prop · GP03129 · 2002-03-19 00:00:00 — Valdeltagandet gick i stort sett tillbaka i samtliga väljargrupper jämfört med val. Bland vissa sociala grupper var valdeltagandet emellertid markant lägre och tillbakagången var bl.a. särskilt stor bland förstagångsväljare. Bland naturaliserade svenskar var valdeltagandet . Deras valdeltagande minskade mellan riksdagsvalen och vilket är en kraftigare tillbakagång än bland övriga svenskar. Bland dem som blivit svenska medborgare deltog , att jämföra bland dem som blivit svenska medborgare . I valen till kommun- och har valdeltagandet bland utländska medborgare minskat kontinuerligt . val deltog att jämföra 1998. I sammanhanget bör emellertid också nämnas att hade ett stort antal röstberättigade utländska medborgare bott i än , medan hade många av invandrarna bott i , vilket påverkar utfallet i Bland den röstberättigade befolkningen som helhet I allmänhet har kvinnor Skr. 2001/02:129 ett något högre valdeltagande än män. Vid de senaste valen ökade skillnaden i valdeltagande mellan kvinnor med utländskt medborgarskap och män med utländsk medborgarskap från två till . De utländska medborgarna följer samma åldersmönster vad gäller röstning som den övriga befolkningen, det vill säga att de unga röstar i lägre utsträckning än de äldre. Personer som har blivit svenska medborgare röstar i större utsträckning i de kommunala valen än de som inte har svenskt medborgarskap 1998 var det möjligt för EU-medborgare samt medborgare i och att rösta i kommun- och landstingsvalen under samma förutsättningar som svenska medborgare, det vill säga utan krav på folkbokföring i under före valet. Valdeltagandet bland de röstberättigade utländska medborgarna och bland samtliga röstberättigade vid kommunfullmäktigevalen 19761998 (procent) I den integrationspolitiska propositionen uttryckte regeringen oro för det sjunkande valdeltagandet bland utländska medborgare. Även om det kan finnas rimliga förklaringar till detta är situationen inte tillfredsställande. Det är, framhöll regeringen, en mycket angelägen uppgift att öka människors delaktighet i samhället, både generellt och i den politiska processen. 5.3.3Andra former av inflytande Personer med utländsk bakgrund är underrepresenterade även när det gäller andra politiska aktiviteter än att rösta. Enligt rapport från SNS Demokratiråd, Demokrati och medborgarskap, som bygger medborgarundersökning, ansåg sig utrikes födda ha sämre möjligheter att överklaga myndighetsbeslut, sämre möjligheter att påverka den egna livssituationen i samhället och de tog färre initiativ till att påverka den egna situationen. De deltog inte heller i lika stor utsträckning i de politiska partierna, de tog färre kontakter för att påverka någon samhällsfråga och var inte lika aktiva i olika former av manifestationer som personer födda i . har i en rapport konstaterat att valdeltagandet för personer med utländsk bakgrund varierar beroende på från vilken del av världen man kommer. Vidare ökar valdeltagandet med tid personen bott i . Ett annat resultat är att det inte finns några tecken på att invandrares politiska utanförskap förstärks av att bo i så kallade utsatta bostadsområden. Enligt rapporten är invandrares låga valdeltagande svårt att förklara. Det har inte varit möjligt att finna faktorer som helt kan förklara den stora skillnaden i valdeltagande mellan invandrare och infödda svenskar. Vad gäller andra former av politiskt deltagande partiaktiviteter, kontakter med makthavare, manifestationer, politisk självtilltro visar sig däremot vissa socioekonomiska och psykologiska resurser ha stor betydelse. Enligt rapporten kan de ökade skillnaderna i politiskt engagemang mellan invandrare och svenskfödda främst förklaras av de svenskföddas ökade utbildningsnivå. Slutsatsen i rapporten är, att de resurser som förklarar det lägre engagemanget hos invandrare har vissa gemensamma egenskaper: Det rör sig om föränderliga faktorer som inte är bestämda av uppväxten i en viss typ av familj eller av kulturellt ursprung. De viktiga resurserna för politisk integration är alltså inte avgjorda en gång för alla. Däri ligger, enligt rapporten, en stor utmaning för integrationspolitiken. I sitt betänkande Att vara med på riktigt demokratiutveckling i kommuner och landsting (SOU 2001:48) diskuterar också olika faktorers betydelse för politisk delaktighet. Det konstateras att vistelsetiden har betydelse för politisk delaktighet. Andra faktorer är kunskaper, vilja att bli tillfrågad samt övning i medborgerliga färdigheter. Under kommitténs arbete har dock en motsägelsefull bild framträtt. Å ena sidan har det hävdats att det inte är avsaknad av information och kunskap som är problemet utan marginalisering och utanförskap. Å andra sidan har man efterlyst information på olika språk eller förenklad information om exempelvis partiväsende och valförfarande. Det finns forskningsresultat som visar att det också kan finnas andra skäl till att personer med utländsk bakgrund röstar i val i lägre utsträckning. Många känner sig inte delaktiga i det svenska samhället, andra upplever sig utsatta för etnisk diskriminering. Detta får till följd att de heller inte känner sig motiverade att delta i några politiska aktiviteter. Ett viktigt sätt att påverka och ha inflytande i samhället är att inneha förtroendeuppdrag. De utrikes föddas andel av den röstberättigade befolkningen var 1998. Andelen utrikes födda kommunfullmäktigeledamöter utgjorde av det totala antalet kommunfullmäktigeledamöter. I var motsvarande siffra . har de utrikes föddas representation dock mer än fördubblats i landstingens fullmäktigeförsamlingar som helhet. Ökningen uppgår till . I de kommunala fullmäktigeförsamlingarna har de utrikes föddas representation ökat med . Personer med bakgrund i de nordiska länderna liksom medborgare i länder inom EU och är överrepresenterade. Personer med bakgrund i länder i , och övriga är däremot kraftigt underrepresenterade. Invandringsår förefaller ha en viss betydelse i detta sammanhang. Den grupp som bott i längst har störst andel representanter i landstings- och kommunfullmäktige. Den integrationspolitiska maktutredningen . För att beskriva och analysera fördelningen av makt och inflytande inom olika delar av samhället ur ett integrationspolitiskt perspektiv har regeringen beslutat att ge en särskild utredare detta i uppdrag. Beskrivningen och analysen skall avse såväl politiskt deltagande, inflytande och makt som ekonomiska resurser och inflytande. Vidare skall utredaren studera inflytande ur ett integrationspolitiskt perspektiv inom arbetslivet och organisationslivet samt belysa andra former av inflytande i vardagslivet och hur människor med olika bakgrund upplever sin makt och sitt inflytande Utredaren skall så långt som möjligt undersöka i vilken utsträckning skillnader i makt och inflytande kan förklaras av kön och social bakgrund, i vilken mån skillnaderna är relaterade till strukturella förhållanden i det svenska samhället eller till det förhållningssätt samhällets institutioner har till personer med olika etnisk bakgrund samt i vilken mån andra förklaringsgrunder spelar in. Utredaren skall också uppmärksamma skillnader i makt och inflytande mellan olika grupper. Det kan t.ex. gälla invandrare från olika länder och skillnader mellan flyktingar och invandrare. Ett slutbetänkande skall lämnas . 5.3.4 Särskilda insatser inom demokratiområdet Regeringen presenterade en långsiktig strategi för att värna och fördjupa den svenska folkstyrelsen då den beslutade om propositionen Demokrati för det nya seklet (prop. 2001/02:80). Ett särskilt fokus för regeringens arbete på detta område är att nå ut till de grupper som är mindre delaktiga, som unga, arbetslösa och personer med utländsk bakgrund. I propositionen presenterar regeringen bl.a. några förslag som särskilt kan främja deltagande av personer med utländsk bakgrund. Ett sådant förslag är medborgerlig förslagsrätt. Förslaget innebär att kommuner och landsting får en möjlighet att frivilligt låta den som är folkbokförd i kommunen eller väcka förslag till fullmäktige. Det innebär bl.a. att utländska medborgare som ännu inte fått rösträtt kan få lägga sådana förslag. Regeringen avser också att ta initiativ till återkommande folkrörelseforum där företrädare för olika typer av folkrörelser och andra sammanslutningar ges möjlighet att delta och medverka. Dessa forum skall bidra till möten och dialog mellan å ena sidan regeringen och dess förvaltningsmyndigheter och å andra sidan olika typer av medborgarsammanslutningar. I dialogen bör bl.a. sammanslutningar som organiserar personer med utländsk bakgrund särskilt uppmärksammas. Regeringen kommer också ge i uppdrag att se över tillgången till referensmaterial som förmedlar kunskap om och förståelse för den svenska demokratin och som kan användas i svenskundervisningen för invandrare. I sammanhanget kan nämnas att den utredare, som fått i uppdrag att göra en översyn av mottagandet av och introduktion för flyktingar, särskilt skall överväga hur alla nyanlända invandrare, genom introduktionen eller på annat sätt, skall kunna få ökad kunskap om och Skr. 2001/02:129 förståelse för grundläggande normer i det svenska samhället och det svenska demokratiska systemet. Information om de allmänna valen Regeringen har inrättat en ny central valmyndighet som har en viktig uppgift i att informera väljarna om de allmänna valen. Den informativa verksamheten kan handla om att beskriva och förklara de administrativa rutinerna kring valen och att se till att alla som är röstberättigade får denna information på lämpligt språk, i lämplig utformning osv. Regeringen har givit i uppdrag att bl.a. rapportera om vilka informationsinsatser som planeras inför valet för att nå grupper med ett lågt valdeltagande. 5.3.5Statsbidrag till organisationer som främjar integration Regeringens bedömning: Stödet till organisationer som främjar integration bör syfta till att mer aktivt stärka integrationsprocessen. Det bör prövas om den översyn av stödet till nationella minoritetsorganisationer som skall genomföras även kan avse organisationer som bildats på etnisk grund och som enbart bedriver språklig och kulturell verksamhet. Det statsbidragssystem som gällde för invandrarnas riksorganisationer när inriktning för integrationspolitiken skulle formas Stödets syfte var då att underlätta för organisationerna att bedriva en samordnad rikstäckande verksamhet genom ett centralt kansli. Bidragssystemet hade utformats på samma sätt som stödet till andra riksorganisationer hade utformats. hade emellertid statens syn på stöden till riksorganisationer av olika slag utvecklats från att fokusera enbart på medlemsantal till att också ställa krav på den verksamhet som organisationerna bedrev med stöd att det statliga anslaget i förhållande till de mål som fanns för olika områden. Skälen till detta vara flera. Ett skäl var att många organisationer, även invandrarnas riksorganisationer, tappade medlemmar och att organisationsformen inte passade när medborgarna ville göra sina röster hörda i mindre byråkratiska former som nätverk och aktionsgrupper. annat skäl var att staten ville ha en ökad resultatstyrning av alla statliga anslag, även s.k. sakanslag. Statsbidragssystemen skulle öppna för förnyelse och fokusera mer på den verksamhet som bedrevs och dess resultat i förhållande till angelägna mål för ett politikområde. I propositionen om integrationspolitiken framhöll regeringen att staten bör ge bidrag till organisationer som bildats på etnisk grund och andra organisationer och vars verksamhet ligger i linje med de Detta innebar att ett bidragssystem skulle utformas där det byggdes in förnyelseincitament så att existerande organisationer kunde utveckla sina verksamhetsformer och att nya organisationer fick möjlighet att etableras. statsbidrag skulle kopplas till organisationernas roll och integrationsarbetet och bli mer inriktade på vilken verksamhet som Skr. 2001/02:129 utfördes. I propositionen föreslogs därför att en särskild utredare i samråd med invandrarnas riksorganisationer skulle ge förslag till ett resultatstyrt bidragssystem som kunde genomföras . Det resultatstyrda bidragssystemet skulle även avse projektstöd till andra organisationer. beslutade, i samband med budgetpropositionen , om nya riktlinjer för statsbidrag till organisationer bildade på etnisk grund och andra organisationer verksamma inom integrationsområdet. fick också i uppdrag att förbereda organisationer som bildats på etnisk grund på det nya systemet . De nya riktlinjerna för statsbidrag till organisationer som främjar integration trädde 2001 och skall var fullt genomfört . Ett bidragssystem för både kulturell verksamhet och integrationsbefrämjande verksamhet Det nya bidragssystemet syftar till att organisationer på etnisk grund både skall kunna bedriva verksamhet som syftar till att stärka den egna identiteten och till mer utåtriktad verksamhet i enlighet med de integrationspolitiska målen. Bidraget består av organisations-, verksamhets- och projektbidrag. Organisationsbidraget ger stöd för kanslifunktioner och bygger på antalet medlemmar och verksamhetsbi- draget ger möjlighet till att bedriva mer utåtriktad integrationsverksamhet. Det senare bidraget knyts till vissa områden inom integrationsområdet som introduktion, jämställdhet, diskriminering eller andra insatsområden som prioriteras ur integrationssynpunkt och där organisationernas medverkan bedöms som angelägen. Projektbidraget riktar sig till alla organisationer som är verksamma inom integrationsområdet. Detta bidrag skall också fördelas utifrån prioriteringar av angelägna verksamheter i förhållande till integrationspolitikens mål. Det nya bidragssystemet genomförs under en övergångstid och skall vara fullt genomfört då de tre bidragsformerna skall utgöra en tredjedel vardera av de totalt tilldelade medlen för bidrag till organisationer som främjar integration. Det nya bidragssystemet började genomföras successivt och det går inte ännu att säga hur organisationernas verksamhet har påverkats. Några effekter kan man se , bl.a. har fler nya organisationer som bildats på etnisk grund kommit in i systemet. har fler äldre organisationer fått minskade bidrag. Av de samråd som haft med organisationer bildade på etnisk grund framkommer att det hos flertalet organisationer finns en vilja till förändring och att mer aktivt delta och spela en roll i samhällsdebatten och i integrationsarbetet. Det är angeläget att kan motivera och stötta organisationernas utveckling i denna riktning. är det viktigt att de organisationer som kan och vill vara aktiva i integrationsarbetet får möjlighet till detta. Det nya statsbidragssystemet innebär, för organisationer bildade på etnisk grund, att bidragets storlek avgörs av hur aktiv organisationen är i integrationsarbetet. går det inte att bortse från att vissa organisationer av naturliga omständigheter inte har så stora skäl att vara aktiva i det direkta integrationsarbetet, utan finner det mer naturligt att ägna sig åt upprätthålla känslan för det gamla hemlandet genom olika former av identitetsskapande aktiviteter som kulturell och social Sådan verksamhet bedrivs oftast av de organisationer som har funnits länge i och från vilkas gamla hemländer det inte förekommer någon större invandring. Dessa organisationer har ofta som ett huvudsakligt intresse att bevara kunskapen om hemlandets kultur och Betecknande för flera av de äldre organisationerna bildade på etnisk grund är också att deras verksamhet handlar om social samvaro alternativt kulturell verksamhet bl.a. utgivning av tidningar eller Även om det nya bidragssystemet också skall möjliggöra sådant arbete kommer det, när det är fullt genomfört, att innebära att dessa organisationer får minskade bidrag. För en del organisationer kommer det överhuvudtaget inte att bli aktuellt med ett Enligt vad som framkommer från flera av de äldre organisationerna som bildats på etnisk grund har dessutom föreningslivet mattats av, antalet medlemmar minskar och en viss pessimism kan Detta betyder att även organisationsbidraget kan komma att minska eftersom detta bygger på antalet medlemmar. inte olik den som gäller för föreningslivet i stort. Ett mer rättvist bidragssystem Organisationer som bildats på etnisk grund kan också, beroende på förändringar i omvärlden och flyktingströmningar från tid till annan, ta en mer eller mindre aktiv roll i integrationsarbetet. Däremot är det rimligt att flertalet av organisationerna bildade på etnisk grund är intresserade av att behålla och utveckla känslan för sitt forna hemland, sin hembygd. Detta intresse borde dessa organisationer kunna utveckla inom ramen för den generella politiken i likhet med villkoren för andra organisationer. Det finns därför skäl att överväga om de organisationer som har en sådan inriktning på sin verksamhet bör få stöd inom ramen för ett bidragssystem vars huvudsyfte är att främja integration eller om de kan inrymmas inom andra former för stöd till organisationslivet som finns inom t.ex. kulturområdet och det sociala området. I sammanhanget kan nämnas att regeringen 2002 aviserat att en samlad översyn av minoritetsorganisationernas möjligheter till stöd skall genomföras innevarande år. fördelar vissa medel inom ramen för minoritetspolitiken till organisationer som företräder de nationella minoriteterna (samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar) för att stärka deras möjligheter till inflytande. Flera av dessa organisationer har inte tillräckliga medel för att tillvarata gruppens intressen. av dessa organisationer betydande stöd från annat håll bl.a. från Enligt regeringens uppfattning bör en samordning och större rättvisa skapas i stödsystemet. Detta bör beaktas i den kommande översynen av stödet till minoritetsorganisationerna och det bör prövas om ett system för bidrag till de nationella minoriteterna även skulle kunna innefatta stöd till andra organisationer bildade på etnisk grund som bedriver likartad verksamhet. Det bör inte vara så att organisationer bildade på etnisk grund som funnits länge i blir kvar i ett bidragssystem som stöder integration på grund av att organisationen en Skr. 2001/02:129 gång bildades av invandrare. Ett sådant synsätt befäster den gamla invandrarpolitiken. stöd till organisationer som bildats på etnisk grund skulle därmed kunna riktas helt till de som vill och kan ta en mer aktiv roll i integrationsprocessen. Genom projektbidraget kan också andra organisationer vara aktiva arbetet med att stärka integrationen vilket är angeläget med tanke på att integrationsprocessen skall vara ömsesidig. Framför allt finns det ett stort behov av insatser från organisationerna under den nyanlände invandrarens första tid i . Behovet av stöd och aktivitet från organisationslivet är också stort när det gäller levnadsmönster, jämställdhet mellan könen, föräldrarollen m.m. under den ömsesidiga integrationsprocessen. Enligt regeringens uppfattning finns det skäl att noga studera hur bidragssystemet till organisationer som främjar integration fallit ut och överväga behovet av ytterligare förändringar av det statliga stödet till organisationer som främjar integration i den riktning som angivits. En viktig faktor för delaktighet och inflytande är som tidigare nämnts, att de som har invandrat nås av samma information som andra. I den integrationspolitiska propositionen underströks vikten av att samhällsinformation når alla. För att samhällsinformation skall nå hela befolkningen krävs att den utformas efter mottagarnas skilda förutsättningar och behov. Informationsmaterial framställt på ett pedagogiskt sätt och på enkelt språk kan ibland vara ett alternativ eller komplement till översättningar. Hänsyn bör tas till att skriftlig information inte alltid är en framkomlig väg för att nå alla. Nyanlända invandrares främsta informationskällor till det svenska samhället består av landsmän, invandrarorganisationer och trossamfund. Invandrare som deltar i kommunernas introduktionsprogram får stor del av sin samhällsinformation via svenskundervisning för invandrare, flyktingmottagningen eller andra myndigheter. bör grunden läggas för kunskaper om hur man kan söka information. Det är också viktigt att invandrarna får tydlig information och kunskap om det svenska demokratiska systemet och dess grundläggande normer, liksom vilka möjligheter det finns att aktivt delta i och påverka demokratiska processer. Enligt en undersökning som genomfört är det svårt att inom ramen för ett introduktionsprogram förmedla kunskap om demokrati, samhällets organisation, valsystemet etc., så att alla som deltar kan ta till sig och förstå detta. Delar av samhällsinformation bör därför företrädesvis ges på ett språk som mottagarna behärskar väl. En kanal till samhällsinformation som har blivit vanligare är närradiosändningar som ofta sker i invandrarorganisationernas egen regi. har användandet av datorer blivit alltmer spritt inom Myndigheternas hemsidor innehåller ofta information även på andra språk än svenska, men mycket återstår att göra innan Skr. 2001/02:129 situationen kan betraktas som tillfredsställande. Det är en svår uppgift att söka sig fram till myndigheternas information på andra språk om man inte redan har en god kunskap om olika myndigheters domännamn etc. Några myndigheter som har utmärkt samhällsinformation avsedd för invandrare är bland andra och Brottsoffer- myndigheten. har publicerat en pocketguide med fakta, tips och råd till nya invånare. Boken innehåller bl.a. hänvisningar och tips om hur man hittar bra och aktuella fakta på webben. har också framställt broschyren Nå ända fram med råd och tips för att nå läsare med begränsade kunskaper i svenska språket. Tolkning är en viktig samhällsservice som ger möjlighet för personer som inte behärskar svenska att förstå vad som sägs och att komma till tals i kontakterna med samhällets organ. beslut att ratificera konvention om minoritetsspråk innebär också rätt för talarna av samiska, meänkieli och finska att använda sitt språk och därmed även få tillgång till tolk vid sina kontakter med myndigheterna i vissa norrländska kommuner. Många invandrare i har svårigheter att förstå och göra sig förstådda i komplicerade sammanhang som t.ex. i kontakterna med myndigheter och med sjukvården. Att myndigheterna i sådana sammanhang använder tolk är en förutsättning för att de skall kunna utföra sina uppdrag. Ansvaret för att tolk anlitas ligger hos den enskilda myndigheten och klagomål mot att tolk inte anlitats eller att tolken saknade nödvändig kompetens skall framföras till myndigheten och eventuellt vidare till den instans som har tillsyn över myndigheten i fråga. Det finns alltså ingen central myndighet som ansvarar för tolkfrågor i allmänhet. Utvecklingen har inneburit att många tolkförmedlingar som tidigare drevs i regi har ersatts av förmedlingar som drivs i andra former. De kommunala tolkförmedlingarna dominerar marknaden, men de privata tolkförmedlingarna står för en växande del av det totala utbudet av tolkservice. Det förekommer också uppgifter om att förmedlingar anlitar okvalificerade tolkar för att kunna lämna så låga anbud på sina tolktjänster som möjligt. har i sin rapport till tolk en samhällsservice (1999:2) redogjort för olika problem när det gäller tillhandahållande av tolkservice till myndigheter och till personer som inte behärskar svenska språket. Verket pekar på problem som bl.a. rör bristande tillgång på kvalificerade tolkar samt tolkarnas ersättning och arbetsvillkor. För att komma till rätta med några av problemen föreslår obligatorisk registrering och tillsyn av tolkförmedlingar. Tillsynen skulle grundas på registrering av tolkförmedlingar som uppfyller specifika krav på t.ex. tolkförmedlarens kompetens, redbarhet, relation till tolkarna, utbildningsprogram, anställd personal m.m. anser att Kammarkollegiet är den mest Skr. 2001/02:129 lämpade myndigheten att sköta sådan registrering och tillsyn.