prop · GP0380 · 2002-01-17 00:00:00 — Fokus ligger i stället påden nationella och den europeiska/internationella nivån.Enligt regeringens mening är det viktigt att skolundervisningen ger godakunskaper om samtliga nivåer. Det är viktigt dels för elevernas kunskaper om och förståelse för det politiska systemet, dels för deras benägenhet att agerapolitiskt. Ensidig koncentration till en eller ett par samhällsnivåer innebärinte bara sämre kunskaper om hur övriga nivåer fungerar, utan leder också tillmindre förståelse av de studerade nivåerna och deras roll i det politiskasystemet. Att eleverna skall uppnå goda kunskaper om samtliga nivåer bör framgåav kursplanerna.Mot ovanstående bakgrund avser regeringen att vid en kommande revidering avgrundskolans kursplan främst för samhällskunskapsämnet se över hur den tydligare än kan uttrycka den kommunala och landstingskommunala nivån på samma sätt som den tydligt uttrycker den europeiska/internationella nivån.Behovet av kommentarer och referensmaterial som kan understödja sådanundervisning bör också ses över. Framför allt bör behovet av material när detgäller undervisningen om den kommunala nivån och dess relation till övrigasamhällsnivåer uppmärksammas. Det är bl.a. viktigt att undervisningen förmedlarkunskap om dagens förtroendevalda, om deras uppgifter och om vägen tillpolitiska förtroendeuppdrag samt vilka kanaler för inflytande medborgarna har iövrigt.11.2.2 De politiska partiernas och de politiska ungdomsförbundens roll i skolanRegeringens bedömning: Politisk verksamhet och debatt bör främjas i skolan. Detär angeläget att skolelever ges återkommande möjligheter att träffa ochdiskutera med företrädare för politiska partier och deras ungdomsförbund.Skolverket bör ges i uppdrag att undersöka vilka hinder som finns för politiskapartier, ungdomsförbund, folkrörelser och organisationer att få informera om sin verksamhet i skolan samt ge exempel på hur sådan verksamhet kan underlättas.Kommundemokratikommitténs bedömning: Kommunerna bör i sin uppföljning avskolorna i kommunen se över i vilken utsträckning dessa har kontakt med depolitiska partierna och/eller deras ungdomsförbund. Om behov föreligger börkommunerna i sin planering av skolans verksamhet slå fast vikten av sådanaomvärldskontakter i samhällskunskapsundervisningen.Politisk verksamhet på skolorna får inte motverkas utan bör främjas. Samtligakommuner bör se över sina skolors bestämmelser vad beträffar möjligheten förpolitiska ungdomsförbund och andra organisationer att inom skolorna få uttryckasina åsikter.Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser har kommenterat kommitténsbedömning vad gäller kontakter med de politiska partierna. Lärarnas Riksförbundinstämmer endast delvis. De anser att kommunerna inte bör få bedöma hurkontakterna ska utformas. Förbundet anför också att kommunerna inte bör fådiskutera innehållet i samhällskunskapsundervisningen. förRörelsehindrade Barn och Ungdomar instämmer, men anser attintresseorganisationernas roll i det kommunala demokratiska arbetet borde ägnasstörre uppmärksamhet.Remissinstanserna instämmer helt eller delvis i bedömningen att politiskverksamhet på skolorna inte får motverkas utan bör främjas. kommun harsamma uppfattning men anför att det kan medföra organisatoriska problem när alla riksdagspartier liksom lokala och andra organisationer skall delta. Kommunenanser emellertid att det bör vara obligatoriskt att ungdomsförbunden får delta.Lärarnas Riksförbund instämmer endast delvis och anser att det måste varaförbehållet skolan att välja tillfälle och former.Skälen för regeringens bedömning LäroplanernaEnligt läroplanerna för och gymnasieskolan skall skolan vara öppenför skilda uppfattningar och uppmuntra att de framförs. I frågor där detföreligger olika uppfattningar skall undervisningen alltid vara saklig ochallsidig (läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, Lpo 94, och läroplanenför de frivilliga skolformerna, Lpf 94).Kravet på allsidighet innebär inte att undervisningen måste vara värdeneutral.Historiskt har skolorna emellertid präglats av en objektivistisk kunskapssyn(SOU 1992:94). Efter fanns en ambition att kunskapen somförmedlades skulle vara fri från värderingar och ge en objektiv bild av världen. Med detta synsätt grundlades en utveckling som bortser från att kunskaputvecklas i ett socialt sammanhang som omfattar olika perspektiv ochvärderingar.Enligt de nuvarande läroplanerna skall skolan samverka med omvärlden. Iläroplanen för anges att skolan bl.a. skall sträva efter att varjeelev får inblick i närsamhället och dess arbets-, förenings- och kulturliv. Ibåde läroplanen för och gymnasieskolan anges som riktlinjer förskolan att alla som arbetar i den skall verka för att utveckla kontakter medkultur och arbetsliv, föreningsliv och andra verksamheter utanför skolan som kan berika den som en lärande miljö. Beslut om i vilken utsträckning och i vilketsammanhang olika organisationer eller politiska partier skall bjudas in eller få tillträde till skolan är en angelägenhet för den enskilda kommunen ellerskolan. Detta hänger ihop med det decentraliserade styrsystem av skolan somfinns . Det är kommunerna och den enskilda skolan som avgör hurverksamheten i skolan skall utformas och organiseras för att eleverna skall nåmålen i läroplanerna. De politiska partierna har dock möjlighet att genom sinarepresentanter påverka kommunfullmäktige, som kan besluta om att i kommunensskolplan framhålla skolans öppenhet gentemot det övriga samhället. Exempel pådetta kan vara de politiska ungdomsförbundens möjlighet att samarbeta medskolan.Medverkan i undervisningenRedan i ungdomspolitiska propositionen konstaterade regeringen attinställningen till i vad mån de politiska partierna och de politiskaungdomsförbunden skall få tillträde till skolorna varierar mellan olika kommuner (prop. 1998/99:115, På ungdomars villkor - ungdomspolitik för demokrati,rättvisa och framtidstro). har det också kunnat konstateras attkontakter med politiska partier tycks vara sällsynta i skolorna. I ett möte somKommundemokratikommittén anordnade med de politiska ungdomsförbunden framhöllsamtliga att de har svårt att få informera och debattera utom vad gäller veckanföre ett val, då många skolor vill anordna paneldebatter i skolan mellan depolitiska partierna.På många skolor inkluderas de politiska ungdomsförbunden alltför sällan iomvärldskontakterna. Ofta anförs att det inte är möjligt att bara låta ettungdomsförbund medverka och att några eller alla skulle ta för mycket tid frånundervisningen.Politisk verksamhet i skolanFlera ungdomsförbund framhöll också i det möte som hölls avKommundemokratikommittén att de på många håll även hindras från att bedrivaopinionsbildande verksamhet på skolorna i form av t.ex. bokbord ochaffischering. Svårigheterna för just de politiska ungdomsförbunden bekräftadesäven av andra, icke partipolitiska, organisationer.Det är emellertid tveksamt om beslut om att inte låta politiska ungdomsförbundvara verksamma i skolans lokaler är förenliga med grundlagen. () får en skola inte förbjuda politiska partier attsprida flygblad inom skolans lokaler på grund av flygbladets innehåll. Ettsådant beslut strider mot förbudet mot spridningshinder i 1 kap. 2 §tryckfrihetsförordningen; att skolans lokaler inte är att anse som allmän platssaknar betydelse. Stadgandet i tryckfrihetsförordningen förbjuder emellertidinte hindrande åtgärder som enbart dikteras av ordningsskäl. Ett beslut ominskränkning av spridningsrätten måste dock strikt baseras på bedömningen attskriftens spridning inte kan förenas med ordningens upprätthållande. Vidare kan, enligt JO, svårligen accepteras att man generellt tillåter endast vissaorganisationer att sprida tryckt material inom skolans lokaler. Om skolansledning gör bedömningen att ordningshänsyn endast medger att en, två eller treflygbladsutdelare är verksamma inom skolan, skulle det däremot varagodtagbart att bifalla den eller de ansökningar som inkom först men avslå övriga med upplysning om möjligheten att få tillstånd till spridning av material vidnågot annat tillfälle (JO:s ämbetsberättelse 1991/92 s. 346).JO har också argumenterat för att samma grundläggande synsätt som gällerhindrande av spridning av tryckt skrift även måste anläggas när det gällerhindrande av uttryck av vissa åsikter, till exempel genom muntliga uttalandeneller märken på kläder. Om det inte är olagligt att sprida åsikterna kanskolledningen ändå ha rätt och skyldighet att undertrycka dem, men bara omledningen efter seriösa överväganden gör bedömningen att ordningen på skolan tar skada av att åsikterna sprids, till exempel i form av bråk mellan eleverna(JO:s ämbetsberättelse 1997/98 s. 436).Grundlagsskyddet för åsikts-, yttrande- och tryckfriheten säkerställer såledesatt politisk verksamhet får bedrivas bl.a. i skolmiljöer. Generella beslut omatt sådan verksamhet inte får bedrivas i skolan bör undvikas eftersom de kankomma i konflikt med de rättigheter som garanteras i grundlagarna. En annan sakär att skolans ledning både får och skall se till att allmän ordningupprätthålls på skolans område och att politiska partiers verksamhet inte på ett skadligt sätt inkräktar på undervisningen.Öppna upp skolan för de politiska partierna och ungdomsförbundenRegeringen konstaterade i ungdomspolitiska propositionen (prop.1998/99:115) att de politiska ungdomsförbundens medverkan i skolan var enprioriterad fråga. Regeringen framhöll att det inte är acceptabelt att eleverförhindras att i skolan få kontakt med organisationer och andra sammanslutningar som har stor betydelse för vår demokrati. Tvärtom, underströk regeringen, ärdet angeläget att skolorna generellt öppnar sig för medverkan från såvälsamhällspolitiskt engagerade organisationer i allmänhet som från de politiskapartierna och ungdomsförbunden i synnerhet.Denna fråga är alltjämt prioriterad av regeringen. Ett bra tillfälle att bjudain politiska partier och ungdomsförbund att delta i skolans undervisning är atttill exempel ordna särskilda demokratidagar. Under en demokratidag kan allaelever på en skola under en hel dag ägna sig åt politik och demokrati.Innehållet kan t.ex. just kunna vara möten och diskussioner med företrädare förde politiska partierna och andra organisationer som bedriver politiskverksamhet. En sådan demokratidag kan sedan kunna följas upp på olika sätt iundervisningen.De politiska partiernas opinionsbildande verksamhet är en ovärderlig del av vårdemokrati och borde därför också utgöra ett naturligt inslag i skolan. Det ärenligt regeringens mening önskvärt att kommunerna ser över i vilken utsträckning skolorna i kommunen har kontakter med de politiska partierna och andraorganisationer som är engagerade i samhällsfrågor och undersöker möjligheternaför bl.a. deras ungdomsförbund att få uttrycka sina åsikter i skolan. Vid behovkan det också vara lämpligt att kommunerna slår fast vikten av omvärldskontakter i undervisningen.Uppdrag till SkolverketEnligt regeringens mening bör ges i uppdrag att undersöka vilkahinder som finns för politiska partier, ungdomsförbund och andra organisationersom är engagerade i samhällsfrågor att få informera om sin verksamhet i skolor,samt ge exempel på hur möjligheten att informera kan underlättas. bör samråda med i frågan.11.3 Förbättrad information om den svenska demokratin i introduktionsprogram och sfi för personer med utländsk bakgrundRegeringens bedömning: Personer som beviljats uppehållstillstånd i börgenom ett introduktionsprogram eller på annat sätt ges goda kunskaper om ochförståelse för den svenska demokratin. Regeringen har tillsatt enutredning med uppgift att se över mottagande av och introduktion för flyktingar. Utredningen skall bl.a. överväga hur alla nyanlända invandrare, genomintroduktionen eller på annat sätt, skall kunna få ökad kunskap om ochförståelse för grundläggande normer i det svenska samhället och det svenskademokratiska systemet. bör ges i uppdrag att se över behovet avreferensmaterial och kommentarer som kan användas i svenskundervisning förinvandrare för att stödja undervisning som förmedlar kunskaper om och förståelse för den svenska demokratin.Kommundemokratikommitténs bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.Remissinstanserna: De remissinstanser som kommenterat bedömningen instämmer iden. och framhåller att det ärangeläget att diskussionerna kring hur frågor som rör det svenskastyrelseskicket, partiväsendet och valprocedurer kan lyftas fram iintroduktionsprogrammet bättre, börjar lokalt ute i kommuner och landsting, dären anpassning till lokala förhållanden kan ske. kommun anser att det ärviktigt att informationen inte enbart ges till dem som kommer att genomgåutbildningen utan också till övriga. Samarbetsorgan för etniska organisationer i delar bedömningen men anför att de är tveksamma till om sådaninformation kommer att ha någon effekt eftersom introduktionsprogrammet främstär inriktat på att främja deltagarnas egna försörjning. För att nå ut medinformationen förordar i län att det vid förstainformationstillfället lämnas informationen på det egna språket. Socialamissionen föreslår inrättandet av brukarråd eller liknande för att praktiskttillämpa inflytande och delaktighet.Skälen för regeringens bedömningInformation om den svenska demokratin i introduktionsprogram och sfiI samband med att en person beviljas uppehållstillstånd i skallfolkbokföring ske i den kommun där personen avser att vara bosatt. De personersom omfattas av det kommunala flyktingmottagandet och som kommunen fårersättning av staten för att ta emot, skall påbörja ett introduktionsprogram såsnart som möjligt efter mottagandet i kommunen. Kommunen kan även erbjuda andranyanlända invandrare än flyktingar att delta i ett introduktionsprogram. Densistnämnda gruppen har dock rätta att delta i svenskundervisning för invandrare(sfi).Ett introduktionsprogram skall innehålla sfi, praktik i den utsträckning som ärmöjligt, orientering om svenska samhällsförhållanden och svenskt arbetsliv samtinformation om vardagslivet i en kommun. Introduktionsprogrammet bör utgå frånindividens behov och förutsättningar, utformas tillsammans med denne ochgenomföras i samverkan mellan olika parter (prop. 1997/98:16). Ansvaret för hurett introduktionsprogram närmare utformas ligger på kommunen.Enligt en undersökning som genomfört är undervisningeni samhällskunskap under introduktionsprogrammet oftast inte specifikt inriktadpå demokratifrågor. Dessa frågor behandlas där det är aktuellt i anslutning till andra avsnitt i undervisningen. De svarande upplever att det är svårt attförmedla kunskaper om demokrati, organisation, val, rösträtt ochpolitiska partier, inte minst till personer som kommer från länder med heltandra styrelseskick. Det anses bero på dels att dessa frågor är tämligenabstrakta, dels att de som deltar i undervisningen inte har hunnit fåtillräckligt goda kunskaper i det svenska språket. Somliga menar också attinformation om demokrati och möjligheter till insyn och påverkan är något somman kan ta till sig först vistelse i . Andra menaremellertid att detta är något av det första man bör lära sig eftersom det utgören förutsättning för att en person själv skall kunna påverka sin situation.Integrationsverket har genomfört en utvärdering av den samhällsinformation somges till nyanlända invandrare (2000). Av rapporten framgåratt sfi är den viktigaste platsen för samhällsinformation. Enligt utvärderingenbör den ges i flera omgångar och inledningsvis förmedlas via modersmålet, föratt därefter successivt kombineras med information på svenska språket. Det anses även viktigt att det finns informationsmaterial som är anpassat till denyanländas begränsade kunskaper i svenska språket.Förbättrade kunskaper och förståelseEnligt regeringens mening bör personer som har fått uppehållstillstånd i möjligt få kunskap om och förståelse för hur den svenska demokratinfungerar för att kunna delta i den politiska processen. Introduktionsprogrammetär ett viktigt tillfälle att förmedla sådan kunskap. Av olika skäl kan detemellertid vara svårt att nå ut med denna information. Kommundemokratikommitténhar i sin undersökning bl.a. hänvisat till mer allmänna problem som gör detsvårt att uppnå goda resultat, exempelvis bristande resurser samt svårigheteratt undervisa i klasser där eleverna har mycket olika bakgrundskunskaper ocherfarenheter, liksom låg närvaro eller koncentrationssvårigheter till följd avpsykisk ohälsa efter traumatiska upplevelser. Andra mer specifika problemhandlar om att ett introduktionsprogram även skall förmedla kunskap på så mångaandra viktiga områden varför utrymmet för att informera om det svenskastyrelseskicket m.m. blir begränsat.Regeringen har tillsatt en utredning som skall se över mottagande av ochintroduktion för flyktingar. Utredningen skall bl.a. uppmärksamma hur kunskaperom och förståelse för den svenska demokratin kan förmedlas på ett bättre sätt än (dir. 2001:87). En del personer kan genom sfi få god inblick i densvenska demokratin. Men för många behövs det ytterligare information vid andratillfällen. Det är viktigt att man under introduktionsprogrammet eller på annatsätt lyckas förmedla värdet av politiskt aktiva medborgare i en demokrati. Detär därför angeläget att förmedla kunskaper om vilka möjligheter det finns attdelta i och påverka den politiska processen. Behovet av referensmaterial ochkommentarer för att stödja sådan undervisning via sfi bör ses över.11.4 Forum för Levande historiaHösten 1997 tog regeringen initiativ till en omfattande informationssatsning iSverige om Förintelsen. Satsningen drevs som ett projekt inom Regeringskanslietoch fick namnet Levande historia. Syftet var att sprida kunskap och informationom Förintelsen samt att med utgångspunkt i Förintelsen skapa en bred diskussionkring frågor som demokrati, tolerans, medmänsklighet och människors lika värde.Ett led i informationssatsningen var boken "...om detta må ni berätta..." som givits ut på tio språk och i över en miljon exemplar.Mot bakgrund av framgångarna med projektet uppdrog regeringen åt ett antal statliga kulturinstitutioner att redovisaförutsättningarna för att skapa en permanent utställning om Förintelsen på något av landets museer. Den rapport som myndigheterna redovisade i september 1998utgjorde ett första steg i övervägandet att skapa ett permanent forum medutgångspunkt i Förintelsen.I september 1999 beslutade regeringen att ge en kommitté i uppdrag att utredaetablerandet av ett permanent forum för Levande historia (Ku 1999:09). Enligtdirektiven skall forumet behandla frågor som rör demokrati, tolerans ochmänskliga rättigheter med utgångspunkt i Förintelsen (dir. 1999:75). Ikommitténs slutbetänkande (SOU 2001:5) föreslogs inrättande av en ny myndighet - ett med namnet Forum för Levande historia. Forumet skall enligt förslaget fungera som mötesplats, motor, samordnare och beställare i frågor som rör demokrati, tolerans, och mänskliga rättigheter med utgångspunkt iFörintelsen.Mot denna bakgrund redovisade regeringen i budgetpropositionen (prop.2001/02:1) sin avsikt att inrätta en ny myndighet utifrånstatsminister initiativ 1997 till informationssatsningen Levandehistoria. Myndighetens uppdrag skall vara att främja arbete med, diskussion omoch reflektion över demokrati, tolerans och mänskliga rättigheter i samtidenutifrån historiska perspektiv, från Förintelsen och från svensk nutidshistoria.Verksamheten skall syfta till att stärka människors vilja att aktivt verka föralla människors lika värde. Den framtida myndigheten kan spela en betydelsefullroll när det gäller insatser som avses redovisas i regeringens nationellahandlingsplan för de mänskliga rättigheterna.11.5 Ökad kunskap om mänskliga rättigheterVid uppmanades varje stat att överväga upprättandet av en nationell handlingsplan för mänskliga rättigheter. Bland världskonferensensrekommendationer fanns en uppmaning till alla stater att överväga upprättandetav nationella handlingsplaner för mänskliga rättigheter. Planen skulleidentifiera åtgärder för att förbättra främjandet och skyddet av mänskligarättigheter. Mot bakgrund härav tillsatte demokratiminister i maj2000 en interdepartemental arbetsgrupp med uppgift att utarbeta ett förslag till en nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna.Arbetsgruppen har haft att kartlägga och analysera hur svenska myndigheter arbetar för att förbättra skyddet av de mänskliga rättigheterna. Gruppen harockså haft att granska de organisatoriska aspekterna på Regeringskanslietsbefintliga arbete för att hantera frågor om mänskliga rättigheter och vid behovföreslå eventuella förändringar samt att föreslå åtgärder för hur FN:s årtiondeför utbildning om mänskliga rättigheter (pågår ) kanuppmärksammas i . På arbetsgruppen har också legat att kartlägga ochklargöra olika modeller för utformandet av en nationell handlingsplan ochdärefter välja en för fungerande arbetsmodell. Resultatet avkartläggningen publicerades i departementspromemorian Mänskligarättigheter i - en kartläggning (Ds 2001:10).Sverige är bunden av olika konventioner om mänskliga rättigheter för enskildagentemot statsmakten. Rättigheterna berör olika samhällsområden och anger vilkanormer som statsmakten måste hålla sig inom. Den bakomliggande tanken med attupprätta en nationell handlingsplan för mänskliga rättigheter är således att det är statens ansvar att de mänskliga rättigheterna respekteras och tillgodoses. I första hand ligger ansvaret hos varje stats regering men även den statliga ochkommunala förvaltningen har ett ansvar. Handlingsplanen skall redogöra för såväl medborgerliga och politiska rättigheter som sociala, ekonomiska och kulturellarättigheter. Den skall ge konkreta förslag på olika former av åtgärder som kanvidtas för att främja och stärka skyddet av mänskliga rättigheter på nationellnivå. Syftet med handlingsplanen är bl.a. att stärka kunskapen om och respektenför de mänskliga rättigheterna. Utbildning om mänskliga rättigheter är isammanhanget ett viktigt instrument och grunden för att mänskliga rättigheterverkligen skall beaktas och ges utrymme i praktiken.Kunskap om mänskliga rättigheter behövs på många håll i det svenska samhället.Regeringen anser därför att det är viktigt att stärka kunskapen om mänskligarättigheter hos bl.a. myndigheterna och i samhället i övrigt.Som nämnts i det föregående avsnittet kommer regeringen att presentera en nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna i en skrivelse tillriksdagen.12 Kunskap om demokratins förutsättningar och funktionssätt12.1 Att främja ökad kunskapDet finns ett stort behov av att skapa ökad kunskap om demokratinsförutsättningar och funktionssätt. Det kan bl.a. ske genom forskning,uppföljning och utvärdering samt genom nationellt och internationellterfarenhetsutbyte.Demokratiutredningen publicerade under sitt arbete 1999-2000 forskarvolymer därdrygt ett hundra forskare inom samhällsvetenskap och humaniora belyste olikaaspekter på den svenska folkstyrelsens utveckling. Denna tvärvetenskapligaansats gav en mångfacetterad bild av demokratins möjligheter och problem.Demokratiutredningens arbete har bidragit till en diskussion kringdemokratiforskningens fortsatta inriktning. Detta välkomnas av regeringen.Regeringen betonar i den forskningspolitiska propositionen Forskning ochförnyelse (prop. 2000/01:3) att den svenska demokratiforskningen är väsentligför att stärka och fördjupa det offentliga samtalet om folkstyrelsen samt förgenomförandet av politiken.För att öka kunskapen är det också viktigt att man drar slutsatser om vad somfungerar bra och vad som fungerar dåligt. Regeringen anser därför attkontinuerlig uppföljning och utvärdering bör stimuleras. Det är grundläggandeatt de olika försöksverksamheter som pågår i kommuner och landsting liksom påannat håll inte bara sker då och då utan att åtgärder också vidtas för attsystematiskt öka kunskapen om vad som fungerar och varför.