prop · GP03185 · 2002-05-28 00:00:00 — vård som inte kan anstå, mödrahälsovård, förlossningsvård, preventiv- medelsrådgivning, vård vid abort, vård och åtgärder enligt smittskydds- lagen (1998:1472) samt akut tandvård och tandvård som inte kan anstå. För barn som inte fyllt ges ersättning för hälso- och sjukvård samt tandvård. Detta innebär att barnen får samma vård som barn vilka är bosatta i landet, vilket även inkluderar psykologisk och psykiatrisk vård. Ersättning får även ges för en genomförd hälsoundersökning. På socialförsäkringsområdet gäller en ny socialförsäkringslag (1999:799). Enligt den nya lagen delas social- försäkringen in i två delar. Den ena delen innehåller förmåner som grundas på bosättning i och den andra delen förmåner som är beroende av arbete här i landet. Båda försäkringarna gäller lika för alla som är bosatta respektive arbetar i . Den som kommer till anses bosatt här i socialförsäkringshänseende om det kan antas att vistelsen kommer att överstiga . En person som måste ha uppehållstillstånd har rätt till bosättningbaserade socialförsäkrings- förmåner endast om ett sådant tillstånd beviljas. I syfte att undvika att det utgår dubbla förmåner för asylsökande m.fl. finns det en generell föreskrift om att de bosättningsbaserade förmånerna inte betalas ut för tid då bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. har lämnats, om förmånerna är av motsvarande karaktär. De utlänningar som beviljas tidsbegränsade uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 a § utlänningslagen beviljas arbetstillstånd för mot- svarande tid, varigenom de får rätt att arbeta i landet. Asylsökande kan undantas från skyldigheten att ha arbetstillstånd i de fall bedömer att beslut i ärendet inte kommer att kunna fattas från ansökan. Undantaget gäller fram till dess att lagakraftvunnet beslut föreligger i ärendet. De utlänningar som arbetar i har rätt till arbetsbaserad socialförsäkring, vilket avser sådan inkomstförlust som t.ex. sjukpenning och arbetsskadeförsäkring enligt 3 kap. 4 och 5 §§ socialförsäkringslagen. Däremot omfattas de inte av de bosättningsbaserade socialförsäkringsförmånerna, som avser garanti- belopp och bidrag bl.a. barnbidrag, bostadsbidrag och underhållsstöd (3 kap. 3 § socialförsäkringslagen). Barn som omfattas av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. har tillgång till utbildning inom det offentliga skolväsendet, förskole- verksamhet och skolbarnsomsorg på i huvudsak samma villkor som gäller för i bosatta barn. Statlig ersättning lämnas till kommuner och landsting för kostnader avseende utbildning med stöd av 28 a § förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. Utgångspunkten för utlänningarnas vistelse i bör vara att de så långt möjligt skall kunna ta ansvar för sig själva och sin familj. I lagen om mottagande av asylsökande m.fl. regleras frågor om sysselsättning och bistånd för de personer som omfattas av lagen. De som tillhör de i 1 § första stycket punkt 1 och 2 angivna kategorierna av utlänningar skall ges sysselsättning i lämplig omfattning genom deltagande i s.k. organiserad verksamhet. Denna form av sysselsättning är därför anpassad så att de som är registrerade i mottagandesystem och bor på någon av verkets anläggningar skall kunna ta en aktiv roll i den dagliga skötseln av dessa. Därutöver erbjuds asylsökande m.fl. olika Prop. 2001/02:185 former av organiserad verksamhet vilken syftar till att den enskilde skall kunna få mening och struktur i vardagen under sin vistelse i . Den organiserade verksamheten skall även vara utformad så att den kan vara till nytta för den enskilde vid ett återvändande. Förutom utbildning av varierande utbud, ofta med inslag av praktikplatser, vilka kan vara en inkörsport till arbetslivet, anordnas också på mottagningscentret ett brett utbud av verksamheter i olika former. Exempel på aktiviteter är caféverk- samhet, andrahandsbutiker med skrädderi- och tvättverksamhet liksom snickerier för restaurering av anläggningens inventarier. Utbildning upphandlas oftast hos externa utbildningsföretag som kan erbjuda svenska, samhällsskola, IT, media, engelska, hantverk och kultur. Med kunskaper i bl.a. svenska språket ökar naturligtvis möjligheten för utlänningarna att finna ett arbete och därmed att kunna försörja sig själva. Kostnader för samhället i fråga om tolkhjälp minskar i samma mån flyktingen lär sig svenska. Asylsökande anses, i de fall de asylsökande eller de personer som beviljats tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av 2 kap. 4 a § utlän- ningslagen deltar i organiserad verksamhet t.ex. på en praktikplats, inte som arbetstagare men likställs enligt 5 § lagen om mottagande av asylsökande m.fl. i vissa hänseenden med arbetstagare vid tillämpningen av arbetsmiljölagen. I de fall asylsökande m.fl. arbetar, är dessa personer att anse som arbetstagare. Folkbokföring enligt folkbokföringslagen innebär fastställande av en persons bosättning samt registrering av uppgifter om bl.a. identitet. Folkbokföring sker genom skattemyndigheternas försorg. Enligt 3 § folk- bokföringslagen (1991:481) skall den som efter inflyttning kan antas komma att under sin normala livsföring regelmässigt tillbringa sin nattvila eller motsvarande vila (dygnsvila) i landet under folkbokföras. Även den som kan antas komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila både inom och utom landet skall folkbokföras, om han eller hon med hänsyn till samtliga omständigheter får anses ha sitt egentliga hemvist här. En utlänning som är skyldig att ha uppehållstillstånd skall enligt 4 § inte folkbokföras om han eller hon saknar sådant tillstånd, om det inte finns synnerliga skäl för att han eller hon ändå folkbokförs. För att få rätt till sociala förmåner krävs enligt de flesta författningar som finns på området att man är bosatt i . Vilka kriterier som skall vara uppfyllda för att en person skall anses vara bosatt i kan variera mellan olika lagar. Gemensamt är dock att ledning för tolkningen av bosättningsbegreppet hämtas från reglerna i folkbokföringslagen. Härigenom blir reglerna om när en person skall vara folkbokförd i i stor utsträckning vägledande när det gäller vilka regler som skall tillämpas för utlänningar som vistas här i landet. De som inte är folkbokförda här räknas vanligtvis inte som bosatta i . När en asylsökande m.fl. beviljats permanent uppehållstillstånd eller sådant tidsbegränsat uppehållstillstånd som kan ligga till grund för folkbokföring övergår ansvaret för utlänningen till en kommun som skall svara för och samordna introduktionen av utlänningen i det svenska samhället. Enligt nuvarande ordning omfattas utlänningar som beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 a § utlänningslagen av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. oavsett uppehållstillståndets längd. Detta innebär att personerna i de fall de inte genom eget arbete eller med egna tillgångar kan tillgodose sin försörjning får bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. och inte enligt socialtjänst- lagen (2001:453). Däremot kan personkretsen komma i fråga för andra insatser enligt socialtjänstlagen, lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga och lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. Eftersom personkretsen omfattas av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. omfattas de inte av bosättningsbaserade förmåner enligt socialförsäkringslagen, då det finns en generell föreskrift om att sådana förmåner inte betalas ut för tid då bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. har lämnats till den försäkrade, om förmånerna är av motsvarande karaktär (3 kap. 3§ socialförsäkrings- lagen). När ett uppehållstillstånd som kan ligga till grund för folkbokföring beviljats, får kommunerna statlig ersättning enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagandet m.m. genom en schabloniserad ersättning för varje mottagen flykting och andra utlän- ningar som omfattas av flyktingmottagandet. Därutöver lämnas också viss annan ersättning (jfr riktlinjerna för program för flyktingmottagandet i propositionen Samordnat flyktingmottagande och nytt system för ersättning till kommunerna (prop. 1989/90:105). Dessa riktlinjer vidare- utvecklades i propositionen , framtiden och mångfalden från invandrarpolitik till integrationspolitik (prop. 1997/98:16)). Den schabloniserade ersättningen till kommunerna är beräknad med utgångs- punkt från att en viss del av ersättningen skall täcka kommunernas kostnader för ekonomiskt bistånd. Genom att de som beviljats tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 a § utlänningslagen omfattas av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. är dock den nuvarande ordningen inte anpassad för denna personkrets. De personer i en massflyktssituation som folkbokförs omfattas enligt nuvarande ordning av överenskommelsen mellan staten och om hälso- och sjukvård för asylsökande m.fl. Detta innebär att den särskilda ersättningen till landstingen enligt förordningen (1996:1357) om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande betalas ut för personer i en massflyktssituation som folkbokförs. kommer dessa utlänningar att vara bosatta i ett landsting och därmed ha rätt till hälso- och sjukvård enligt samma ordning som gäller för i bosatta personer. Landstingen kommer därvid inte att få statlig ersättning för de insatser från hälso- och sjukvården som går utöver tidigare nämnda överenskommelse mellan staten och . Landsting och kommuner erhåller dock statlig ersättning motsvarande bestämmelserna i 34 § ersättningsförordningen (1990:927) för vården av sådana personer i en massflyktssituation som på grund av en sjukdom eller ett funktionshinder direkt efter ankomsten till eller efter inkvartering på en förläggning eller i anslutning till att Prop. 2001/02:185 uppehållstillstånd beviljades första gången måste beredas varaktig vård som ordinerats av läkare. Ersättning lämnas endast om vården bedömts ha en varaktighet av och vårdkostnaden uppgått till . Ersättning får lämnas även för varaktig vård som påbörjats efter mottagandet i en kommun om det är fråga om vård på grund av en sjukdom eller ett funktionshinder som utlänningen hade vid ankomsten till . får även ersätta kostnader för hälsoundersökning av sådana utlänningar som erhåller tidsbegränsade uppehållstillstånd som kan ligga till grund för folkbokföring om utlänningen inte genomgått hälsoundersökning innan det första mottagandet i en kommun. 10.4Tidigare överväganden i fråga om sociala rättigheter före respektive efter folkbokföring Frågan om huruvida personer som beviljas tidsbegränsat uppehålls- tillstånd skall folkbokföras eller inte och i förlängningen vilka sociala rättigheter denna persongrupp skall få tillgång till har diskuterats . I betänkandet Svensk flyktingpolitik i globalt perspektiv (SOU 1995:75) föreslogs bl.a. att de som får tidsbegränsat uppehållstillstånd i en situation med massflykt inte skall folkbokföras och att behovet av ekonomiskt bistånd alltid skall täckas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. och inte av socialtjänstlagen (1980:620) och andra relevanta bestämmelser. De remissinstanser som yttrade sig över Flyktingpolitiska kommitténs förslag ställde sig med knapp marginal negativa till förslaget att inte folkbokföra den berörda person- kategorin alls. Huvudskälet till detta var att den berörda personkategorin skulle undantas från sociala rättigheter. I regeringens proposition Svensk migrationspolitik i globalt perspektiv (prop. 1996/97:25) ansåg regeringen i likhet med flera remissinstanser att det var angeläget att de som får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd i så stor utsträckning som möjligt skulle jämställas med dem som accepterats som invandrare när det tidsbegränsade tillståndet kom att gälla för en sammanlagd tid överstigande . Självfallet skulle de liksom ha rätt att arbeta och barnen skulle ha rätt till skolgång. Regeringen delade Flyktingpolitiska kommitténs synsätt att det inte var rimligt att de som beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd fullt ut skulle omfattas av alla sociala rättigheter som gäller för dem som är bosatta i landet. När det gällde de ekonomiska förmåner som bör utgå till dem som beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd måste enligt regeringen också beaktas att konventionsflyktingar enligt flyktingkonventionen skall jämställas med landets egna medborgare i fråga om en lång rad sociala rättigheter. I likhet med flera remissinstanser ansåg regeringen också att det var angeläget att ungdomar skulle kunna beredas meningsfull sysselsättning. Genom att lagen om mottagande av asylsökande m.fl. är tillämplig på dem som beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ansvarar således för att bereda meningsfull sysselsättning för dem på samma vis som för asylsökande. 2001/02:185 Denna skyldighet gäller såväl barn som ungdomar och vuxna. Regeringen har tidigare gjort bedömningen att en person som beviljas tidsbegränsat uppehållstillstånd som understiger eller, i fall då ett program för återvändande inletts, beviljas ett förlängt tidsbegränsat uppehållstillstånd som understiger inte skall folkbokföras enligt folkbokföringslagen (1991:481) eller omfattas av de bosättningsbaserade förmåner som följer av socialförsäkringslagen (1999:799). Den berörda persongruppen skulle däremot vara berättigade till bistånd enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. (prop. 1999/2000:42). Många invändningar uttrycktes då för respektive mot förslaget att folkbokföra den berörda gruppen med undantag för om ett återvändandeprogram inletts. De argument som tidigare framförts för att undanta berörd personkategori från folkbokföring är att en massflyktssituation är av tillfällig natur och att de personer som beviljas tidsbegränsade uppehålls- tillstånd avses återvända så snart den akuta situationen i hemlandet är över. Således har utgångspunkten tidigare varit att personer med tids- begränsade uppehållstillstånd inte fullt ut skulle omfattas av alla sociala rättigheter som normalt tillkommer de som permanent bosätter sig i . Det viktigaste har bedömts vara att de fördrivna personerna garanteras en rimlig levnadsnivå och en meningsfull vistelse i landet under den övergångsperiod som de behöver skydd i (prop. 1999/2000:42 s. 22). 2 kap. 4 a § utlänningslagen föreskriver att tidsbegränsat uppehållstill- stånd kan ges . Denna tid kan förlängas om ett återvändandeprogram har inletts. Det föreslogs i prop. 1999/2000:42 att tidsfristen skulle vara densamma för massflyktingar samt att bistånd skulle utgå enligt lagen om mottagande av asylsökande. Undantaget från folkbokföring skulle innebära ett avsteg från den grundläggande principen att alla personer som vistas här i landet skall folkbokföras. Lagrådet uttalade i samband med behandlingen av prop. 1999/2000:42 som en särskild olägenhet av ändringen i fråga om folkbokföring att ärenden om fastställande av faderskap kan komma att ta upp till innan socialnämnden kan medverka till fastställandet. Lagrådet såg dock inte någon lämplig lösning på problemet men anmärkte att det kan medföra viss rättsosäkerhet för barnet. Regeringen bedömde dock att det inte fanns något som hindrar socialnämnden att biträda med en utredning av fastställande av ett faderskap även om ett barn inte skulle anses ha hemvist i . 10.5Förslag och bedömningar av om folkbokföring skall ske och vilka sociala rättigheter som skall ges - En person som beviljas uppehållstillstånd med tillfälligt skydd och som inte är folkbokförd skall ha rätt till insatser enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. -En person som beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd och som kan antas komma att vistas här än skall som huvudregel inte folkbokföras. Dessa personer skall inte heller anses bosatta enligt socialförsäkringslagen de inte är folk- bokförda. -De personer som folkbokförs i de har uppehålls- tillstånd med tillfälligt skydd bör tas emot inom ramen för det kom- munala flyktingmottagandet. - Bestämmelserna om barnets bästa i svensk lagstiftning är tillräckliga för att tillgodose barnets sociala rättigheter. Det behövs inte några författningsändringar i övrigt för att uppfylla EG-direktivets krav. förslag innebar att de utlänningar som fått uppehållstillstånd med tillfälligt skydd borde omfattas av tillämpningsområdet för lagen om mottagande av asyl- sökande m.fl. Detsamma borde enligt utredningen gälla för personer som efter det att uppehållstillståndet löpt ut fått tillstånd att stanna i samband med ett program för självmant återvändande. Massflykts- utredningen föreslog också att utlänningen inte skulle bli folkbokförd. Slutligen föreslog utredningen också en ändring i 1 § lagen om mottagande av asylsökande m.fl. som inte är en följd av EG- direktivet. Remissinstanserna: tillstyrker Massflykts- utredningens förslag till ändring i socialförsäkringslagen. Barn- ombudsmannen (BO) påtalar att de förmåner som vuxna utesluts från genom att de inte folkbokförs påverkar barnens livsföring och möjlighet till utveckling. i län, , Handikapp- förbunden, och påtalar behovet av att klargöra huruvida vissa lagar är tillämpliga för personer som beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd. avstyrker utredningens förslag om att inte folkbokföra dem som beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd och menar vidare att det är viktigt att arbetsbaserade förmåner kommer personerna som beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd till del. , Handikappförbunden och Röda Korset anför att vuxna personer som beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd måste få tillgång till mer än akut vård. , , Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar, och utveckling menar att det behövs en precisering i förord- ningen (1996:1357) om statlig ersättning för hälso- och sjukvård för asylsökande om den berörda persongruppen skall kunna få sina vårdbehov fullständigt tillgodosedda. Organisationerna anför vidare att det tydligt måste anges under vilka förutsättningar som vård skall ges till personer som utsatts för tortyr, våldtäkt eller andra former av psykiskt, fysiskt eller sexuellt våld. Datainspektionen framhåller att det i utredningen saknas en belysning av vilka konsekvenser det får när det gäller register och övrig behand- ling av personuppgifter att inte folkbokföra de personer som beviljas uppehållstillstånd med tillfälligt skydd. Datainspektionen uppmärk- sammar vidare frågan om den berörda persongruppen skall tilldelas sam- ordningsnummer i stället för personnummer. () anför principiella invändningar mot att bosättningsbegreppet i folkbok- föringslagen ändras för att tillgången till förmåner inom andra regel- system skall begränsas. RSV har dock inte funnit några tekniska eller praktiska hinder för att undanta den berörda personkategorin från folk- bokföring. RSV anser, liksom bl.a. (), att ändringar inte bör göras i folkbokföringslagen för att tillgodose särintressen. Mot bakgrund av att folkbokföringsregistren och systemet för tillhandahållande av folkbokföringsuppgifter förser hela den offentliga och indirekt även stora delar av den privata sektorn med aktuella person- och adressuppgifter, är det viktigt att samhället i så stor utsträckning som möjligt tillämpar samma bosättningsbegrepp. RSV anför också att den nuvarande bestämmelsen i 4 § folkbokföringslagen (1991:481) innehåller en "ventil" som innebär att en utlänning som saknar uppehållstillstånd ändå kan folkbokföras om det finns synnerliga skäl. Motsvarande flexibilitet bör enligt RSV:s mening finnas också om ändringen i folkbokföringslagen genomförs. Handikappförbunden, , Röda Korset och menar att folkbokföring bör ske då det inte är rimligt att den berörda gruppen t.ex. får sämre hälso- och sjukvårdsvillkor. Handikappförbunden framhåller särskilt vikten av tillgång till sociala förmåner som handikapp- ersättning och assistansersättning eftersom personer med funktions- nedsättningar som befinner sig i landet med uppehållstillstånd med tillfälligt skydd bör få ersättning för sina merkostnader samt för ersätt- ning vid behov av personlig assistans. , och för Fred och Frihet, och tillstyrker förslag om att inte folkbokföra den berörda personkategorin. De två senare remissinstanserna påpekar också att avtalet mellan regeringen och om vård till asylsökande och personer med tidsbegränsat uppehållstillstånd måste kompletteras med den nu berörda personkategorin. Flertalet av de övriga remissinstanser som inkommit med yttrande har tillstyrkt Massflykts- utredningens förslag i sin helhet. och avstyrker utredningens för- slag om ändring av ordalydelsen i 1 § första stycket 1 lagen om mot- tagande av asylsökande m.fl. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Det skyddsbehov som tillgodoses genom att bevilja uppehållstillstånd med tillfälligt skydd är, som framgår av begreppet, av tillfällig natur. Tanken är, precis som har påpekat, att de som beviljas skydd skall återvända hem så snart den akuta situationen i hemlandet är över. Utgångspunkten är att den berörda gruppen inte kommer att stanna permanent i , varför denna grupp rimligtvis inte heller fullt ut bör omfattas av alla de sociala rättigheter som normalt tillkommer personer som bor här. Personer med tillfälligt skyddsbehov måste naturligtvis dock ha en rimlig levnadsnivå. Denna skäliga levnadsstandard kan tillförsäkras genom insatser enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. Ett undantag från folkbokföring får vissa konsekvenser. Folkbokföring innebär fastställande av en persons bosättning enligt folkbokföringslagen och registrering av identitetsuppgifter m.m. Det måste finnas starka skäl för att avsteg skall göras från de nuvarande reglerna om folkbokföring. Flera rättigheter och skyldigheter är beroende av folkbokföringen, t.ex. är flera sociala förmåner som samhället erbjuder på ett eller annat sätt kopplade till bosättningsbegreppet i folkbokföringslagen. Ett avsteg från nuvarande ordning innebär också ett undantag från den enhetliga princip som gäller för folkbokföring. Regeringen har tidigare anfört att det inte är rimligt att en utlänning som beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd i en massflyktssituation vistas alltför länge i landet utan att få del av de rättigheter som tillkommer övriga bosatta i landet. En sådan person skulle enligt det förslaget under alla förhållanden folkbokföras om det kunde antas att utlänningens vistelse här i landet skulle vara längre än . Som huvudregel anfördes emellertid att utlänningen borde folkbokföras om det tillfälliga uppehållstillståndet härefter förlängdes och det kunde antas att han eller hon skulle vistas här i ytterligare (prop. 1999/2000:42 s. 24). Det måste i sammanhanget påpekas att de allra flesta som ges tillfälligt skydd med stöd av någon av de aktuella bestämmelserna inte kommer att ha vistats här då skyddsperioden löpt ut. Skyddsperioden är nämligen fastställd i tiden och börjar att löpa från och med ett visst bestämt datum, till och med ett annat visst datum. Den sammanlagda tiden får inte överstiga . De som anländer hit får inte ges ett uppehållstillstånd med tillfälligt skydd som gäller efter det att skyddsperioden har löpt ut. Endast den som kommer hit , eller i vissa fall före det att skyddsperioden börjar löpa, kommer att ha varit här när perioden löpt ut. Enligt det förslag som gavs i prop.1999/2000:42 skulle den utlänning som vistas än i folkbokföras och därigenom få tillgång till i princip samma sociala förmåner och rättigheter som gäller för personer som varaktigt är bosatta i . har anfört att en sådan ordning inte förefaller vara lämplig i alla situationer. Det skulle nämligen innebära att en person som varit här och som förbereder sig för att återvända till sitt hemland skulle folkbokföras i anslutning till att personen bestämt sig för att lämna och tillsammans med att det svenska samhället lägger ner olika former av resurser på återvändandet.