prop · GP03105 · 2002-03-04 00:00:00 — Under ordförandeskapet antogs ett ettårigt EU-arbetsprogram för den pågående jordbruks- förhandlingen inom WTO och förhandlingsriktlinjer för förhandlingarna om liberalisering av tjänstehandeln. Detta bidrog till jordbruks- och tjänstehandelsfrågornas framgångsrika hantering inför och under WTO- mötet i . Likaså löstes flera av de WTO-tvister som EU var part i, t.ex. om EU:s importregim för bananer, skydds- åtgärder på vetegluten, alkoholskatter samt åtgärder rörande transit och import av svärdfisk. På tekoområdet fick gehör i EU-kretsen för ett initiativ till bilaterala överläggningar om ömsesidigt ökat marknadstillträde för teko- varor mellan EU och utvalda WTO-länder. undertecknades ett avtal med , genom vilket EU:s alla tekobegränsningar mot detta land avskaffades. Även med har ett liknande textilavtal slutits. När det gäller de för handeln viktiga MRA-avtalen (avtal om ömse- sidigt erkännande av produktgodkännanden) lyckades bryta ett dödläge i förhandlingar mellan och och ett avtal under- tecknades under det svenska ordförandeskapet. och ingicks avtal mellan och samt EU och om förenklat marknadstillträde, s.k. (avtal om ömsesidigt erkännande av bedömning om överensstämmelse och godtagande av industriprodukter). Det blev en startpunkt för förhandling av ytterligare sådana avtal med kandidatländer. Avtalen stöder kandidatländernas genomförande av . På exportkreditområdet överenskoms om harmoniering av regler för statsstödd exportkreditgivning rörande fasträntekrediter. Ett ambitiöst arbete bedrevs under ordförandeskapet för att förbättra och effektivisera EG:s bistånd. Beslut togs om en tidsplan samt innehåll för den handlingsplan och den rapport, som kommissionen skall presentera för rådet. Årsrapporten skall framförallt informera om uppnådda resultat på biståndsområdet och ställa dessa i förhållande till unionens överordnade målsättning om att minska fattigdomen. Biståndets roll för att förebygga väpnade konflikter (se även avsnitt 5.6.3) uppmärksammades, liksom behovet av ett effektivare samarbete mellan EU och FN. Nya riktlinjer utarbetades för praktisk samordning i fält av gemenskapens och medlemsstaternas utvecklingsstöd. När det gäller de minst utvecklade länderna i , och (AVS-länderna) beslöt EU om skuldlättnadsåtgärder om . Unionen, tillsammans med resten av givar- samfundet, förnyade dessutom sitt åtagande att av bruttonationalinkomsten (BNI) skall utgöra bistånd till minst utvecklade länder. 5.7 En öppen, modern och effektiv union För att möta medborgarnas krav och behov samt för att en utvidgad union skall fungera effektivt måste EU bli öppnare och modernare. Öppenhet är en nyckelfaktor för unionens framtida arbete och fortlevnad. Det var utgångspunkten i det svenska arbetet på området, som kom att kretsa kring öppenhetsfrågor samt moderniseringen av unionens institutioner, en effektiv användning av budgetmedel samt debatten om EU:s framtid och förberedelserna inför regeringskonferensen . Målsättningen var att bidra till ytterligare framsteg i detta arbete. När inledde sitt ordförandeskap var meningsskiljaktigheterna bland medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna och Europa- parlamentet stora i frågan om utformningen av regler om ordförandeskapet lyckades överbrygga dessa och slutföra förhandlingarna om en förordning öppenhetsrättsakten. innebar ett stort steg framåt mot öppnare arbetsmetoder inom unionen samt medborgarnas tillgång till EU-dokument. Såväl de handlingar som upprättats inom institutionerna som inkommande handlingar omfattades av regleringen, även s.k. känsliga dokumenten, dock med vissa särregler. Offentliga register måste upprättas inom EU:s institutioner, som skall vara tillgängliga via Internet. De svenska offentlighetsreglerna påverkas inte i negativ riktning av beslutet. Ett beslut fattades även av rådet om att offentliggöra rådsdokument på Internet. enades vid sitt möte i om att inleda en bred och djup diskussion om EU:s framtida utveckling. Det svenska ordförande- skapet fick i uppdrag att tillsammans med det då inkommande belgiska ordförandeskapet och i samarbete med kommissionen och med Europa- parlamentets medverkan uppmuntra till en omfattande debatt med samtliga berörda parter. Uppgiften var inte att presentera gemensamma förslag i de sakfrågor av fördragsmässig natur, som debatten skulle frambringa. Debatten om unionens framtid lanserades officiellt i med deltagande av statsministern, den belgiske premiär- ministern , kommissionens ordförande samt Europa- parlamentets vice talman . I samband härmed öppnades även en gemensam webbplats för framtidsdebatten där bl.a. statsministern presen- terade ett första debattinlägg, som sedan kom att följas av inlägg från flertalet av statsministerns kollegor i medlems- och kandidatländerna. I enlighet med uppdraget från presenterade det svenska ordförandeskapet en rapport till Europeiska rådets möte i . I rapporten redogjordes för alla de initiativ som tagits för att stimulera till nationell debatt i medlemsländer och kandidatländer, liksom på de europeiska institutionernas nivå. Därtill diskuterades hur den fortsatta processen skulle utformas, med ett tydligt förordande om att nästa regeringskonferens skulle föregås av en period med strukturerad dialog, inklusive ett öppet forum eller konvent. I slutsatserna från Europeiska rådets möte i beslöts att de fortsatta övervägandena skulle omfatta ett sådant forum. 5.7.3 Modernisering av EU:s institutioner Arbetet med att modernisera EU:s institutioner inleddes före det svenska ordförandeskapet. En första behandling av kommissionens förslag om dess interna reformer ägde rum. Vid toppmötet i uppmanades rådets generalsekreterare att fortsätta arbetet för bättre effektivitet i rådsarbetet och fortsatt förnyelse av unionens institutioner. Det etablerades viss samsyn med om den utestående frågan om Europaparlamentarikernas skatteregler. fråga kunde dock inte lösas på grund av motsättningar mellan medlemsländerna. 5.7.4 Effektiv användning av EU:s budgetmedel Arbetet med att tillförsäkra en effektivare användning av budgetmedel tog ett steg framåt vid toppmötet i genom ställningstagandet att en helt ny budgetförordning skall vara beslutad före utgången av 2002. Detta är en förutsättning för att EU:s budgetprocess skall kunna moderniseras och understödja en bättre användning och kontroll av budgetmedlen. En politisk överenskommelse nåddes om det övergripande innehållet vars huvudinslag omfattar regler för ansvar och ansvarstagande i kommissionen, tydligare och enklare regler för budgetering och utnytt- jande av anslagsmedel, krav på uppföljning och utvärdering av den verksamhet som finansieras från EG-budgeten, t.ex. biståndet och andra utrikespolitiska åtgärder, samt kostnadeffektivare rutiner för bl.a. upp- handling. Rådet beslutade om prioriteringar för EG-budgeten för vilket var ett betydande framsteg för en stärkt och mer resultatorienterad budgetprocess. Rådets beslut att rekommendera att kommissionen beviljades ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten innebar att rådet beaktade en stor del av revisionsrättens iakttagelser för det aktuella året. Som ordförande i ministerråd företrädde rådet i kontakterna med (). Detta innebar framträdanden på politisk nivå i en lång rad plenar- och utskottsdebatter i olika aktuella frågor, att besvara frågor till rådet från enskilda ledamöter vid varje EP-session (vanligtvis 3540 frågor per session), att vara en förhandlingspart vid förlikningar samt deltaga i möten med de politiska gruppledarna och i s.k. trilogmöten, som äger rum mellan de högsta företrädarna för EP, rådet och kommissionen. 6.1 Arbetet inför ordförandeskapet april genomförde flertalet statsråd kontaktskapande besök i /. Kontakt etablerades i regel med utskottsordförande samt föredragande för aktuella sakfrågor. Talmannen, de politiska gruppledarna och de svenska ledamöterna ägnades särskild uppmärksamhet. Inför ordförandeskapet inbjöds dess- utom ett flertal av utskott till för möte med motsvarande riksdagsutskott samt ansvarigt fackdepartement. Statsministern hade inför ordförandeskapet utsett statssekreteraren för EU-frågor på Statsrådsberedningen till regeringens särskilde företrädare i kontakterna med . 6.2 Arbetet under ordförandeskapet Det svenska ordförandeskapsprogrammet redovisades av statsministern i plenum . Därutöver redovisade de fackministrar och stats- sekreterare som var ordförande i någon rådskonstellation sina ord- förandeskapsprogram inför resp. ansvarigt fackutskott, huvudsakligen . höll EP sex veckosessioner i och fyra tvådagarssessioner i . Ordförandeskapet förväntades alltid närvara på politisk nivå vid sessionerna i och vid behov också vid minisessionerna i (se bilaga 1). Rådets framträdanden koncentrerades dock vanligen till under sessionerna i . Ordförandeskapet företrädde rådet i debatter i aktuella ämnen i plenum samt deltog i den regelmässiga frågestunden med rådet. Ordförandeskapet företrädde även rådet vid interinstitutionella trilogmöten mellan rådet, kommissionen och parlamentet liksom vid möten med ledarna för de politiska grupperna (den s.k. ordförande- konferensen) samt ledde förlikningsförhandlingar. Initiativ till debatter i aktuella frågor i EP:s plenum kan tas av EP självt eller av rådet. Det svenska ordförandeskapet deltog i ett stort antal plenardebatter i respektive minisessionerna i (se bilaga 1). I ordförandeskapets uppgifter ingick även att företräda rådet i den frågestund, som äger rum en gång vid sessionen i . Sammanlagt utarbetades svar på 217 muntliga frågor under de sex månaderna. Ett utskott, en politisk grupp eller minst 32 ledamöter får dessutom ställa frågor till rådet och kommissionen och begära att dessa skall föras upp på parlamentets föredragningslista. Under det svenska ordförande- skapet förekom 9 debatter på grundval av sådan muntlig interpellation. Dessa behandlade Koreahalvön, , fri rörlighet för personer, konfliktförebyggande och krishantering, expertgruppens slutrapport om reglering av finansmarknadsområdet (), konfe- rensen om det minst utvecklade länderna (), det europeiska satellitnavigeringssystemet , rådets beslutsprocedurer vid inrättandet av tvistlösningspaneler inom ramen för världshandels- organisationen (WTO) samt den årliga debatten om rättsliga och inrikesfrågor (RIF-debatten). Ordförandeskapet hade även ett intensivt samarbete med EP i samtliga viktiga medbeslutandefrågor. Bland resultateten märks förordningen om allmänhetens tillgång till handlingar (den s.k. öppenhetsrättsakten), där förhandlingarna kunde föras till ett lyckosamt slut i första läsningen. Under det svenska ordförandeskapet slutfördes fler medbeslutande- ärenden än under något tidigare ordförandeskap. Det svenska ordförandeskapet avslutade elva förlikningar . Förlikningarna rörde rekommendationen om minimikriterier för miljötillsyn, tobaksdirektivet, beslutet om hamnar inom ramen för trans- europeiska nätverk (TEN) samt direktiven om bedömning av inverkan på miljön av vissa planer och program, däck på motorfordon, följerätt, motorfordon med fler än åtta säten, allmän produktsäkerhet, över- tagandebud samt direktiven om stora förbränningsanläggningar och nationella utsläppstak. Beträffande direktivet om övertagandeanbud noteras att förliknings- kommitténs gemensamma utkast, som antogs , röstades ned i pleniomröstning . sedan Amsterdamfördraget trädde i kraft valde parlamentet att gå emot resultatet från förlikningskommittén. Härutöver förekom diskussioner med EP i frågor som rör EP:s egen verksamhet, såsom stadgan för EP:s ledamöter och en stadga för politiska partier. Dessa frågor kunde dock inte slutföras under ordförandeskapet. 6.3 Framträdanden på politisk nivå i genomförde fler officiella framträdanden på politisk nivå inför plenum och utskott än något tidigare ordförandeland. Statsministern framträdde i plenum , vilket var mer än någon annan regeringschef under tidigare ordförandeskap. Dels presenterade stats- ministern ordförandeskapsprogrammet , dels redovisade han resultaten från Europeiska rådets möte i . Slutligen framträdde statsministern vid den första plenarsessionen under det belgiska ordförandeskapet () för att presentera resultaten från Europeiska rådets möte i samt för att lämna en redovisning av det svenska ordförandeskapet. Vid ett 50-tal tillfällen framträdde statsråd och statssekreterare även i utskotten (se bilaga 2). Således avrapporterades t.ex. resultaten från Allmänna rådets möten, dvs. rådet i dess sammansättning av medlems- staternas utrikesministrar, regelbundet i EP:s utrikesutskott. Som en del av åtagandena under ordförandeskapet genomfördes sammanlagt 77 möten på 44 olika orter i , från i norr till i söder. Inget annat ordförandeland har haft en sådan geografisk spridning på mötesverksamheten (se bilaga 3). Möteskalendariet innefattade två möten med , två möten på stats- och regeringschefsnivå med tredje land, 10 informella ministermöten, 18 rådsarbetsgruppsmöten, 18 seminarier och konferenser samt 27 övriga möten, huvudsakligen på tjänstemannanivå. Mötenas storlek och karaktär uppvisade stor variation. rådets möten var i särklass de största med över 4 000 aktörer medan de minsta mötena omfattade ett 20-tal deltagare. Varje möte fick således ett skräddarsytt upplägg, som tog sin utgångspunkt i det ansvariga departementets önskemål samt förväntat mediaintresse. Samtliga kandidatländer bjöds in till 26 av mötena i , varav ett var Europeiska rådets möte i och tre var möten på ministernivå. Sammanlagt deltog 10 350 delegater, mediebevakningen uppgick till 4 800 representanter. Organisationen omfattade 700 support- och expert- funktioner. 7.1 Förberedelser och genomförande av mötena Mötesverksamheten förbereddes och genomfördes i projektform. Departementen ansvarade själva för sakinnehållet för möten inom det egna ansvarsområdet och utsåg även projektledare. 2001-sekretariatet, som hade huvudansvar för det praktiska genomförandet samt därtill relaterade kostnader, utsåg möteskoordinatörer, vilka ingick i departe- mentens projektgrupper. I 2001-sekretariatets uppdrag låg att svara för alla praktiska arrange- mang. Ändamålsenliga lokaler för varje möte identifierades och förhyrdes. För de större mötena behövde lokalerna anpassas. Sekre- tariatet samarbetade med som upphandlade arkitekt, byggnation m.m. för iordningställande av lokaler. Vid de större mötena fanns förutom mötesrum även delegationsrum och kaféer. Lokalerna utrustades med IT, tolkbås, tolk- och konferensteknik m.m. Mediacentra upprättades för Europeiska rådets möten, de informella ministermötena samt toppmötena EU-tredje land. I mediacentra fanns arbetsplatser för skrivande media, nyhets- och bildbyråer och etermedia samt pressbriefingrum, restauranger och kaféer. Vidare svarade sekre- tariatet för mottagande vid flygplatser, transporter, inkvartering och måltider m.m. Ett stort engagemang från kommuner och län inför lokaliseringen av mötena, lade grunden för ett gott samarbete med kontaktpersoner på såväl lokal som regional nivå. I några mötesprojekt ingick även representanter från universitet, högskolor, institutioner och organi-sationer. På ett mycket tidigt stadium etablerades ett nära samarbete med polisen på central nivå, vilket resulterade i att såväl den öppna polisen som säkerhetspolisen deltog i de olika mötesprojekten från början. Regeringen tog positiv ställning till att knyta svenskt näringsliv till det svenska ordförandeskapet. Samarbetet sågs som en del av det allmänna exportfrämjandet som skulle bidra till att stärka bilden av . som mötesverksamheten tillfördes ett mervärde. () uppmärksammade samarbete med näringslivet men avslutade detta ärende utan att rikta kritik mot . 2001-sekreteriatet svarade för alla kostnader för det praktiska genom- förandet av mötesverksamheten. Detta skedde inom ramen för tilldelade medel, med en beräknad kostnad på preliminärt ca . Utgångspunkten för förberedelserna och genomförandet av mötena var att de skulle genomföras i enlighet med en till svenska förhållanden anpassad praxis: funktionella och flexibla arrangemang, med gästfrihet utan överdåd. Av den totala kostnaden svarade Europeiska rådets möten i och samt toppmötena EUtredjeland för , de informella ministermötena för och övriga möten för av mötesbudgeten. av mötesbudgeten var overheadkostnader, som inte har fördelats ut på respektive möte. Med utgångspunkt i att är en myndighet och ordförandeskapet betraktades som en enda aktivitet, tolkades lagstift- ningen inom upphandlingsområdet som att likartade tjänster skulle samordnas i upphandlingsförfarandet. Det ingick i 2001-sekretariatets uppdrag att genomföra de praktiska arrangemangen sammanhängande med mötesverksamheten. Sekretariatet genomförde upphandlingarna tillsammans med förvaltningsavdelningens (FA) upphandlingsjuridiska expertis. Ett flertal externa leverantörer upphandlades. Vidare utnyttjades även ett antal befintliga ramavtal, vilket underlättade upphandlingen. Den geografiska spridningen innebar i praktiken att varje möte genom- fördes som ett unikt projekt där nya miljöer (inredning, IT, tolkbås) skulle iordningställas, rivas ner, transporteras till nästa ort och byggas upp igen. Bl.a. installations-, bemannings- och transportkostnaderna påverkades av detta. Miljöfrågorna var högt prioriterade under ordförandeskap och i linje med detta genomfördes också arrangemangen kring ordförande- skapet på ett miljöanpassat sätt. Krav ställdes i samtliga upphandlingar på att leverantörerna i sina uppdrag skulle följa miljöpolicy och miljömål, där så var möjligt. På motsvarande sätt togs frågan upp i ett tidigt skede i de samtal om samarbete, som fördes med näringslivet. Samtliga avtal som sekretariatet tecknade innehöll krav på miljöhänsyn. För att begränsa resursförbrukningen valde 2001-sekretariatet en återhållsam linje där antalet artiklar och upplagor med ordförandeskapets logotyp begränsades. Papper som slängdes under mötesverksamheten återvanns. 7.5 Tolkfrågor vid informella möten Ordförandeskapet avgör vilka tolkregimer som skall tillämpas vid möten i värdlandet. Det finns inga EU-gemensamma riktlinjer om tolkregimer, däremot en praxis. Denna tenderar dock att förändras och inte sällan råder olika uppfattningar om hur praxis skall uttolkas. Detta ställde stora krav på hur tolkfrågan skulle hanteras. Inför det svenska ordförandeskapet var den övergripande målsätt- ningen att undvika konflikter i språkfrågan. Detta innebar i korthet att beslut om tolkregimer skulle följa en generös linje med utgångspunkt i etablerad praxis. Hänsyn skulle också tas till faktiska behov. Ett antal medlemsstater hade uttalade krav och synpunkter på före- slagna tolkregimer. Dessa krav gällde inte enbart de informella minister- mötena utan också tjänstemannamöten. Med den strategi som det svenska ordförandeskapet valde visade det sig dock att konflikter i språkfrågan, med ett par undantag, kunde undvikas. Under tidigare ordförandeskap har, vid informella ministermöten, tolkning i regel skett till och från ordförandelandets språk med några undantag. De undantag som brukar återkomma är finansministrarnas respektive utrikesministrarnas informella ministermöten. Det svenska ordförandeskapet följde i stort sett samma linje. Vid rådsarbets- gruppsmöten och tjänstemannamöten förekom tolkning till och från svenska dels vid möten där det varit praxis med ordförandelandets språk, dels när det existerade ett faktiskt behov. De utvalda gåvorna representerade modern svensk form och design samt återspeglade miljömedvetenhet och jämställdhet. Totalt utdelades ca 1500 särskilt utvalda gåvor, fördelat på ett tiotal olika produkter. 8 Press-, informations- och kulturverksamheten Uppdraget att samordna hela press-, informations- och kulturaktiviteter inför och under det svenska ordförandeskapet gavs 1998 åt UD:s enhet för press-, informations- och kulturfrågor (UD-PIK). Målsättningen var att medverka till att öka kunskaperna om och intresset för ordförandeskapet och EU-frågorna. Bredden i EU-sam- arbetet skulle manifesteras och de svenska prioriteringarna skulle synliggöras. Informationen skulle vara öppen och tillgänglig för så många som möjligt, inklusive för människor med särskilda behov; bl.a. översattes olika EU-faktablad till de tio vanligaste invandrarspråken och lades ut på ordförandeskapets webbplats. Hemsidan var dessutom kodad så att den kunde läsas av talsynteser, vilket underlättade för synskadade att ta del av informationen. Visst innehåll var även teckentolkat. I press-, informations- och kulturverksamheten ingick också att visa att är en IT-nation, som kan utnyttja ny teknik för relevant och intressant information till allmänhet och medier. Under Europeiska rådets möte i anordnades en utställning i toppmötets presslokaler med 30 svenska utställare över hur informationsteknik används av svenska företag, i svensk förvaltning och av svenska konsumenter. av som en modern skulle även komma att visas upp utomlands. Utifrån dessa förutsättningar påbörjades det konkreta arbetet med en webbplats () och en omfattande informations- och seminarieverksamhet, kulturaktiviteter samt ett vänortsprojekt. Den breda kultursatsning som gjordes, framför allt i , skapade ett ökat intresse för vårt lands nutida kulturliv och bidrog också till att den traditionella Sverigebilden gavs ett delvis nytt och modernt innehåll. Över 400 kulturprojekt genomfördes inom främst områden som formgivning, arkitektur och musik. De karakteriserades av hög kvalitet, nådde en stor publik och fick medialt genomslag. 8.1 Aktiviteter före ordförandeskapet Informationsverksamheten inleddes i större skala . Ett omfattande skriftligt material togs fram om aktuella EU-frågor och förberedelsearbete inför det svenska ordförande- skapet. Ett stort antal arrangemang genomfördes. Bl.a. anordnades ett antal temadagar för lärare och bibliotekarier. Vidare genomfördes en intensiv mötes- och seminarieverksamhet på temat samt de aktuella sakfrågorna. Lärare, studenter, fackliga företrädare, forskare, informationsansvariga på myndigheter, journalister och ledarskribenter på riks- och lokalmedier m.fl. deltog i dessa möten. Ideella organisationer och föreningar gavs ett första tillfälle att ansöka om projektbidrag för informationsaktiviteter riktade till den breda allmänheten. Detta genomfördes även i ett andra steg . Totalt fördelades på 91 olika projekt. Projektens huvudsakliga inriktning var seminarier, debatter, utställningar och kurser om EU, ordförandeskap i EU 2001 och om de svenska ord- förandeskapets prioriterade frågor. utsåg regeringen 31 vänortsprojekt. Syftet var framförallt att skapa en mötesplats med möjlighet till ökade kontakter mellan ungdomar och inom områden som kultur, idrott och miljö. Totalt avsattes för ändamålet. Ansvaret för genomförandet överläm- nades till . Ett seminarium om utvidgningen för att bredda och fördjupa den svenska debatten inför de fortsatta utvidgningsförhandlingarna ägde rum i . Seminariet var ett samarrangemang mellan och . Seminariet hade ca 350 svenska och utländska deltagare från medier, organisationer, politiska partier, utländska ambassader etc. Projektet , som vände sig till elever från gymnasiet, komvux och folkhögskolor, sjösattes . Projektet gick ut på att låta ungdomar bevaka och skriva artiklar om samtliga informella ministermöten samt ytterligare ett 60-tal EU-möten runt om i landet. Artiklarna publicerades sedan på en separat ungdomssida på ordförande- skapets webbplats. Syftet var att öka ungdomars kunskaper om och intresse och engagemang för den Europeiska unionen. ungdomar skriva för ungdomar utifrån sitt eget perspektiv gavs ett alternativ till den traditionella EU-bevakningen. Sammanlagt 350 elever från hela landet deltog i projektet. samlades över 2 000 personer från i stort sett hela det offentliga till en upptaktskonferens i i . I programmet medverkade bl. a. statsministern och utrikes-ministern som båda talade om de svenska prioriteringarna under det kommande halvåret.