökad tillväxt och rättvisa beslutats och föreslagits för åren 20022004. I detta avsnitt redovisas översiktligt de satsningar samt förslag till finansiering som tidigare beslutats eller aviserats. I denna proposition föreslås med två undantag inga nya reformer som påverkar utgifterna för . På tilläggsbudget föreslås emellertid vissa förändringar . genomförs vissa förändringar av förmåner för pensionärer. En förändring är att folkpension och det särskilda grundavdraget (SGA) försvinner och ersätts av en garantipension som beskattas som vanlig inkomst. I samband med detta kan inte dagens regler för inkomstprövning av änkepension (som gällt ) längre tillämpas. Om nya regler för inkomstprövning införs kommer det att medföra att många änkor får minskade inkomster i och med att SGA tas bort. Regeringen avser därför att avstå från att föreslå regler för fortsatt inkomstprövning. Därmed upphör inkomstprövningen . Kostnaden för reformen är beräknad till brutto och till netto. Särskilda insatser har gjorts för att stimulera bostadsbyggandet. Investeringsbidrag har tidigare införts för byggande av studentbostäder och hyresbostäder. föreslås att ytterligare tillförs investeringsbidraget för studentbostäder . I tabell 4.7 redovisas budgeteffekterna i förhållande till föregående budgetår av större beslutade eller tidigare aviserade reformer, samt också de nu föreslagna reformerna. Med hänsyn tagen till föreslagen finansiering innebär förändringarna en utgiftsökning på perioden 20012004. Regeringen genomför stora satsningar som riktar sig till framför allt låg- och medelinkomsttagare. Det sker inom områdena vård, skola och omsorg samt för pensionärer och barnfamiljer. genomförs också utgiftsminskningar på totalt ca som finansiering av vissa utgiftsreformer och som en följd av att vissa temporära program upphör. Inkomsterna beräknas minska med till följd av nya skatteregler och andra beslut. ökar de statliga utgifterna till följd av reformer med netto . Bland större utgiftsreformer som genomförs innevarande år kan nämnas maxtaxan inom barnomsorgen och maxtaxan inom äldreomsorgen. Vidare reformeras arbetsskadeförsäkringen och ökade resurser ges till skola och högskola samt till hälso- och sjukvård. Föräldraförsäkringen utökas med en månad. Vissa andra program fasas ut och besparingar genomförs inom försvaret. Statsbudgetens inkomster minskar med ca till följd av redan beslutade skatteförändringar. För att stimulera arbetskraftsutbud och utbildning anser regeringen att det är angeläget att sänka såväl marginalsom genomsnittsskatter. Ytterligare en fjärdedel av den inkomstskattereform som inleddes genomförs därför innevarande år. Ett andra steg i den gröna skatteväxlingen genomförs också. Strategin syftar till att växla höjda skatter på energi- och miljöområdet mot sänkta skatter på arbete. I anslutning till årets ekonomiska vårproposition lämnar regeringen också förslag om sänkt energiskatt på alkylatbensin såsom aviserats i budgetpropositionen . Vidare läggs ett förslag om sänkt expansionsskatt från i syfte att förbättra villkoren för de allra minsta företagen. Skatteinkomsterna beräknas varaktigt minska med till följd av skattereduktion för fackföreningsavgifter. De beslutade förändringarna av regler för beskattning av fastigheter beräknas minska skatteinkomsterna varaktigt med . Det tillfälliga sysselsättningsstödet till kommuner och landsting beräknas minska statens inkomster med . höjs ambitionerna inom hälsoområdet liksom inom familjepolitiken. Inkomsttaken inom sjuk- och föräldraförsäkringen föreslås höjas till 10 prisbasbelopp från om det statsfinansiella läget så tillåter. Biståndsramen höjs som både skolan och högskolan tillförs mer resurser. En allmän förskola för 4 och 5-åringar introduceras. Reformerna medför att de statliga utgifterna efter föreslagen finansiering ökar med ca 2003 i förhållande till 2002. sker omfattande satsningar på miljöområdet och på infrastrukturen som biståndet höjs ytterligare. Vården tillförs också ytterligare resurser. Sammantaget ökar de statliga utgifterna med nära ytterligare 2004 till följd av de aviserade förändringarna. Totalt innebär tidigare beslutade eller aviserade utgifts- och inkomstreformer samt de nu föreslagna reformerna efter finansiering, en försvagning av de offentliga finanserna med ca 2004 i förhållande till 2001. Tabell 4.7 beslutade och aviserade utgifts- och inkomstförändringar samt nu föreslagna utgifts- och inkomstförändringar Budgeteffekter i förhållande till föregående år. Fullständigt periodiserad redovisning för skatter. UO 7 Internationellt bistånd UO 9 Hälso- och sjukvård UO 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp Varav höjt tak i sjukförsäkring (10 prisbasbelopp) UO 11 Pensioner m.m.