prop · GP03105 · 2002-03-04 00:00:00 — förhandlingarna kan gå fortare än färdplanen anger, förutsatt att förberedelserna i ett enskilt kandidatland tillåter detta. Under det svenska ordförandeskapet stängdes provisoriskt 66 förhand- Gemensamma EU-ståndpunkter fastställdes inom samtliga de nio kapitel som i färdplanen tilldelats det svenska ordförandeskapet. Samtliga dessa kapitel stängdes provisoriskt med minst fem länder. de viktigaste resultaten i förhandlingarna bör noteras: Kapitlet fri rörlighet för personer stängdes med fem länder. Arbetskraftens fria rörlighet utgjorde utan tvekan den svåraste politiska frågan bland de kapitel som fanns på färdplanen för ordförande- Överenskommelsen innebar gradvisa övergångsarrangemang, som under vissa förutsättningar, ger medlemsstaterna möjlighet att under högst begränsa tillträdet till arbetsmarknaden. till att kapitlet kunde stängas med flera kandidatländer var deklaration om att liberalisera den Detta initiativ föranledde motsvarande åtaganden från gjorde i denna fråga en koppling till det framtida strukturstödet för tiden då inne- varande finansiella perspektiv löper ut. Övriga medlemsstater var dock eniga om att de två frågorna måste hållas åtskilda, vilket till slut i praktiken accepterade sedan kommissionen åtagit sig att fortsatt rapportera i frågan till rådet. Kapitlet om miljö stängdes med fem länder. En tidig förhandlings- lösning med om detta första riktiga substanskapitel i förhandlingarna banade väg för de genombrott som skulle följa . Kapitlet fri rörlighet för kapital stängdes med sju länder. Detta möjlig- gjordes sedan den kontroversiella frågan om förvärv av fast egendom kunnat lösas med flera länder genom övergångsarrangemang. Kapitlet bolagsrätt kunde stängas med sex länder sedan juridiskt besvärliga och ekonomiskt viktiga frågor om patenträtt på läkemedel kunnat lösas. Förhandlingsresultaten innebar att den kärna i EU som utgörs av den inre marknaden med fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital i väsentliga delar färdigförhandlades med ett flertal kandidat- länder. Ett antal förhandlingsområden, som enligt färdplanen skulle behandlas under efterföljande ordförandeskap, kunde också stängas provisoriskt. Det gällde t.ex. kapitlen om energi, finansiell kontroll, beskattning och transport. Därmed visades att differentieringsprincipen gäller: att fram- steg sker på egna meriter och att länder som är väl förberedda kan gå snabbare fram. 5.1.4 Framsteg på andra områden Regeringen hade vidare som mål att förbereda förhandlingar inom områden som skulle slutförhandlas först av senare ordförandeskap. Det gällde t.ex. kapitlen jordbruk, kärnsäkerhet (del av energikapitlet) och transport. Rådet kunde i fråga om kärnsäkerhet enas om konkreta rekommen- dationer, som för reaktorer definierar de krav som EU ställer på kandidatländerna. Vidare kunde man enas om en procedur för hur detta skall integreras i den övriga förhandlingsprocessen. Inom två kontroversiella områden, landtransporter och säkra livsmedel, presenterade kommissionen skriftliga underlag med relevanta fråge- ställningar, och resonemang om hur de skulle kunna hanteras. Med detta som utgångspunkt kunde inledande diskussioner hållas mellan unionens medlemsländer. 5.1.5 Antagande av riktlinjer för det vidare arbetet inklusive tidtabell Regeringen hade som mål att söka åstadkomma en precisering av rikt- linjerna för utvidgningsprocessens framgångsrika slutförande, i enlighet med uppdraget från i och därmed få till stånd en mera konkret tidtabell för utvidgningen. Vid Europeiska rådets möte i slog stats- och regerings- cheferna fast att utvidgningsprocessen är oåterkallelig. Vidare slogs det fast att förutsatt att framstegen när det gäller att uppfylla kriterierna för anslutning fortsätter i oförminskad takt, bör färdplanen göra det möjligt att slutföra förhandlingarna till slutet av 2002 för de kandidatländer som är redo. Målet är att de skall kunna delta i valen till 2004 som medlemmar. Därmed fastställdes en tidtabell och ett måldatum för utvidgningen. 5.2 Full sysselsättning och hög tillväxt i en konkurrenskraftig union Full sysselsättning, ekonomisk tillväxt samt social trygghet och välfärd är unionens viktigaste ekonomiska och sociala målsättningar. På syssel- sättningsområdet intog Europeiska rådets möte i en särställning. Mötet var det första uppföljningsmötet inom ramen för Lissabonprocessen. Den svenska målsättningen var att följa upp och nå framsteg inom de målsättningar som fastställde i . Områden som behandlades var sysselsättning, ekonomiska reformer, innovationer/IT, utbildning, forskning, social trygghet och välfärd. Särskild uppmärksamhet skulle ägnas åt åtgärder för att möta de demografiska förändringar som unionen står inför. Under Europeiska rådets möte i enades stats- och regerings- cheferna om ett nytt strategiskt mål: att unionen inom skall bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning. En strategi med tre huvudkomponenter antogs för att uppnå målet: -att förbereda övergången till en kunskapsbaserad ekonomi genom satsningar på IT samt forskning och utveckling, genom att främja konkurrenskraft och genom att fullborda den inre marknaden, -att modernisera den europeiska sociala modellen, genom att investera imänniskor och bekämpa social utslagning, -att stimulera tillväxt genom att föra en sund och hållbar makro- ekonomisk politik. Ett stort antal konkreta delmål och åtaganden fastställdes. En central målsättning var att sysselsättningsgraden i EU skulle öka till åtminstone , för kvinnor, . Det beslöts vidare att uppföljningsmöten skulle hållas varje vår, inom ramen för , för att säkerställa en effektiv övervakning av de framsteg som görs. Som ett viktigt verktyg i arbetet och som ett komplement till andra samarbetsformer, framförallt lagstiftning, skall den s.k. öppna sam- ordningsmetoden användas. Gemensamma mål och riktlinjer, i vissa fall med konkreta måldatum, skall vägleda medlemsstaterna i det nationella genomförandet. Erfarenhetsutbyte utgör en viktig drivkraft i samarbetet. 5.2.2 Europeiska rådets möte i Europeiska rådets möte i var ett första steg i uppföljningen av besluten i . I lades en bas för hur den fortsatta moderniseringen av den europeiska modellen skulle drivas vidare. Stats- och regeringscheferna slog bl.a. fast att målsättningarna från förutsätter dels att unionen och medlemsstaterna ställer sig bakom målet om full sysselsättning, dels att ett dynamiskt EU måste bestå av aktiva välfärdsstater. Dagordningen från kompletterades i med fyra nya områden: 1.Europas demografiska utmaning diskuterades i , , av stats- och regeringscheferna. Frågan bedömdes som central för unionens långsiktiga arbete, inte minst för framtida arbets- kraftsförsörjning, hållbarheten i de offentliga finanserna samt de sociala trygghetssystemen i synnerhet pensionssystemen. För att möta unionens demografiska utmaning krävs åtgärder inom dessa områden och diskussionen i utgick från dessa perspektiv. 2.Bioteknikens betydelse för den framtida europeiska ekonomin lyftes fram i ett EU-perspektiv. Det beslöts att ett handlingsprogram skulle tas fram för forskning och industriell utveckling inom bioteknologin med beaktande av de etiska och moraliska aspekterna. 3.Miljöaspekter och ett hållbarhetsperspektiv lades till dagordningen, som ett komplement till vårtoppmötenas behandling av sociala och ekonomiska frågor. Den dubbla ansatsen för att uppnå unionens målsättning att reformera den europeiska ekonomins sätt att fungera samt att modernisera den europeiska sociala modellen kompletterades i med begreppet "hållbar utveckling". Beslutet pekade fram mot den strategi för hållbar utveckling, som skulle antas vid . Miljöteknikens betydelse för tillväxt och syssel- sättning lyftes även fram. 4.Som ett led i det pågående arbetet för att utvidga EU fattades beslut om att engagera kandidatländerna i Lissabonstrategins målsättningar och processer. 5.2.3 Inre marknads- och ekonomiska frågor Vid Europeiska rådets möte i betonades fullbordandet av den inre marknaden, i syfte att tillförsäkra konsumenter ökade valmöjligheter, bättre kvalitet och lägre priser på varor och tjänster. intressen på den inre marknaden betonades särskilt under ordförande- skapet, inte minst genom att ett informellt ministermöte mellan konsument- och inre marknadsministrar genomfördes. Ett viktigt steg togs mot förverkligandet av en gemensam europeisk marknad för finansiella tjänster och riskkapital genom att den s.k. Denna omfattar, förutom nödvändiga direktivförslag, en ny och enklare process för att anta gemensamma regler för finansmarknaderna. Detta förutses avsevärt påskynda arbetet mot en gemensam marknad på området. Även om någon enighet om ett måldatum för avregleringen av gas- och elmarknaderna inte uppnåddes, gavs dock ett uttalat stöd för att dessa sektorer skulle öppnas upp. Vad gäller vissa andra marknadsöppningar, t.ex. etablerandet av ett gemensamt luftrum, ytterligare öppnande av transport(järnvägar)- resp. postmarknaderna samt ett gemensamt regel- verk på telekomområdet, sände Stockholmsmötet en signal om att arbetet på dessa områden måste påskyndas. Arbetet med de högt prioriterade telekomdirektiven avancerade avsevärt under det svenska ordförande- skapet, efter Stockholmsmötet, vilket lade grunden till att merparten av det s.k. telekompaketet slutligen kunde antas av rådet under det belgiska ordförandeskapet. En förlikning kom till stånd med om ett nytt direktiv om allmän produktsäkerhet som innebär ett klart förbättrat skydd för konsumenterna mot farliga varor. Inom ramen för eEurope, förutom åtgärderna på telekom-området, beslöts om ett antal åtgärder, bl. a. främjande av e-handel samt införandet av ett EU-gemensamt domännamn på Internet. Ett viktigt beslut i sammanhanget var antagandet av direktivet om upphovsrätten i informationssamhället. Direktivet innebär en förstärkning av upphovs- rätten och en modernisering i ljuset av den digitala utvecklingen, något som bl.a. ökar möjligheten att bedriva elektronisk handel med musik, litteratur och film. På konsumentområdet uppnåddes en förlikning med Europa- parlamentet om ett nytt direktiv om allmän produktsäkerhet, som innebär ett förbättrat konsumentskydd mot farliga varor. arbete med att öka möjligheterna till parallellhandel med märkesvaror från hela världen resulterade i brett stöd för att fördjupa studierna av frågan. Framsteg gjordes även i den svårförhandlade frågan om gemenskaps- patent. Patentsystemets utformning är mycket betydelsefull för industrins konkurrenskraft, och en viktig pusselbit i Lissabonprocessen. Samtliga medlemsstater kunde enas om en gemensam inriktning för alla politiskt besvärliga frågor i förslaget. Den svenska målsättningen, att ge en god grund för fortsatt arbete, uppnåddes därmed. Under ordförandeskapet uppnåddes efter långdragna förhandlingar en förlikning med om direktivet om följerätt. Direktivet innebär att alla medlemsstater måste införa likartade regler om rätt till konstnärsersättning vid vidareförsäljning av konstverk. Förutom att direktivet förbättrar för konstnärerna kommer det att medföra att den konkurrensnackdel svenska konsthandlare har haft i jämförelse med europeiska konsthandlare, i de länder som inte tidigare haft någon ersättning, undanröjs. Ett annat betydelsefullt beslut från Stockholmstoppmötet var att stats- stöd inom unionen skulle minskas, i förhållandet till BNP, till 2003. På det handelspolitiska området konstaterades att frihandel utgör en bidragande faktor för att uppnå unionens strategiska mål 2010. Vikten av en ny WTO-runda underströks även i sammanhanget. behandlade även varvid man erinrade om betydelsen av ett snabbt beslut om projektets fortsättning. Stockholmsmötet var det första tillfället för den nya hanteringen av de allmänna ekonomiska riktlinjerna, unionens centrala instrument för sam- ordning av den ekonomiska politiken. Andra rådsformationer gavs möjlighet att bidra till riktlinjernas utformning. gav, , politisk vägledning på basis av ett key issues paper inför det slutliga utarbetandet av riktlinjerna. I vägledningen betonades vikten av hållbara offentliga finanser, som beaktar de påfrestningar som de demografiska förändringarna kommer att innebära, ett ökat arbets- kraftutbud, inte minst avseende kvinnor och äldre, en snabbare reduce- ring av offentlig skuldsättning samt en översyn av systemen för pensioner samt sjuk- och åldringsvård. Övervakningen av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet skall ske inom ramen för behandlingen av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram. Det beslöts även att begreppet hållbar utveckling skulle integreras i riktlinjerna. Dessa godkändes senare vid . 5.2.4 Sysselsättnings- och sociala frågor På det sociala området togs ett flertal beslut i . I ljuset av den demografiska diskussionen fastställdes ett nytt mål för sysselsättningen för den äldre arbetskraften: för de skall vara sysselsatta . är motsvarande siffra . Målsätt- ningen bör ses som ett komplement till de mål om sysselsättningsgrad, som slogs fast i . I angavs även ett delmål: skall syssel- sättningsgraden nå , för kvinnor . Motsvarande siffror är resp. . En viktig aspekt för att främja arbetskraftsutbudet, inte minst för kvinnor, samt möjligheten att förena yrkesliv och familjeliv är god barn- omsorg. Som ett led i detta arbete beslöts att etablera gemensamma mått (indikatorer) för att underlätta jämförelsen av tillgång på bl.a. barnomsorg inom unionen. Begreppet kvalitet i arbetet fördes in som ytterligare en aspekt i syssel- sättningssamarbetet. Detta handlar om att förbättra arbetsmiljön, öka kompetensutvecklingen, stärka jämställdheten samt förbättra arbets- organisationen. Det beslöts att gemensamma mått för kvalitet i arbetet skulle tas fram till toppmötet i . För att främja övergången till en kunskapsbaserad ekonomi bekräftade Stockholmsmötet framtidsmålen för utbildningssystemen: utveckla IT- användning i undervisningen, tillgång till livslångt lärande för alla. Andra frågor i sammanhanget som togs upp i var främjandet av rörlighet för studerande och lärare i unionen, bl.a. omfattande ömse-sidigt erkännande av utbildning och praktik. Det beslöts vidare att ett detaljerat arbetsprogram skulle tas fram till vårtoppmötet i om hur målsättningarna inom utbildningsområdet skall kunna uppnås. På jämställdhetsområdet beslutades om att utarbeta statistiska löne- indikatorer, som en del i arbetet med att bekämpa diskriminerande löneskillnader mellan kvinnor och män. Även om sysselsättningsfrågorna kom att koncentreras till Europeiska rådets möte i , nåddes framgångar på området också efter Bland dessa kan särskilt noteras den politiska överens- kommelsen om direktivet för information och samråd, som fastställer lika spelregler i alla medlemsstater för information och samråd med På jämställdhetsområdet skärptes direktivet om likabehandling av män och kvinnor i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning, befordran samt arbetsvillkor. Även reglerna kring mödrars rätt att återvända till sitt arbete efter barnledighet skärptes och nämndes fädernas rättigheter. Direktivet omfattade även en gemensam definition av sexuella trakasserier. Vid toppmötet i tog även frågan om hållbara pensionssystem ett steg framåt. Tre vägledande principer för reformeringen av pensions- systemen slogs fast: att trygga pensionssystemens förmåga att uppnå sociala målsättningar, att tillförsäkra deras ekonomiska hållbarhet samt att anpassa dem till nya samhällsbehov. Det beslöts vidare att arbetet på pensionsområdet skulle drivas vidare och avrapporteras vid vårtoppmötet Inom området för forskning och innovation lade det svenska ord- förandeskapet grunden för en tidig uppgörelse mellan Rådet och Europa- parlamentet om ett sjätte ramprogram för forskning och teknologisk utveckling, som konkreta steg togs för att förverkliga idén om "ett europeiskt forskningsområde". 5.3 En union för hållbar utveckling Den svenska målsättningen för miljö och hållbar utveckling var att aktivt bidra till en fördjupning och utveckling av unionens samarbete på Detta skulle bl.a. ske genom antagandet av en strategi för att anpassa EU:s politik till en långsiktig ekologiskt, ekonomiskt och socialt Ytterligare viktiga områden var arbetet med EU:s sjätte miljöhandlingsprogram, integrering av miljöhänsyn i EU:s olika politikområden, klimatförändringar, en integrerad produktpolitik samt riktlinjer för den framtida kemikaliepolitiken. 5.3.1 En strategi för hållbar utveckling Vid Europeiska rådets möte i antogs en strategi för hållbar Utgångspunkten för hållbarhetsstrategin är att EU:s med- borgare skall uppleva ekonomisk stabilitet, social trygghet och välfärd samt en miljöpolitik som värnar om såväl naturresurser som människors För att inom dessa områden uppnå en hållbar utveckling skall förslag inom EU:s större politikområden bedömas med avseende på deras ekonomiska, sociala och ekologiska effekter. Hållbarhetsstrategin, som kompletterar de målsättningar som fattats vid Europeiska rådets möten i och om ekonomisk och social förnyelse inom unionen, pekar ut ytterligare fyra områden som skall prioriteras för att en hållbar utveckling skall uppnås: Klimatförändring och kampen mot växthuseffekten. EU åtar sig att skyndsamt ratificera Kyotoprotokollet, som bl.a. innebär att unionen skall ha uppnått betydande framsteg för att uppnå de utsläppsminskningar på som skall vara genomförda , jämfört med nivå. Vidare bekräftas åter EU:s målsättning att av all elproduktion skall komma från förnybara energikällor. Strategin slår fast att transportpolitiken måste främja miljövänliga transporter, verka för att minska trafikbelastningen samt att bryta sambandet mellan tillväxt och ökat transportbehov. Miljö- vänliga transportmedel, järnvägs- och sjötransporter samt kollektivtrafik, skall prioriteras i EU:s kommande riktlinjer för den offentliga sektorns infrastrukturinvesteringar. Transportavgifter som bättre speglar trafikens miljö- och samhällskostnader skall införas . Flera delområden nämns i strategin: Främja säkra livs- medel, bl.a. genom upprättandet av en livsmedelsmyndighet, garantera att kemikalier inom en generation endast produceras och används på ett sådant sätt att de inte leder till några väsentliga effekter på människors hälsa och på miljön samt motverka smittsamma sjukdomar och antibio- tikaresistens. Strategin slår fast att sambandet mellan tillväxt och resursförbrukning samt växande avfallsmängder, måste brytas. Den framtida jordbrukspolitiken bör bidra till hållbar utveckling genom att främja kvalitetsprodukter och ekologisk odling, samt skydd av biologisk mångfald. Översynen av fiskeripolitiken 2002 bör anpassa denna till de tillgängliga resurserna. Vidare sätter strategin upp målet att utarmningen av den biologiska mångfalden inom unionen skall upphöra . I beslöts vidare att unionens strategi för hållbar utveckling skall utgöra en del av EU:s förberedelsearbete inför världstoppmötet om hållbar utveckling i . Unionen åtog sig i samman- hanget att före toppmötet göra konkreta framsteg mot FN:s mål att avsätta av BNI till bistånd. Man beslöt även att inrätta en högnivågrupp för att söka återstarta klimatdialogen mellan och . I och med besluten i inleddes en process, som ytterst syftar till att tillförsäkra unionen och dess medborgare en hållbar samhälls- utveckling. Såväl kommissionens meddelande om hållbar utveckling som EU:s sjätte miljöhandlingsprogram vilka båda innehåller ett flertal konkreta målsättningar skall utgöra grunden för det fortsatta arbetet med att utveckla hållbarhetsstrategin, liksom strategierna för integration av miljö i sektorspolitiken. Under det svenska ordförandeskapet drevs denna process framåt då åtta rådsformationer presenterade sitt arbete med strategierna till toppmötet i och ordförandeskapet presenterade en rapport med förslag till fortsatt arbete. Enligt besluten i och kommer EU:s vårtoppmöten att bli det tillfälle då stats- och regeringscheferna kommer att diskutera hållbarhetsstrategins tre politikområden (ekonomiska-, sociala- och miljöområdena), i syfte att uppnå ett integrerat synsätt dem emellan. Stora insatser gjordes under ordförandeskapet för att bevara stödet för Kyotoprotokollet efter det att klargjorde sin avsikt att inte ratificera avtalet. Ett flertal nyckelländer i de internationella klimatförhandlingarna besöktes och ett internationellt stöd för Kyotoprotokollet kunde bevaras. Rådet antog en gemensam ståndpunkt om det sjätte miljöhandlingsprogrammet. Jämfört med kommissionens förslag höjdes ambitionerna väsentligt under arbetet i rådet under det svenska ord- förandeskapet. I programmet formuleras riktlinjerna för unionens miljö- politik för de kommande 10 åren. I programmet anges fyra prioriterade områden för gemenskapsåtgärder: 1. klimat, 2. natur och biologisk mång- fald, 3. miljö, hälsa och livsmiljö samt 4. naturresurser och avfall. Konkreta åtgärdsförslag skall antas efter ikraftträdandet och de skall vara genomförda före programtidens utgång. Programmet, som det ser ut efter den gemensamma ståndpunkten, innebär bl.a.: -att det fastställs ett långsiktigt klimatmål att stabilisera mängden växthusgaser till 550 ppm, -att av den totala energianvändningen skall bestå av förnyelsebar energi, -att förlusterna av biologisk mångfald skall hejdas , -att fiske- och jordbrukspolitiken skall miljöanpassas vid de kommande översynerna, -att användningen av bekämpningsmedel skall minska betydligt, som riskerna minimeras, -att sambanden mellan ekonomisk tillväxt och resursutnyttjande måste brytas, -att mängden producerat avfall måste minska som åter- och återanvändning prioriteras, -att subventioner till fossila bränslen skall avskaffas, -att EU:s politik för offentlig upphandling skall ta miljöhänsyn i ett livscykelperspektiv. Ett flertal av dessa förslag har integrerats i hållbarhetsstrategin. Dessutom betonas det globala ansvaret genom att miljöhänsyn skall integreras i unionens samtliga externa relationer, de globala miljö- institutionerna stärkas och de finansiella resurserna öka. Relationen mellan handel och miljö skall tydliggöras genom att alla handelsavtal skall analyseras utifrån begreppet hållbar utveckling. Programmet inne- bär också nya vägar för att involvera och möjliggöra för olika intressegrupper att påverka olika miljöbeslut samt att möjliggöra för dem att följa upp fattade beslut. Programmet innebär också att sju strategier skall utvecklas av kommissionen för att fastställa ytterligare kvantifierbara och tids- Strategierna skall omfatta luftkvalitet, marin miljö, resursanvändning, bekämpningsmedel, avfallsåtervinning, markfrågor och stadsmiljö. Det sjätte miljöhandlingsprogrammet skall vidare vara vägledande i utformningen resp. revideringen av de s.k. sektors- strategierna om integration av miljöhänsyn i olika politikområden. 5.3.3 Jordbruks- och fiskeripolitiken En helhetssyn på livsmedelskedjan under mottot säker, hållbar, etisk var den övergripande prioriteringen för det svenska ordförandeskapet för jordbruks-, fiskeri- och livsmedelspolitiken. BSE-krisen () och utbrotten av mul- och klövsjuka i flera medlemsstater var oförutsedda händelser som ställde stora krav på ordförandeskapet. BSE diskuterades på samtliga sex jordbruksråd och beslut togs, bl.a. om att utöka antalet tester. Parallellt med detta fattades beslut om animaliska biprodukter och regelverk om TSE-sjukdomar (Transmissibel Spongiform Encefalopat; t.ex. BSE); beslut som båda bidrar till en långsiktig lösning på BSE. Miljöfrågorna stod högt på dagordningen. Såväl jordbruks- som fiske- rådet antog slutsatser om fortsatt integrering av miljöhänsyn och hållbar utveckling i jordbrukspolitiken och i fiskeripolitiken. antog dessutom slutsatser om en aktionsplan för ekologisk produktion och både jordbruks- och fiskerådet antog slutsatser om biologisk mång- fald.