prop · GQ035 · 2002-10-22 00:00:00 — I priset inbegrips värdet av skatter och avgifter och andra tillägg till priset utom ränta. Med kostnad enligt 3 § för att utföra en tjänst förstås den del av de fasta och löpande kostnaderna i rörelsen som belöper på tjänsten. lämnar sådana bonus, rabatter eller andra nedsättningar pet av lämnade prisnedsättningar av priset som inte är beroende av att betalning görs inom , 1. ges i form av kassarabatt, får han minska beskattnings- underlaget med beloppet av den andra rabatter och som kontoförs hållandet ägt rum. Om en vara återtas med stöd av förbehåll om återtaganderätt enligt konsumentkreditlagen (1992:830) eller lagen (1978:599) om avbetal- ningsköp mellan näringsidkare m.fl., får säljaren minska beskattnings- underlaget med vad han vid avräkning med köparen tillgodoräknar köparen för den återtagna varans värde. Denna rätt gäller dock endast om han kan visa att köparen helt saknat rätt till avdrag för eller återbetalning enligt 10 kap. 913 §§ av den ingående skatt som hänför sig till dennes förvärv av varan. Om en förlust uppkommer på den skattskyldiges fordran som avser ersättning för en vara eller en tjänst (kundförlust), får han minska beskattningsunderlaget med beloppet av förlusten. I 13 kap. finns bestämmelser om hur minskningen av beskattnings- underlaget skall redovisas av den skattskyldige. Vid återimport av gemenskaps- När sådana varor som avses i varor som bearbetats i ett land andra stycket exporterats tempo- utanför EG på något annat sätt än rärt och därefter importeras eller genom reparation, utgörs beskatt- av tullförfarandet passiv förädling, underlaget enligt 8 § minskat med vid förvärvet eller den tidigare har tagits ut i tagits ut i vid den skatt- eller i ett annat för de temporärt exporterade varorna. import av varan, och Första stycket gäller för 2. de bearbetade varorna åter- importeras inom den tid som betats i ett land utanför EG på något annat sätt än genom repara- förtullas för den som får tillämpa tullförfarandet passiv förädling. 2. varor som tillverkats i ett land utanför EG helt eller delvis av material som är gemenskapsvaror. Vid import och återimport av varor som tillverkats i ett land utanför EG helt eller delvis av material som är gemenskapsvaror utgörs beskattningsunderlaget av beskattningsunderlaget enligt 8 § minskat med beskattnings- underlaget för den tidigare uttagna skatten, om 1.de varor som importeras eller återimporteras tillverkats av det temporärt exporterade materialet, och 2.de tillverkade varorna återimporteras inom den tid som fastställt och varorna förtullas för den som får tillämpa tullförfarandet passiv förädling. Med gemenskapsvaror, tempo- rärt exporterade varor och tullförfarandet passiv förädling avses detsamma som i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen. I de fall den ingående skatten I de fall den ingående skatten avser förvärv eller import som avser förvärv eller import som görs i verksamhet som består av görs i verksamhet som består av anordnande av konserter, cirkus-, anordnande av konserter, cirkus-, biograf-, teater-, opera- eller biograf-, teater-, opera- eller Om resebyrån som ett led i omsättningen av resetjänsten för- värvat varor och tjänster som en annan näringsidkare tillhandahållit resebyrån utanför EG, skall resetjänsten anses utgöra en sådan tjänst som avses i 5 kap. 11 § 4. Om förvärven avser varor och tjänster som den andre närings- idkaren tillhandahållit resebyrån både inom och utanför EG, gäller bestämmelserna i 5 kap. 11 § 4 endast för den del av omsättningen av resetjänsten som avser varor och tjänster tillhandahållna utanför EG. avdrag inte göras till den del avdrag inte göras till den del intäkten i verksamheten utgörs av intäkten i verksamheten utgörs av sådant bidrag eller stöd från det sådant bidrag eller stöd från det allmänna, som inte kan anses allmänna som inte utgör ersättning utgöra ersättning för omsatt vara enligt 7 kap. 3 a § första stycket. Första stycket gäller inte om annat följer av 14 §. Med begagnade varor avses varor som har varit i bruk och som är lämpliga för vidare användning i befintligt skick eller efter reparation med undantag av 1.fastigheter enligt 1 kap. 11 §, 2.konstverk, samlarföremål eller antikviteter, 3. varor som helt eller till 3. varor som helt eller till väsentlig del består av guld, silver väsentlig del består av guld, silver eller platina, om ersättningen vid eller platina, om materialet är obearbetat eller i huvudsak obear- betat, samt skrot, avfall eller lik- på inköpsdagen av det guld, silver nande som innehåller guld, silver eller platina som ingår i varan, eller platina, eller samt skrot, avfall eller liknande som innehåller guld, silver eller platina, eller 4. oinfattade naturliga eller syntetiska ädelstenar. Omsättning av resetjänsten omfattas av 5 kap. 8 § om inte annat följer av andra stycket. Om resebyrån som ett led i omsättningen av resetjänsten för- värvat varor och tjänster som en annan näringsidkare tillhandahållit resebyrån utanför EG, skall resetjänsten anses utgöra en sådan tjänst som avses i 5 kap. 11 § 5. Om förvärven avser varor och tjänster som den andre närings- idkaren tillhandahållit resebyrån både inom och utanför EG, gäller bestämmelserna i 5 kap. 11 § 5 endast för den del av omsättningen av resetjänsten som avser varor och tjänster tillhandahållna utanför EG. En utländsk företagare har på ansökan rätt till återbetalning av ingående skatt under förutsättning att 1. den ingående förvärv eller import som hänför förvärv eller import som hänför sig till omsättning i verksamhet sig till omsättning i verksamhet 2. omsättningen, i det fall den görs inom EG, är skattepliktig motsvarande den som avses i 11 eller 12 § i det land där omsätt- ningen görs, och 2. omsättningen skulle ha med- 3. omsättningen skulle ha varit fört skattskyldighet eller rätt enligt 11 eller 12 § till återbetalning om medfört rätt enligt 11 eller 12 § till den gjorts här i landet. återbetalning om den gjorts här i Rätt till återbetalning föreligger Rätt till återbetalning föreligger även för ingående skatt som avser även för ingående skatt som avser förvärv eller import som hänför förvärv eller import som hänför sig till omsättning inom landet för sig till omsättning inom landet för vilken förvärvaren är skattskyldig vilken förvärvaren är skattskyldig enligt 1 kap. 2 § första stycket 2, 3 enligt 1 kap. 2 § första stycket 2, 3 eller 4 b. skattepliktig eller medför åter- betalningsrätt enligt 11 eller 12 §. endast om den ingående skatten första och andra styckena gäller skulle ha varit avdragsgill, om dock inte om den ingående skatten avser förvärv eller import som het, eller om hinder mot åter- betalning inte skulle ha förelegat avdragsrätten enligt 8 kap. 9, 10, enligt 13 §. återbetalning enligt 13 §. Den som i en yrkesmässig Den som i en yrkesmässig tjänster inom landet har rätt till tjänster inom landet har rätt till återbetalning av ingående skatt för återbetalning av ingående skatt för vilken han saknar rätt till avdrag vilken han saknar rätt till avdrag 3 kap. 9 § skatteplikt enligt 3 kap. 19 § första tredje stycket 2, 10 §, 19 § första stycket 2, 21 §, 21 a §, 22 §, 23 §, stycket 2, 21 §, 21 a §, 22 §, 23 § 2, 4 eller 7, 26 a §, 30 a §, 30 e §, 1, 2, 26 a §, 30 a §, 32 § eller enligt 9 c kap. 1 §. 23 Senaste lydelse 2002:392. 30 e §, 32 § eller enligt Rätt till återbetalning föreligger ingående skatt hänförlig till sådan också för ingående skatt som omsättning som avses i 3 kap. 9 § hänför sig till sådan omsättning av utom tredje stycket 2, 10 § 23 § 1, gäller endast under förut- sättning att den som förvärvar varan eller tjänsten bedriver verk- samhet utanför EG eller att med varor som skall exporteras till tjänsten har direkt samband med ett land utanför EG. varor som exporteras till ett land som inte är medlem i EG. Rätt till återbetalning föreligger Rätt till återbetalning föreligger också för ingående skatt som också för ingående skatt som avser hänför sig till förvärv av varor och förvärv och import som hänför sig tjänster som skall anses omsatta i till omsättning i ett annat återbetalning gäller under förut- 1. omsättningen är skattepliktig återbetalningsrätt för den in- motsvarande den som avses i gående skatten skulle ha förelegat denna paragraf eller 12 § i det om varan eller tjänsten hade land där omsättningen görs, ansetts omsatt här i landet. 2. omsättningen skulle skattepliktig eller skulle ha med- fört rätt enligt denna paragraf omsättningen gjorts här i landet, inte skall göras enligt 1 eller 2 §§. Rätten till återbetalning av in- 912 §§ omfattar inte sådan in- omfattar endast sådan skatt som gående skatt som avser förvärv skulle ha varit avdragsgill om eller import som omfattas av verksamheten hade medfört skatt- skyldighet och, i fall som avses i enligt 8 kap. 9, 10, 15 eller 16 §. 9 §, omsättning hade förekommit. Vad som föreskrivs i 2 och 6 kap. i fråga om den som är skattskyldig gäller också för den som har rätt till återbetalning av ingående skatt enligt 912 §§. Om en skattskyldig lämnar sådana nedsättningar av priset som avses i 7 kap. 6 § första stycket skall han utfärda en kreditnota eller jämförlig handling. Om en skattskyldig lämnar sådana nedsättningar av priset som avses i 7 kap. 6 § första stycket 1 eller 3, skall han utfärda en kredit- nota eller jämförlig handling. Detta gäller även vid en sådan nedsättning av priset som avses i 7 kap. 6 § första stycket 2 om nedsättningen inte framgår av tidigare upprättad faktura. Handlingen skall innehålla uppgift om 1.ersättningen enligt utfärdad faktura eller jämförlig handling och nedsättningen av ersättningen, 2.skatten enligt fakturan eller jämförlig handling och minskningen av skatten, och 3.övrigt som kan ha betydelse för bedömningen av de frågor som anges i 5 § första stycket 7. Även i fall av kundkreditering av annat slag än som avses i första stycket skall den skattskyldige utfärda en sådan handling som anges i nämnda stycke. Beslut enligt denna lag med- delas, om inte annat anges i andra stycket eller i 1 a eller 2 §, av skattemyndigheten i den region där den skattskyldige är registrerad enligt 3 kap. 1 § skattebetalnings- lagen (1997:483) eller, om han inte är registrerad, av den skattemyndighet som enligt 2 kap. samma lag är behörig att besluta om registrering. Bestämmelserna i 2 kap. 2 § tredje stycket taxeringslagen (1990:324) gäller även ärenden enligt denna lag. Beslut enligt denna lag med- delas, om inte annat anges i 1 a eller 2 §, av skattemyndigheten i den region där den skattskyldige är registrerad enligt 3 kap. 1 § skatte- betalningslagen (1997:483) eller, om han inte är registrerad, av den skattemyndighet som enligt 2 kap. samma lag är behörig att besluta om registrering. 3 kap. 26 b §, 26 b §, ning enligt 19 kap. 7 §. ning enligt 19 kap. 7§. 13 §§ tillämpas 1 § första stycket. 13 §§ tillämpas 1 §. Frågor om gruppregistrering enligt 6 a kap. 4 § eller om ändring eller avregistrering enligt 6 a kap. 5 § prövas av skattemyndigheten i den region som, i fråga om grupphuvudmannen, är beslutande myndighet enligt 2 kap. 13 eller 5 § skattebetalningslagen (1997:483). Bestämmelserna om beslutande myndighet i 2 kap. 13 och 5 §§ skattebetalningslagen är tillämpliga även i de fall den skattskyldige skall redovisa mervärdesskatt i en självdeklaration. 24 Ändringen innebär bl.a. att andra stycket upphävs. Denna lag träder i kraft 1 den . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om omsättningar som gjorts före ikraftträdandet. 3.De äldre bestämmelserna i 10 kap. 1 § gäller fortfarande för ansök- ningar om återbetalning av ingående skatt som kommer in till Riks- skatteverket före . 4.De äldre bestämmelserna i 10 kap. 11 § gäller fortfarande om rätten till återbetalning inträtt före ikraftträdandet. 5.Om en fastighet före ikraftträdandet omfattas av frivillig skatt- skyldighet enligt 3 kap. 3 § andra stycket och 9 kap. och den frivilliga skattskyldigheten upphör att gälla på grund av de nya bestämmelserna i 10 kap. 1 eller 11 §, skall jämkning av ingående skatt enligt 9 kap. 10 § inte ske. Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs i fråga om skattebetalningslagen (1997:483) dels att 11 kap. 5 § skall ha följande lydelse dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 10 kap. 36 a §, av får förelägga den som inte fullgör sin skyldighet att lämna en periodisk samman- ställning eller som lämnar en ofullständig sådan, att lämna eller komplettera den. F-skatt och särskild A-skatt skall betalas med lika stora belopp enligt bestämmelserna i 16 kap. 5 eller 6 §. får på begäran av den skattskyldige besluta att F- skatt och särskild A-skatt skall betalas endast , om den skattskyldiges näringsverksamhet pågår under endast en del av kalenderåret och det finns särskilda skäl. skall på begäran av en skattskyldig som startar en ny näringsverksamhet besluta att F-skatt eller särskild A- skatt skall börja betalas än vad som följer av bestämmelserna i 16 kap. 5 § första tredje styckena, dock inte senare än året efter inkomståret, om 1.den skattskyldige inte redan bedriver näringsverksamhet, och 2.inte särskilda skäl talar emot 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 11 kap. 5 § tillämpas första gången på preliminär skatt som avser . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , regeringsrådet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200), 2. lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen 2 kap. 1 § I det föreslagna andra stycket 2 anges att med omsättning av tjänst skall förstås att en tjänst tas i anspråk genom uttag enligt någon av 4, 5, 7 eller Lagrådet finner hänvisningen till 4 § vara överflödig, eftersom det i denna paragraf endast hänvisas vidare till 5-8 §§. Punkt 2 kan med hän- syn härtill och efter en viss redaktionell justering lämpligen få följande 2. att en tjänst tas i anspråk genom uttag enligt 5, 7 eller 8 §. Lagrådet erinrar vidare om att hänvisningen i 4 § till 5-8 §§ inte längre är adekvat, eftersom 6 § har upphävts. Hänvisningen i 4 § bör därför enbart avse 5, 7 och 8 §§. 2 a kap. 3 § Vid föredragningen av remissen har upplysts att avsikten är att inte vidhålla förslaget till ändring i paragrafens andra stycke 2. rar denna justering i förhållande till remissen, som får till följd att denna punkt kommer att kvarstå i oförändrad form. 3 kap. 19 § De undantag från skatteplikt som föreslås i denna paragraf har, som framgår av remissen (s. 29), sin grund i fördraget om anslutning till Europeiska unionen, vari tillåtits ha vissa särregler med avseende på bl.a. framställning av tidskrifter för ideella föreningar (non- profit-making organizations) och tjänster som har samband med sådan Lagrådet konstaterar att begränsningen i fördraget till tidskrifter för ideella föreningar inte har kommit till uttryck i lagtexten och anser det därför kunna ifrågasättas om inte bestämmelsen både i nu gällande och i föreslagen lydelse går längre än vad undantaget för medger. Lagrådet har inte tillräckligt underlag för att göra en säker bedömning av denna fråga men förutsätter att den görs till föremål för fortsatta över- väganden (jfr vad som sägs på s. 26, 33 och 36 f. om utredningsarbete på området). När det gäller punkten 2 i första stycket finner Lagrådet den före- slagna lydelsen i följande hänseenden mindre tillfredsställande. Hän- visningen till framställningstjänster, varmed avses mångfaldigandet är onödigt komplicerad, särskilt som begreppet framställnings-tjänster inte används på andra ställen i lagen. Emellertid kan det på grund av sambandet med anslutningsfördraget vara motiverat att, liksom i den nu gällande lagtexten, använda ordet "framställning", vilket när det gäller en tidskrift eller annan publikation får anses inbegripa mångfaldigande av publikationen. Vidare är det knappast adekvat att, som gjorts i den remitterade texten, hänföra distribution av en publikation till åtgärder som har ett tekniskt samband med framställningen av publikationen. Lagrådet föreslår att första stycket 2 formuleras på följande sätt: 2. tillhandahålls en utgivare av sådana publikationer som avses i 1 på uppdrag av honom, om tjänsterna avser framställning av publikationen eller tekniska tjänster som krävs för sådan framställning, eller har ett nära tekniskt samband med framställningen av publika-tionen eller avser distribution av denna eller någon annan åtgärd som naturligt hänger samman med framställningen eller distributionen. 7 kap. 2 § I paragrafen finns grundläggande bestämmelser om beräkningen av beskattningsunderlag. I syfte att anpassa lagstrukturen till sjätte mer- värdesskattedirektivet förslås att regleringen av hur skatter, avgifter och olika tillägg skall hanteras som finns i 7 kap. 3 a § andra stycket skall flyttas till paragrafens första stycke. Vissa justeringar görs sam- . Dock kvarstår regeln att i beskattningsunderlaget skall ingå andra tillägg till priset utom ränta. Regeln om andra tillägg till priset har i direktivet sin motsvarighet i artikel 11 A.2.b. I direktivartikeln används dock ordet bikostnader och inget sägs där om ränta. I lagrådsremissen konstateras att det i fråga om ränta finns en utvecklad nationell praxis och EG-praxis. Enligt remissen (s. 98 f.) följer av denna praxis att exempelvis finansiell ränta som utgår på grund av en särskild överenskommelse mellan parterna om uppskjuten betalningstidpunkt inte skall räknas in i beskattningsunderlaget, medan exempelvis en ränta som erläggs vid hyresköp kan anses utgöra en sådan bikostnad som avses i artikeln under förutsättning att räntan inte är baserad på en skuld till uthyraren. Enligt Lagrådets mening illustrerar det som sägs i remissen närmast att ordet ränta används i skiftande bemärkelser (i hand- ledning för mervärdesskatt 2002 som det hänvisas till i remissen talas om "verklig ränta"). Lagrådet delar mot den bakgrunden inte uppfatt- ningen i remissen att ett slopande av orden "utom ränta" skulle skapa osäkerhet i tillämpningen. Tvärtom får det anses angeläget att här använda ett uttryckssätt som närmare ansluter till direktivtexten, något som säkerställer att praxis även i fortsättningen får genomslag. Lagrådet förordar att orden "utom ränta" utgår. I artikel 11 A.2.b i direktivet talas om "Bikostnader som provision, emballage, transport- och försäkringskostnader". synes vara att använda det uttryckssättet även i motsvarande bestäm- melse i mervärdesskattelagen och formulera tredje meningen i första stycket enligt följande: "I beskattningsunderlaget skall även ingå bikost- nader som provisions-, emballage-, transport- och försäkringskostnader som säljaren tar ut av köparen." I sammanhanget bör framhållas att beskrivningen av bikostnader i artikel 11 A.2.b återkommer i artikel 11 B.3.b. Den senare bestämmelsen reglerar beskattningsunderlaget vid import. I mervärdesskattelagen används för importfallen uttrycket "frakt- och försäkringskostnader och andra sådana omkostnader" (7 kap. 8 § andra stycket). Alternativa lösningar, som emellertid Lagrådet inte har tillräckligt underlag för att bedöma, kan därför vara att använda det uttryckssättet även i den här kommenterade paragrafen eller att använda den föreslagna, längre formuleringen också i 7 kap. 8 § andra stycket. 7 kap. 3 a § Den föreslagna lydelsen har i direktivet sin motsvarighet i artikel 11 A.1.a. Lydelsen avviker i det hänseendet från direktivtexten att bidrag (i den svenska direktivversionen "subventioner") som "utgör . priset för varan eller tjänsten" anges särskilt. Formuleringen är densamma som i den promemoria som föregick lagrådsremissen. efter det att remissbehandlingen av promemorian påbör- jats avgjorde rättsfallet C-353/00 Warm (jfr lagrådsremissen s. 58 f.). Rättsfallet bekräftade att allt som ingår i vederlag från kunden eller tredje part ingår i beskattnings- underlaget. Även om det inte sägs uttryckligen i domen får detta förut- sättas gälla oavsett om bidraget i strikt mening är direkt kopplat till priset eller ej. Mot den nu föreslagna ändringen kan till att börja med invändas att den är oklar. Att ett bidrag utgör priset är dessutom en språklig otymp- lighet. En invändning av principiellt slag är att gett sin tolkning av den nuvarande lydelsen av direktivtexten och att en ändring av det föreslagna slaget inte framstår som nödvändig och knappast heller lämplig, särskilt som den avslutande delen av meningen under alla omständigheter bara är exemplifierande. Lagrådet föreslår mot denna bakgrund att orden "utgör eller" utgår. 7 kap. 6 § I första stycket föreslås regler för hantering av rabatter m.m. som anknyter till innehållet i artikel 11 A.3.a och b samt artikel 11 C.1 i direktivet. Uttryckssättet i det föreslagna stycket är enligt Lagrådets mening inte helt tillfredsställande. I ingressen i första stycket sägs att "Den skattskyldige skall minska beskattningsunderlaget ...". Ett sådant uttryckssätt som var mer adekvat när det fanns en valmöjlighet för den skattskyldige är missvisande. Vad det är fråga om är att ett belopp motsvarande prisnedsättningen inte skall ingå i beskattningsunderlaget. Punkten 1 avser prisnedsättningar i form av kassarabatt. Avsikten med bestämmelsen synes vara att reglera de fall där det vid tillhandahållandet är bestämt att en nedsättning av priset (med t.ex. ett visst procenttal) skall ske om betalning sker senast som ligger före för- fallodagen. Att detta är innebörden står knappast klart. Visserligen används ordet kassarabatt i redovisningssammanhang med, såvitt Lag- rådet kan bedöma, den nu beskrivna innebörden. I den s.k. BAS-konto- planen förekommer således "Lämnade kassarabatter" (konto 3731) som ett underkonto till kontot Lämnade rabatter (konto 3730) under gruppkontot Intäktskorrigeringar (konto 3700). För många torde emellertid ordet kassarabatt föra tankarna till en rabatt som kommer kunden till godo redan vid köptillfället. Ett annat uttryckssätt bör därför användas. I punkten 2 talas om rabatter "som kontoförs för till- handahållandet". Ordet "kontoförs" ter sig här något främmande, men avsikten synes vara att markera att kundens skyldighet att betala redan vid tillhandahållandet har begränsats till ett nettobelopp. I motiven (s. 67) konstateras att det i praktiken inte torde vara aktuellt att anse beskattningsunderlaget uppgå till ett högre belopp än vad ersätt- ningen efter prisnedsättning uppgår till. Slutsatsen i remissen är ändå att det i förtydligande syfte bör införas en motsvarighet till artikel 11 A.3.b. Enligt Lagrådets mening är emellertid en sådan bestämmelse ägnad att leda till missförstånd. Lagrådet förordar ett uttryckssätt där det bara motsatsvis och då som en självklarhet framgår att beskattnings- underlaget i de aktuella fallen grundas på den avtalade (netto)- ersättningen (jfr 7 kap. 3 a § första stycket). Mot den här angivna bakgrunden anser Lagrådet att första stycket kan formuleras på förslagsvis följande sätt: "I beskattningsunderlaget skall inte ingå belopp varmed priset i enlig- het med vad som avtalats sätts ned på grund av betalning före förfal- lodagen eller som svarar mot prisnedsättning som ges efter det att tillhandahållandet ägt rum." 7 kap. 9 och 10 §§ Lagrådet anser att den föreslagna bestämmelsen i 9 § bör omformuleras så att dess sakliga innehåll framgår på ett tydligare sätt. Dessutom kan den föreslagna bestämmelsen i 10 §, som innehåller vissa till 9 § knutna definitioner, lämpligen placeras i 9 § som ett tredje stycke. Det får därvid anses givet att begreppet gemenskapsvaror i 11 § har samma innebörd som i 9 §. Med beaktande av vad nu sagts kan 9 § få följande lydelse: