prop · GP0383 · 2002-01-02 00:00:00 — Diskrimineringsförbudet i FN:s allmänna förklaring, de båda FN- konventionerna och gäller också diskriminering på grund av sexuell läggning (se avsnitt 7.2.6). Även i EG-rätten finns bestämmelser varigenom diskriminering förbjuds. Enligt artikel 12 i EG- skall all diskriminering på grund av nationalitet inom fördragets tillämpningsområde vara förbjuden. Vidare ges rådet genom Skr. 2001/02:83 artikel 13 i EG-fördraget befogenhet att, inom ramen för de befogenheter fördraget ger gemenskapen, vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Rådet har antagit flera direktiv som syftar till att bekämpa diskri- minering av kvinnor och åstadkomma likställdhet mellan könen. Rådet har även med stöd av artikel 13 i EG-fördraget, antagit två direktiv som förbjuder diskriminering på andra grunder. Det ena direktivet förbjuder diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung. Det omfattar bl.a. arbetslivet, utbildning, sociala förmåner och tillhandahållande av varor och tjänster inklusive bostäder (rådets direktiv /43/EG av om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung). Det andra direktivet förbjuder diskriminering i arbetslivet på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder och sexuell läggning (rådets direktiv /78/EG av om inrättandet av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet). Medlemsstaterna skall genomföra det förstnämnda direktivet i nationell rätt . Det andra direktivet skall vara genomfört i nationell rätt , med undantag av de bestämmelser som gäller diskriminering på grund av ålder och funktionshinder. För dem har medlemsstaterna, om så behövs, på sig. Direktiven innehåller minimikrav och det finns inte något som hindrar att staterna kan anta regler som går längre än direktiven. I artikel 21 i EU-stadgan anges att diskriminering på grund av bland annat kön, ras, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politisk eller annan åskådning, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning skall vara förbjuden. Arbetet mot diskriminering måste bedrivas på olika sätt. Åtgärder som syftar till att förebygga och motverka diskriminering är grundläggande i en demokrati. Sådana åtgärder måste dock kompletteras med andra åtgärder. Arbete mot diskriminering kan nämligen aldrig bli långsiktigt framgångsrikt utan att alla människor i vårt land i praktiken har lika möjligheter och förutsättningar att delta i samhället på lika villkor. Sådana åtgärder genomförs bl.a. inom ramen för jämställdhetspolitiken, integrationspolitiken och handikappolitiken. Regeringen har beslutat överlämna en proposition om likabehandling i högskolan till . Regeringen avser att besluta tilläggsdirektiv till Diskriminerings- utredningen för att utreda möjligheterna till en generell lagstiftning mot diskriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder och samhällsområden. Likabehandling av studenter i högskolan I syfte att stärka studenternas skydd mot diskriminering, beslutade regeringen om en proposition som innehåller förslag till en ny lag om likabehandling av studenter i högskolan (prop. 2001/02:27). Lagförslaget innebär bl.a. att diskriminering på grund av köns- tillhörighet, etnisk tillhörighet, sexuell läggning och funktionshinder förbjuds, att en högskola blir skyldig att betala ideellt skadestånd för den kränkning som en student eller en sökande har blivit utsatt för genom att högskolan inte har följt lagen, att högskolor blir skyldiga att utreda och vidta åtgärder mot trakasserier samt att (), (JämO), Ombudsmannen mot diskrimi- nering på grund av sexuell läggning (HomO), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) och skall utöva tillsyn över lagens efter- Vissa grundlagsfrågor (SOU 2001:19). Ett av förslagen i betänkandet innebär att målsättningsstadgandet i 1 kap. 2 § regeringsformen (RF) kompletteras och förstärks genom en ny föreskrift om att det allmänna skall verka för att alla människor skall kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället och att det allmänna skall motverka diskriminering på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller annan omständighet som gäller den enskilde som person. Ett utvidgat skydd mot diskriminering Regeringen beslutade direktiv till en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till hur de två EG-direktiven mot diskriminering skall genomföras i svensk rätt, utredningen kallas (dir. 2000:106). visa sitt uppdrag , undantaget bestämmelserna om diskriminering på grund av ålder som skall redovisas I den nationella handlingsplanen mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering (den nationella handlingsplanen mot rasism m.m.) (skr. 2000/01:59) redovisade regeringen sin avsikt att i tilläggsdirektiv ge utredningen i uppdrag att utreda möjligheterna till en generell lagstiftning mot diskriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder och samhällsområden. I den nationella hand- lingsplanen mot rasism m.m. angav regeringen att det finns starka skäl för att behandla alla diskrimineringsgrunder lika i lagstiftningen. Tilläggsdirektiven kommer också att innefatta bl.a. frågan om en sammanslagning av några eller samtliga ombudsmän som är underställda regeringen, och frågan om några särskilda bestämmelser om positiv särbehandling bör införas. Tilläggsdirektiven beräknas beslutas av Regeringens avsikt är att utredningen i samband med utvidgningen av uppdraget skall omvandlas till en Skr. 2001/02:83 parlamentarisk kommitté. Inom har ett särskilt mångfaldsprojekt genomförts. Projektet syftade till att i ett sammanhang och ur ett tillväxtperspektiv kartlägga och beskriva hur aspekterna kön, ålder, klass, etnisk till- hörighet, sexuell läggning samt funktionshinder påverkar en individs nuvarande och framtida möjligheter i arbetslivet. I slutrapporten lika olika mångfald i arbetslivet (Ds 2000:69) lämnas en rad förslag som har bäring på arbetet mot diskriminering i arbetslivet. Vissa av dem har regeringen redan tagit fasta på i den nationella handlingsplanen mot rasism m.m. Slutrapporten i övriga delar remissbehandlas . Det nya gemenskapsinitiativet Equal inom Europeiska socialfonden är en del av den europeiska sysselsättningsstrategin och skall även svara för arbetsmarknadsdelen i den övergripande europeiska strategin för att bekämpa diskriminering och utslagning. Genom Equal skall ett sam- arbete komma till stånd mellan länderna som främjar nya metoder för att motverka all slags diskriminering och ojämlikhet i anknytning till arbetsmarknaden. Programmet omfattar såväl arbetslösa som anställda. Verksamheten skall bedrivas i form av utvecklingsprojekt som omfattar ett flertal aktörer, såsom myndigheter, arbetsmarknadens organisationer, företag och enskilda organisationer m.m. inom till exempel ett geografiskt område. har för programperioden 2006 tilldelats från Europeiska socialfonden för Equal. Till det kommer nationell medfinansiering med motsvarande belopp. EU:s handlingsprogram mot diskriminering (2001 2006) I samband med att de två EG-direktiven mot diskriminering antogs har också antagit ett gemenskapens handlingsprogram mot diskriminering (2001 2006), som på olika sätt skall komplettera direktiven. Inom programmet ges stöd till internationella nätverk och projekt kring de olika diskrimineringsgrunderna. Regeringen har gett Svenska (Rådet för europeiska socialfonden i ) i uppdrag att informera och i övrigt bistå svenska myndigheter och organisationer som vill verka inom EU:s handlingsprogram mot diskriminering. Jämställdhet mellan kvinnor och män m.m. Regeringens mål för svensk jämställdhetspolitik är att kvinnor och män skall ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom livets alla områden. Frågan om länsstyrelserna bör ges tillsynsansvar över jämställd- hetslagens (1991:433) regler om aktiva åtgärder bereds inom . Detsamma gäller de förslag som Rådet för jämställdhetsfrågor som rör transporter och IT har lämnat. förslag till en ny reglering av sexualbrotten är föremål för beredning. har fått i uppdrag av regeringen att utföra en tidsanvändningsstudie som skall ge information om arbets- fördelningen i hemmen. Resurser har tilldelats för 31 professurer och 73 anställningar som forskarassistenter avsedda för underrepresenterat kön. Kvinnors rätt att inte bli diskriminerade regleras framför allt i FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (kvinnokonventionen). var bland de första länderna att ratificera konventionen, som trädde i kraft . Ett tilläggsprotokoll som trädde i kraft ger enskilda klagorätt. har ännu inte ratificerat tilläggsprotokollet, men arbetet med att ratificera det har påbörjats och ett förslag väntas kunna lämnas . om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor uttalade i sina kommentarer till den fjärde och femte svenska rapporten över kvinnokonventionen bl.a. oro över att de löneskillnader som fortfarande finns mellan kvinnor och män, både inom den offentliga och den privata sektorn, inte har minskat . Kommittén uttryckte också oro över den könsbaserade segregationen som finns inom alla nivåer i utbildningsväsendet och över det våld mot kvinnor som, trots olika åtgärder, kvarstår. Särskilt uppmärksammade kommittén regeringen på det våld som utövas mot funktionshindrade, migrerande och minoritetskvinnor. Kommittén uttryckte oro över att den nya lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster skulle kunna öka den osynliga prostitutionen och därmed göra de prostituerade mer utsatta samt att har blivit ett mottagarland för handel med kvinnor. Slutligen uttryckte den oro över den fortsatta diskrimineringen av invandrarkvinnor, kvinnor som söker asyl och minoritetskvinnor särskilt i utbildnings- och arbetsmarknadshänseende samt över den diskrimi- nering som samiska och romska kvinnor utsätts för. Ett flertal som är bundet av är även tillämpliga på kvinnors rättigheter, se t.ex. konventionen (nr 100) om lika lön, konventionen (nr 111) om diskriminering på arbetsmarknaden, konventionen (nr 156) om arbetstagare med familjeansvar och rekommendationen (nr 170) om arbetsmarknadsstatistik. I EG-fördraget har genom antagandet av Amsterdamfördraget 1998 skydd mot könsdiskriminering och jämställdhet fått en starkare ställning . I artikel 2 i fördraget anges att gemenskapen har till uppgift att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. För att nå de mål som anges i artikel 2 skall gemenskapen enligt artikel 3 (2) i all verksamhet syfta till att undanröja bristande jämställdhet. All officiellt bedriven verksamhet inom unionen skall således präglas av ett köns- och jämställdhetsperspektiv; s.k. gender mainstreaming. Artikel 13 ger rådet möjligheter att vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa såväl könsdiskriminering som andra typer av diskriminering. Artikel 141 i EG-fördraget förbjuder lönediskriminering på grund av kön. Artikeln ger också möjlighet att behålla eller besluta om åtgärder som rör särskilda förmåner för att göra det lättare för det under- representerade könet att bedriva yrkesverksamhet eller för att förebygga eller kompensera nackdelar i yrkeskarriär (positiv särbehandling). Rådets direktiv /207/EEG av om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor, det s.k. likabehandlingsdirektivet slår fast grundprincipen om lika behandling av kvinnor och män inom arbetslivet. Det pågår förhand- lingar om ändringar av direktivet. Ändringarna kan komma att antas av ministerrådet . Med stöd av artikel 13 har kom- missionen inlett ett förberedande arbete för ett nytt direktiv om skydd mot könsdiskriminering med ett vidare tillämpningsområde än likabehandlingsdirektivet. På jämställdhetsområdet finns det även flera andra direktiv som reglerar olika frågor på arbetslivs- och social- försäkringsområdena. Av dessa kan nämnas rådets direktiv /117/EEG av om tillnärmningen av medlemsstaternas lagar om tillämpningen av principen om lika lön för kvinnor och män, det s.k. likalönedirektivet, och rådets direktiv /34/EG av om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFS, det s.k. föräldraledighetsdirektivet. Regeringsformen förbjuder lagstiftning som missgynnar någon på grund av kön om inte lagstiftningen utgör ett led i strävandena att åstadkomma jämställdhet mellan män och kvinnor eller avser värnplikt eller motsvarande tjänsteplikt (2 kap. 16 §). Genom artikel 23 i EU-stadgan bekräftas att jämställdhet mellan kvinnor och män skall säkerställas på alla områden inbegripet i fråga om anställning, arbete och lön. Principen om jämställdhet utgör inget hinder för att behålla eller vidta åtgärder som innebär särskilda förmåner för det underrepresenterade könet. Under det svenska EU-ordförandeskapet var jämställdhet mellan kvinnor och män en prioriterad fråga. Bland annat ordnades kurser, konferenser och seminarier, presentationer av forskningsrapporter och avhandlingar, utställningar och EU-projekt. Regeringens målsättning är att jämställdhetsaspekten skall genomsyra alla delar av regeringens politik. Det övergripande målet för svensk jämställdhetspolitik är att kvinnor och män skall ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom alla väsentliga områden i livet. Målet uttalas i regeringsförklaringen. Jämställdhetsarbetet skall vara en del av det ordinarie politiska och verkställande arbetet. Varje departement ansvarar för uppföljning och utvärdering av jämställdhetsarbetet. Jämställdhetsenheten som sorterar under jämställdhetsministern, har en samordnande, rådgivande och pådrivande roll gentemot departementen. I artikel 11 i kvinnokonventionen anges vissa rättigheter som tillkommer kvinnor på arbetsmarknaden. (1991:433) vad avser sexuella trakasserier. lag bl.a. mot bakgrund av krav i EG-rätten vad gäller utformningen av diskrimineringsförbuden och reglerna om bevisbörda och bevisstyrka i mål om könsdiskriminering. En definition av likvärdigt arbete infördes också i lagtexten och JämO gavs rätt att få tillträde till arbetsplatserna för att effektivare kunna utreda bl.a. anmälningar om lönediskriminering. Reglerna om lönekartläggning skärptes på olika sätt och innefattar numera krav på arbetsgivare med minst 10 anställda att upprätta en handlingsplan för jämställda löner för att korrigera osakliga organisation har fått rätt att under tystnadsplikt få del av löneuppgifter för enskilda arbetstagare, om det behövs för den samverkan som skall ske med arbetsgivaren i lönekartläggningsarbetet. avtalsbunden arbetstagarorganisation har fått möjlighet att begära vitesföreläggande i få arbetsgivare att uppfylla lagens krav på aktivt jämställdhetsarbete. styrelserna bör ges tillsynsansvar över jämställdhetslagens regler om aktiva åtgärder bereds inom . JämO driver och planerar en rad projekt som belyser jämställdhet mellan könen och frihet från diskriminering som en De flesta anknyter till uppgifter myndigheten har enligt jämställdhetslagens bestämmelser om aktiva åtgärder som främjar jämställdheten i arbetslivet. Utöver dem har JämO inlett särskilda projekt i enlighet med det i JämO:s instruktion formulerade kravet att genom rådgivning och information verka för jämställdhet också inom bl.a. skolväsendet och högskolan. Inom området arbetsliv planerar JämO förstärkta insatser mot diskriminering som har samband med graviditet och förväntad Anledningen är det kraftigt ökande antalet anmälningar och förfrågningar från arbetstagare som har sin grund i missgynnande av blivande eller nyblivna föräldrar. Det är främst fråga om anmälningar Målet är ökad kunskap hos allmänheten om rättigheter och lagstiftning och aktiv påverkan på arbetsmarknadens parter. Ett annat arbetslivsprojekt skall sprida kunskaper om strategier och metoder för att förebygga och motverka sexuella trakasserier på arbetsplatser. JämO kommer att anordna en fördjup- ningsutbildning för i första hand cirka 20 personer som därefter själva skall fungera som utbildare och handledare hos olika arbetsgivare. Vidare skall JämO januari 2002mars 2003 leda ett transnationellt projekt (on Equal Pay) i samarbete med , och inom ramen för EU:s femte handlingsprogram för jämställdhet. Målsättningen är att multinationella arbetsgivare och fackliga organisationer i de fyra deltagande länderna skall utveckla metoder och verktyg för förhandlingar som leder till jämställda löner samt utbyta erfarenheter av detta arbete. medverkar med ett delprojekt för att sprida kunskap om EU- regler och nationella regler inom området jämställda löner med hjälp av Skr. 2001/02:83 nationella och transnationella nätverk. Länsstyrelsernas jämställdhetsexperter bedriver ett stort antal projekt som alla syftar till att realisera möjligheter och rättigheter för kvinnor och män. Ledarskapsutveckling och mentorprojekt för att bryta mansdominansen bland chefsbefattningar är ett exempel. Ett annat är de satsningar som görs för att få män att utnyttja sina möjligheter till föräldraledighet. lämnade Rådet för jämställdhetsfrågor som rör transporter och IT, , sitt slutbetänkande Jämställdhet transporter och IT (SOU 2001:44). Rådet föreslår en rad åtgärder som avser att främja jämställd- heten inom områdena transporter och IT. Bland annat föreslås att det inrättas en myndighet som kan utgöra ett nationellt pådrivande kunskaps- och resurscentrum för samhälle och näringsliv och att fastställer ett sjätte delmål för ett jämställt transportsystem. Betänkandet bereds inom . Regeringen har dock redan i propositionen Infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transport- system (prop. 2001/02:20) föreslagit att ett sjätte transportpolitiskt delmål för ett jämställt transportsystem skall fastställas. Våld mot kvinnor samt sexualbrott och prostitution Artikel 6 i kvinnokonventionen anger att staten skall vidta alla möjliga åtgärder för att hindra handel med kvinnor, prostitution och exploatering av kvinnor. Artikel 5 (a) i samma konvention anger att staten skall motverka sociala och kulturella mönster eller beteenden som baseras på uppfattningen om att kvinnor är underlägsna män eller att något kön är överlägset eller stereotyper av könsroller. antog regeringens proposition Kvinnofrid (prop. 1997/98:55) med förslag till ett omfattande åtgärdsprogram för att bekämpa våld mot kvinnor. De centrala utgångspunkterna är förbättrad lagstiftning, förebyggande åtgärder och ett bättre bemötande av utsatta kvinnor. Två nya brottsrubriceringar har införts i grov kvinnofridskränkning respektive grov fridskränkning. Det är också numera straffbart att köpa sexuella tjänster. Jämställdhetslagen har skärpts avseende sexuella trakasserier i arbetslivet. Vidare har lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor skärpts. Flera myndigheter fick i uppdrag att vidta olika typer av åtgärder för att förebygga våld mot kvinnor och för att ge kvinnor som utsatts för våld ett bättre bemötande. Uppdragen gäller fram . Riksåklagaren () och alla åklagarmyndigheter, () och alla polismyndigheter, och m.fl. fick bl.a. i uppdrag att öka ansträngningarna för att förebygga våld mot kvinnor, att utarbeta åtgärdsprogram och policydokument samt att samverka myndigheterna emellan och med berörda enskilda organisationer. Vidare fick ett antal myndigheter, bl.a. RPS, RÅ och , i uppdrag att genomföra utbildnings- och fortbildningsinsatser för dess personal. De redovisningar av myndig- Skr. 2001/02:83 hetsuppdrag som lämnas till regeringen ligger till grund för regeringens fortsatta arbete mot våld mot kvinnor. inrättades Rikskvinnocentrum, som är ett centrum för misshandlade och våldtagna kvinnor, på förslag av den då arbetande . Rikskvinnocentrum skall på nationell nivå, utifrån praktisk patientverksamhet, utveckla och sprida metoder för omhändertagande inom hälso- och sjukvård av kvinnor som utsatts för våld eller våldtäkt. Rikskvinnocentrum finns vid i , med som huvudman. Regeringen har bidragit ekonomiskt till verksamheten sedan den startade. Regeringen stöder via organisationer som arbetar för att motverka våld mot kvinnor. Många funktionshinder skapar en särskild utsatthet för våld och övergrepp. Både fysiska och psykiska funktionshinder kan också vara en följd av våld. Det finns studier som pekar på att mer än av alla kvinnor som kommer i kontakt med psykiatrin har utsatts för sexualiserat våld under sin uppväxt. konstaterar i sitt slutbetänkande Hälsa på lika villkor nationella mål för folkhälsan (SOU 2000:919) att omfattningen av våld mot funktionshindrade kvinnor är okänd men med tanke på den utsatthet och det beroende som kvinnor med funktionshinder kan befinna sig i finns anledning att tro att mörkertalet är stort. undertecknade FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och dess tilläggsprotokoll om förebyggande, bekämpande och bestraffande av människohandel, särskilt handel med kvinnor och barn. Avsikten är att skall ratificera protokollet så snart det är möjligt. Tidplanen kan dock komma att påverkas bl.a. av pågående förhandlingar inom EU om ett rambeslut om åtgärder för att bekämpa människohandel. lade i sitt betänkande Sexualbrotten Ett ökat skydd för den sexuella integriteten och angränsande frågor (SOU 2001:14) fram förslag till en ny reglering av sexualbrotten. Kommittén fann också att det bör införas särskilda bestämmelser om straffansvar för människohandel för sexuella ändamål. Förslagen har utformats i nära anslutning till de definitioner som finns i FN-protokollet. Betänkandet bereds inom . Den s.k. (UD 2000:03) utreder utlänningslagens regler om anhöriginvandring och skall göra en översyn av utlännings- lagens bestämmelser om straff för människosmuggling. Dessutom skall kommittén utreda om det kan bli lättare att lagföra gärningsmän för människosmuggling och människohandel, och se vilka möjligheter som finns att ge offren för människohandel rättsligt och annat stöd. Uppdraget om anhöriginvandring skall redovisas . Övriga delar skall redovisas . För att kunna få uppgifter om hur det förhåller sig med jämställdheten inom olika sektorer i samhället är den könsuppdelade statistiken av stort värde och enligt 14 § förordningen (2001:100) om den officiella statistiken skall individbaserad officiell statistik vara uppdelad efter kön om det inte finns särskilda skäl mot detta. Regeringen har i Statistiska centralbyråns (SCB) regleringsbrev ställt krav på återrapportering vad gäller könsuppdelad statistik. Regeringen har givit SCB i uppdrag att utföra en tidsanvänd- ningsstudie som skall ge information om arbetsfördelningen i hemmen. Resultatet av studien kommer att redovisas . I artikel 10 i kvinnokonventionen anges att jämlika rättigheter skall åtnjutas på olika nivåer inom utbildningen. Av de respektive läroplanerna inom förskolan, den obligatoriska skolan och gymnasieskolan framgår att jämställdhet inom utbildningen skall betonas. grund av sexuell läggning, homofobisk mobbning och negativa attityder och stämningar till homosexualitet, inklusive kränkande språkbruk, gör situationen för homo- och bisexuella elever svår. Att vara barn eller ungdom och homo- eller bisexuell innebär en hälsorisk som alltför länge () har fått i uppdrag att i samråd med berörda myndigheter och organisationer kartlägga förekomsten av rasism, etnisk diskriminering, sexuella trakasserier, homofobi och könsrelaterad mobbning i skolan. Ett annat projekt som fick i uppdrag att starta Får pojkar och flickor samma chans? avsåg att öka intresset för och medvetenheten om jämställdhetsfrågor hos personal inom barnomsorgen. har sedan övertagit ansvaret för projektet. Inom den högre utbildningen (universitet och högskola) och inom forskningen lämnar regeringen stöd för att öka jämställdheten.