prop · GP031d8 · 2002-01-01 00:00:00 — 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Förslag till riksdagsbeslut....................................................................................... Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd............................................................... Politikområde 8 Internationellt utvecklingssamarbete ...................................... Samarbetet med länder och regioner.................................................... Utvärderingsverksamheten vid Sida..................................................... Analys och slutsatser............................................................................. 8:2 (Sida)............ Politikområde 9 Samarbete med ................................. Statliga insatser inom politikområdet .................................................. Insatser utanför politikområdet ........................................................... 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 9:1 Samarbete med ....................................... 4.8.29:2 Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier ............................................................ 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet............................................................... Härledning av nivån 2002-2004................................................................................ Biståndsram, avräkningar och biståndsanslag.......................................................... Utgiftsutvecklingen inom politikområdet............................................................... 1.1 Multilateralt utvecklingssamarbete........................................... Basbudgetstöd till FN:s ekonomiska och sociala verksamhet 1997-2000 samt Övrigt multilateralt samarbete ................................................................................. 1.2 Bilateralt utvecklingssamarbete ................................................ Utvecklingssamarbete genom enskilda organisationer........................................... Anslaget 8:1 Biståndsverksamhet........................................................................... Utgående reservation på anslaget 8:1 Biståndsverksamhet .................................. Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser inom det multilaterala Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser inom det bilaterala Härledning av nivån 20022004 ............................................................................. Beräkning av anslaget ............................................................................... Härledning av nivån 20022004 ............................................................................. Beräkning av anslaget ............................................................................... Härledning av nivån 20022004 ............................................................................. Utgiftsutveckling inom politiikområdet ................................................................. Anslagsöversikt för Samarbete med ............................... Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser.......................................................... Härledning av nivån 20022004 ............................................................................... Härledning av nivån 20022004 ............................................................................... 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Stödet 1989-00 fördelat på länder............................................................................ Beslutade insatser - Utveckling per land 1998-00 (tkr) ........................................ Beslutade insatser - Utveckling 1998-00 per mål (tkr) .......................................... 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 1 Förslag till riksdagsbeslut 1.fastställer biståndsramen för internationellt utvecklingssamarbete till av vid budgeteringstillfället beräknad bruttonationalinkomst (BNI) , 2.bemyndigar regeringen att i fråga om reservationsanslaget 8:1 Biståndsverksamhet göra utfästelser och åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför utgifter på högst 25 (avsnitt 3.8.1 Be- myndigande om ekonomiska förpliktelser), 3.bemyndigar regeringen att i fråga om reservationsanslaget 8:1 Biståndsverksamhet ställa ut garantier intill ett belopp som inklusive tidigare ställda garantier uppgår till högst 12 (avsnitt 3.8.1 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser) 4.bemyndigar regeringen att i fråga om reservationsanslaget 9:1 Samarbete med göra ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför utgifter om högst (avsnitt 4.8.1 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser), 5.bemyndigar regeringen att i fråga om reservationsanslaget 9:2 Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier ställa ut garantier för finansiellt stöd till länder i till ett belopp om högst (avsnitt 4.8.2 Re- geringens överväganden), 6.för anvisar anslagen under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd enligt följande uppställning: 8:2 (Sida) 9:2 Avsättning för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 2 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd Utgiftsområdet Internationellt bistånd omfattar politikområdena 8 Internationellt utvecklingssamarbete respektive 9 Samarbete med . Förvaltningsmyndigheter inom utgiftsområdet är (Sida) och Nordiska Afrikainsitutet (). Biståndsramen beräknas till , vilket motsvarar av prognostiserad bruttonationalinkomst (BNI) för . Det föreslagna beloppet för politikområde 8 nedan är i förhållande till biståndsramen minskat med avräkningar, vilka beskrivs närmare i avsnitt 3.1. I förhållande till regeringens ekonomiska vårproposition 2000/01:100 är anslagen nedjusterade med totalt , varav på grund av en förändrad BNI-prognos och på grund av en ökad avräkning för mottagandet av asylsökande. har anslagen för politikområde 8 i jämförelse med budgetpropositionen 2001 minskat med till följd av tilläggsbudget i vårpropositionen 2001 och budgetpropositionen 2002 för ökade avräkningar för mottagandet av asylsökanden. Vad gäller samarbetet med är de föreslagna beloppen för ändrade i förhållande till vårpropositionen, så att en jämnare fördelning mellan åren uppnås. Beloppet ökar med , medan beloppet minskar med samma belopp. Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet Miljoner kronor (löpande priser) Totalt för utgiftsområde 7 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Tabell 2.2 Härledning av nivån 2002-2004 Förändring till följd av: Överföring andra utg.omr. 1Inklusive förslag till tilläggsbudget i samband med ekonomiska vår proposition och i samband med budgetpropositionen . 2Förändringar avseende politikområde 8, inkluderar förändringar i BNI, KPI, procentsats samt avräkningar. 3Inklusive slutjustering med anledning av de statliga avtalsförsäkringarna. En närmare beskrivning finns i tilläggsbudgeten i samband med budgetpropositionen, avsnitt 9.2 4.Omräknas vid budgeteringstillfället enligt då gällande prognos för BNI. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 3 Politikområde 8 Internationellt Politikområde 8 Internationellt utvecklingssamarbete består av tre anslag, Biståndsverksamhet och förvaltningsanslagen för Sida och . Politikområdets resurser beräknas utifrån biståndsramen. Från biståndsramen görs avräkningar för sådana kostnader inom andra utgiftsområden som kan klassificeras som bistånd. Biståndsramen uppgår till 16 , dvs. av beräknad bruttonationalinkomst (BNI). höjs ramen till av BNI och år av BNI samt . Avräkningarna från biståndsramen ökar i förhållande till föregående år. Den högre avräkningen för asylmottagande beror på en ökad tillströmning av asylsökande från utvecklingsländer. uppgår denna avräkning till 1 . Detta är en höjning med i förhållande till regeringens ekonomiska vårproposition. Från biståndsramen avräknas vidare kostnader för det svenska bidraget till den del av EU:s gemensamma bistånd som finansieras över den Europeiska kommissionens reguljära budget. uppgår avräkningen till , vilket beräknats som biståndets andel av den totala EG-budgeten multiplicerat med medlemsavgift. Avräkningen för administrativa kostnader m.m. består främst av administration av utvecklingssamarbetet samt den del av FN-bidragen som betalas ut under andra utgiftsområden och som klassificeras som bistånd. Avräkningsbeloppet har ökat till , vilket förklaras av att FN- bidragen ökat till följd av att ändrat regler för hur stor andel av bidragen som kan hänföras till bistånd. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Tabell 3.1 Biståndsram, avräkningar och biståndsanslag Biståndsram i % av beräknad BNI Biståndsramen enligt nu gällande prognos för BNI Omräknas vid budgeteringstillfället enligt då gällande prognos Internationellt utvecklingssamarbete består av 8:1 Biståndsverksamhet, 8:2 och 8:3 . av beräknad BNI plus . Tabell 3.2 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet Anslag inom uo 7 8:2 (Sida) Totalt för Politikområde Internationellt utvecklingssamarbete Den högre utgiftsprognosen för förklaras av att reservationer betalas ut . Ut- fallet var 1 895 miljoner högre än anslaget. Vid utgången av beräknas samtliga reservationer vara förbrukade. Det övergripande målet för det svenska utvecklingssamarbetet är att höja de fattiga folkens levnadsnivå. Målet har uttytts i följande sex delmål som fastställts av . Det svenska utvecklingssamarbetet skall bidra till ekonomisk och social utjämning, ekonomisk och politisk självständighet, framsynt hushållning med naturresurser och omsorg om miljön och jämställdhet mellan kvinnor och män. Att utrota fattigdomen är en global utmaning och främst fråga om en människosyn som betonar alla människors lika värde. I alla världens länder är kvinnor generellt sett fattigare än män. Ansvaret för att skapa rättvisa och gynnsamma förutsättningar för att höja levnadsnivån för de fattiga vilar främst på regeringarna i de fattiga länderna. Utvecklingssamarbetets roll är att stödja länderna i detta arbete. I en värld av globalisering och allt starkare ömsesidiga beroenden måste allas trygghet och välfärd främjas om konflikter präglade av våld skall kunna undvikas. För att respekten för de mänskliga rättigheterna skall kunna bli verklighet fordras att staterna tar sina internationella åtaganden på allvar. Det kräver att den nationella politikens olika delområden samverkar för att bidra till minskad fattigdom, hållbar utveckling, fred och rättvisa. Ett av fattigdomens ansikten är maktlöshet. Denna maktlöshet drabbar särskilt kvinnor. Det mångdimensionella fattigdomsbegreppet innefattar fler aspekter än materiell brist. Det lyfter fram betydelsen av delmålet att bidra till en demokratisk samhällsutveckling. Demokrati som politiskt system bygger på och stärker i sin tur de mänskliga rättigheterna. Dess konventioner utgör ett normativt ramverk som anger en minsta nivå för vad staterna bör uppfylla för att rätten till ett värdigt liv för alla skall kunna förverkligas. Demokrati och mänskliga rättigheter är såväl prioriteringar i sig själva, som genomgående teman inom utvecklingssamarbetet. De representerar värden som skall genomsyra all verksamhet. De lyfter fram individen: barn, kvinnor och män, vilkas behov och rättigheter ofta skiljer sig. I relation till det övergripande fattigdomsmålet lyfts den politiska dimensionen av utveckling fram liksom betydelsen av fungerande politiska system präglade av delaktighet, deltagande, tolerans, dialog och kompromissvilja. Det är viktigt att här beakta att kvinnor ofta står utanför beslutsfattande församlingar både på nationell och lokal nivå. Statliga förvaltningar i demokratins tjänst, parlament, fungerande partiväsende, media, organisationer i det civila samhället m.m. är byggstenarna för en demokratisk samhällsutveckling. I avsnittet om samarbete med länder och regioner belyses frågor om demokrati och mänskliga rättigheter översiktligt för ett urval länder. Förutsättningarna för det internationella samfundet att omvandla politisk retorik till konkret handling har aldrig varit bättre . Den stora uppslutningen kring de internationella utvecklingsmålen, som har bekräftats i FN:s Millenniedeklaration antagen , ger en styrka och färdriktning för vårt gemensamma åtagande att minska fattigdomen i världen. I de internationella utvecklingsmålen konkretiseras sju åtaganden som skall uppnås , nämligen 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 halvera den andel människor som lever i extrem fattigdom (mätt som under en US dollar per dag), alla barn skall gå i grundskola, öka jämställdheten, och förbättra kvinnans möjligheter genom att lika många flickor som pojkar får utbildning , minska spädbarns- och barnadödligheten med två tredjedelar, minska mödradödligheten med tre fjärdedelar, erbjuda tillgång till reproduktiv hälsovård för alla, vända den negativa miljöutvecklingen genom att genomföra strategier för hållbar utveckling. Ett arbete pågår med att sammanjämka Millenniedeklarationen och de internationella utvecklingsmålen. kommer att öka sina ansträngningar i det internationella utvecklingssamarbetet och öka koncentrationen på det övergripande målet att höja de fattiga folkens levnadsnivå. Fattigdomen skall förstås ur den fattiges perspektiv och skall ses i termer av att ge kvinnor, män och barn möjlighet att leva ett värdigt liv. Fattigdomsminskning skall vara ledstjärnan för allt arbete inom biståndets område och även beaktas inom angränsande politikområden. Den svenska biståndsbudgeten ökar. uppgick utbetalningarna till motsvarande av BNI. Ambitionen är att biståndet skall uppgå till en procent av BNI så snart det statsfinansiella läget så medger. har beslutat att biståndsramen skall uppgå till av BNI samt år av BNI plus . Detta är viktiga steg mot enprocentmålet. En svensk ambition är dessutom att en andel motsvarande av BNI skall nå de minst utvecklade länderna . måste samarbetslandets möjlighet att använda dessa medel på ett effektivt sätt beaktas. Många av de minst utvecklade länderna är t.ex. drabbade av konflikter. Konflikter och vanstyre är hinder för utveckling 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 som ibland kan påverkas genom riktade biståndsinsatser. Mer långsiktiga insatser kan däremot som regel inte genomföras effektivt under sådana förhållanden. Resursöverföringarna från i-länder till u- länder har trots de stora behoven minskat . Det totala nettoflödet av resurser (investeringar, lån och bistånd) sjönk eller . De ökningar i biståndsflödena som kunnat noteras förbyttes i en nedgång . Biståndet sjönk åter till nivå, vilket är den lägsta någonsin i relativa termer. Sammantaget uppgick utbetalningarna från till av BNI . Positivt är dock att 15 (varav 12 från EU) av de 22 medlemsländerna i () redovisade en ökning av biståndsutbetalningarna , som ytterligare ett land, , uppnådde FN-målet om att av BNI skall gå till bistånd. Vid för de minst utvecklade länderna i under det svenska EU-ordförandeskapet, förband sig världens rika länder att förstärka sina ansträngningar att vända den negativa trenden för de fattigaste länderna. Ökade såväl offentliga som privata medel behövs. Beslutet i DAC att avbinda biståndet, d.v.s. att konkurrensutsätta upphandlingen av bistånd till de fattigaste länderna, är ett viktigt steg för att höja effektiviteten. Biståndet kan fungera som en katalysator för privat resursmobilisering. Oavsett biståndets omfattning vilar ansvaret för och styrningen av landets utvecklingsprocess hos dess regering. Landets budget och genomförandet av denna är den finansiella spegel varigenom ett lands sociala och politiska val kan utläsas. För att driva utvecklingen framåt krävs dock både offentliga och privata investeringar i såväl mänskliga resurser genom förbättrad hälsa och utbildning, som i infrastruktur och företagande. I ett gynnsamt investeringsklimat kan inhemska såväl som utländska direktinvesteringar öka och komplettera de inhemska offentliga satsningarna. Biståndet spelar en särskild roll som stöd till uppbyggnaden av de institutioner och regelverk som är viktiga för utveckling bl.a. av den finansiella sektorn och rättsväsendet. Detta kan ske både genom finansiella medel och genom kunskapsöverföring. Utvecklingssamarbetet bedrivs i en lokal och, internationell miljö präglad av snabba förändringar. Väpnade konflikter, illa fungerande offentliga förvaltningar, handelshinder, hög skuldsättning, hiv/aids, miljöförstöring, odemokratiska system och könsdiskriminering har avgörande betydelse för utvecklingssamarbetets innehåll och resultat. Utvecklingssamarbete måste bygga på en grundlig analys av de förutsättningar som gäller i samarbetslandet, liksom på en förståelse för både de möjligheter och de problem som den regionala och globala omgivningen skapar. Inkomstfattigdom är det enklaste och mest entydiga måttet på fattigdom. Det är dock väsentligt att hitta former att bemöta fattigdomens andra dimensioner, såsom makt över den egna vardagen, möjlighet att delta i beslut som påverkar det egna livet, fysisk säkerhet och möjlighet att vidareutvecklas genom att ha hälsa, utbildning och arbete. Utvecklingsarbetet skall stärka förmågan hos regeringar och medborgare i att sätta och förverkliga sina egna prioriteringar inom ramen för ett partnerskap. Ett partnerskap fungerar bäst där landets regering och berörda givare har en gemensam uppfattning om vilka åtgärder som krävs för att förbättra levnadsförhållandena för de mest utsatta. Partnerskapets främsta kännetecken är öppenhet och dialog också om frågor där uppfattningarna skiljer sig. I landstrategiprocessen ges tillfälle att utifrån regeringens politiska prioriteringar och baserat på analys av utvecklingssituation och tidigare resultat i det enskilda landet, utforma biståndet på ett sätt som bidrar till det övergripande fattigdomsmålet. har nya riktlinjer för landstrategier utarbetats. Riktlinjerna styr bland annat hur det svenska utvecklingssamarbetet skall förhålla sig till främst egna fattigdomsstrategier, men även andra liknande processer, t.ex. inom EU, de internationella finansiella institutionerna och FN. Det är regeringens uppfattning att utvecklingssamarbete kan bedrivas också i länder där frågetecken kan sättas för den politiska viljan till rättvis utveckling. I dessa fall är utformningen av biståndet grannlaga, liksom valet av de kanaler som biståndet förmedlas genom, för att undvika korruption och annan misshushållning. Biståndet har många aktörer Huvuddelen av det bilaterala samarbetet kommer även fortsättningsvis att bedrivas i ett stat till stat samarbete och kompletteras med bistånd som bedrivs genom enskilda organisationer och andra privata aktörer. är det viktigt att finna nya former för samarbete allteftersom statens roll förändras och när viktiga samhälleliga funktioner tas över av den privata sektorn. Ett flertal aktiviteter, som traditionellt bedrivits i offentlig regi, finansieras och förvaltas numera i privat regi. Detta sker främst inom infrastruktur, men även inom sociala sektorer som utbildning och hälsovård. Statens roll behöver inte främst vara att själv förmedla sådana samhällstjänster och nyttigheter utan snarare att tillhandahålla normer, regler, villkor för och styrning av icke statliga aktörers verksamhet. Utvecklingssamarbetet bedrivs dels bilateralt genom Sida, dels multilateralt genom EG, utvecklingsbankerna, FN:s fonder och program, samt andra organisationer. Genom att bygga utvecklingssamarbetet på samarbetsländernas nationella fattigdomsstrategier kommer bilaterala och multilaterala givares roll i det enskilda landet att bli tydligare. Harmonisering av givarkrav och samordning av givarnas insatser ökar också möjligheten att finna nya vägar för ett effektivare bistånd, där det samlade resultatet sätts i fokus istället för enskilda bilaterala eller multilaterala aktörers prioriteringar. Genom samfinansiering med andra bilaterala eller multilaterala aktörers biståndsinsatser har möjlighet att rationalisera sitt eget stöd och vara med i processer där annars inte haft resurser nog för att delta. Möjligheten till sådana arrangemang bör vidareutvecklas. Genom medlemskapet i EU bidrar till EG:s utvecklingssamarbete och har därmed också möjlighet att påverka detta i enlighet med övergripande svensk politik. Ett konkret resultat av detta arbete är den nya utvecklingspolitik som rådet och kommissionen enades om . Denna har, bland annat efter svenskt förslag, sin bas i de internationella utvecklingsmålen och har fattigdomsminskning som sitt övergripande mål. agerande inom EG:s utvecklingssamarbete inriktas nu på att genomföra denna politik. En rad viktiga beslut fattades under det svenska EU-ordförandeskapet, bl.a. gällande kommissionens samarbete med FN, stöd till val och valobservationer samt kopplingen 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 mellan humanitärt bistånd, rehabilitering och utvecklingssamarbete. Fokus kommer även i fortsättningen att sättas på att stödja ansträngningarna att effektivisera kommissionens hantering av utvecklingssamarbetet och att stärka dess kapacitet och kompetens på fattigdomsområdet. Som ett led i detta kommer att fortsätta spela en aktiv roll i arbetet med att i handling omsätta det nya partnerskapsavtalet mellan EU och länder i , och (). Samstämmigheten med andra politikområden är ett måste En stor utmaning ligger i ett bättre samarbete och en ökad samstämmighet med andra relevanta politikområden i arbetet med att bekämpa fattigdomen. Regeringen kommer att verka för en mer samstämmig politik där hänsyn tas till fattigdomsmålet även vid utformningen av t.ex. EU:s jordbruks- och handelspolitik. Målet för och för EU som helhet är att inleda en ny och bred förhandlingsrunda i samband med världshandelsorganisationens (WTO) möte i , där intressen sätts i fokus på ett tydligare sätt . Ett tillfälle att ta ett helhetsgrepp om utvecklingsfinansiering är konferensen i . Avsikten är att analysera vilka medel som finns tillgängliga för utvecklingsfinansiering i bred mening, där grunden är inhemsk resursmobilisering. Vidare skall FN:s roll diskuteras liksom rollfördelningen mellan olika aktörer bland annat mellan internationella valutafonden, , de regionala utvecklingsbankerna, världshandelsorganisationen, den privata sektorn, utrikes-, handels- och finansministerier samt aktörer i det civila samhället. Den parlamentariska utredningen om politik för global utveckling skall lägga sitt betänkande . Den skall lämna ett samlat förslag till hur politiken bör utformas på viktiga samhällsområden utifrån det övergripande målet om fattigdomsbekämpning och de nya förutsättningar som globaliseringen skapar. Prioriteringar och nya utmaningar Kampen mot fattigdomen är en gemensam internationell utmaning. Det svenska utvecklingsmålet och dess delmål ligger väl i linje med de internationella utvecklingsmålen. 2001/02:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 bekräftats av /DAC:s granskning av svenskt bistånd. Regeringen kommer att ge fortsatt hög prioritet åt övergripande frågor som demokrati och mänskliga rättigheter, konfliktförebyggande, jämställdhet, hållbar utveckling och hiv/aids. För att få genomslag måste vikten av dessa frågor prägla allt utvecklingssamarbete, som utvecklingssamarbetet också måste ha en flexibilitet att skifta tyngdpunkt när nya problem måste angripas och nya möjligheter öppnas. Kampen mot fattigdomen grundar sig på en människosyn som betonar alla människors lika värde. Den bygger på visionen om en rättvis och säker värld Med detta som utgångspunkt vill regeringen särskilt lyfta fram följande frågor: Förebyggande av konflikter. Krig och väpnade konflikter förblir ett allvarligt hinder för utveckling i många fattiga länder. räknar med att en ekonomisk tillväxt på krävs i drabbade länder enbart för att kompensera den tillbakagång i utveckling som konflikter och krig förorsakar. DAC:s riktlinjer för biståndets roll i konfliktsituationer, som utarbetats under svensk ledning, är därför centrala och bör genomsyra biståndsarbetet. I det handlingsprogram som antogs vid världskonferensen om de minst utvecklade länderna i lyfts vikten fram av att konfliktrisker identifieras och åtgärdas.