prop · GP03187 · 2002-05-29 00:00:00 — Arbetet med den aktiva arbetsmarknadspoli- tiken har utvecklats och gjordes ansträngningar för att tidiga- relägga tidpunkten för åtgärd och för att utforma mer individanpassade tjänster. Moderniseringen av arbetsförmedlingarna fortskrider i rätt rikt- ning mot mer konkurrens och med ökade resurser. Medlemsstaterna fäs- Skr. 2001/02:187 ter större vikt vid behovet av en mer effektiv jobb-matchning. för att komma tillrätta med ungdomsarbetslöshet prioriterades av flera medlemsstater, liksom fokus på striktare regler för bidrag och jobbsö- kande. I några länder går genomförandet av en aktivare arbetsmarknads- politik hand i hand med andra reformer av arbetsmarknaden som t ex i och . Enligt den gemensamma rapporten för uppnådde 11 länder de två preventiva målen om åtgärd innan 6 månaders arbetslöshet för för övriga. Vidare uppnådde 14 medlemsstater en aktiveringsgrad över målet på mot 6 länder . Genomsnittet för de tre bästa medlemsstaterna låg på (Sve- rige, och ). En annan indikator för utvecklingen av arbetsmarknadspolitiken är kostnaderna för aktiva respektive passiva åtgärder. Utgifterna för de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna har ökat så- väl som andel av BNP som andel av totala utgifterna för arbetsmark- nadspolitiken. Insatserna i flera av medlemsstaterna har varit inriktade på förebyggande åtgärder genom att förbättra arbetes kvalitet och effektivitet. Många åt- gärdsinriktningar har bestått i att tidigare bryta arbetslösheten genom att tidigarelägga åtgärder, (t.ex. och UK) och i att utforma mer indi- vidanpassade tjänster (t.ex. , och ). Andra vik- tiga inslag i medlemsländernas politik är att intensifierade åtgärder av arbetslöshet, ge utökat stöd för jobbsökande samt öka de arbetslösas anställbarhet, särskilt via utbildningsåtgärder som är mer anpassade till arbetsmarknadens behov. I rapporten för anges att sex länder (, , , , och ) uppfyllde mer eller mindre det gemensamma målet att minska andelen arbetslösa ungdomar och vuxna som hamnar i långtidsarbetslöshet. Incitament i skatte- och bidragssystemen. Beskattningen av arbete minskade inom EU till och flera medlemsstater har un- der perioden vidtagit reformer av skatte- och bidragssystemen. Framste- gen för att förbättra incitamenten att arbeta i bidragssystemen har dock varit färre enligt rådet och kommissionen. I rådets och kommissionens gemensamma rapport för rapporteras att reformerna i hög grad är relaterade till att göra skattesystemet mer sysselsättningsvänligt men att framstegen när det gäller förändringar i bidragssystemen är otillräckliga. Skattesänkningarna har varit större för lågavlönat arbete. Sådana sänkningar kan noteras i nästan alla medlems- stater. De senaste årens skattereformer varierar i räckvidd och omfatt- ning. I rapporten anges att flertalet strävar efter att minska det totala skattetrycket främst genom att sänka den direkta skatten på arbete och företagens vinster eller skatter på kapital i syfte att öka företagens kon- kurrenskraft samt stimulera tillvägt och sysselsättning. Det totala skatte- trycket ökade från till av BNP med en tendens att stabiliseras (43,). Fyra medlemsstater har fastställt nationella mål för att sänka det totala Skr. 2001/02:187 skattetrycket (, , och ). medlemsstater strävar efter att minska beskattningen av arbete. I , och UK har åtgärder genomförts för att för- bättra incitamenten, förstärka kontrollsystemen och skärpa villkoren för rätten till bidrag. Vissa åtgärder har inriktats på att förstärka samspelet mellan skatte- och bidragssystemen framför allt genom att bekämpa pro- blem med arbetslöshet och fattigdomsfällor och på att främja strukturella reformer genom att bekämpa bestående strukturell arbetslöshet. Äldres arbetskraftsdeltagande är fortsatt lågt i EU och sysselsättningsin- tensiteten stannade på . Uppgången gällande sysselsättningsgraden bland äldre har varit mycket blygsam se- dan strategin initierades, en ökning på jämfört med . Den ökning som har skett har i huvudsak gällt kvinnor men fortfa- rande är skillnaden mellan kvinnor och män stor (se tabell 6). Sysselsättningsgrad för personer mellan fördelat på kvinnor och män. * Harmoniserade tidsserier för arbetslöshet Sysselsättningsgraden bland kvinnor uppgick i genomsnitt till och för män till 48, dvs. en skillnad på 20 procenten- heter. och är de länder som haft den kraftigaste ök- ningen i sysselsättningsgrad bland äldre mellan . Mellan minskade sysselsättningsgraden i och . hade högst sysselsättningsgrad bland äldre på medan Bel- gien, , , och lägst på . är det bara , , och UK som når upp till EU:s gemensamma mål om en sysselsättningsgrad bland äldre på Skr. 2001/02:187 . Skillnaderna mellan medlemsstaterna gällande äldres arbetskraftsdelta- gande och fokus på frågan är stor, enligt rådets och kommissionens be- dömning i de gemensamma rapporterna. I rapporten noteras att politikområdet fått större uppmärksamhet . Bland de åtgärder som vidtagits kan särskilt nämnas insatser för att re- formera bidrags- och pensionssystem, främja fortsatt yrkesverksamhet och minska incitamenten till förtidspensionering. I allmänhet saknar dock de flesta medlemsstater omfattande politiska strategier för ett aktivt åld- rande, enligt rådet och kommissionen. Endast och har strategiska mål. och UK lägger vikt vid åtgärder för att höja äldre personers kompetens genom utbildning och utveckling på arbets- platsen. Livslångt lärande har fått ökat fokus i de flesta medlemsstater, enligt rå- dets och kommissionens bedömning i de gemensamma rapporterna. Till skillnad har nästan alla medlemsstater nu strategier för att integrera livslångt lärande och i många länder spelar arbetsmarknadens parter en viktig roll i arbetet, enligt rådet och kommissionen. Fokus på området ökade i och med att livslångt lärande blev ett horisontellt mål för sysselsättningsstrategin. av alla i hade gymnasieutbild- ning 2000 och skillnaderna i utbildningsnivå inom EU mins- kar. Deltagande i utbildning och yrkesutbildning förblir lågt. Andelen personer i som deltog i någon form av utbildning ökade bara marginellt, och uppgick till (se tabell 7). Skillnaden är emellertid stor mellan länderna med lägst andel i på och högst andel i de nordiska länderna plus Storbritan- nien på . Äldre deltar utbildning i begränsad omfattning medan kvinnor och framför allt ungdomar deltar i högre grad. Åtgärder för att öka utbildningsnivån och förebygga att ungdomar lämnar systemet vidtas men problemen är fortfarande stora på dessa om- råden. lämnade alla i gruppen ut- bildningssystemen och fullbordade bara sin grundskoleutbildning. Andelen personer av befolkningen som deltar i någon form av utbildning eller kompetensutveckling fördelat på kvinnor och män. I den gemensamma rapporten anges att två tredjedelar av med- lemsstaterna fick rekommendationer gällande livslångt lärande och rådet och kommissionen menar att betydande framsteg gjorts. Hälften av medlemsstaterna hade övergripande och enhetliga strategier (, , , , , och Tysk- land). Formell utbildning och yrkesutbildning täcks bäst in. En delvis ny inriktning på politiken är också fokus på behovet att ut- veckla e-lärande och färdigheter för att använda ny informations- och kommunikations teknik, men skillnaderna mellan länderna är stora. De länder som är mest avancerade är , , , och UK, enligt rådet och kommissionen. De medlemsstater där insatserna bör öka är , , och . I riktlin- jerna angavs som mål att alla skolor i EU:s medlemsländer skulle vara anslutna till Internet . The strategy Making change happen till Europeiska rådets möte i anges att av skolorna i EU har Internetanslutning. Flaskhalsar på arbetsmarknaden. Flaskhalsar och kompetensbrist inom vissa sektorer har blivit ett allt större problem i många medlemsstater och skillnaderna mellan och är mycket stora. Flaskhalsar på arbetsmarknaden fanns inlednings- vis inte med som en egen riktlinje i sysselsättningsstrategin. Det blev det först . Den geografiska rörligheten har inte förbättrats nämnvärt. Endast 225 000 personer flyttade mellan EU-länder i enlighet med rapporten för och cirka 600 000 personer arbetar i ett annat land. Rörligheten mellan olika yrken är klart lägre i EU än i , särskilt bland högutbil- Den yrkesmässiga rörligheten har ökat i EU och Skr. 2001/02:187 av alla högkvalificerade arbetstagare bytte arbete (i UK, , och och i ). I de flesta medlemsstater är problemen med flaskhalsar begränsade till ett fåtal yrkeskategorier, t.ex. IT, bygg, hälso- och sjukvård och tekniska områden. Flera medlemsstater räknar med att flaskhalsarna på arbets- marknaden kommer att förvärras på medellång sikt. 4.3Pelare II - Främja företagsklimatet Omfattningen av entreprenörskapsrelaterade frågor har ökat i jämförelse mellan och . Det inbegriper bl.a. nya arbetstillfällen i ser- vicesektorn, ökad fokus på IT-användningen samt att minska företagens administrativa börda. saknas dock genomgripande strategier för arbetet med regelförenkling i många länder, enligt rådet och kommis- sionen. Flera medlemsstater har påbörjat arbete med utbildning i entre- prenörskap. Det kan dock noteras att antalet företag inom unionen varit . 1.5 miljoner nettoarbetstillfällen skapades inom den högteknologiska och kunskapsintensiva sektorn i EU. Sysselsättningsökningen var i enlighet med rapporten för starkare inom tjänstesektorn och sektorn för högt kvalificerade icke-manuella yrkesgrupper. De sektorerna med den starkaste sysselsättningsökningen på EU-nivå kännetecknas av att de är högteknologiska med stora andelar IT-relaterade arbeten eller mycket kunskapsintensiva med hög utbildningsnivå hos arbetskraften. Ökningen innefattar också mindre kvalificerade arbetstagare inom dessa grupper medan sysselsättningen för mindre kvalificerade arbetstagare stagnerat inom andra sektorer. Gällande regelförenkling rapporterar många medlemsstater om att det är vanligt att använda elektroniska systemen och information på internt i syfte att göra det enklare att uppfylla formella procedurer. Rådet och kommissionen menar dock att detta måste kompletteras med en tydlig strategi för att förenkla de olika procedurer som företagen ställs inför liksom de lagar som dessa grundar sig på. , , , , , , , UK har gjort insatser för att se till att företag införlivar IT i sin dagliga verksamhet. Dock har få insatser gjorts för att förenkla reglerna för nyanställning. Rådet och kommissionen menar också att medlemsstaterna visar en bris- tande vilja att förenkla reglerna för nyanställning vilket är ett hinder för skapandet av sysselsättning. Sänkta personalkostnader för småföretag kommer att öka egenföretagares vilja att skapa nya arbetstillfällen vilket i sin tur möjliggör snabbare växande småföretag. Medlemsstaterna har prioriterat initiativ för utbildning i företagaranda. Egenföretagandets utveckling är docka ganska statisk. Andelen syssel- satta i företag med mindre än 50 anställda har legat har den genomsnittliga ande- Skr. 2001/02:187 len egenföretagare i EU minskat från . gandet är dubbelt så högt bland män som bland kvinnor. 4.4Pelare III - Anpassningsförmåga Gällande anpassningsbarhet har fokus för arbetet skiftat mellan åren en- ligt rådet och kommissionen. fokuserade medlemsländerna framför allt på arbetsrätt. framhålls att frågor om arbetstid prio- riterats och även att atypiska anställningsformer blivit vanligare. Flera medlemsstater har initierat arbete med att ta fram strategier för ökad hälsa och säkerhet i arbetet. Rådet och kommissionen framhåller i den gemensamma rapporten betydelsen av att förändringar görs i arbetsrätten för att på detta sätt undvika en fragmenterad arbetsmarknad. Frågan om balans mellan trygghet och flexibilitet är viktig. hade genom- fört en ny lag i syfte att ge större trygghet för visstidsanställda och mer flexibilitet för arbetsgivarna. Arbetsmarknadens parter hade varit delak- tiga i utformandet av denna lag. I gjordes förändringar i arbets- rätten vilka ledde till en minskning i trygghet för permanent anställda kombinerat med förbättrad trygghet för visstidsanställda. Vidareutbild- ning och investeringar i humankapital, liksom modernisering av arbets- organisation och arbetstid fokuseras också inom ramen för denna pelare. Rådet och kommissionen framhåller i den gemensamma rapporten för att atypiska anställningsformer har blivit vanligare. Cirka 30 pro- cent av alla avtal är atypiska enligt rapporten. har den största andelen av atypiska anställningsformer, följt av . Deltids- arbete är den vanligaste former förutom i , , och där visstidsanställning dominerar. Mycket fokus har, enligt rådet och kommissionen, legat på arbetstidsfrå- gor. Både myndigheter och parterna prioriterar denna aspekt när det gäller arbetslivsreformer. Flera medlemsstater har infört mer flexibla ar- betstidssystem. Den genomsnittliga vekoarbetstiden har varit stabil mel- lan och men minskade . Skillnaden mellan kvinnor och män har legat stadigt . Hälsa och säkerhet i arbetet har fokuserats och flera medlemsstater har utvecklat nya strategier för att säkra en bättre tillämpning av befintlig lagstiftning och främja åtgärder för att minska antalet olycksfall i arbetet och arbetssjukdomar. 4.5Pelare IV - Jämställdhet fokuserades främst åtgärder för att förbättra arbetslösa kvinnors utbildning samt tillgång till barnomsorg. råder fortsatt fokus på barnomsorg men i övrigt verkar politikområdet ha bred- Sysselsättningsgraden för kvinnor har ökat och allt fler länder Skr. 2001/02:187 genomför satsningar för att integrera jämställdhetspolitiken i alla politik- Stora skillnader mellan könen kvarstår dock 2001, både vad gäller sysselsättningsgrad, arbetslöshet och diskriminerande löneskillna- der. Tillgången på barnomsorg har inte förbättrats avsevärt. I den gemensamma rapporten för anges att kvinnor har fått en större andel av de nya arbetstillfällena än män. Huvuddelen av dessa ar- betstillfällen gick till deltidsarbeten. Skillnaden i sysselsättningsgrad har minskat i alla länder utom i , som förövrigt har den lägsta skillnaden mellan män och kvinnor. Flera länder uppvisar emellertid fortfarande stora skillnader i sysselsättning mellan könen där , och ligger i topp med omkring 30 procents skillnad. , och har fastställt mål för att öka sysselsättningen bland kvinnor. Även skillnaden i arbetslöshet mel- lan könen är störst i och . Arbetslöshetsgapet mellan kvinnor och män har emellertid minskat i samtliga länder. EU:s genomsnitt låg på 2,7 procents differens . Skillnad mellan kvinnor och män i sysselsättningsgrad respektive arbetslöshet i absoluta tal (procentenheter) -18,4 -17,6 -20,6 -18,0 -16,6 -14,9 -11,4 -9,2 -29,8 -29,6 -6,3 -6,2 -14,6 -14,0 -32,8 -30,2 -23,2 -22,1 -0,1 -29,4 -27,9 -29,0 -24,8 -20,9 -18,7 -16,5 -16,3 -3,4 -3,8 -0,7 -0,2 -16,5 -13,2 -1,9 -1,1 -19,7 -18,5 Källa: LFS, Flera medlemsstater saknar en övergripande strategi för jämställdhetsar- betet, enligt rådet och kommissionen. De nordiska länderna bekräftar sitt åtagande medan de länder som fick rekommendationer på området (, , , och ) inte vidtagit några angörande åtgärder. Löneskillnaderna mellan könen är stora enligt rapport och ligger på (ECPH, ). Situationen är sämre i den privata sektorn där det är större löneskillnader mellan könen än i den offentliga. Sysselsättningen inom olika sektorer är fortfarande kraftigt snedfördelad mellan könen. Män är överrepresenterade inom jordbruk, industri och finansiella tjänster och kvinnor i hälso- och sjukvård, utbildning och pri- Skr. 2001/02:187 vata hushållstjänster. Sysselsättningen inom högteknologiska sektorer tenderar att vara snedfördelad mellan könen och män står för två tredje- delar av den totala sysselsättningen. Könsuppdelningen mellan olika sektorer och yrken är ganska oförändrad. , och har den största uppdelningen. Barnomsorgen är inte tillräckligt utbyggd i UK, , , , och trots att de fastställt mål för att bygga ut densamma. De länder med sämst utbyggd barnomsorg har inte fastställt några mål och bara vidtagit begränsade åtgärder (, , Öster- rike, och ). Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse genomförande av EU:s syssel- sättningsstrategi Bilaga Indikatorer för de övergripande målen AF och Skr. 2001/02:187 riktlinjerna 118. Om inte annat anges gäller alla uppgifter nedan årsgenomsnittet och källan är Arbetskraftsundersökningen (), (). omfattar befolkningen i arbetsför ålder (). Sysselsättningsgradi, i procent Sysselsättningsgrad i heltidsekvivalenterii, i Arbetslöshetsgradiii, i procent Förändring av sysselsättningsgradeniv, i procent -1,1 Förändring av real BNPv, i procent Förändring av reala arbetskraftskostnader per producerad enhetvi, i -1,1 per anställd, tkr Förändring av arbetskraftens produktivitetviii, i procent -0,6 Övergångar mellan icke-sysselsättning och sysselsättning samt mellan sysselsättning i olika lönenivåerix, i procent Övergångar mellan sysselsättning, arbetslöshet och ej i arbetskraftenx, i procent Totala offentliga utgifter för utbildning, i procent av BNPxi Regionala skillnader i sysselsättningsgradxii Regionala skillnader i arbetslöshetsgradxiii Långtidsarbetslöshetxiv, i procent Ungdomsarbetslöshetxv, i procent Andel långtidsarbetslösa av den sammanlagda arbetslöshetenxvi, i procent Ungdomar (< )xvii (A) Antal ungdomar som blivit arbetslösa under månad X (B) Antal ungdomar som fortfarande är arbetslösa vid utgången av månad (C) Antal ungdomar som blev arbetslösa under månad X och har en individuell handlingsplan före månad (D) Antal ungdomar som blev arbetslösa under månad X, och som vid utgången av månad X+6 fortfarande är arbetslösa och inte har (C/A) Andel ungdomar som har en (D/B) Andel långtidsarbetslösa ungdomar som inte har en (B/A) Andel ungdomar som blivit Vuxna ()xviii (A) Antal vuxna som blivit arbetslösa under månad X (B) Antal vuxna som fortfarande är arbetslösa vid utgången av månad (C) Antal vuxna som blev arbetslösa under månad X och har en individuell handlingsplan före månad (D) Antal vuxna som blev arbetslösa under månad X, och som vid utgången av månad X+12 fortfarande är arbetslösa och inte har (C/A) Andel vuxna som har en (D/B) Andel långtidsarbetslösa vuxna som inte har en individuell (B/A) Andel vuxna som blivit (E) Antal tidigare arbetslösa som deltar i utbildning eller liknande Uppdelat efter åtgärdstyp: stöd till start av (F) Antal registrerade arbetslösa (E/(E+F)) Aktiveringsgrad (G) Antal personer som avslutat åtgärd, månatligt genomsnittxxiv Uppdelat efter åtgärdstyp: stöd till start av (H) Antal personer som deltagit i åtgärder och som återregistrerats Uppdelat efter åtgärdstyp: stöd till start av (H/G) Andel som åter blivit deltagande i en åtgärdxxv Uppdelat efter åtgärdstyp: stöd till start av Andel som gått till sysselsättning tre månader efter avslutat deltagande i Uppdelat efter åtgärdstyp: stöd till start av Utgifter i procent av BNPxxvii, totalt Arbetskraftsdeltagandexxviii, i procent Sysselsättningsgrad, i procent Andel personer i åldersgruppen 5564 i procent avxxix totalt antal registrerade arbetslösa totalt antal deltagande i aktiva Utbildningsnivåxxx, i procent Deltagande i utbildningxxxi, i procent Andel som avbrutit skolgångenxxxii, i procent Andel sysselsatta som deltar i personal- utbildningxxxiii, per åldersgrupp, i procent Andel sysselsatta som deltar i personal- utbildningxxxiv, per veckoarbetstid, i procent Andel sysselsatta som deltar i personal- utbildningxxxv, per utbildningsnivå, i procent Genomsnittligt tid i personalutbildning i förhållande till den totala arbetstidenxxxvi, i Vuxnas baskompetens (literacy)xxxvii, 1994 Poäng i genomsnitt för personer med Andel på olika nivåer av baskompetens (literacy) xxxix, 1994, i procent övriga ej i arbetskraften Andel på olika nivåer av baskompetens (literacy), 1994, i procent Andel skolor med tillgång till Internetxl, i procent grundskola, årskurs 1-6 grundskola, årskurs 7-9 och gymnasieskola Andel lärare med IT-kompetensxli, i procent Grundskola, årskurs 1-6 utbildning i användning av Internet Grundskola, årskurs 7-9 och gymnasieskola utbildning i användning av Internet Teknisk/yrkesinriktad utbildning utbildning i användning av Internet Andel elever med tillgång till datorer och Internetxlii Grundskola, årskurs 1-6 elev per dator utan Internetanslutning elev per dator med Internetanslutning Grundskola, årskurs 7-9 och gymnasieskola elev per dator utan Internetanslutning elev per dator med Internetanslutning Andel som flyttat av sysselsättningsrelaterade orsaker under de senaste tio årenxliii, i procent Flyttningar över länsgräns i ,1969-2001 Anm.: Den ändrade länsindelningen av har inte beaktats. Denna har enbart en mindre inverkan på siffrorna . Länsindelningen är på nivån NUTS 3. Källa: SCB. Gruppens relativa storlekxlv, i procent medborgare i EU/EES medborgare i land utanför födda inom EU/EES födda utanför EU/EES Skillnad i sysselsättningsgrad jämfört -28,4 -27,4 -26,1 med den totala sysselsättningsgraden -22,1 -26,1 -24,2 -18,8 -21,4 -20,4 -18,8 -20,4 -18,3 -16,0 -19,6 -17,69 medborgare i EU/EES -7,7 -2,9 -5,4 -3,8 -4,1 -4,1 -4,1 -4,0 -4,1 -7,9 -6,4 -7,2 -9,4 -7,5 -8,6 medborgare i land utanför -36,7 -44,7 -40,8 -35,4 -42,1 -38,9 -31,1 -35,6 -33,8 -28,0 -31,8 -27,9 -22,1 -29,9 -26,2 -16,8 -18,8 -17,9 -16,3 -17,4 -17,0 -14,7 -17,3 -16,1 -13,1 -16,0 -14,7 -11,6 -15,9 -13,8 födda inom EU/EES -2,4 -1,8 -2,3 -1,1 -2,4 -2,1 -3,8 -4,2 -4,3 -4,2 -4,2 -4,5 -4,6 -4,5 födda utanför EU/EES -25,6 -31,2 -28,5 -24,9 -27,6 -26,3 -20,8 -25,9 -23,4 -17,9 -23,2 -20,6 -15,2 -21,9 -18,6 -11,6 -11,9 -11,9 -7,5 -7,8 -7,7 -17,0 -14,2 -15,6 -17,2 -15,7 -18,6 Skillnad i arbetslöshetsgrad jämfört med den totala arbetslöshetsgraden medborgare i EU/EES medborgare i land utanför födda inom EU/EES -0,5 -0,1 -0,8 -0,1 födda utanför EU/EES -0,5 -2,4 -1,2 -0,6 -0,3 -0,4 Andel utländska medborgarexlvi i totalt antal registrerade arbetslösa totalt antal deltagande i aktiva Andel icke-nordiska medborgarexlvii i totalt antal registrerade arbetslösa totalt antal deltagande i aktiva personerxlviii i procent av totalt antal registrerade arbetslösa totalt antal deltagande i aktiva Andel personer sysselsatta i små och medelstora företagxlix, i procent Andel personer sysselsatta i nystartade företagl, i procent Nystartade företagli, i procent Överlevnadsgrad för nystartade företag efter 3 årlii, i procent Andel företagareliii, i procent Förändring av andelen företagareliv, i procent Sysselsättningsgrad inom tjänstesektornlv, i tjänstesektornlvi, i procent Uppdelat efter sektor (NACE): Parti- och detaljhandel, reparationer (G) -0,4 Hotell och restaurang (H) Transp., magasinering och kommunik. -0,3 Finansiell verksamhet (J) Fastigheter och uthyrning, företagstj. och försvar, obl. -0,3 Utbildning (M) Hälso- och sjukvård, sociala tjänster (N) och personliga tjänster (O) -0,5 Förvärvsarbete i hushåll (P) -54,9 -46,9 -48,3 Verksamhet vid int. och organ (Q) Sysselsättningsgrad () 2001 per län och kön Anm.: Länsindelningen är på nivån NUTS 3. Källa: , SCB. Arbetslöshetsgrad () 2001 per län och kön Anm.: Länsindelningen är på nivån NUTS 3. Källa: , SCB. Förändring av sysselsättningsgraden per län Anm.: På grund av nya länsindelningar har och , och lagts ihop till . Källa: , SCB. Förändring av arbetslöshetsgraden per län Anm.: På grund av nya länsindelningar har och , och lagts ihop till . Källa: , SCB. Formell och effektiv skattekvot Anm.: De totala skatteintäkterna, uttryckt som skattekvoten, används vanligen som ett mått på det totala skattetrycket. På grund av obalanser i budgeten kan denna skattekvot vara missvisande. Genom att justera de totala skatteintäkterna med den offentliga sektorns nettoskuld erhålls den effektiva skattekvoten, vilken kan ses som en alternativ indikator för det verkiga skattetrycket. Andel med atypisk sysselsättninglvii, i procent Andel övertidsarbetandelix, i procent Andel deltidsarbetandelx, i procent Andel frånvarande från arbetet av den totala sysselsättningen, i procent