prop · GP03139 · 2002-03-07 00:00:00 — Regeringens proposition2001/02:139Höjda ansvarsbelopp vid oljeskador till sjössProp.2001/02:139Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.Stockholm den 7 mars 2002Göran ()Propositionens huvudsakliga innehållI denna proposition föreslår regeringen att skall godta två beslut avInternationella sjöfartsorganisationen (IMO) om att höjaansvarsbeloppen dels protokoll till internationellakonvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja, dels i1992 års protokoll till internationella konvention om upprättandet aven internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja.Genom besluten har ansvarsbeloppen höjts , vilket bl.a. innebär attdet högsta sammanlagda ansvarsbeloppet enligt de båda konventionerna höjs från135 miljoner särskilda dragningsrätter (ca ) till 203 miljonersärskilda dragningsrätter (ca ). Besluten har fattats enligtkonventionernas regler om ett förenklat ändringsförfarande. Om inte minst enfjärdedel av de fördragsslutande staterna för beslutet underrättar IMO om att de motsätter sig höjningarna anses dessagodtagna och träder i kraft den 1 november 2003.Om höjningarna träder i kraft måste de i svensk rätt gällande ansvarsbeloppenändras. Följaktligen innehåller propositionen förslag till ändringar i sjölagen(1994:1009) och i lagen (1973:1199) om ersättning från den internationellaoljeskadefonden.Lagändringarna föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer.Innehållsförteckning1 Förslag till riksdagsbeslut 32 Lagtext 42.1 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 42.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1973:1199) om ersättning från deninternationella oljeskadefonden 53 Ärendet och dess beredning 84 Det gällande ansvarighets- och ersättningssystemet för oljeskador94.1 Internationella regler 94.2 Den svenska lagstiftningen 105 Tillvägagångssättet för att ändra ansvarsbeloppen enligt 1992 årsansvarighetskonvention och fondkonvention 116 IMO:s resolutioner om höjningar av ansvarsbeloppen i 1992 årsansvarighetskonvention och fondkonvention 117 förhållningssätt till IMO:s beslut om höjningar avansvarsbeloppen ansvarighetskonvention och fondkonvention, m.m.137.1 Skall godta eller motsätta sig höjningarna? 137.2 Hur skall höjningarna av ansvarsbeloppen införlivas med svensk rätt?148 Ikraftträdande m.m. 159 Kostnader 1610 Författningskommentar 1610.1 Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 1610.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:1199) om ersättning från den internationella oljeskadefonden 16Bilaga 1 IMO:s resolution LEG.1(82) om ändringar avbegränsningsbeloppen ansvarighetskonvention 18Bilaga 2 IMO:s resolution LEG.2(82) om ändringar avansvarsbeloppen fondkonvention 21Bilaga 3 Promemorians lagförslag 24Bilaga 4 Förteckning över remissinstanser 28Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 291Förslag till riksdagsbeslutRegeringen föreslår att riksdagendels godkänner1. Internationella sjöfartsorganisationens resolution LEG.1(82) den 18 oktober2000 jämte bilaga med beslut om ändringar av begränsningsbeloppen i 1992 årsprotokoll till internationella konvention om ansvarighet för skadaorsakad av förorening genom olja,2. Internationella sjöfartsorganisationens resolution LEG.2(82) den 18 oktober2000 jämte bilaga med beslut om ändringar av ansvarsbeloppen i 1992 årsprotokoll till internationella konvention om upprättandet av eninternationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja,dels antar regeringens förslag till1. lag om ändring i sjölagen (1994:1009),2. lag om ändring i lagen (1973:1199) om ersättning från den internationellaoljeskadefonden.2 Lagtext2.1 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)Härigenom föreskrivs att 10 kap. 5 § sjölagen (1994:1009) skall ha följandelydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse5 §1Fartygets ägare har rätt att för varje olycka begränsa sitt ansvar enligtbestämmelserna i detta kapitel till ett belopp motsvarande tre miljonersärskilda dragningsrätter (SDR) för ett fartyg vars dräktighet, beräknad enligt9 kap. 5 § 6, inte överstiger 5 000. Är dräktigheten högre höjs beloppet med 420 SDR för varje dräktighetstal därutöver. Ansvaret skall dock inte i något fallöverstiga 59,7 miljoner SDR. Rätt till begränsning finns inte i fråga om räntaeller ersättning för rättegångskostnad. Vad som avses med SDR anges i 22 kap. 3§.Fartygets ägare har rätt att för varje olycka begränsa sitt ansvar enligtbestämmelserna i detta kapitel till ett belopp motsvarande 4 510 000 särskildadragningsrätter (SDR) för ett fartyg vars dräktighet, beräknad enligt 9 kap. 5 § 6, inte överstiger 5 000. Är dräktigheten högre höjs beloppet med 631 SDR förvarje dräktighetstal därutöver. Ansvaret skall dock inte i något fall överstiga89 770 000 SDR. Rätt till begränsning finns inte i fråga om ränta ellerersättning för rättegångskostnad. Vad som avses med SDR anges i 22 kap. 3 §.Fartygets ägare har inte rätt att begränsa sitt ansvar, om han har vållatoljeskadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt om att sådanskada sannolikt skulle uppkomma.1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.2. Äldre bestämmelser gäller dock i fall då den händelse som ansvaret grundas på har inträffat före ikraftträdandet.2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1973:1199) om ersättning från deninternationella oljeskadefondenHärigenom föreskrivs i fråga om lagen (1973:1199) om ersättning från deninternationella oljeskadefondendels att 1 § skall ha följande lydelse,dels att det i lagen skall införas en ny bilaga, bilaga 3, av följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse1 §2Bestämmelserna i artiklarna 1-13 av den i avslutade konventionen om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skadaorsakad av förorening genom olja, med de ändringar som har gjorts genom det iLondon avslutade ändringsprotokollet till konventionen,samt den genom artikel 26 i ändringsprotokollet införda artikeln 36 ter till1971 års konvention skall, till den del de inte uteslutande reglerar defördragsslutande staternas inbördes förpliktelser och med iakttagande av vad som föreskrivs i det följande, gälla som svensk lag i originaltexternas lydelse.Originaltexterna skall ha samma giltighet.Konventionen finns i dess engelska och franska originaltexter i angivna delartillsammans med en svensk översättning som bilaga 1 till denna lag.Ändringsprotokollet finns i dess engelska originaltext i angivna delartillsammans med en svensk översättning som bilaga 2 till denna lag.Som svensk lag skall gälla, med iakttagande av vad som föreskrivs i detföljande, originaltexterna av bestämmelserna i artiklarna 1-13 av den i Brysselden avslutade konventionen om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja, med de ändringar som har gjorts genom- det i avslutade ändringsprotokollet tillkonventionen,- den genom artikel 26 i ändringsprotokollet införda artikeln 36 ter till 1971års konvention och- den i Internationella sjöfartsorganisationen antagnaresolutionen om ändringar av ansvarsbeloppen i ändringsprotokollet.Vad som föreskrivs i första stycket gäller inte till den del bestämmelsernauteslutande reglerar de fördragsslutande staternas inbördes förpliktelser.Den engelska och franska originaltexten av konventionen i angivna delar samt deengelska originaltexterna av ändringsprotokollet och resolutionen finnstillsammans med svenska översättningar intagna som bilaga 1-3 till denna lag.Originaltexterna skall ha samma giltighet.1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.2. Äldre bestämmelser skall tillämpas om den händelse som utgör grund förersättning från den internationella oljeskadefonden har inträffat föreikraftträdandet. Bilaga 3IMO:s resolution LEG.2(82) av om ändringar avansvarsbeloppen enligt protokoll till internationellakonvention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skadaorsakad av förorening genom oljaBilaga 3 har den lydelse som framgår av bilaga 2 till denna proposition.23 Ärendet och dess beredningI regleras rätten till ersättning för skador som har orsakats avoljeutsläpp från tankfartyg dels i 10 kap. sjölagen (1994:1009), dels i lagen(1973:1199) om ersättning från den internationella oljeskadefonden. Dessalagregler bygger på bestämmelserna i två internationella överenskommelser.Den ena överenskommelsen är protokoll till internationellakonvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja (1992 årsansvarighetskonvention), som trädde i kraft . Konventionen finnspublicerad i internationella överenskommelser, SÖ1995:20.Den andra överenskommelsen är protokoll till internationellakonvention om upprättandet av en internationell fond för ersättning av skadaorsakad av förorening genom olja (fondkonvention). Även dennakonvention trädde i kraft . Konventionen finns publicerad iSveriges internationella överenskommelser, SÖ 1995:19.Enligt ansvarighetskonvention är ägare av oljetankfartyg strikt menbegränsat ansvariga för oljeskador. Kompletterande ersättning betalas av deninternationella oljeskadefonden enligt bestämmelserna fondkonvention. Även fondens ansvarighet är begränsad.Den juridiska kommittén i den Internationella sjöfartsorganisationen (IMO,) antog två resolutionervarigenom ansvarsbeloppen enligt ansvarighetskonventionen och fondkonventionenhöjdes . Höjningarna beslutades genom ett förenklatändringsförfarande. Resolutionerna i deras engelska lydelser finns i bilaga 1och 2. En i gjord översättning till svenska finnsparallellt med den engelska texten.Inom har härefter utarbetats promemorian Höjdaansvarsbelopp vid oljeskador till sjöss (Ju2002/711/L3). Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. En förteckning överremissinstanserna finns i bilaga 4. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (Ju2002/711/L3).I denna proposition behandlar regeringen dels frågan om ett svenskt godtagandeav ändringarna av ansvarsbeloppen enligt ansvarighetskonventionen ochfondkonventionen, dels vilka lagändringar som nödvändiggörs av att dessaändringar träder i kraft.LagrådetDe lagförslag som läggs fram i denna proposition avser dels höjningar avansvarsbeloppen, dels en ändring av 1 § lagen (1973:1199) om ersättning från den internationella oljeskadefonden som återspeglar den genom resolutionen ändradelydelsen av fondkonvention. Förslagen får anses vara av sådanbeskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagförslagen hardärför inte granskats av Lagrådet.4 Det gällande ansvarighets- och ersättningssystemet för oljeskador4.1 Internationella reglerInternationella konventioner som reglerar ersättningsansvaret för oljeskador som har orsakats genom utsläpp från tankfartyg har funnits sedan slutet av1960-talet. 1969 antogs en internationell konvention om ansvarighet för skadaorsakad av förorening genom olja. Denna konvention kompletterades 1971 av eninternationell konvention om upprättandet av en internationell fond förersättning av skada orsakad av förorening genom olja. antogsändringsprotokoll till de båda konventionerna, men dessa protokoll kom aldrigatt träda i kraft. antogs nya ändringsprotokoll till varderakonventionen. Protokollen utgör namnen till trots helt nya konventioner vilkaenligt protokollen skall benämnas ansvarighetskonvention respektive1992 års fondkonvention (förutom dessa beteckningar används fortsättningsvisuttrycken "ansvarighetskonvention" och "fondkonvention" i olika böjningsformer).I det följande lämnas en översiktlig redogörelse för innehållet i 1992 årskonventioner. För en mera fullständig bild av ansvarighets- ochersättningssystemet hänvisas till prop. 1994/95:169 Ändrade regler omersättningsansvaret för oljeskador till sjöss.I denna framställning används ordet "ansvarsbelopp" som samlingsbegrepp förbegränsningsbeloppen enligt ansvarighetskonvention och för de beloppsom kan betalas enligt fondkonvention.Ansvarighetskonventionen är tillämplig på oljeskador som har orsakats genomutsläpp av beständig olja från tankfartyg och som uppkommer i enkonventionsstats territorium, inbegripet territorialhavet, och i exklusivekonomisk zon. Skadeståndsansvaret kanaliseras till fartygsägaren och är strikt, dvs. ägaren är ansvarig även om han inte har orsakat skadan uppsåtligen ellerav vårdslöshet. Fartygsägaren är fri från ansvar i vissa speciella situationer,t.ex. om skadan beror på en krigshändelse eller på sabotage av utomstående.Ansvarigheten är begränsad till ett belopp som bestäms av fartygets dräktighet,dock högst 59,7 miljoner särskilda dragningsrätter (SDR) (ca ).Om fartygsägaren själv har orsakat oljeskadan uppsåtligen eller av grovvårdslöshet och med insikt om att skadan sannolikt skulle uppstå har han intenågon rätt att begränsa sitt ansvar.Ägaren av ett tankfartyg som transporterar beständig olja somlast är skyldig att täcka sitt ansvar enligt konventionen med försäkring ellerannan ekonomisk säkerhet. En skadelidande har rätt att kräva ersättning direktav fartygsägarens försäkringsgivare, eller annan som har ställt ekonomisksäkerhet för fartygsägarens ansvar.Genom fondkonventionen har internationella oljeskadefond upprättats.Oljeskadefonden betalar kompletterande ersättning till de skadelidande som intehar kunnat få full ersättning enligt ansvarighetskonventionen t.ex. för attskadorna överskrider det begränsningsbelopp som gäller för fartygsägarensansvarighet. Det högsta sammanlagda belopp som kan betalas i ersättning för enoch samma olycka enligt ansvarighetskonventionen och enligt fondkonventionenuppgår till 135 miljoner SDR (ca ). Fondens ansvarighet ärbegränsad till skillnaden mellan detta belopp och vad som har betalats avfartygsägaren enligt ansvarighetskonventionen.De ekonomiska medel den internationella oljeskadefonden behöver för att kunnafullgöra sina åligganden tillförs den genom att avgifter läggs påsjötransporterad råolja eller tjock eldningsolja. Avgift skall betalas av varoch en - fysisk eller juridisk person - som i en stat som är medlem i fondenunder ett kalenderår har tagit emot olja.Fondens löpande verksamhet sköts av ett sekretariat under ledning av endirektör. Fondens högsta organ är församlingen, i vilken samtliga medlemsstaterär parter. Vidare finns en verkställande kommitté, som består av 15medlemsstater valda av församlingen. Kommitténs främsta uppgift är att besluta i frågor om skadereglering.Den 1 februari 2002 var 64 stater parter till både 1992 årsansvarighetskonvention och fondkonvention.4.2 Den svenska lagstiftningenSverige är som redan har nämnts part till ansvarighetskonvention ochfondkonvention.Ansvarighetskonventionen har införlivats med svensk rätt genom 10 kap. sjölagen(1994:1009), se SFS 1995:1081 och 1996:11. Sjölagens bestämmelser överensstämmer naturligtvis med bestämmelserna i ansvarighetskonventionen. Sjölagen har dockgetts ett vidare tilllämpningsområde än konventionen. Reglerna om strikt ansvarhar nämligen gjorts tillämpliga även beträffande skador som har orsakats genomutsläpp av olja från andra fartyg än tankfartyg. Härigenom är ägaren av t.ex.ett torrlastfartyg som släpper ut bunkerolja strikt ansvarig för de skador oljan orsakar i eller i svensk ekonomisk zon. Fartygsägaren har i dessa fallrätt att begränsa sitt ansvar enligt reglerna om globalbegränsning i 9 kap.sjölagen.Fondkonventionen har införlivats med svensk rätt genom att artiklarna 1-13 ikonventionen enligt lagen (1973:1199) om ersättning från den internationellaoljeskadefonden skall gälla som svensk rätt, se SFS 1995:1082 och 1996:11.Skyldigheten att lämna den internationella oljeskadefonden de uppgifter denbehöver för beräkning av avgifter till fonden regleras i lagen (1975:1083) omuppgiftsskyldighet rörande mottagande av olja.För en närmare redogörelse för den svenska lagstiftningen hänvisas till den iavsnitt 4.1 omnämnda propositionen.5 Tillvägagångssättet för att ändra ansvarsbeloppen enligt 1992 årsansvarighetskonvention och fondkonvention1992 års ansvarighetskonvention och fondkonvention innehåller bestämmelser omett förenklat förfarande för ändring av ansvarsbeloppen. Syftet med dessabestämmelser är att kunna ändra beloppen på ett smidigare sätt än genom etttraditionellt förfarande för ändring av konventioner.Ändringsförfarandet regleras i artikel 15 ansvarighetskonvention ochi artikel 33 fondkonvention. Enligt dessa bestämmelser kan enfjärdedel av de fördragsslutande staterna begära att IMO:s juridiska kommittéskall behandla ett förslag till ändring av ansvarsbeloppen. Ändringar antas medtvå tredjedels majoritet av närvarande stater vid beslutstillfället.IMO skall skriftligen underrätta konventionsstaterna om de ändringar som harbeslutats av den juridiska kommittén. Kommitténs beslut är inte direkt bindandeför staterna. Beslutet förlorar sin verkan om minst en fjärdedel av defördragsslutande staterna från underrättelsen meddelar att deinte godtar ändringen. Om inte tillräckligt antal stater motsätter sig ändringen anses den ha godtagits vid utgången av . Ändringen trädersedan i kraft . En ändring enligt det förenkladeförfarandet tar med andra ord att genomföra efter det att en ändring harantagits. Ändringen binder vid sitt ikraftträdande alla fördragsslutande stater, även de som har invänt mot ändringen.En stat som inte vill bli bunden av en på detta sätt godtagen ändring måste säga upp konventionerna senast ändringen träder i kraft. En sådanuppsägning får verkan med ikraftträdandet av ändringen.Vid avgörande om ansvarsbeloppen skall höjas och med hur mycket skall hänsyn tas till erfarenheter i fråga om inträffade olyckor och storleken på deersättningsbelopp som har betalats. Vidare skall inflationen beaktas och såvittavser ansvarighetskonventionen den effekt ändringen kan få i fråga omförsäkringskostnaderna.För att motverka alltför höga höjningar av beloppen har det tagits in vissaspärregler i bestämmelserna. Av dessa följer bl.a. att beloppen inte kan ökasmed från och att beloppen inte får överskrida de belopp som har bestämts i konventionerna.6 IMO:s resolutioner om höjningar av ansvarsbeloppen i 1992 årsansvarighetskonvention och fondkonventionPå initiativ av inleddes en diskussion mellanett antal av parterna till ansvarighetskonvention och fondkonvention om en översyn av ansvarsbeloppen. Frågan behandlades också vid ett möte internationella oljeskadefond. Diskussionen hade föranletts dels av attbeloppen hade intagits ändringsprotokoll till 1969 och konventioner, dvs. (jfr avsnitt 4.1), och att realvärdet av beloppen minskat, dels att det mot bakgrund av vissa stora olyckor undersenare år ifrågasattes om ansvarsbeloppen var tillräckliga för att geskadelidande full ersättning för uppkomna skador.Diskussionerna ledde till att en grupp av stater gjorde en formell hemställan om att IMO skulle vidta nödvändiga åtgärder för att inleda det förenkladeändringsförfarande som har beskrivits i det föregående (se avsnitt 5). Den 10april 2000 utfärdade IMO:s generalsekreterare en cirkulärskrivelse innehållandeförslag om höjning av ansvarsbeloppen.Förslaget behandlades vid det 82:a mötet med IMO:s juridiska kommitté som enhälligt antog två resolutioner vilka innebär att ansvarsbeloppen enligt ansvarighetskonvention och fondkonvention höjs [resolutioner LEG.1(82) och LEG.2(82); se bilaga 1 och 2]. Förslagen att höjaansvarsbeloppen hade starkt stöd av de observatörsdelegationer som företräddeberörda branscher (se vidare under avsnitt 7.1).Höjningarna innebär såvitt gäller ansvarighetskonvention attbegränsningsbeloppet för ett fartyg med en dräktighet inte överstigande 5 000bruttoton ökas från 3 000 000 SDR (ca ) till 4 510 000 SDR (ca58,). Begränsningsbeloppet för varje ton överstigande 5 000 ökasfrån 420 SDR (ca ) till 631 SDR (ca ). Beslutet innebärslutligen att det högsta sammanlagda begränsningsbeloppet ökar från 59,7miljoner SDR (ca ) till 89 770 000 SDR (ca ).I fråga om 1992 års fondkonvention innebär beslutet att det högsta sammanlagdabelopp som kan utbetalas av fonden för varje olycka ökar från 135 miljoner SDR(ca ) till 203 miljoner SDR (ca ). Som tidigareinräknas i detta belopp vad som faktiskt har betalats av fartygsägaren enligtreglerna i ansvarighetskonventionen.Om inte minst en fjärdedel av de fördragsslutande staterna underrättar IMO:sgeneralsekreterare om att de motsätter sig höjningarna före anses ändringarna godtagna per detta datum. De höjda ansvarsbeloppen träder därefter, dvs. den 1 november 2003.7 förhållningssätt till IMO:s beslut om höjningar av ansvarsbeloppen i1992 års ansvarighetskonvention och fondkonvention, m.m.7.1 Skall godta eller motsätta sig höjningarna?Regeringens förslag: godkänner IMO:s resolutioner LEG.1(82) ochLEG.2(82) med beslut om höjningar av ansvarsbeloppen i 1992 årsansvarighetskonvention och fondkonvention.Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens (se promemorians. 13).Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran.Skälen för regeringens förslag: och t.o.m. den 30 april 2002löper den tidsfrist inom vilken en fördragsslutande stat har möjlighet attunderrätta IMO om att den inte godtar ändringarna av ansvarsbeloppen som harbeslutats genom IMO:s resolutioner LEG.1(82) och LEG.2(82) (se avsnitt 5 och 6). När det gäller frågan om bör ge in en sådan underrättelse görs följande överväganden.Det internationella ansvarighets- och ersättningssystemet för oljeskador spelaren viktig roll för att bereda dem som drabbas av oljeskada etttillfredsställande skadeståndsrättsligt skydd. Strävan bör naturligtvis vara att de skadelidande skall få full ersättning för sina skador. Detta är en viktigersättningsrättslig princip som hävdas av i såväl nationella sominternationella sammanhang.Under den tid som det internationella ansvarighets- och ersättningssystemet föroljeskador har varit i kraft har skadelidande i de allra flesta fallen kunnat få fullgod ersättning för sina skador inom rimlig tid. Vid senare tids olyckor har emellertid ansvarsbeloppens tillräcklighet satts i fråga. Detta gäller bl.a.olyckorna med fartygen (, 1997) och (, 1999).Såvitt gäller den senare olyckan förefaller det emellertid nu som om fullersättning kan betalas till de skadelidande, men det beror till stor del på atttvå borgenärer med omfattande ersättningskrav har valt att träda tillbaka i denmån övriga skadelidande annars inte skulle få full ersättning. Det förekommervidare inte så sällan att såväl försäkringsgivarna som den internationellaoljeskadefonden i inledningsskedet av utredningen av en olycka beslutar atttills vidare inte betala full ersättning p.g.a. osäkerheten om skadorna kommeratt rymmas inom ansvarsbeloppen. Sådana beslut omprövas regelbundet men kanlikväl få till följd att skadelidande kan få vänta på fullersättning. Detta kan naturligtvis skapa betydande svårigheter för de berördaskadelidande. Dessa problem kan dock lindras i viss mån om ansvarsbeloppen ökas.En höjning av ansvarsbeloppen innebär att fartygsägare kan drabbas av ökadeförsäkringskostnader och oljemottagarna av höjda avgifter till deninternationella oljeskadefonden. Det är inte alldeles lätt att avgöra hur dessakostnader kommer att utvecklas till följd av höjningarna. Under förarbetet tillIMO:s beslut har inget framkommit som visar att deekonomiska konsekvenserna av de höjda ansvarsbeloppen inte skulle kunna bäras av fartygsägarna eller av de till oljeskadefonden avgiftsskyldiga. Tvärtom har som redan framhållits i avsnitt 6 samarbetsorganisationer för försäkringsbranschen, rederinäringen och oljeimportörer uttalat sitt fulla stöd för höjningarna avansvarsbeloppen. Från försäkringsbranschen (genom den internationellasammanslutningen för P&I-klubbar) uttalades i IMO:s juridiska kommitté atthöjningar av ansvarsbeloppen inte skulle föranleda i vart fall några omedelbarakostnadsökningar eftersom P&I-klubbarnas avgifter beräknas på grundval avinträffade olyckor. Samma förhållande gäller i hög grad i fråga om avgifternatill den internationella oljeskadefonden. Avgifter till fonden tas in efter atten olycka har inträffat.