prop · GP03149 · 2002-03-14 00:00:00 — The provisions of all extradition treaties and arrangements betweenStates Parties with regard to offences set forth in article 2 shall be deemed to be modified as between States Parties to the extent that they are incompatiblewith this Convention.Article 121. States Parties shall afford one another the greatest measure ofassistance in connection with criminal investigations or criminal or extradition proceedings in respect of the offences set forth in article 2, includingassistance in obtaining evidence in their possession necessary for theproceedings.2. States Parties may not refuse a request for mutual legal assistance onthe ground of bank secrecy.3. The requesting Party shall not transmit nor use information or evidencefurnished by the requested Party for investigations, prosecutions or proceedings other than those stated in the request without the prior consent of therequested Party.4. Each State Party may give consideration to establishing mechanisms toshare with other States Parties information or evidence needed to establishcriminal, civil or administrative liability pursuant to article 5.5. States Parties shall carry out their obligations under paragraphs 1 and2 in conformity with any treaties or other arrangements on mutual legalassistance or information exchange that may exist between them. In the absenceof such treaties or arrangements, States Parties shall afford one anotherassistance in accordance with their domestic law.Article 13None of the offences set forth in article 2 shall be regarded, for the purposesof extradition or mutual legal assistance, as a fiscal offence. Accordingly,States Parties may not refuse a request for extradition or for mutual legalassistance on the sole ground that it concerns a fiscal offence.Article 14None of the offences set forth in article 2 shall be regarded for the purposesof extradition or mutual legal assistance as a political offence or as anoffence connected with a political offence or as an offence inspired bypolitical motives. Accordingly, a request for extradition or for mutual legalassistance based on such an offence may not be refused on the sole ground thatit concerns a political offence or an offence connected with a political offence or an offence inspired by political motives.Article 15Nothing in this Convention shall be interpreted as imposing an obligation toextradite or to afford mutual legal assistance, if the requested State Party has substantial grounds for believing that the request for extradition for offences set forth in article 2 or for mutual legal assistance with respect to suchoffences has been made for the purpose of prosecuting or punishing a person onaccount of that person''''s race, religion, nationality, ethnic origin or political opinion or that compliance with the request would cause prejudice to thatperson''''s position for any of these reasons.Article 161. A person who is being detained or is serving a sentence in the territory of one State Party whose presence in another State Party is requested forpurposes of identification, testimony or otherwise providing assistance inobtaining evidence for the investigation or prosecution of offences set forth in article 2 may be transferred if the following conditions are met:(a) The person freely gives his or her informed consent;(b) The competent authorities of both States agree, subject to suchconditions as those States may deem appropriate.2. For the purposes of the present article:(a) to which the person is transferred shall have the authorityand obligation to keep the person transferred in custody, unless otherwiserequested or authorized by the State from which the person was transferred;(b) to which the person is transferred shall without delayimplement its obligation to return the person to the custody of the State fromwhich the person was transferred as agreed beforehand, or as otherwise agreed,by the competent authorities of both States;(c) to which the person is transferred shall not require the State from which the person was transferred to initiate extradition proceedings forthe return of the person;(d) The person transferred shall receive credit for service of the sentencebeing served in the State from which he or she was transferred for time spent in the custody of the State to which he or she was transferred.3. Unless the State Party from which a person is to be transferred inaccordance with the present article so agrees, that person, whatever his or hernationality, shall not be prosecuted or detained or subjected to any otherrestriction of his or her personal in the territory of the State towhich that person is transferred in respect of acts or convictions anterior tohis or her departure from the territory of the State from which such person wastransferred.Article 17Any person who is taken into custody or regarding whom any other measures aretaken or proceedings are carried out pursuant to this Convention shall beguaranteed fair treatment, including enjoyment of all rights and guarantees inconformity with the law of the State in the territory of which that person ispresent and applicable provisions of international law, including internationalhuman rights law.Article 181. States Parties shall cooperate in the prevention of the offences setforth in article 2 by taking all practicable measures, inter alia, by adaptingtheir domestic legislation, if necessary, to prevent and counter preparations in their respective territories for the commission of those offences within oroutside their territories, including:(a) Measures to prohibit in their territories illegal activities of personsand organizations that knowingly encourage, instigate, organize or engage in the commission of offences set forth in article 2;(b) Measures requiring financial institutions and other professions involved in financial transactions to utilize the most efficient measures available forthe identification of their usual or occasional , as well as customersin whose interest accounts are opened, and to pay special attention to unusualor suspicious transactions and report transactions suspected of stemming from acriminal activity. For this purpose, States Parties shall consider:(i) Adopting regulations prohibiting the opening of accounts the holders orbeneficiaries of which are unidentified or unidentifiable, and measures toensure that such institutions verify the identity of the real owners of suchtransactions;(ii) With respect to the identification of legal entities, requiringfinancial institutions, when necessary, to take measures to verify the legalexistence and the structure of the customer by obtaining, either from a publicregister or from the customer or both, proof of incorporation, includinginformation concerning the customer''''s name, legal form, address, directors andprovisions regulating the power to bind the entity;(iii) Adopting regulations imposing on financial institutions the obligationto report promptly to the competent authorities all complex, unusual largetransactions and unusual patterns of transactions, which have no apparenteconomic or obviously lawful purpose, without fear of assuming criminal or civil liability for breach of any restriction on disclosure of information if theyreport their suspicions in good faith;(iv) Requiring financial institutions to maintain, for at least five years,all necessary records on transactions, both domestic or international.2. States Parties shall further cooperate in the prevention of offences set forth in article 2 by considering:(a) Measures for the supervision, including, for example, the licensing, ofall money-transmission agencies;(b) Feasible measures to detect or monitor the physical cross-bordertransportation of cash and bearer negotiable instruments, subject to strictsafeguards to ensure proper use of information and without impeding in any waythe freedom of capital movements.3. States Parties shall further cooperate in the prevention of the offences set forth in article 2 by exchanging accurate and verified information inaccordance with their domestic law and coordinating administrative and othermeasures taken, as appropriate, to prevent the commission of offences set forthin article 2, in particular by:(a) Establishing and maintaining channels of communication between theircompetent agencies and services to facilitate the secure and rapid exchange ofinformation concerning all aspects of offences set forth in article 2;(b) Cooperating with one another in conducting inquiries, with respect tothe offences set forth in article 2, concerning:(i) The identity, whereabouts and activities of persons in respect of whomreasonable suspicion exists that they are involved in such offences;(ii) The movement of funds relating to the commission of such offences.4. States Parties may exchange information through the ().Article 19The State Party where the alleged offender is prosecuted shall, in accordancewith its domestic law or applicable procedures, communicate the final outcome of the proceedings to the Secretary-General of the United Nations, who shalltransmit the information to the other States Parties.Article 20The States Parties shall carry out their obligations under this Convention in amanner consistent with the principles of sovereign equality and territorialintegrity of States and that of non-intervention in the domestic affairs ofother States.Article 21Nothing in this Convention shall affect other rights, obligations andresponsibilities of States and individuals under international law, inparticular the purposes of the Charter of the United Nations, internationalhumanitarian law and other relevant conventions.Article 22Nothing in this Convention entitles a State Party to undertake in the territoryof another State Party the exercise of jurisdiction or performance of functionswhich are exclusively reserved for the authorities of that other State Party byits domestic law.Article 231. The annex may be amended by the addition of relevant treaties that:(a) Are open to the participation of all States;(b) entered into force;(c) been ratified, accepted, approved or acceded to by at leasttwenty-two States Parties to the present Convention.2. After the entry into force of this Convention, any State Party maypropose such an amendment. proposal for an amendment shall be communicatedto the depositary in written form. The depositary shall notify proposals thatmeet the requirements of paragraph 1 to all States Parties and seek their viewson whether the proposed amendment should be adopted.3. The proposed amendment shall be deemed adopted unless one third of theStates Parties object to it by a written notification not later than 180 daysafter its circulation.4. The adopted amendment to the annex shall enter into force 30 days afterthe deposit of the twenty-second instrument of ratification, acceptance orapproval of such amendment for all those States Parties having deposited such an instrument. For each State Party ratifying, accepting or approving theamendment after the deposit of the twenty-second instrument, the amendment shall enter into force on the thirtieth day after deposit by such State Party of itsinstrument of ratification, acceptance or approval.Article 241. dispute between two or more States Parties concerning theinterpretation or application of this Convention which cannot be settled through negotiation within a reasonable time shall, at the request of one of them, besubmitted to arbitration. If, within six months from the date of the request for arbitration, the parties are unable to agree on the organization of thearbitration, any one of those parties may refer the dispute to the International Court of , by application, in conformity with the Statute of the Court.2. may at the time of signature, ratification, acceptance orapproval of this Convention or accession thereto declare that it does notconsider itself bound by paragraph 1. The other States Parties shall not bebound by paragraph 1 with respect to any State Party which has made such areservation.3. which has made a reservation in accordance with paragraph 2may at any time withdraw that reservation by notification to theSecretary-General of the United Nations.Article 251. This Convention shall be open for signature by all States from 10January 2000 to at United Nations Headquarters in New York.2. This Convention is subject to ratification, acceptance or approval. Theinstruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with theSecretary-General of the United Nations.3. This Convention shall be open to accession by any State. The instruments of accession shall be deposited with the Secretary-General of the UnitedNations.Article 261. This Convention shall enter into force on the thirtieth day followingthe date of the deposit of the twenty-second instrument of ratification,acceptance, approval or accession with the Secretary-General of the UnitedNations.2. For each State ratifying, accepting, approving or acceding to theConvention after the deposit of the twenty-second instrument of ratification,acceptance, approval or accession, the Convention shall enter into force on thethirtieth day after deposit by such State of its instrument of ratification,acceptance, approval or accession.Article 271. may denounce this Convention by written notification tothe Secretary-General of the United Nations.2. Denunciation shall take effect one year following the date on whichnotification is received by the Secretary-General of the United Nations.Article 28The original of this Convention, of which the Arabic, Chinese, English, French,Russian and Spanish texts are equally authentic, shall be deposited with theSecretary-General of the United Nations who shall send certified copies thereofto all States.IN WITNESS WHEREOF, the undersigned, being duly authorized thereto by theirrespective Governments, have signed this Convention, opened for signature atUnited Nations Headquarters in on 10 January 2000.Annex1. Convention for the Suppression of Unlawful Seizure of Aircraft, done atThe Hague on 16 December 1970.2. Convention for the Suppression of Unlawful Acts against the Safety ofCivil , done at on 23 September 1971.3. Convention on the Prevention and Punishment of Crimes againstInternationally Protected Persons, including Diplomatic Agents, adopted by theGeneral of the United Nations on 14 December 1973.4. International Convention against the Taking of Hostages, adopted by theGeneral of the United Nations on 17 December 1979.5. Convention on the Physical Protection of Nuclear Material, adopted atVienna on 3 1980.6. Protocol for the Suppression of Unlawful Acts of Violence at , supplementary to the Convention for theSuppression of Unlawful Acts against the Safety of , done atMontreal on 24 February 1988.7. Convention for the Suppression of Unlawful Acts against the Safety ofMaritime Navigation, done at on 10 1988.8. Protocol for the Suppression of Unlawful Acts against the Safety ofFixed Platforms located on the Shelf, done at on 10 1988.9. International Convention for the Suppression of Terrorist ,adopted by the General of the United Nations on 15 December 1997.Konventionstexten i svensk översättningInternationell konvention om bekämpande av finansiering av terrorism. Antagen av generalförsamling med resolution 54/109 den 9 december 1999IngressDe stater som är parter i denna konvention,som beaktar ändamålen och grundsatserna i stadga omupprätthållande av internationell fred och säkerhet och främjande av grannsämja, vänskapliga förbindelser och samarbete mellan staterna,som är djupt oroade över de tilltagande terrordåden i alla dess former ochyttringar i hela världen,som erinrar om förklaringen i anledning av femtioårsdagåtergiven i generalförsamlingens resolution 50/6 ,som även erinrar om alla relevanta resolutioner av generalförsamlingen i dettaärende, däribland resolution 49/60 om åtgärder för att undanröja internationellterrorism av och dess bilaga, i vilken Förenta nationernasmedlemsstater högtidligen bekräftar sitt kategoriska fördömande av allaterrordåd, terrormetoder och terrormanipulationer såsom brottsliga ochoförsvarliga, var de än begås och vem som än begår dem, inbegripet gärningar som äventyrar de vänskapliga relationerna mellan stater och folk och hotarstaternas territoriella integritet och säkerhet,som beaktar att staterna i förklaringen om åtgärder för att undanröjainternationell terrorism också uppmanas att se över räckvidden av debefintliga internationella rättsreglerna om förbyggande, bekämpande ochundanröjande av terrorism i alla dess former och yttringar i syfte attsäkerställa att det finns ett omfattande rättsligt ramverk som täcker frågansalla aspekter,som erinrar om generalförsamlingens resolution 51/210 ,punkt 3 f, vari generalförsamlingen uppmanar stater att vidta åtgärder för attgenom lämpliga nationella åtgärder förhindra och motverka finansieringen avterrorister och terroristorganisationer oavsett om finansieringen är direkteller indirekt och görs genom organisationer som också har eller påstår sig havälgörenhetssyften eller sociala eller kulturella syften eller som också ägnarsig åt olaglig verksamhet såsom olaglig vapenhandel, narkotikahandel ochorganiserad utpressning, innefattande utnyttjande av personer i syfte attfinansiera terrordåd, och särskilt att överväga, när så är lämpligt, att införaregler för att förhindra och bekämpa penningrörelser som misstänks vara avseddaför terrorändamål, utan att på något sätt förhindra den fria rörligheten avlagligt kapital och att intensifiera utbytet av information om internationellöverföring av sådana tillgångar,som även erinrar om generalförsamlingens resolution 52/165 , i vilken församlingen uppmanar staterna att särskilt överväga att tillämpasådana åtgärder som anges i punkt 3 a - 3 f i dess resolution 51/210 den 17december 1996,som vidare erinrar om generalförsamlingens resolution 53/108 den 8 december1998, i vilken generalförsamlingen beslöt att den tillfälliga kommitté somupprättades genom generalförsamlingens resolution 51/210 av skulle göra upp ett förslag till en internationell konvention for bekämpande av finansiering av terrorism för att komplettera de internationella rättsligainstrument på området som redan finns,som beaktar att finansiering av terrorism är en fråga som djupt oroar hela detinternationella samfundet,som beaktar att det stora antalet internationella terroristdåd och derasallvarliga natur är beroende av den finansiering som terroristerna kan lyckasskaffa sig,som också beaktar att de multilaterala rättsliga instrument som gäller inteuttryckligen riktar sig mot sådan finansiering,som är övertygade om att det föreligger ett trängande behov att öka detinternationella samarbetet mellan stater i fråga om att utforma och vidtaverkningsfulla åtgärder för att förebygga finansiering av terrorism och för attbekämpa denna genom att lagföra och bestraffa de skyldiga,har kommit överens om följande.Artikel 1I denna konvention används följande termer med de betydelser som här anges:1. tillgångar: egendom av alla slag, såväl materiell som immateriell och såvällös som fast egendom, oberoende av det sätt på vilket den har förvärvats,rättsliga handlingar och instrument i vilken form det vara må, inklusiveelektronisk eller digital, som utgör bevis på äganderätt till eller intresse isådan egendom, innefattande, men inte begränsat till, banktillgodohavanden,resecheckar, bankcheckar, betalningsorder, aktier, värdepapper, obligationer,dragna växlar och kreditiv.2. statlig eller annan offentlig anläggning: varje permanent eller tillfälliganläggning eller transportmedel som används eller har tagits i besittning avföreträdare för en stat, regeringsledamöter, den lagstiftande församlingen eller rättsväsendet, eller av tjänstemän eller andra anställda hos en stat eller enannan offentlig myndighet eller ett offentligt organ eller av tjänstemän ellerandra anställda hos en mellanstatlig organisation i tjänsten.3. : tillgångar som härrör från eller direkt eller indirekt harförvärvats genom utförandet av ett brott som avses i artikel 2.Artikel 21. En person begår ett brott i den mening som avses i denna konvention, om haneller hon på något sätt, direkt eller indirekt, rättsstridigt och uppsåtligentillhandahåller eller samlar in tillgångar i syfte att de skall användas ellermed vetskap om att de är avsedda att användas, helt eller delvis, för att utföraa) en gärning som utgör ett brott som faller under och definieras i fördrag somanges i bilagan, ellerb) någon annan gärning som är avsedd att orsaka en civilperson eller någon annan person som inte aktivt deltar i fientligheterna vid väpnad konflikt död ellerallvarlig kroppsskada när uppsåtet med gärningen på grund av dess beskaffenheteller det sammanhang i vilket den utförs är att injaga skräck i en befolkningeller att förmå en regering eller en internationell organisation att vidta eller avstå från att vidta en åtgärd.2. a) Vid deponeringen av sitt ratifikations-, godtagande-, godkännande- elleranslutningsinstrument får en konventionsstat som inte är part i ett fördrag somär upptaget i bilagan förklara att fördraget, vid tillämpningen av dennakonvention på den staten, inte skall anses ingå i den bilaga som avses i punkt 1 a. Förklaringen skall upphöra att gälla så snart fördraget i fråga träder ikraft för konventionsstaten; konventionsstaten skall underrätta depositarienhärom.b) När en konventionsstat upphör att vara bunden av ett fördrag som anges ibilagan, får den avge en förklaring enligt denna artikel med avseende på detfördraget.3. För att en gärning skall utgöra ett brott enligt punkt 1, behövertillgångarna rent faktiskt inte ha använts för att begå ett brott enligt punkt 1 a eller 1 b i denna artikel.4. En person begår även ett brott om han eller hon försöker begå ett brott somanges i punkt 1 i denna artikel.5. En person begår även ett brott om han eller hona) medverkar till ett brott som anges i punkt 1 eller 4 i denna artikel, ellerb) värvar eller instruerar andra personer att begå ett brott som anges i punkt 1 eller 4, ellerc) medverkar till att en grupp personer som handlar i ett gemensamt syfte begårett eller flera brott som anges i punkt 1 eller 4. Medverkan måste varauppsåtlig och ske antingen i syftei) att främja gruppens brottsliga verksamhet eller syfte när verksamheten ellersyftet innefattar förövande av ett brott som anges i punkt 1 i denna artikel,ellerii) ske i vetskap om gruppens avsikt att begå ett brott som avses i punkt 1 idenna artikel.Artikel 3Denna konvention är inte tillämplig om brottet begås inom en enda stat, denmisstänkte är medborgare i den staten och befinner sig där och ingen annan stathar en rättslig grund enligt artikel 7.1 eller 7.2 i denna konvention för attutöva domsrätt, utan hinder av att bestämmelserna i artiklarna 12 - 18 iförekommande fall vara tillämpliga i sådana fall.Artikel 4Varje konventionsstat skall vidta de åtgärder som fordrasa) för att i sin nationella lagstiftning kriminalisera de brott som anges iartikel 2 ochb) för att belägga dessa brott med lämpliga påföljder, varvid hänsyn skall tastill brottens allvarliga beskaffenhet.Artikel 51. Varje konventionsstat skall i överensstämmelse med sina nationella rättsligaprinciper vidta de åtgärder som fordras för att möjliggöra att en juridiskperson som befinner sig inom dess territorium eller är stiftad i enlighet meddess lagar ställs till ansvar när en person som är ansvarig för ledningen ellerkontrollen av denna juridiska person i denna sin egenskap har begått ett brottsom avses i artikel 2. Ansvarsskyldigheten kan vara av straffrättslig,civilrättslig eller förvaltningsrättslig natur.2. Lagföringen skall genomföras utan att det skall inverka på detstraffrättsliga ansvaret för de personer som har begått brotten.3.