prop · GP0385 · 2002-01-17 00:00:00 — För att beakta det förhållandet att de poster som utgör det supplementärakapitalet inte är av samma slag som de, som ingår i det primära kapitalet, börde förstnämnda inte räknas in i kapitalbasen med ett större sammanlagt belopp än som motsvarar det primära kapitalet. Vidare bör summan av vissa poster i detsupplementära kapitalet medräknas med ett belopp motsvarande högst hälften avdet primära kapitalet.40. Till undvikande av konkurrensstörningar får offentliga kreditinstitut inte i sin kapitalbas inräkna garantiförbindelser som utställts av medlemsstaternaeller lokala myndigheter.41. Närhelst det inom ramen för tillsyn är nödvändigt att bestämma denkonsoliderade kapitalbasen inom en bankkoncern, kommer beräkningen att utföras i enlighet med detta direktiv.42. De närmare redovisningsmetoder som skall användas vid beräkning av ettkreditinstituts kapitalbas, kapitaltäckningsgrad och exponeringar bör stå iöverensstämmelse med bestämmelserna i rådets direktiv /635/EEG av den 8december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andrafinansiella institut(10), vilket direktiv innebär en anpassning i vissaavseenden av bestämmelserna i rådets direktiv /349/EEG av den 13 juni 1983grundat på artikel i fördraget om sammanställd redovisning(11).43. Bestämmelserna rörande kapitalbasen ingår som ett led i vidareinternationella strävanden att undanröja skillnader mellan viktigare länderskapitalbasregler.44. Kommissionen kommer att utarbeta en rapport och periodiskt ta uppbestämmelserna rörande kapitalbasen till förnyat övervägande i avsikt att skärpa dessa bestämmelser och därmed uppnå ökad samstämmighet när det gäller engemensam definition av kapitalbasen. En sådan ökad samstämmighet kommer att geförutsättningar för enhetlighet i fråga om kapitalbasen hos gemenskapenskreditinstitut.45. Bestämmelserna rörande soliditetstal är resultatet av det arbete som utförts av som har att lämna förslag till kommissionenbeträffande samordning av de koefficienter som tillämpas i medlemsstaterna.46. Det är av särskild betydelse vid tillsyn av kreditinstitut att ett välavvägt soliditetstal fastställs.47. Ett relationstal som innebär att tillgångar och poster utanförbalansräkningen viktas efter graden av kreditrisk, är ett särskilt användbartmått på soliditeten.48. Utarbetandet av gemensamma normer för kapitalbasen i förhållande tilltillgångar och poster utanför balansräkningen, som är förenade med kreditrisker, utgör en väsentlig del av den harmonisering som fordras för ömsesidigterkännande av tillsynsförfaranden och därmed för förverkligandet av den inremarknaden inom banksektorn.49. Således bör bestämmelserna rörande kapitaltäckningsgraden ses som ett avflera instrument för harmonisering av de grundläggande principerna för tillsynav kreditinstitut.50. På en gemensam bankmarknad skall kreditinstituten verka i direkt konkurrensmed varandra, och införandet av gemensamma soliditetsnormer i form av en lägstakapitaltäckningsgrad förebygger konkurrensstörningar och stärker bankväsendetinom gemenskapen.51. Detta direktiv innehåller bestämmelser om att garantier, som utfärdas avolika finansiella institut, skall ges olika vikttal. Kommissionen skall därförundersöka om direktivet som sådant väsentligt stör konkurrensen mellankreditinstitut och försäkringsföretag och skall, mot bakgrund av undersökningen, överväga om några åtgärder behövs för att möta sådana störningar.52. I bilaga III fastställs behandlingen av poster utanför balansräkningen. Föratt den inre marknaden skall fungera väl och särskilt för att säkerställa likakonkurrensvillkor, är medlemsstaterna förpliktade att sträva efter en enhetligbedömning av avtalen om nettning från de behöriga myndigheternas sida. BilagaIII är förenlig med det arbete som bedrivits i ett internationellt forum förmyndigheter som utför banktillsyn, och som rör tillsynsmyndigheternasgodkännande av bilateral nettning, särskilt möjligheten att beräknakapitalkravet för vissas transaktioner på ett nettobelopp i stället för på ettbruttobelopp, under förutsättning att det finns juridiskt bindande avtal somsäkerställer att kreditrisken begränsas till nettobeloppet. För internationelltverksamma kreditinstitut och grupper av kreditinstitut i flera olika tredjeländer, vilka konkurrerar med gemenskapens kreditinstitut, kommer de regler somantas inom större internationella sammanhang att medföra en förfinadtillsynsbehandling av OTC-derivat. Denna förfining leder till en lämpligareobligatorisk kapitaltäckning som beaktar den riskreducerande effekten avnettningsöverenskommelser, som har godkänts av tillsynsmyndigheterna, när detgäller eventuella framtida kreditrisker. Clearing av Over-the-counter(OTC)-derivat utförd av clearingorganisationer när de fungerar som centralmotpart har en stor betydelse i vissa medlemsstater. Det är lämpligt att erkänna fördelarna med en sådan clearing när det gäller minskning av kreditrisken ochden relaterade systemrisken vid tillsynsbehandling av kreditrisken. Det ärnödvändigt att det ställs säkerhet fullt ut för löpande och eventuell framtidaexponering som härrör från clearade OTC-derivatkontrakt och att risken för attclearingorganisationens exponering överstiger marknadsvärdet på ställdasäkerheter elimineras så att clearade OTC-derivat under ett övergångsskedeerhåller samma tillsynsbehandling som börshandlade derivat. Behöriga myndigheter måste vara tillfredsställda med nivån på de initiala säkerheterna ochmarginalsäkerheterna som krävs samt med kvaliteten och nivån på det skydd som de ställda säkerheterna ger. Vad gäller kreditinstitut i medlemsstaterna möjliggör bilaga II de behöriga myndigheternas godkännande av bilateral nettning ochdärigenom ges kreditinstituten lika konkurrensvillkor. Reglerna är både välavvägda och lämpade för att ytterligare förstärka tillämpningen avtillsynsåtgärder för kreditinstitut. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna bör säkerställa att beräkningen av tilläggsfaktorer grundas på faktiska snarare än nominella belopp.53. Den lägsta kapitalräckningsgrad som föreskrivs i detta direktiv innebär enökning av kapitalbasen för kreditinstitut inom gemenskapen. Nivån harfastställts mot bakgrund av en statistisk undersökning av de kapitalkrav somgällde i början av år 1988.54. De väsentliga reglerna för övervakning av kreditinstituts stora exponeringar bör harmoniseras. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att införa strängare reglerän dem som följer av detta direktiv.55. Övervakning och kontroll av ett kreditinstituts exponeringar ingår som enintegrerad del av tillsynen över institutet. En alltför stor koncentration avexponeringar gentemot en enskild kund eller grupp av kunder med inbördesanknytning kan medföra oacceptabelt hög förlustrisk. Ett sådant förhållande kanäventyra ett kreditinstituts soliditet.56. På en integrerad bankmarknad konkurrerar kreditinstitut direkt med varandra, och kraven på övervakning bör därför vara likvärdiga i hela gemenskapen. Föratt detta skall uppnås kan det inte helt lämnas åt medlemsstaterna attsjälvständigt fastställa kriterierna för att bestämma riskkoncentrationen, utandessa måste underkastas juridiskt bindande regler på gemenskapsnivå.Gemenskapens intresse tjänas därför bäst genom att gemensamma regler antas,eftersom detta förebygger skillnader i konkurrensvillkoren somgemenskapens banksystem stärks.57. Bestämmelserna rörande kapitaltäckningsgraden för kreditinstitut innehålleren förteckning över kreditrisker som kreditinstitut kan ådra sig. Dennaförteckning bör därför användas för att definiera exponeringar när det gällerbegränsningen av stora exponeringar. Det är dock inte lämpligt att som principhänvisa till de vikttal och risknivåer som fastställs i nämnda bestämmelser.Syftet med dem var att skapa ett generellt kapitaltäckningskrav för att täckakreditrisker i kreditinstitut. Syftet med regleringen av stora exponeringar äratt begränsa den maximala förlust som ett kreditinstitut kan ådra sig genom enenskild kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning. Det är därförlämpligt att inta en försiktig hållning vid tillämpningen och att vid beräkningav en exponering som en huvudregel utgå från det nominella beloppet utan hänsyntill vikttal eller risknivåer.58. När ett kreditinstitut exponerar sig gentemot sitt moderföretag ellergentemot andra dotterföretag till moderföretaget, är särskild försiktighetpåkallad. exponeringar måste handhas på ett helt självständigtsätt i enlighet med principerna om sund bankledning utan hänsyn till andraomständigheter än dessa principer. Bestämmelserna i detta direktiv föreskriverför det fall att personer som har ett kvalificerat innehav i ett kreditinstitututövar sitt inflytande direkt eller indirekt på ett sätt som är ägnat att varatill förfång för en sund och ansvarsfull ledning av institutet, att de behörigamyndigheterna skall vidta lämpliga åtgärder för att detta förhållande skallupphöra. När det gäller stora exponeringar bör särskilda normer fastställas fördem som ett kreditinstitut gör gentemot sin egen företagsgrupp, och i sådanafall är det motiverat med strängare regler än för andra exponeringar. Strängareregler bör dock inte tillämpas om moderföretaget är ett finansielltholdingföretag eller kreditinstitut eller om övriga dotterföretag är antingenkreditinstitut eller finansinstitut eller företag som tillhandahållerbankanknutna tjänster under förutsättning att samtliga företag i gruppenomfattas av tillsynen över kreditinstitutet på grundval av sammanställning. Isådana fall möjliggör den gruppbaserade övervakningen av företagen i gruppentillräckligt effektiv tillsyn utan att hårdare begränsningar av exponeringarnabehöver införas. Med detta tillvägagångssätt uppmuntras också bankgrupper attorganisera sig så att gruppbaserad övervakning blir möjlig, vilket är önskvärteftersom det möjliggör en mer övergripande övervakning.59. För att vara verksam måste tillsynen tillämpas på alla bankgrupper, ävensådana där moderföretaget inte är ett kreditinstitut. De behöriga myndigheternabör ges de befogenheter som är nödvändiga för att de skall kunna utövatillsynen.60. I företagsgrupper med blandad verksamhet där moderföretaget kontrollerarminst ett dotterkreditinstitut måste de behöriga myndigheterna ges möjlighet att bedöma den ekonomiska ställningen för kreditinstitutet. I avvaktan på en senare samordning får medlemsstaterna fastställa de metoder för sammanställdredovisning som är lämpliga för att syftet med detta direktiv skall uppnås. Debehöriga myndigheterna måste åtminstone ha möjlighet att från alla företag inomen grupp inhämta den information som behövs för att tillsynen skall kunnautövas. Samarbete mellan myndigheter med ansvar för tillsyn över olikafinansiella sektorer bör etableras för övervakning av företagsgrupper som utövar olika typer av finansiell verksamhet.61. Medlemsstaterna kan vidare vägra att lämna tillstånd att driva bankrörelseeller återkalla ett tillstånd om strukturen i företagsgruppen kan anses olämplig för bedrivande av bankrörelse, särskilt om tillsynen av företagsgruppen intekan utövas på ett effektivt sätt. För att säkra en sund ledning avkreditinstitut har de behöriga myndigheterna de befogenheter som anges i artikel 7.1 första stycket och 7.2, artikel 14.1 c och artikel 16.62. Medlemsstaterna kan även tillämpa lämpliga metoder för tillsyn överföretagsgrupper som har en struktur som inte omfattas av detta direktiv. Omsådana företagsgrupper blir vanliga bör bestämmelserna i detta direktiv utvidgas till att omfatta även dessa företagsgrupper.63. Gruppbaserad tillsyn bör omfatta all verksamhet som definieras i bilaga som huvudsakligen ägnar sig åt sådan verksamhet bör därför omfattas av den gruppbaserade tillsynen. Definitionen av finansiella institut måstedärför omfatta sådan verksamhet.64. Genom direktiv /635/EEG tillsammans med direktiv /349/EEG infördesregler för den sammanställda redovisning som skall offentliggöras avkreditinstitut. Därför är det nu möjligt att noggrannare ange de metoder somskall användas i samband med gruppbaserad tillsyn.65. Gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut bör särskilt inriktas på att skydda insättarnas intressen och att säkerställa stabilitet i det finansiellasystemet.66. En undersökning av problem inom områden som täcks av såväl detta direktivsom andra direktiv om kreditinstituts verksamhet fordrar samarbete mellanbehöriga myndigheter och kommissionen i en rådgivande kommitté, särskilt medavseende på närmare samordning. Inrättandet av en rådgivande bankrörelsekommitté för de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna utesluter inte andra former avsamarbete mellan myndigheter som utövar tillsyn över etablering av ochverksamhet i kreditinstitut, i synnerhet samarbete inom den kontaktgrupp sominrättats mellan banktillsynsmyndigheterna.67. Tekniska jämkningar av de detaljregler som föreskrivs i detta kanåterkommande behövas med hänsyn till utvecklingen inom banksektorn. Kommissionen kommer, efter hörande av den rådgivande bankrörelsekommittén och inom ramen för den verkställande myndighet som genom fördraget givits kommissionen, att vidtanödvändiga jämkningar. De åtgärder som krävs för att genomföra denna rättsaktbör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om deförfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionensgenomförandebefogenheter(12).68. Enligt artikel 36.1 i detta direktiv får solidariska förpliktelser frånlåntagare i kreditinstitut som är organiserade som kooperativa institut ellerfonder behandlas som delposter i kapitalbasen enligt artikel 34.2.7. Danskaregeringen har uttryckt stort intresse för att ombilda sina fåhypotekskreditinstitut som är organiserade som kooperativa institut eller fonder till aktiebolag. För att underlätta eller möjliggöra ombildningen behövs entemporär avvikelse så att delar av solidariska åtaganden kan inräknas ikapitalbasen. En sådan temporär avvikelse torde inte negativt påverkakonkurrensen mellan kreditinstituten.69. Användningen av ett vikttal om för kreditinstitutens innehav avobligationer som är utgivna av hypotekskreditinstitut, kan framkalla störningarpå nationella kapitalmarknader, där sådana instrument spelar en dominerade roll. I sådana fall fattas beslut om att övergångsvis tillämpa vikt. Marknadenför värdepapper genomgår en snabb utveckling. Det är därför önskvärt attkommissionen tillsammans med medlemsstaterna granskar tillsynsbehandlingen avtillgångsbaserade värdepapper och före lägger fram förslag isyfte att ändra befintlig lagstiftning så att en lämplig tillsynsbehandling avtillgångsbaserade värdepapper kan fastställas. Till och med får medlemsstaternas behöriga myndigheter tillåta sina kreditinstitut atttillämpa riskvikt i fråga om lån som enligt dessa myndigheters bedömning är fullt ut säkrade genom panträtt i kontorsbyggnader eller företagslokaler förolika ändamål. En fastighet som intecknas måste vara föremål för striktabedömningskriterier och regelbundna omvärderingar för att beakta utvecklingen på marknaden för företagsfastigheter. Fastighetsägaren måste själv använda ellerhyra ut fastigheten. Lån till fastigheter under uppförande undantas frånbestämmelsen om riskvikt på 50 %.70. För att säkerställa en harmoniserad tillämpning av bestämmelserna om storaexponeringar bör medlemsstaterna ges möjlighet att införa de nya gränserna i två steg. För mindre kreditinstitut kan en längre övergångstid vara motiveradeftersom en alltför snabb tillämpning av 25-procentsregeln skulle kunna ledatill att deras utlåningsverksamhet minskar alltför snabbt.71. En harmonisering är också på väg av regler avseende rekonstruktion, konkursoch likvidation av kreditinstitut.72. Harmonisering kommer att krävas även beträffande övervakning avlikviditetsrisker.73. Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas förpliktelser vad gäller de tidsgränser för genomförande av de direktiv som anges i bilaga V, del B.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVDELNING IDEFINITIONER OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDEArtikel 1 - DefinitionerI detta direktiv avses med1. kreditinstitut: ett företag vars verksamhet består i att från allmänheten taemot insättningar eller andra återbetalbara medel och att bevilja krediter föregen räkning. Vid tillämpningen av tillsyn på gruppnivå skall kreditinstitutenligt första stycket samt privata eller offentliga företag som omfattas avdefinitionen i första stycket och som är auktoriserade i ett tredje landbetraktas som kreditinstitut. Vid tillämpningen av tillsyn och kontroll av stora exponeringar skall kreditinstitut enligt första stycket samt filialer till ettsådant kreditinstitut i tredje land, privata och offentliga företag samt derasfilialer, som motsvarar definitionen i första stycket och som är auktoriserade i ett tredje land betraktas som kreditinstitut.2. auktorisation: ett myndighetstillstånd i någon form innebärande en rätt förkreditinstitut att driva verksamhet.3. filial: ett driftställe som utgör en legalt beroende del av ettkreditinstitut och som självständigt utför alla eller vissa av de transaktionersom är hänförliga till verksamhet i kreditinstitut, samtliga de driftställen som i en medlemsstat är inrättade av ett kreditinstitut med huvudkontor i en annanmedlemsstat skall anses utgöra en enda filial.4. behöriga myndigheter: de nationella myndigheter som enligt lag eller annanförfattning har behörighet att utöva tillsyn över kreditinstitut.5. finansiella institut: företag som inte är kreditinstitut men varshuvudsakliga verksamhet består i att förvärva aktier eller andelar eller attutföra en eller flera av de verksamheter som är upptagna i punkt 2-12 i bilagaI.6. hemland: den medlemsstat i vilken ett kreditinstitut har blivit auktoriserati enlighet med artiklarna 4-11.7. värdland: den medlemsstat i vilken ett kreditinstitut har en filial eller där det tillhandahåller tjänster.8. ägarkontroll: förhållandet mellan ett moderföretag och ett dotterföretag, såsom definierats i artikel 1 i direktiv /349/EEG eller ett motsvarandeförhållande mellan en fysisk eller juridisk person och ett företag.9. ägarintresse vid tillämpningen av gruppbaserad tillsyn: direkt eller indirekt innehav av eller mer av kapitalet i ett företag.10. kvalificerat innehav: ett direkt eller indirekt ägande i ett företag, därinnehavet representerar eller mer av kapitalet eller samtliga röster ellersom möjliggör ett väsentligt inflytande över ledningen av företaget.11. startkapital: kapital så som definierats i artikel 34.2.1 och artikel 34.2.212. moderföretag: ett moderföretag så som definierats i artiklarna 1 och 2 idirektiv /349/EEG.Vid tillämpningen av gruppbaserad tillsyn och kontrollen av stora exponeringarskall ett moderföretag enligt definitionen i artikel 1.1 i direktiv /349/EEGsamt alla företag som enligt de behöriga myndigheternas bedömning utövar ettbestämmande inflytande över ett annat företag betraktas som moderföretag.13. dotterföretag: ett dotterföretag så som definierats i artiklarna 1 och 2 idirektiv /349/EEG:Vid tillämpningen av gruppbaserad tillsyn och kontrollen av stora exponeringarskall ett dotterföretag, enligt definitionen i artikel 1.1 i direktiv83/349/EEG, samt alla företag över vilka, enligt de behöriga myndigheternasbedömning, ett moderföretag utövar ett bestämmande inflytande betraktas somdotterföretag.Ett dotterföretag till ett dotterföretag skall också anses som ett dotterföretag till moderföretag som är överordnat dessa företag.14. zon A: alla medlemsstater och alla de andra länder som är fullvärdigamedlemmar av och utveckling () samtde länder som slutit särskilda låneavtal med ()inom ramen för fondens Allmänna låneprogram (). Varje land som lägger om sinutlandsskuld skall dock uteslutas ur zon A av fem år.15. zon B: alla länder som inte ingår i zon A.16. kreditinstitut i zon A: alla kreditinstitut som är auktoriserade imedlemsstaterna, i enlighet med artikel 4, inklusive deras filialer i tredjeland, samt alla privata och offentliga företag som omfattas av definitionen ipunkt 1 första stycket och som är auktoriserade i andra länder inom zon A,inklusive deras filialer.17. kreditinstitut i zon B: alla privata och offentliga företag som ärauktoriserade utanför zon A och som omfattas av definitionen i punkt 1 förstastycket, inklusive deras filialer inom gemenskapen.18. icke-banksektorn: alla andra låntagare än kreditinstitut, så som definierade i punkterna 16 och 17, centralregeringar och centralbanker, regionregeringaroch lokala myndigheter, Europeiska gemenskaperna, Europeiska investeringsbankensamt multilaterala utvecklingsbanker så som definierats i punkt 19.19. multilaterala utvecklingsbanker: (forReconstruction and Development), ,, , African DevelopmentBank, Council of , Nordiska Investeringsbanken,, Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling, Europeiska investeringsfonden och Inter-American Investment Corporation.20. poster utanför balansräkningen, betecknade högrisk, medelrisk, medellågrisk, och lågrisk: sådana poster som beskrivits i artikel 43.2 och som är uppräknadei bilaga II.21. finansiellt holdingföretag: ett finansiellt institut vars dotterföretaguteslutande eller huvudsakligen är kreditinstitut eller finansiella institut,minst ett av dotterföretagen skall vara ett kreditinstitut.22. holdingföretag med blandad verksamhet: ett moderföretag som inte är ettfinansiellt holdingföretag eller ett kreditinstitut, men som har minst ettkreditinstitut bland sina dotterföretag.23. företag som tillhandahåller tjänster anknutna till bankverksamhet: ettföretag vars huvudsakliga verksamhet består i att äga eller förvalta fastegendom, tillhandahålla datatjänster eller bedriva annan liknande verksamhet som har samband med ett eller flera kreditinstituts huvudsakliga verksamhet.24. exponeringar vid tillämpningen av artiklarna 48, 49 och 50: detillgångsposter och poster utanför balansräkningen som avses i artikel 43 och ibilagorna 2 och 4 utan tillämpning av de vikttal eller risknivåer som anges där. Sådana risker som avses i bilaga IV beräknas enligt en av de metoder som angesi bilaga III, utan tillämpning av viktning för motpartsrisk. Alla poster som isin helhet täcks av eget kapital får med de behöriga myndigheternas medgivandeundantas från definitionen av exponeringar under förutsättning att detta egnakapital inte ingår i beräkningen av kapitaltäckningsgraden eller andraberäkningskvoter för övervakning som fastställts i detta direktiv samt i annangemenskapslagstiftning. Exponeringar omfattar inte följande poster:- Vid valutatransaktioner: exponeringar som uppkommer i samband med normalavveckling av en transaktion efter betalning,- vid köp eller försäljning av värdepapper: exponeringar som uppkommer i samband med normal avveckling av en transaktion efter den tidpunktdå antingen betalning har skett eller värdepapperen har levererats.25. grupp av kunder med inbördes anknytning:- två eller flera fysiska eller juridiska personer som, om inte annat visas,utgör en helhet ur risksynpunkt därför att någon av dem har direkt ellerindirekt ägarinflytande över den eller de andra, eller- de utan att stå i sådant förhållande som avses i första strecksatsen har sådan inbördes ankyntning att någon, eller samtliga av de övriga, kan befaras råka ibetalningssvårigheter om en av dem drabbas av ekonomisk problem.26. nära förbindelser: en situation där två eller flera fysiska eller juridiskapersoner är förenade genoma) ägarintresse, innebärande ett innehav, direkt eller genom kontroll av 20 %eller mer av rösterna ellerkapitalet i ett företag, ellerb) kontroll, innebärande förbindelse mellan ett moderföretag och ettdotterföretag i alla de fall som omfattas av artikel 1.1 och 1.2 i direktiv83/349/EEG, eller en likartad förbindelse mellan någon fysisk eller juridiskperson och ett företag. Varje dotterföretag till ett dotterföretag skall ocksåanses som dotterföretag till moderföretaget vilket står över dessa företag.Som nära förbindelse skall även anses en situation där två eller flera fysiskaeller juridiska personer kontrolleras genom en varaktig förbindelse till en ochsamma person.27.