prop · GP03106 · 2002-03-20 00:00:00 — Tillämpningen av konventionen innebär att tillhörigheten till den svenska socialförsäkringen utsträcks eller i vissa fall undantas. Konventionen innebär dock inte att någon blir oförsäkrad eftersom reglerna om tillämplig lagstiftning i konventionen alltid innebär att en av de båda ländernas lagstiftning är tillämplig. På samma sätt som gäller enligt nuvarande konvention skall socialavgifter endast betalas för de svenska förmåner som den enskilde enligt konventionen omfattas av. Regeringen anser på grund härav och på grund av förslagets enkla beskaffenhet i övrigt att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats. 4 Konventionen i huvuddrag Mellan och gäller en konven- tion av (SFS 1985: 949) om social trygghet jämte en tilläggsöverenskommelse om tillämpning av konventionen. I konventio- nen finns bestämmelser om likabehandling i fråga om det sociala skyddet för personer som flyttar mellan länderna, sammanläggning av väntetider och kvalifikationsperioder samt rätt till export av vissa förmåner. Be- stämmelserna i konventionen avser tillämpningen av den svenska lag- stiftningen om folkpension och tilläggspension, dvs. endast lagstadgade pensioner berörs. Motsvarande gäller för de kanadensiska förmånerna. Begränsningen till de nu nämnda förmånsslagen beror på att federala regering inte har möjlighet att ingå avtal om övriga försäkrings- grenar främst på grund av att de flesta av dessa ligger inom provinsernas kompetensområde. Därför begränsas konventionen till att omfatta de allmänna pensionssystemen i de båda länderna. ersätts nuvarande svenska regler om allmän tilläggspension och folkpension av reformerade regler om in- komstgrundad ålderspension och garantipension och anpassade regler om en ny efterlevandepension. Även förtidspension i form av folkpension och allmän tilläggspension ersätts av sjukersättning och aktivitetsersättning inom ramen för sjukförsäkringen. De gällande konventionsbestämmelserna kommer då inte längre att kunna tillämpas och behöver således anpassas till dessa nya regler. Konvention mellan ochKanada avden10april 1985 (SFS 1985: 949) om social trygghet omfattar även förtidspension. I förhandlingarna konstaterades att en konvention som inte omfattar de förmåner som mot- svarar förtidspension, dvs. sjukersättning och aktivitetsersättning skulle bli haltande eftersom motsvarande kanadensiska ersättningar ingår i den kanadensiska pensionslagstiftning som omfattas av konventionen. Kon- ventionen innefattar därför också regler som avser tillämpningen av den svenska lagstiftningen om sjukersättning och aktivitetsersättning. Konventionen innefattar även särskilda övergångsregler avsedda att säkerställa en smidig övergång mellan den nya och den gamla konven- tionen. Det kanadensiska allmänna pensionssystemet har vad gäller ålders- och efterlevandepensioner två pensions- system som gäller vid sidan av varandra den kanadensiska lagen om trygghet vid ålderdom () och den kanadensiska pen- sionsplanen (Pension Plan). Den pension som utges enligt den kanadensiska lagen om trygghet vid ålderdom är en grundpension som utges lika för alla som fyllt och som har varit bosatta i efter . För full pension krävs 40 bosättningsår i . Den bosättningsbaserade kana- densiska ålderspensionen exporteras enligt kanadensisk lagstiftning till den som har haft en minsta bosättningstid i . Den ålderspension som utges enligt den kanadensiska pensionsplanen är beroende av pensionstagarens tidigare inkomster. Inom denna plan finns för den som är svårt och långvarigt sjuk också en så kallad invalid- pension. Därutöver utges förmåner med vissa fasta belopp till efter- levande efter den som omfattats av den kanadensiska pensionsplanen. Därtill kan även utges vissa inkomstbaserade förmåner. Alla inkomstbaserade förmåner enligt pensionsplanen är fullt exportabla till hela världen med stöd av nationell lagstiftning. Enligt nationell kanadensisk lagstiftning krävs för en invalidpension att personen i fråga varit försäkrad i som närmast föregick pensionsfallet. Enligt den nya konventionen liksom i den nuva- rande likställs förmånsgrundande perioder enligt svensk lagstiftning med förmånsgrundande perioder enligt kanadensisk lagstiftning för att uppfylla kravet försäkring före pensionsfallet. Den som varit försäkrad i och senare blir invalidiserad i och uppfyller fyraårskravet i har således rätt till minst det fasta be- loppet från det kanadensiska pensionsplanen. Till detta kan också komma ett inkomstrelaterat belopp. Den nya konventionen innebär en anpassning till den svenska lagstift- ningen. Det innebär att lagstiftningen om garantipensioner och inkomst- grundande ålderspensioner, lagstiftningen om sjukersättning och aktivi- tetsersättning samt lagstiftningen om efterlevandepensioner och efter- levandestöd till barn nu omfattas av konventionen. Från ett svenskt perspektiv innebär anpassningen av konventionen huvudsakligen att ga- rantipensioner vid ålderdom och för efterlevande samt sjukersättning och Prop. 2001/02:106 aktivitetsersättning i form av garantiersättning som annars endast utges under bosättning i , kan exporteras till . En förutsättning för det är att en person uppfyller kravet bosättningstid i eller eller sammanlagt i de båda länderna. Kon- ventionen ger också en möjlighet att likställa försäkringstid i med försäkringstid i för rätt till sjukersättning eller aktivitets- ersättning. Konventionen omfattar fem avdelningar som i allt väsentligt följer struk- turen i den tidigare konventionen mellan och . De olika avdelningarna innehåller allmänna bestämmelser och be- stämmelser om tillämplig lagstiftning, bestämmelser om förmåner, till- lämpningsbestämmelser och övriga bestämmelser samt slutligen över- gångs- och slutbestämmelser. I konventionens första avdelning fastställs de definitioner som behövs för att klargöra olika begrepp i konventionen, den lagstiftning på vilken kon- ventionen skall vara tillämplig, vilka personer som skall omfattas liksom regler om likabehandling och export av förmåner. Här anges nu att lag- stiftningen om sjukersättning och aktivitetsersättning, lagstiftningen om garantipensioner och inkomstgrundande ålderspensioner samt lagstift- ningen om efterlevandepensioner och efterlevandestöd till barn omfattas av konventionen. För del omfattas två pensionssystem den kanadensiska lagen om trygghet vid ålderdom och den kanadensiska pen- sionsplanen. I konventionens andra avdelning finns bestämmelser om tillämplig lag- stiftning. Även här har vissa ändringar gjorts jämfört med den gamla konventionen. Enligt konventionens huvudregel gäller att den som arbetar som anställd skall omfattas av lagstiftningen i det land där arbetet utförs oavsett var han eller hon är bosatt eller var arbetsgivaren har sitt säte. En egenföretagare å andra sidan som är bosatt i ett konventionsland men utför arbetet i det andra eller i bägge länderna skall i stället omfattas av lagstiftningen i bosättningslandet. Från huvudregeln finns undantag för s.k. utsändning i artiklarna VIIX. Med utsändning avses den situationen att en person arbetar i ett av kon- ventionsländerna men är anställd av en arbetsgivare i det andra landet och det då är det senare landets lagstiftning som skall gälla för honom För att en utsändning skall anses föreligga fordras ett särskilt Prop. 2001/02:106 administrativt förfarande. I konventionen stadgas en längsta tid som en utsändning kan pågå. Skulle det visa sig att utsändningen tenderar att bli längre krävs ett särskilt beslut för att reglerna om utsändning alltjämt skall gälla. En ändring har införts i artikel VII där utsändningstiden för den som sänds ut av sin arbetsgivare för arbete i det andra landet nu förlängts från 24 månader . I de bilaterala avtal som ingått med andra länder varierar utsändningstiden från 12 . Den längsta tiden finns i konventionen om social trygghet mellan och där 60 månader gäller. Med hänsyn till att konventionen mellan och inte omfattar alla socialförsäkringsgrenar utan be- gränsas till ålderspensioner och förmåner i anledning av invaliditet samt efterlevandeförmåner dvs. förmåner av längre periodicitet anser reger- ingen att den längre utsändningstiden är motiverad. Den förlängda utsändningstiden innebär också en administrativ förenkling ge- nom att utsändningstiden i konventionen anpassas till vad som kan anses vara relativt normala utsändningsperioder. En annan förändring av särskild betydelse för tillämpningen av svensk lagstiftning gäller medföljande familjemedlemmar. Genom de nya be- stämmelserna anses medföljande familjemedlemmar bosatta i den stat, som den utsände enligt konventionsbestämmelser om tillämplig lagstift- ning skall vara omfattad av. Detta innebär att alla medlemmar i en familj skall omfattas av samma lands lagstiftning. Familjemedlemmar till en anställd som sänds ut från för att arbeta i skall således inte omfattas av svensk lagstiftning för den utsändes vistelse i , utan de skall i likhet med vad som gäller för den utsände fort- sätta att omfattas av kanadensisk lagstiftning. Som familjemedlem räknas enlig kanadensisk lagstiftning även sambos och sammanboende av samma kön. I det motsatta fallet gäller att familjemedlemmar som följer med en utsänd person från fortsätter att omfattas av svensk lag- stiftning . En förutsättning är att familje- medlemmarna inte omfattas av lagstiftningen i vistelselandet på grund av eget förvärvsarbete. För tydlighets skull har i denna avdelning förts in att en anställd som sänds ut från även skall anses som bosatt i under utsänd- ningstiden. Härigenom tydliggörs att en utsänd person fortsätter att tjäna in rätt till garantipension och andra bosättningsbaserade förmåner i . För personer som sänds ut av en statlig arbetsgivare i sin anställning gäller utsändningsperioden utan begränsning. Konventionens tredje avdelning beskriver närmare reglerna för sam- manläggning och beräkning av förmåner. Konventionen har här anpas- sats till det reformerade svenska pensionssystemet. I enlighet med internationell praxis finns i artikel XIII i konventionen en allmän regel som innebär att försäkringsperioder intjänade i och i kan läggas samman. Regler om sammanläggning behövs för att göra det möjligt för personer som har arbetat eller har varit bosatta i två länder att uppfylla eventuella minimikrav enligt ett av ländernas lagstiftning genom att lägga till försäkringsperioder som intjänats enligt det andra landets lagstiftning. En person som inte har tillgodoräknats tillräckliga förmånsgrundande perioder enligt lagstiftningen i ett land kan således tillgodoräkna sig perioder i båda länderna för att öppna rätten till en förmån. Om dessa sammanlagda perioder ändå inte ger rätt till en förmån kan enligt artikel XIV, försäkringsperioder som tillgodoräknats i ett tredje land enligt det landets lagstiftning, läggas till de kanadensiska och svenska perioderna. En sådan sammanläggning förutsätter att och har gällande konventioner om social trygghet med detta tredje land med motsvarande bestämmelser om sammanläggning. Artikeln om sammanläggning blir tillämplig på den kanadensiska la- gen om trygghet vid ålderdom enligt vilken det krävs bosättning i för att bli berättigad till pension. tionen kan nu en förmånsgrundande period enligt svensk lagstiftning läggas samman med en otillräcklig bosättningsperiod i för att på så sätt uppfylla kravet bosättning. storlek påverkas emellertid inte av försäkringsperioder i det andra för- För samtliga svenska garantiförmåner krävs enligt den svenska lag- stiftningen en försäkringstid (bosättningstid i ) om . För svenskt vidkommande har denna regel undantagits från samman- räkning vilket framgår i artikel XVII i konventionen. Det innebär att en person som varit bosatt i och som sedan flyttar till Ka- nada inte har rätt till garantiförmån från genom sammanläggning med försäkringstid i . Svensk garantipension, liksom sjukersättning och aktivitetsersättning i form av garantiersättning, skall enligt den interna svenska lagstiftningen minskas med pension eller motsvarande ersättning enligt utländsk lag- stiftning som inte är att likställa med garantipension eller garantiersätt- I konventionens artikel XVII har fastställts att förmåner från den kanadensiska lagen om trygghet vid ålderdom och de fasta beloppen inom den kanadensiska pensionsplanen inte skall tas med i beräkningen av svenska garantiförmåner. Konventionen reglerar även möjligheten att få en förmån exporterad. Såväl svensk som kanadensisk inkomstbaserad pension samt svensk in- komstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning är fullt exportabel till hela världen redan enligt nationell lagstiftning. dock möjligt att exportera bosättningsbaserade förmåner som inte ex- porteras med stöd av nationell lagstiftning. Kanadensisk grundpension samt svensk garantipension i form av ålderspension och efterlevandepension Pensionen enligt den kanadensiska lagen om trygghet vid ålderdom ex- porteras enligt kanadensisk lagstiftning till den som har haft en minsta bosättningstid i . Med stöd av konventionen exporterar pension enligt denna lag till för personer som har en sammanlagd bosättningstid i och om . Belop- pet beräknas med 1/40 för varje bosättningsår i . Enligt svensk lagstiftning betalas inte garantipension i form av ålders- pension eller efterlevandepension till personer som är bosatta utomlands. I konventionens artikel XVIII finns därför bestämmelser som komplette- rar den generella regeln om export i artikel V. Bestämmelsen innebär att svensk garantipension kan exporteras till . Utbetalning av garan- tipension till kan ske under förutsättning att personen har en sammanlagd försäkringstid i och . Dock krävs det som tidigare nämnts alltid försäkringstid (bosättning) i . Pensionen utges med 1/40 för varje försäkringsår i . Efterlevandestöd till barn, vars storlek inte är beroende av försäkringstid, kan dock inte exporteras. För att en person skall ha rätt till sjukersättning eller aktivitetsersättning skall han eller hon, utöver att uppfylla de medicinska kraven, även vara försäkrad för sådan förmån då försäkringsfallet inträffar och . Den som arbetar i är försäkrad för inkomstrelaterad sjukersättning eller aktivitetsersättning. Försäkringen för sådan ersättning upphör att gälla efter den dag då arbetet har upphört av någon an- nan anledning än ledighet för semester, ferier eller motsvarande uppehåll (efterskyddstid). Den som är bosatt i är också försäkrad för sjukersättning och aktivitetsersättning i form av garantiersättning. För rätt till oavkortad garantiersättning fordras med tillgodoräknad försäkringstid. Upp- fylls inte det kravet avkortas garantinivån proportionellt. Med aktuell svensk försäkring likställs enligt konventionen försäkring i . Härigenom kan personer som är försäkrade i vid tid- punkten för försäkringsfallet i vissa fall få svensk inkomstrelaterad sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning. Den inkomstrelaterade ersättningen beräknas på basis av en antagandeinkomst. Denna grundas på genom- snittet av de tre högsta bruttoårsinkomsterna som intjänats under en gi- ven period () före det år som närmast föregått det år då försäk- ringsfallet inträffat, s.k. ramtid. För rätt till ersättning fordras med inkomst . Kan endast en eller två bruttoårsinkomster beräknas skall två respektive en bruttoårsinkomst upptas till noll kronor. I konventionens artikel XVII punkt 3 tydliggörs att inkomst som tjänats in under tid då kanadensisk lagstiftning var tillämplig dock inte skall ingå i antagandeinkomsten. Exempel: En person som är berättigad till sjukersättning har med inkomst i och med inkomst i . Antagandeinkomsten beräknas som en tredjedel av summan av den svenska inkomsten och med noll Prop. Om all inkomst intjänad i skulle hänföra sig som ligger före ramtiden är antagandeinkomsten noll kronor och någon inkomstrelaterad ersättning utges då inte. Invaliditetsförmåner som betalas ut enligt utländsk lag, såväl inkomst- relaterade förmåner som förmåner som är att likställa med garantiersätt- ning, skall enligt svensk lagstiftning avräknas mot inkomstrelaterad sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning. För den som har rätt till en inkomstrelaterad sjukersättning eller akti- vitetsersättning som understiger garantinivån utges en årlig garantiersätt- ningen med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan garantinivån och den årliga inkomstrelaterade ersättningen. Med inkomstrelaterad sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning avses enligt svensk lagstiftning vid denna jämförelse även invaliditetsförmåner som utbetalas enligt utländsk lag och som inte är att likställa med garantiersättning. Artikel XVII punkt 2 medför att de kanadensiska förmåner som anges i artikeln inte skall ingå i det underlag som skall reducera garantiersättningens storlek. Dessa förmåner är förmåner enligt den kanadensiska lagen om trygghet vid ålderdom eller förmåners grundbelopp enligt den kanadensiska pensions- planen. På motsvarande sätt som gäller för garantipension i form av ålderspension eller efterlevandepension betalas enligt de nationella reglerna inte garantiersättning ut till personer som är bosatta utomlands. Även för garantiersättningen gäller dock enligt konventionen att denna ersättning kan exporteras till under förutsättning av personen i fråga har en sammanlagd försäkringstid i och . I avdelning IV beskrivs närmare de administrativa bestämmelserna för konventionens tillämpning. Dessa regler stämmer i stort överens med ti- digare gällande regler. I avdelning V finns övergångs- och slutbestäm- melser som innebär att när den nya konventionen träder i kraft skall den nuvarande konventionen upphöra att gälla. Den tidigare konventionen skall emellertid fortsätta att gälla med avseende på förmåner som en per- son har rätt till genom tillämpning av den tidigare konventionen för tid före den nya konventionens ikraftträdande. Den nya konventionen mellan och innebär en anpassning till den nya svenska lagstiftningen som kommer att gälla från och med Anpassningen av konventionen innebär i princip inga nya åtagan- I likhet med vad som gällde enligt de äldre konventionsbestämmel- serna kan den bosättningsbaserade pensionen exporteras mellan de båda länderna under förutsättning att en person har tillgodoräknats försäk- Den nya sjuk- och aktivitetsersättningen i form av garantiersättning som kommer att gälla i stället för förtids- pension kommer också att omfattas av motsvarande regler om sammanräkning och export. Det är emellertid svårt att uttala sig ifall detta kommer att innebära några ändrade kostnader i förhållande Prop. 2001/02:106 till dagens situation. 6 tillträde till konventionen Regeringens förslag: godkänner konventionen om social trygghet mellan och av . Konventionen skall införlivas i svensk rätt genom en särskild lag. För svensk del skall vara behörig myndighet enligt artikel I i konventionen. För att kunna fastställa avgiften för sjukersättning och akti- vitetsersättning vid tillämpning av konventionen skall en procentsats av sjukförsäkringsavgiften enligt socialavgiftslagen (2000:980) defi- nieras. Denna avgift skall svara mot den beräknade kostnaden för dessa förmånsslag. Skälen för regeringens förslag: Enligt 10 kap. 2 § regeringsformen får regeringen inte ingå för riket bindande internationell överenskom- melse utan att har godkänt denna, om överenskommelsen förutsätter att lag ändras eller upphävs eller att ny lag stiftas eller om den i övrigt gäller ämne i vilket skall besluta. Detsamma gäller om överenskommelsen är av större vikt. Enligt regeringens uppfattning är den nu aktuella konventionen av sådan vikt att den redan på grund härav bör underställas för godkännande. För frågan om i vilken form konventionen skall inkorporeras i svensk rätt är av intresse konventionens koppling till socialavgiftslagen. Som lagrådet påpekat i ett annat lagstiftningsärende (prop. 2000/01:8) är socialavgifterna enligt svensk rättsuppfattning att likställa med skatter och när det gäller föreskrifter om skatt till staten skall sådana enligt 8 kap. 3 § regeringsformen bestämmas i lag. Konventionen bör därför in- förlivas i svensk rätt genom en särskild lag. I konventionens första artikel definieras olika begrepp som används i den fortsatta texten, däribland uttrycket behörig myndighet. Eftersom har det yttersta ansvaret för tillämpningen av kon- ventionen är det enligt regeringens uppfattning lämpligt att verket för svensk del är sådan behörig myndighet. Konventionen omfattar bl.a. sjukersättning och aktivitetsersättning som finansieras av en särskild sjukförsäkringsavgift som fastställs i so- cialavgiftslagen (2000:980). Eftersom sjukförsäkringsavgiften även om- fattar finansieringen för sjukpenningförsäkringen måste man särskilt skilja ut kostnaderna för sjukersättningen och aktivitetsersättningen. Då andelen av sjukförsäkringsavgiften kan komma att variera över tiden bör någon fast procentsats inte anges i lagen utan endast de kriterier som skall gälla för att bestämma en sådan andel. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Konvention om social trygghet mellan och .