prop · GP03160 · 2002-03-04 00:00:00 — Under det svenska ordförandeskapet genomförde EU en trojkaresa till för att följa upp EU:s gemensamma ståndpunkt , som då skärpts. Trojkan använde ett uppmanande snarare än ett fördömande angreppssätt i kontakterna med den burmesiska regimen, även om syftet med resan var i linje med tidigare års EU-politik. En trojkaresa var planerad , men den kommer först att genomföras . EU gjorde även ett uttalande i vilket kontakter som tagits mellan regeringen och oppositionen välkomnades. uttrycktes fortsatt oro över den politiska situationen I landet. utfärdades en demarche, bland annat med anledning av frisläppandet av åtta oppositionsmedlemmar. Under det svenska ordförandeskapet bekräftade unionen sitt stöd till demokratisering och territoriella integritet i rådslutsatser och i ett flertal uttalanden. Rådet markerade också unionens villighet att bidra med humanitär hjälp och konfliktförebyggande i landets många regionala konflikter. Den politiska dialogen drevs vidare i ett minister- möte mellan den indonesiske utrikesministern och trojkan ledd av utrikesminister i . I FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna (MRK) lade medlemsstaterna fram en resolution, som antogs med enhällighet, med uppmaning till att respektera de mänskliga rättigheterna, framförallt i de oroliga provins- erna och . EU-missioner besökte , och Centrala Kalimantan . agerade medlemsstaterna för att FN skulle fortsätta sin insats i också efter självständigheten. Under det svenska ordförande- skapet förbereddes en EU-observatörsinsats till valet till den konstitution- ella församlingen . I MRK, ett flertal uttalanden och i direkta kontakter med regeringen uppmanades att återställa säker- heten i flyktinglägren i västra , och göra det möjligt för flykting- arna att återvända eller slå sig ner i , och att säkerställa rättsskipning i enlighet med internationell standard som rör morden på de internationella biståndsarbetarna i Atambua . Indo- nesien uppmanades också att åtala de misstänkta för brott mot mänsklig- heten i , och att samarbeta med för att underlätta Skr. 2001/02:160 det rättsliga efterspelet också i . EU som välkomnat det tidigare inrättandet av en nationell MR-kommis- sion i har fortsatt följt kommissionens arbete. Denna har i ett antal uttalanden och i sin första årsrapport framfört kritik mot del av den lagstiftning som begränsar de demokratiska fri- och rättigheterna och mot hur lagstiftningen tillämpas. I EU:s deklaration välkomnade unionen det fria och rättvisa valet i men uttryckte oro över sammansättningen av den nya regeringen vilken bedömdes inte vara förenlig med gällande författning. Berörda parter uppmanades att möjligt lösa denna fråga. I fortsatte EU att vara aktivt i fråga om mänskliga rättigheter. Med syfte att följa upp det besök genomförde utfördes en demarche om bristen på respekt för de mänsk- liga rättigheterna i . EU verkade också på diplomatisk väg för frisläppandet av de fyra EU-medborgare som fängslats efter en fredlig demonstration i . Kommissionen beslutade att sända valobservatörer till de kommande kommunalvalen i . Regeringen avser fatta beslut om att sända svenska valobservatörer för att ingå i kommissionens valobserva- törsmission. EU gjorde även ett uttalande i vilket regeringens nyantagna lagstiftning om att etablera tribunalen välkomnades. Samarbetet mellan EU och ASEAN drevs vidare . beslutade att skulle inbjudas till nästa ministermöte i Trojkan deltog även i det årliga ASEAN Post-Ministerial Con- Ett blandkommittémöte mellan kommissionen och ASEAN genomfördes i . upprätta nya representationer i , , och . planeras ett möte hållas om maritim säkerhet. () höll sitt ministermöte i . Vid detta möte verkade EU-trojkan för beslutet att stärka organisationens möjligheter till preventiv diplomati och en starkare roll för ordföranden. Vid i , ledde Vid mellansessionsmötet i fokuserade diskussionen på kampen mot internationell terrorism. hölls även substantiella diskussioner om säkerhetsläget i regionen inklu- sive om och . Unionen bidrog också till ARF-ordföran- Skr. 2001/02:160 dens uttalande mot terrorism till följd av terrordåden i , det första i sitt slag mellan ministermötena. 40.12.6ASEM - forum för politisk, ekonomisk och kulturell samverkan och dialog ASEM () är ett forum för dialog mellan och i vilket deltar EU:s 15 medlemsländer och kommissionen från europeisk sida och , , och 7 ASEAN-länder (Singa- pore, , , , , , ) från asiatisk sida. Inom ramen för ASEM möts länderna dels på minister- nivå, dels på expertnivå. Parallellt möts även näringslivet inom ramen för en affärsmannadialog. har tre ministermöten ägt rum. Finansministrarna träffades i i . Vid mötet diskuterades bland annat den ekono- miska utvecklingen, regionalt samarbete i och och möjlig- heter till samarbete i syfte att stärka det internationella finansiella syste- met. Mötet fastställde också riktlinjer för fas två av (). Vid utrikesministermötet i behandlades bland annat den koreanska halvön, , samt FN-frågor. , som ordförande i och därmed samordnare på europeisk sida, arrangerade ett förberedande möte på tjänstemannanivå inför utrikesminister- mötet i . Det svenska initiativet, stött av och , om att stärka samarbetet för att bekämpa handel med kvinnor och barn fortskred genom att utrikesministrarna i antog en handlingsplan som fokuserar på förebyggande insatser, lagföring och stöd till brottsoffren. Som ett komplement till handlingsplanen har också en bakgrundsskrift om människohandel i och tagits fram. Ett arbete för att genomföra och följa upp handlingsplanen har påbörjats genom att inlett studier och förberedelser för seminarier i olika aspekter av människohandel. Vid handelsministrarnas möte i antogs på förslag av bland annat ett förslag om att stödja initiativ inom tullområdet för effektivare tullhantering. Mötet uttalade också stöd för lanserandet av en ny runda vid i . Förberedelser inför ASEM:s fjärde toppmöte som äger rum i har inletts, liksom inför övriga kommande ministermöten nämligen miljöministermöte i , migrationsminister- och utrikesministermöte i samt finansminister- och handelsmini- stermöte i . planerar även att inom ramen för expertsamarbetet arrangera ett möte om "Globalisering och informationsteknik". DEL 4 RÄTTSLIGT SAMARBETE SAMT POLIS- OCH 41Polissamarbete, straffrättsligt samarbete och tullsamarbete Arbetet på området för straffrättsligt samarbete och polissamarbete kom efter att helt präglas av åtgärder mot terrorism. Vid det extra rådsmötet (rättsliga och inrikes frågor) och vid Europeiska rådets extra möte beslutades ett åtgärdspaket i 68 punkter, varav många hade bäring på straffrätts- och polisfrågor. De ärenden som kom att dominera förhandlingsarbetet var förslag från kommissionen till rambeslut om terrorism och en europeisk arresteringsorder. Även förhandlingarna om ett rambeslut om verkställighet i EU av beslut om frysning av tillgångar eller bevismaterial samt inrättandet av Eurojust kom att få en antiterrorismprägel trots att de hade lagts fram i ett tidigare skede, för övrigt med som medförslagsställare. På polissamarbetsområdet vidtogs en rad åtgärder för att förbättra informationsutbytet och koordineringen inom EU och gentemot . Särskild uppmärksamhet fick undertecknandet vid rådsmötet av ett samarbetsavtal mellan och Förenta Stater. Härutöver ägde en rad operativa möten rum i EU-kretsen och med amerikanska motparter. Under de nedanstående rubrikerna ges en mera detaljerad beskrivning av de olika åtgärderna mot terrorism. Inom Europol har det inrättats en särskild grupp bestående av specialister från medlemsstaterna. Gruppen skall bland annat samla in relevanta upplysningar och underrättelser om aktuella hot, analysera de insamlade upplysningarna och genomföra nödvändig operativ och strategisk analys. Gruppen skall vidare utarbeta ett hotbildsdokument på grundval av den mottagna informationen. Terrorismarbetsgruppen lade fram en rapport till rådet om Denna rapport kommer att överlämnas för uppföljning av utvecklingen inom området. kommer också att överlämnas till för information. Terrorismarbetsgruppen tog på uppdrag av fram en lista över terroristorganisationer i . Listan är ett arbetsmaterial som skall användas för att stödja de berörda myndigheternas arbete med att Listan är hemlig. En uppdatering kommer att ske löpande men listan är inte judiciellt bindande när det gäller åtgärder mot de terroristorganisationer som redovisas. För att ytterligare förstärka samarbetet mellan ansvariga för antiterrorist- enheter i medlemsstaterna genomfördes ett flertal möten inom ramen för Specialgruppen med polischefer. Ordförandeskapet rapporterade vilka åtgärder som vidtagits för att förbättra registrering i Schengens informationssystem i enlighet med En definition av exceptionellt allvarliga terroristhot arbetades fram av Denna definition överlämnades av Artikel 36- kommittén till kommissionen för införlivande i förslag som skall ta sikte på tillämpning av när det gäller tillfälligt inrättande av inre gränskontroll. Samtliga medlemsstater genomförde en skärpning av kontrollen vid EU:s Säkerheten på flygplatser skärptes och infördes temporärt skärpt kontroll av passagerare vid inrikesflyg i avvaktan på att kommissionens förordningsförslag om gemensamma regler för civil Den sektorsövergripande arbetsgruppen mot organiserad brottslighet fungerade som ett forum för utbyte av erfarenheter av konkret polissamarbete och strategisk information om organiserad Arbete lades ner på att ytterligare förbättra den årliga rapporten om organiserad brottslighet i EU. Ett beslut om skydd av euron mot förfalskning antogs av rådet (rättsliga och inrikes frågor) (ännu ej publicerat i EGT). Beslutet innebär bland annat att Skr. 2001/02:160 medlemsstaterna inom ramen för brottsutredningar med anknytning till förfalskning av euron skall säkerställa att nödvändig expertgranskning av sedlar och mynt utförs av ett nationellt centrum och att resultaten av granskningarna därefter lämnas över till Europol. Medlemsstaterna har inom ramen för arbetsgruppen även diskuterat och koordinerat sitt agerande inför framtida FN-förhandlingarna om en konvention om korruption. En gemensam ståndpunkt inför FN-förhandlingarna antogs av rådet (ännu ej publicerad i EGT). Ett modellavtal för internationellt straffrättsligt samarbete med s.k. icke-samarbetsvilliga länder har också diskuterats i den sektorsövergripande arbetsgruppen . Med icke-samarbetsvilliga länder avses sådana länder som den finansiella aktionsgruppen mot penningtvätt (FATF) anser ha allvarliga brister i sin penningtvättlagstiftning. Åtgärder har också vidtagits när det gäller förebyggande av organiserad brottslighet (se 41.1.4. Arbetet med de ömsesidiga utvärderingarna om hur medlemsstaterna på nationell nivå genomför internationella åtaganden fortsatte. påbörjades den andra utvärderingsomgången som rör brottsbekämpande organ och deras roll i kampen mot olaglig narkotikahandel. Utvärderingen av återstående länder har fortsatt och beräknas bli avslutad . har, sedan Amsterdamfördraget trädde i kraft , arbetat aktivt för att skapa möjligheter att förebygga brott också på EU-nivån, på den rättsliga grund som Amsterdamfördraget skapade (art. 34.2.c Fördraget om Europeiska Unionen). Inför Europeiska rådets möte i presenterade tillsammans med och ett förslag för att bland annat skapa en struktur för brottsförebyggande frågor i EU. Två av slutsatserna från mötet speglar direkt detta förslag, bland annat tas inrättandet av ett nätverk och ett finansieringsprogram för brottsförebyggande frågor upp. arbetade mer målinriktat på området, i samarbete med det portugisiska och särskilt det franska ordförandeskapet samt med kommissionen. Det svenska ordförandeskapet anordnade en expertkonferens om brottsprevention Med ekonomiskt stöd från kommissionen anordnade Justitie- departementet konferensen en kunskapsbaserad strategi för att förebygga brott i . Över 200 regeringstjänstemän, forskare och praktiker från samtliga medlemsstater och kandidatländer, berörda EU-institutioner och några särskilt inbjudna observatörer deltog i Skr. 2001/02:160 konferensen. De vid konferensen antagna slutsatserna på en rad områden som är viktiga för att konkret kunna förebygga brott, bildar en del av den av rådet överenskomna brottsförebyggande policyn för EU. Rådet kom överens om en brottsförebyggande policy för EU påbörjade arbetet för att föreslå en brottsförebyggande policy för EU. anordnade ett informellt möte för nio medlemsstater med ett liknande synsätt på dessa frågor, för att på tjänstemannanivå diskutera den av föreslagna policyn. En politisk överenskommelse om policyn träffades på rådsmötet . Policyn slår fast vissa grundläggande element i det brottsförebyggande arbetet på EU-nivå och några politiska riktlinjer för det fortsatta arbetet. Från svensk sida uttalades att policyn är tänkt att också tjäna som bas för en årlig diskussion om brottsligheten och brottsförebyggande åtgärder i EU. Rådet beslöt att inrätta ett europeiskt nätverk för förebyggande av brott Det svensk-franska initiativet att inrätta ett nätverk presenterades på rådsmötet och mottogs mycket positivt. Förslaget började förhandlas på arbetsgruppsnivå . En politisk överenskommelse nåddes och beslutet fattades av rådet (EGT L 153, , s. 1). Nätverkets syfte är att tillvarata möjligheterna att förebygga brott på EU-nivå och utveckla samarbetet mellan EU-medlemsstaterna för att tillvarata kunskap om effektiva brottsförebyggande åtgärder. Det skall också bidra med kunskap om brott och brottsförebyggande åtgärder till ministerrådet och kommissionen. Nätverket består av högst tre kontaktpunkter från varje EU-medlemsstat, de representerar både beslutsfattare på nationell nivå, forskare och praktiker samt en kontaktpunkt från kommissionen. anordnade, som ordförande i nätverket, det första mötet för nätverkets nationella representanter (en person från varje medlemsstat nätverkets styrelse) . Vid mötet fattade de nationella representanterna, i enlighet med rådets beslut, bland annat beslut om nätverkets arbetsordning och första arbetsprogram. Under ordförandeskap har det första mötet för hela nätverket ägt rum, dock har ännu inte alla medlemsstater utsett sina kontaktpunkter. har nätverkets sekretariat (som kommissionen står för) bemannats med en person. Rådet beslöt att inrätta ett finansieringsprogram för brottsförebyggande Kommissionen presenterade ett meddelande (KOM (2000) 786 slutlig) om brottsförebyggande frågor. offentliggjorde kommissionen här sin avsikt att inrätta ett finansieringsprogram för brottsförebyggande frågor, . Förslaget började förhandlas på arbetsgruppsnivå . politisk överenskommelse träffades på rådets möte , beslutet fattades (EGT L 186, s. 11). som beviljades delfinansiering för , var två svenska och i ytterligare åtta projekt finns med som partner. Kommissionen och Europol arbetade för att förebygga organiserad Kommissionens meddelande om brottsförebyggande frågor diskuterade också tillskapandet av ett s.k. Forum inom kommissionen (till skillnad från det brottsförebyggande nätverket är detta mer än en fast organisation, en årlig multidisciplinär konferens med olika tematiska arbetsgrupper) om att förebygga organiserad brottslighet. samlade detta Forum för ett förberedande möte , ett första officiellt möte och ett andra möte . de två förstnämnda mötena, på statssekreterarnivå vid det första officiella mötet, som koncentrerade sig på människohandel, illegal handel med konstföremål, utbildning för att förebygga bedrägerier med icke-kontanta betalningsmedel samt den privata sektorns roll för att förebygga presenterade kommissionen och Europol den gemensamma rapporten som enligt resolutionen om förebyggande av organiserad brottslighet (EGT C 408, 29.12.1998, s. 1) skulle ha presenterats före Rapporten mötte kraftig kritik från några medlemsstater och blev inte föremål för vidare behandling i deltog i den europeiska brottsförebyggande tävlingen Som en av sex EU-medlemsstatser deltog (genom ) i den europeiska brottsförebyggande tävlingen (European Crime Prevention Awards) med ett svenskt Ceremonin hölls i . Tävlingen är ett sätt att utbyta erfarenheter av lokala brottsförebyggande projekt mellan länderna. verkar för att tävlingen, inom ramen för det europeiska nätverket för förebyggande av brott, skall utökas till att omfatta samtliga medlemsstater och ge bättre utrymme för konkret utbyte av kunskap och erfarenheter mellan praktiker. har i EU-sammanhang framhållit vikten av att prioritera frågor om bättre stöd och hjälp till brottsoffer. Det portugisiska ordförandeskapet tog initiativ till ett rambeslut om brottsoffrens ställning i den straffrättsliga processen. Rådet (rättsliga och inrikes frågor) behandlade förslaget . Politisk enighet uppnåddes dock inte. När övertog ordförandeskapet i EU, , var en av målsättningarna att snabbt arbeta fram en överenskommelse om rambeslutet om brottsoffer. Beslut om rambeslutet fattades vid rådets (rättsliga och inrikes frågor) sammanträde . Rambeslutet behandlar i huvudsak: brottsoffrets rätt till respektfullt bemötande samt rätten att tillhandahålla och få information, brottsoffrets rätt att deltaga i det rättsliga förfarandet, rätten till juridisk rådgivning och rättsligt stöd, skyddsåtgärder för att undvika ytterligare viktimisering (exempelvis situationer där det på grund av t.ex. brottets art är särskilt befogat att skydda brottsoffrets integritet), olika åtgärder i syfte att underlätta deltagandet i det straffrättsliga förfarandet för brottsoffer som är bosatta i annat medlemsstat, förutsättningar för ideella brottsofferorganisationer att på olika sätt vara brottsoffren behjälpliga i den rättsliga processen. En annan viktig fråga på brottsofferområdet är vilka möjligheter som finns för den som skadats i samband med brott att få statlig brottskadersättning. Denna fråga behandlas inte i någon egentlig mening i rambeslutet om brottsoffer, vilket föranledde att i samverkan med kommissionen anordna ett EU-expertmöte om statlig brottsskade- ersättning i . Slutsatserna från mötet visade att det fanns ett starkt intresse från medlemsstaterna att förbättra ersättnings- möjligheterna för dem som utsatts för brott inom unionen. Kommissionen åtog sig att arbeta vidare med slutsatserna från mötet och presenterade en s.k. grönbok om statlig brottskadeersättning. och de övriga medlemsstaterna granskar grönboken som bland annat innehåller förslag till harmonisering av ersättningsregler och miniminormer för brottsskadeersättning. Ett eventuellt initiativ till rättsakt på området kan förväntas tidigast . konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål Inom EU antogs en konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål. Konventionen avser att förbättra det rättsliga samarbetet mellan unionens medlemsstater och är en utveckling av Skr. 2001/02:160 rättshjälpskonvention. Konventionen effektiviserar samarbetet bland annat genom att direkta kontakter får ske mellan de rättsliga myndigheterna och medlemsstaterna får nya möjligheter att samarbeta, bland annat genom att förhör kan tas upp genom videokonferens eller telefon samt genom assistans med hemlig telefonavlyssning. Konventionen träder i kraft först när åtta medlemsstater har ratificerat den. En medlemsstat kan i en förklaring ange att den staten kommer att tillämpa konventionen gentemot de andra stater som har avgett samma förklaring. Vid utgången av hade en medlemsstat, , ratificerat konventionen. Enligt konventionen skall medlemsstaterna inleda ratificeringsarbetet före utgången av . har i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål redan införlivat stora delar av konventionen i svensk rätt och har också påbörjat arbetet med resterande delar. Mot bakgrund av Amsterdamfördraget har vissa bestämmelser i konventionen, som är en utveckling av , diskuterats i den gemensamma kommittén med och . associeringsavtalet mellan och samt om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av , kommer vissa bestämmelser i konventionen att bli tillämpliga i förhållande till och . 2001 initiativ till att samtliga bestämmelser i konventionen liksom EU:s utlämningskonvention (se 41.2.4) skall kunna tillämpas gentemot de båda staterna och avtal om detta beräknas kunna träffas inom en snar tilläggsprotokoll till konvention om ömsesidig rättslig har arbetet fortsatt med att utarbeta ett kompletterande instrument om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål, på grundval av ett Arbetet har resulterat i ett tilläggsprotokoll till konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål. Protokollet antogs av medlemsstaterna . bakgrund av slutsatserna från om unionens mål att bekämpa organiserad brottslighet, penningtvätt och ekonomisk brottslighet. Protokollet fokuserar främst på bankinformation och syftar till att förbättra möjligheterna att få information om vilka bankkonton en viss person har i en annan medlemsstat samt vilka transaktioner som har genomförts och kommer att genomföras på kontot i fråga. från ursprungsförslaget kvarstår kravet på dubbel straffbarhet vid ansökningar om husrannsakan och beslag. I stället införs en rapporteringsskyldighet till rådet om ansökan avslås på vissa särskilt angivna grunder, bland annat att kravet på dubbel straffbarhet inte är Den anmodade medlemsstaten skall inte kunna avslå en ansökan under åberopande av banksekretess eller att ansökan avser ett fiskaliskt eller politiskt brott. Protokollet innehåller också en generell regel om att kompletterande framställningar om rättslig hjälp i brottmål skall kunna ske på ett förenklat sätt, dvs. information som har lämnats i den Skr. 2001/02:160 ursprungliga framställningen skall inte behöva lämnas igen. Tilläggsprotokollet skall antas av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser och medlemsstaterna skall anmäla att de har slutfört de förfaranden som deras respektive konstitutionella bestämmelser kräver för att tilläggsprotokollet skall kunna antas. Protokollet träder i kraft i de åtta medlemsstaterna som tillträtt konventionen först när detta har gjorts. Mot bakgrund av händelserna i tog , , och initiativ till ett rambeslut om gemensamma utredningsgrupper. Rambeslutet innehåller bestämmelser om att brottsutredande myndigheter i medlemsstaterna gemensamt kan inrätta en utredningsgrupp för att samordna brottsutredningar som har kopplingar till flera medlemsstater. Bestäm- melserna är i sak identiska med artikel 13 samt delar av artiklarna 15 och 16 i konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål och innebär att genomförandet av dessa artiklar tidigareläggs. Medlems- staterna åläggs att genomföra bestämmelserna i rambeslutet . Regeringen lämnade till proposition 2001/02:71 om antagande av rambeslut om gemensamma utredningsgrupper. I propositionen föreslås att godkänner utkastet till rambeslut om gemensamma utredningsgrupper. Ett sådant godkännande krävs innan röstar för ett antagande av rambeslutet i ministerrådet. I propositionen redovisar regeringen också de lagändringar som rambeslutet kräver men lägger inte fram några konkreta förslag till lagändringar. Regeringen avser i stället att återkomma till med sådana förslag . Nätverket tillkom efter ett beslut av om en gemensam åtgärd att inrätta ett europeiskt rättsligt nätverk. Nätverket består av företrädare för nationella myndigheter som arbetar med internationellt straffrättsligt samarbete. Varje medlemsstat har utsett ett antal kontaktpunkter. har f.n. fem kontaktpunkter. Kontaktpunkterna skall vara aktiva mellanhänder för att underlätta det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller bekämpandet av, framför allt, grov brottslighet. De skall tillhandahålla information till rättsliga myndigheter i det egna landet och till kontaktpunkter och rättsliga myndigheter i andra medlemsstater i rättsliga och praktiska frågor och främja samordningen av det rättsliga samarbetet.