prop · GQ0312 · 2002-10-22 00:00:00 — Vidare har bostadsrättsinnehavaren ersatts med bostadsrätts- havaren, det uttryck som i övrigt används i lagen (jfr SFS 1995:1464). 7 kap. 10 § En bostadsrättshavare får upplåta sin lägenhet i andra hand till annan för självständigt brukande endast om styrelsen ger sitt samtycke. Detta gäller även i de fall som avses i 6 § andra stycket. Samtycke behövs dock inte, 1.om en bostadsrätt har förvärvats vid exekutiv försäljning eller tvångsförsäljning enligt 8 kap. av en juridisk person som hade panträtt i bostadsrätten och som inte antagits till medlem i föreningen, eller 2.om lägenheten är avsedd för permanentboende och bostadsrätten till lägenheten innehas av en kommun eller ett landsting. Styrelsen skall genast underrättas om en upplåtelse enligt andra stycket. (Jfr 7 kap. 10 § i utredningens förslag.) Ändringen i första stycket första meningen tar sikte på gräns- dragningen mellan total sublokation (andrahandsupplåtelse) och partiell sublokation (rätten att ha inneboende i lägenheten, se 8 §). Som utvecklats i avsnitt 5.5.1 är avsikten med ändringen att slå fast att avgörande för huruvida det är fråga om en total eller partiell sublokation är om upplåtelsen har skett för andrahandshyresgästens självständiga brukande av lägenheten. Det faktum att ett rum har stängts av för bostadsrättshavaren är inte tillräckligt för att upplåtelsen skall betraktas som en partiell sublokation. Vid bedömningen av om lägenheten upplåtits för självständigt brukande eller inte är det av betydelse om bostadsrättshavaren enligt avtalet har haft möjligheter att disponera lägenheten eller delar av denna samt i vilken utsträckning han eller hon faktiskt har kommit att vistas där. Den närmare gränsdragningen för när en upplåtelse skall anses ha skett för självständigt brukande får utvecklas i rättspraxis. 7 kap. 11 § Vägrar styrelsen att ge sitt samtycke till en andrahandsupplåtelse får bostadsrättshavaren ändå upplåta sin lägenhet i andra hand, om hyres- nämnden lämnar tillstånd till upplåtelsen. Tillstånd skall lämnas, om bostadsrättshavaren har beaktansvärda skäl för upplåtelsen och före- ningen inte har någon befogad anledning att vägra samtycke. Tillståndet skall begränsas till . I fråga om en bostadslägenhet som innehas av en juridisk person krävs det för tillstånd endast att föreningen inte har någon befogad anledning att vägra samtycke. Tillståndet kan begränsas till . Ett tillstånd till andrahandsupplåtelse kan förenas med villkor. (Jfr 7 kap. 11 § i utredningens förslag.) I första stycket har ordet "hela" tagits bort. Detta hänger samman med ändringarna i 10 §. Avgörande för om det är fråga om andrahands- upplåtelse är alltså om bostadsrättshavaren upplåter lägenheten till någon Prop. 2002/03:12 annan för självständigt brukande eller inte. I första stycket har vidare kravet på att bostadsrättshavaren inte skall vara i tillfälle att bruka sin lägenhet tagits bort. Ändringen innebär att det är nödvändigt att vid tillståndsprövningen bedöma om bostadsrättshavaren faktiskt kommer att kunna återvända till lägenheten längre fram. Den innebär också att kraven på att bostadsrätts- havaren kan visa att denne har ett behov av att komma tillbaka till lägen- heten kan sättas lågt. Ändringen påverkar dessutom vad som utgör beaktansvärda skäl. Utgångspunkten är, som utvecklats i avsnitt 5.5.3, att synen på vad som utgör beaktansvärda skäl bör vara generös. Beaktansvärda skäl skall t.ex. kunna anses föreligga även om den situation som är skälet till begäran beror på bostadsrättshavarens eget val. I princip bör t.ex. tillstånd till andrahandsuthyrning kunna lämnas om en förälder vill hyra ut en mindre lägenhet till sitt barn. Vidare bör en person som har förvärvat en lägenhet för att bosätta sig där efter pensioneringen kunna få hyra ut lägenheten i andra hand . Kravet på beaktansvärda skäl innebär å andra sidan en markering av att det finns vissa skäl som trots allt inte kan anses som godtagbara. Det gäller t.ex. vid köp som har skett i rent spekulativt syfte och där bostadsrättshavarens avsikt aldrig har varit att själv använda lägenheten. Avsikten med ändringen är att ge utrymme för en friare bedömning än på hyresrättens område. Mot bostadsrättshavarens skäl för att upplåta lägenheten i andra hand skall vägas om föreningen har befogad anledning att vägra samtycke. Liksom enligt nuvarande regler innebär detta att föreningen kan göra invändningar beträffande hyresgästens personliga kvalifikationer (se prop. 1971:12 s. 128). Vid prövningen kan vidare även det i enlighet med gällande rätt hänsyn tas till villkor i stadgarna beträffande medlemskap i föreningen och till föreningens intresse av att lägenheterna inte i alltför stor utsträckning kommer att bebos av andra än bostadsrätts- havarna själva. Vidare skall tidsfaktorn vägas in. Efterhand som tiden går väger skälen för att tillåta andrahandsupplåtelsen lättare. Ofta kan tids- faktorn vara viktigare i mindre föreningar än i större. Tiden har alltså betydelse vid bedömningen av om befogad anledning att vägra samtycke föreligger. Detta understryks av att hyresnämnden alltid skall tids- begränsa tillståndet. Att tidsbegränsning alltid skall göras är en nyhet jämfört med gällande rätt. Det gäller dock endast beträffande tillstånd till andrahandsupplåtelser enligt första stycket. De nya bestämmelserna avser både bostadslägenheter och lokaler. I andra och tredje styckena har mindre ändringar gjorts till följd av att tillstånd enligt första stycket alltid skall tidsbegränsas. För tillstånd enligt andra stycket dvs. när det gäller en bostadslägenhet som innehas av en juridisk person gäller alltså liksom tidigare att tillståndet kan tidsbe- gränsas. Bedömningen av vad som skall anses som befogad anledning att vägra samtycke i fall som avses i andra stycket skall göras på samma sätt som . Ändringarna i första stycket påverkar inte denna. 7 kap. 12 § Bostadsrättshavaren skall på egen bekostnad hålla lägenheten i gott skick, om inte något annat bestämts i stadgarna eller följer av andra femte styckena. Detta gäller även mark, om sådan ingår i upplåtelsen. Bostadsrättshavaren svarar inte för reparationer av ledningar för av- lopp, värme, gas, elektricitet och vatten, om föreningen har försett lägen- heten med ledningarna och dessa tjänar fler än en lägenhet. Detsamma gäller ventilationskanaler. För reparationer på grund av brand- eller vattenledningsskada svarar bostadsrättshavaren endast om skadan uppkommit genom 1.hans eller hennes egen vårdslöshet eller försummelse, eller 2.vårdslöshet eller försummelse av a) någon som hör till hans eller hennes hushåll eller som besöker honom eller henne som gäst, b) någon annan som han eller hon har inrymt i lägenheten, eller c) någon som för hans eller hennes räkning utför arbete i lägenheten. För reparation på grund av brandskada som uppkommit genom vårds- löshet eller försummelse av någon annan än bostadsrättshavaren själv är dock denne ansvarig endast om han eller hon brustit i omsorg och tillsyn. Tredje stycket gäller i tillämpliga delar om det finns ohyra i lägen- (Jfr 7 kap. 12 § i utredningens förslag.) I första stycket har hänvisningen till de följande bestämmelserna i paragrafen justerats till följd av paragrafens ändrade disposition. I paragrafens andra stycke första meningen har begreppet "stamled- ningar" ersatts med ledningar som föreningen har försett lägenheten med och som tjänar fler än en lägenhet. Ändringen har gjorts i klargörande syfte. Dessutom har ett tillägg gjorts för ventilationskanaler. Innebörden är således att föreningen svarar för reparationer av angiven typ av ledning och ventilationskanal, om föreningen har försett lägenheten med ledningen eller ventilationskanalen och denna tjänar fler än en lägenhet. Lydelsen överensstämmer med vad som redan gäller för kooperativ hyresrätt (se 3 kap. 4 § lagen [2002:93] om kooperativ hyresrätt). Både när det gäller ledningar för vatten m.m. och ventilationskanaler är det möjligt att i stadgarna inskränka eller helt ta bort bostadsrätts- havarens ansvar för sådana ledningar eller kanaler som endast tjänar dennes lägenhet. Bestämmelsen har dessutom på Lagrådets inrådan omarbetats terminologiskt. Skälen för ändringarna har behandlats i avsnitt 5.2.2. 7 kap. 12 a § Om bostadsrättshavaren försummar sitt ansvar för lägenhetens skick enligt 12 § i sådan utsträckning att annans säkerhet äventyras eller det finns risk för omfattande skador på annans egendom och inte efter upp- maning avhjälper bristen i lägenhetens skick , får föreningen avhjälpa bristen på bostadsrättshavarens bekostnad. (Jfr 7 kap. 12 a § i utredningens förslag.) Bestämmelsen, som är ny, har behandlats i avsnitt 5.2.4. att bostadsrättsföreningen under vissa närmare angivna omständigheter har getts rätt att avhjälpa brister som bostadsrättshavaren ansvarar för Prop. 2002/03:12 på dennes bekostnad. En första förutsättning för att bestämmelsen skall vara tillämplig är att bostadsrättshavaren har eftersatt sitt ansvar för lägenhetens skick enligt 12 §. Föreningen har dock inte rätt att avhjälpa alla brister på bostads- rättshavarens bekostnad. Den rätten föreligger endast i särskilt angelägna fall. Ett sådant fall är att bristen innebär att säkerheten för andra bostads- rättshavare, hyresgäster i huset eller någon annan person äventyras. Så kan vara fallet t.ex. om elinstallationer har utförts på ett icke fackmanna- mässigt sätt. Det andra fallet är att en risk finns för omfattande skador på annans egendom. Som exempel kan nämnas en läckande duschkabin som inte åtgärdas, vilket innebär risk för vattenskador i huset, angränsande lägenheter eller dess inredning. Begreppet omfattande innebär att det skall vara en risk för skador av viss betydenhet. Oavsett om det gäller annans säkerhet eller skador på annans egendom behöver någon skada inte ha inträffat. Det räcker med att en risk för sådana skador föreligger. Föreningen är skyldig att först uppmana bostadsrättshavaren att själv åtgärda bristen. Endast om bostadsrättshavaren inte vidtar åtgärder så snart det kan ske, har föreningen rätt att avhjälpa bristen. I 32 § finns föreskrifter om hur en tillsägelse till bostadsrättshavaren kan skickas. 7 kap. 13 § Företrädare för bostadsrättsföreningen har rätt att få komma in i lägen- heten när det behövs för tillsyn eller för att utföra arbete som föreningen svarar för eller har rätt att utföra enligt 12 a §. När bostadsrättshavaren har avsagt sig bostadsrätten enligt 4 kap. 11 § eller när bostadsrätten skall tvångsförsäljas enligt 8 kap., är bostadsrättshavaren skyldig att låta lägenheten visas . Föreningen skall se till att bostads- rättshavaren inte drabbas av större olägenhet än nödvändigt. Bostadsrättshavaren är skyldig att tåla sådana inskränkningar i nyttjan- derätten som föranleds av nödvändiga åtgärder för att utrota ohyra i huset eller på marken, även om hans lägenhet inte besväras av ohyra. I så fall tillämpas 5 §. Om bostadsrättshavaren inte lämnar tillträde till lägenheten när fören- ingen har rätt till det, får kronofogdemyndigheten besluta om särskild handräckning. I fråga om sådan handräckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. (Jfr 7 kap. 13 § i utredningens förslag.) Bestämmelsen reglerar när en representant för bostadsrättsföreningen har rätt att komma in i en lägenhet. I paragrafens första stycke första meningen har ett tillägg gjorts till följd av den nya bestämmelsen i 12 a § om avhjälpande av brist. Ändringen innebär att föreningen ges rätt att komma in i lägenheten när den med stöd av 12 a § skall avhjälpa en brist på bostadsrättshavarens bekostnad. Andra meningen anknyter till bostadsrättshavarens skyldighet att låta lägenheten visas i samband med tvångsförsäljning enligt 8 kap. Här har ett tillägg gjorts. Av detta framgår att skyldigheten att visa lägenheten föreligger också när bostadsrättshavaren har avsagt sig bostadsrätten enligt 4 kap. 11 §. Skälen för ändringarna har behandlats i avsnitt 5.6. 7 kap. 18 § Nyttjanderätten till en lägenhet som innehas med bostadsrätt och som tillträtts är, med de begränsningar som följer av 19 och 20 §§, förverkad och föreningen således berättigad att säga upp bostadsrättshavaren till avflyttning, 1.om bostadsrättshavaren dröjer med att betala insats eller upp- låtelseavgift utöver eller den som kan vara bestämd istadgarna från det att föreningen efter förfallodagen anmanat honom eller henne att fullgöra sin betalningsskyldighet, om bostadsrättshavaren dröjer med att betala årsavgift, när det gäller en bostadslägenhet, mer än efter förfallodagen eller, när det gäller en lokal, efter förfallodagen, 2.om bostadsrättshavaren utan behövligt samtycke eller tillstånd upplåter lägenheten i andra hand, 3.om lägenheten används i strid med 6 eller 8 §, 4.om bostadsrättshavaren eller den som lägenheten upplåtits till i andra hand, genom vårdslöshet är vållande till att det finns ohyra i lägenheten eller om bostadsrättshavaren genom att inte utan oskäligt dröjsmål underrätta styrelsen om att det finns ohyra i lägenheten bidrar till att ohyran sprids i huset, 5.om lägenheten på annat sätt vanvårdas eller om bostadsrättshavaren åsidosätter sina skyldigheter enligt 9 § vid användning av lägenheten eller om den som lägenheten upplåtits till i andra hand vid användning av denna åsidosätter de skyldigheter som enligt samma paragraf åligger en 6.om bostadsrättshavaren inte lämnar tillträde till lägenheten enligt 13 § och han inte kan visa en giltig ursäkt för detta, 7.om bostadsrättshavaren inte fullgör skyldighet som går utöver det han skall göra enligt denna lag, och det måste anses vara av synnerlig vikt för föreningen att skyldigheten fullgörs, samt 8.om lägenheten helt eller till väsentlig del används för närings- verksamhet eller därmed likartad verksamhet, vilken utgör eller i vilken till en inte oväsentlig del ingår brottsligt förfarande, eller för tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. (Jfr 7 kap. 18 § i utredningens förslag.) Beträffande punkten 1 har den ändringen gjorts att den del av bestäm- melsen som avser försenad betalning av årsavgifter har flyttats till punkten 1 a. Vad gäller försenad betalning av årsavgiften enligt den nya punkten har vissa sakliga ändringar gjorts beträffande fristen för för- verkande. Beträffande bostadsrätter som är bostadslägenheter har fristen ändrats till . För lokaler skall alltjämt gälla den frist som tidigare gällde för alla bostadsrätter, nämligen . Förverkandefristen har behandlats i avsnitt 5.7.3. I punkten 5 har ändringar gjorts i syfte att anpassa bestämmelsen till den något modernare utformningen av hyreslagens motsvarande bestämmelse (se 42 § första stycket 6 hyreslagen). Vidare har hän- visningen till 9 § justerats. Ändringarna i den paragrafen innebär att störningar i boendet enligt förevarande punkt kan utgöra en grund för förverkande. Bestämmelsen har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Därigenom har även hänvisningen till 9 § förtydligats såvitt avser andrahandshyresgästers åligganden. 7 kap. 20 § Uppsägning på grund av förhållande som avses i 18 § 2, 3 eller 57 får ske om bostadsrättshavaren låter bli att efter tillsägelse vidta rättelse utan Uppsägning på grund av förhållande som avses i 18 § 2 får dock, om det är fråga om en bostadslägenhet, inte ske om bostadsrättshavaren utan dröjsmål ansöker om tillstånd till upplåtelsen och får ansökan beviljad. Är det fråga om särskilt allvarliga störningar i boendet gäller vad som sägs i 18 § 5 även om någon tillsägelse om rättelse inte har skett. gäller dock inte om störningarna inträffat under tid då lägenheten varit upplåten i andra hand på sätt som anges i 10 eller 11 §. (Jfr 7 kap. 20 § i utredningens förslag.) Ändringarna i första och andra styckena är redaktionella. Tredje stycket är nytt. Det innehåller ett undantag från skyldigheten att säga till bostadsrättshavaren att vidta rättelse vid särskilt allvarliga Vid särskilt allvarliga störningar behövs således ingen till- sägelse att vidta rättelse för att uppsägning skall kunna ske. sätt som beträffande hyresrätter är avsikten att bestämmelserna om särskilt allvarliga störningar skall tillämpas endast i sådana undantagsfall då det är fråga om mycket grava störningar, se kommentaren till 9 §. Undantaget i tredje stycket från kravet på tillsägelse innan uppsägning kan ske gäller, enligt andra meningen, inte när störningarna inträffat när lägenheten har varit upplåten i andra hand och andrahandsupplåtelsen har varit tillåten enligt bestämmelserna i 10 eller 11 §. Normalt sett krävs för andrahandsupplåtelse samtycke från styrelsen eller hyresnämndens I vissa fall behövs dock inte detta, se 10 § andra stycket. allvarlig störning inträffar då lägenheten är upplåten i andra hand får alltså bostadsrättshavaren inte sägas upp utan att han eller hon har fått en tillsägelse att vidta rättelse. hur störningen har uppkommit. Utformningen, som följer Lagrådets förslag, motsvarar i sak vad som gäller för hyresrätter (jfr 42 § fjärde stycket hyreslagen). Det är bostadsrättsföreningen som får bedöma om störningarna är så allvarliga att tillsägelse kan underlåtas. Det kan finnas anledning att göra denna bedömning med försiktighet. På samma sätt som gäller för hyresrätter (se prop. 1992/93:115 s. 41) kan ju en följande rättslig pröv- ning mynna ut i att störningarna inte anses ha varit särskilt allvarliga. Följden av det blir att föreningen inte anses ha haft rätt att säga upp bostadsrättshavaren , utan tillsägelse. Detta kan medföra att det tar onödigt innan störningarna upphör. I tveksamma fall kan således skäl finnas att ge bostadsrättshavaren en tillsägelse i stället för att direkt säga upp honom eller henne. 7 kap. 21 § Är nyttjanderätten förverkad på grund av förhållande, som avses i 18 § 13 eller 57 men sker rättelse innan föreningen har sagt upp bostadsrättshavaren till avflyttning, får han eller hon inte därefter skiljas från lägenheten på den grunden. Detta gäller dock inte om nyttjande- rätten är förverkad på grund av sådana särskilt allvarliga störningar i boendet som avses i 9 § tredje stycket. Bostadsrättshavaren får inte heller skiljas från lägenheten om före- ningen inte har sagt upp bostadsrättshavaren till avflyttning inom tre månader från den dag då föreningen fick reda på förhållande som avses i 18 § 4 eller 7 eller inte från den dag då föreningen fick reda på förhållande som avses i 18 § 2 sagt till bostadsrättshavaren att (Jfr 7 kap. 21 § i utredningens förslag.) I paragrafen finns en ny mening som avser särskilt allvarliga störningar i boendet (se 9 §). I dessa grava störningsfall förverkas nyttjanderätten till bostadsrättslägenheten även om rättelse har skett före uppsägningen. de andra fall som anges i paragrafen, bl.a. störningar i boendet som inte är särskilt allvarliga, gäller motsatsen. för hyresrätter (se 43 § första stycket hyreslagen). Vidare har vissa redaktionella ändringar gjorts. 7 kap. 23 § Är nyttjanderätten enligt 18 § 1 a förverkad på grund av dröjsmål med betalning av årsavgift, och har föreningen med anledning av detta sagt upp bostadsrättshavaren till avflyttning, får denne på grund av dröjsmålet inte skiljas från lägenheten 1.om avgiften när det är fråga om en bostadslägenhet betalas från det att bostadsrättshavaren på sådant sätt som anges i 27 och 28 §§ har delgetts underrättelse om möjligheten att få till- baka lägenheten genom att betala årsavgiften , eller 2.om avgiften när det är fråga om en lokal betalas från det att bostadsrättshavaren på sådant sätt som anges i 27 och 28 §§ har delgetts underrättelse om möjligheten att få tillbaka lägenheten genom att betala årsavgiften . Är det fråga om en bostadslägenhet får en bostadsrättshavare inte heller skiljas från lägenheten om han eller hon har varit förhindrad att betala årsavgiften inom den tid som anges i första stycket 1 på grund av sjukdom eller liknande oförutsedd omständighet och årsavgiften har betalats så snart det var möjligt, dock senast när tvisten om avhysning avgörs i första instans. Vad som sägs i första stycket gäller inte om bostadsrättshavaren, genom att vid upprepade tillfällen inte betala årsavgiften inom den tid som anges i 18 § 1 a, har åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att han eller hon skäligen inte bör få behålla lägenheten. Beslut om avhysning får meddelas tidigast tredje vardagen efter utgången av den tid som anges i första stycket 1 eller 2. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer formulär till underrättelse som avses i första stycket 1och 2. (Jfr 7 kap. 23 § i utredningens förslag.) Bestämmelsen behandlar bostadsrättshavarens rätt till återvinning när nyttjanderätten är förverkad på grund av att årsavgiften har betalats för sent (jfr 44 § hyreslagen). Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I första stycket har gjorts vissa ändringar beträffande återvinningsfristens längd och kraven för att denna frist skall börja löpa. Av punkten 1 följer att en bostadsrättshavare som betalar årsavgiften för en bostadslägenhet för sent enligt huvudregeln kan återvinna bostads- rätten genom att betala årsavgiften , den s.k. återvinnings- Denna frist har förlängts . punkten 2 har återvinningsfristen för lokaler förlängts . För att förverkandefristen skall börja löpa skall även i fortsättningen krävas att uppsägning har delgetts bostadsrättshavaren. Ytterligare ett krav har ställts upp. Bostadsrättshavaren skall, för att förverkandefristen skall börja löpa, ha delgetts en underrättelse om att han eller hon kan återvinna bostadsrätten genom att betala årsavgiften inom återvinnings- fristen. Detta gäller både för bostadslägenheter och lokaler. Under- rättelsen kan lämnas i en särskild handling eller tas in i t.ex. upp- sägningshandlingen. Om föreningen av förbiseende inte underrättar bostadsrättshavaren kan en underrättelse skickas ut . Fristen för återvinning börjar dock inte löpa förrän bostadsrättshavaren har delgetts underrättelsen. Föreningen kan inte med verkan lämna underrättelsen till bostadsrättshavaren före uppsägningen. Ingenting hindrar att föreningen ansöker om stämning eller handräck- ning utan föregående uppsägning. Även om föreningen i sådant fall inte är skyldig se till att bostadsrättshavaren underrättas om möjligheterna till återvinning, kan det vara lämpligt att så sker. På hyresrättens område gäller, om underrättelse inte finns med i stämningsansökan, att domstol eller kronofogdemyndighet som ansökan ges in till har att ombesörja att hyresgästen underrättas (se 2 § förordningen [1978:314] om underrättelse och meddelande enligt 12 kap. 44 § jordabalken). Kraven för delgivning av underrättelsen är desamma som gäller för delgivning av själva uppsägningen. Det innebär att bestämmelserna i 27 och 28 §§ är tillämpliga. Detta har behandlats i avsnitt 5.7.4 och 5.8.3. I andra stycket har det införts ett undantag från huvudregeln att betalning efter återvinningsfristen medför att bostadsrättshavaren får skiljas från lägenheten. Av undantaget framgår att bostadsrättshavaren inte får skiljas från lägenheten om denne har varit förhindrad att betala årsavgiften inom återvinningsfristen på grund av sjukdom eller liknande oförutsedd omständighet och årsavgiften har betalats så snart det var möjligt, dock senast när tvisten om avhysning avgjorts i första instans. Avsikten är att bestämmelsen skall tillämpas på samma sätt som den motsvarande bestämmelsen i hyreslagen (jfr prop. 1992/93:115 s. 45 f. och 1992/93:BoU24 s. 7 f.) Bestämmelsen är tillämplig bara om bostads- rättshavaren själv har varit förhindrad att betala årsavgiften och dessutom har saknat möjlighet att ge någon annan uppdrag att göra det. Förhindret skall ha berott på vissa oförutsedda händelser, nämligen att bostadsrätts- havaren drabbats av sjukdom eller det inträffat en liknande omständighet. Regeln är i princip inte tillämplig om hindret fallit bort innan åter- vinningsfristen har löpt ut.