prop · GP03112 · 2002-03-21 00:00:00 — Denna ränta har ändrats ett fåtal gånger sedan den infördes. Den ränta som tillämpar, och som i sitt remissyttrande förespråkar en knytning till, är däremot mycket mer föränderlig. Förslaget föranleder en ny bestämmelse, 18 §, i lagen om mervärdes- skattekonton för kommuner och landsting. 8 Ekonomiska och andra konsekvenser Regeringen bedömer att kontrollen av kommunkontosystemet kan komma att kräva ytterligare årsarbetskrafter inom skatteförvaltningen. De ökade kostnaderna med anledning av den ökade kontrollen beräknas till högst . Eftersom det avser hanteringen av kommun- kontosystemet, kommer finansieringen att ske genom justering av nivån på de generella statsbidragen till kommuner och landsting. Detta görs i samband med den reglering som sker med anledning av förslagen i denna proposition. Övergången till förändrad finansiering fastställer i enlighet med lagen (1995:1518) om mer- värdesskattekonton för kommuner och landsting ett enhetligt belopp per invånare för kommunerna och ett enhet- ligt belopp per invånare för landstingen att inbetalas till kommunkontot för det närmast kommande året (tillskott). Inbetalning görs som en avräk- ning vid utbetalningen av kommunalskattemedel. Sista avräkningen på kommunalskatten för tillskotten kommer med införande av ett nytt system att ske per december månad 2002. För att finansiera systemet kommer de generella statsbidragen att minskas . Även kostnaden för kontrollen kommer att finansieras genom en minskning av de generella statsbidragen. Ersättning enligt lagen om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting kommer att betalas ut med samma periodicitet och på samma sätt som . För att statens redovisning skall bli rätt periodiserad, kommer utbetalningar av ersättningar som sker att belasta statsbudgeten 2003. De allmänna förvaltningsdomstolarna tillförs en ny måltyp. Måltillström- ningen till dessa domstolar och därmed kostnaderna för domstols- väsendet förväntas dock påverkas mycket marginellt. Systemets förmåga att kompensera kommuner och landsting för mer- värdesskatten i verksamhet som inte medför skattskyldighet påverkas inte av förslaget. Det innebär därför vare sig någon försämring eller för- bättring vad gäller förmågan att skapa konkurrensneutralitet. medför att de problem med konkurrensneutralitet som dagens system inte Prop. 2001/02:112 kan lösa respektive de problem som systemet genererar kvarstår. redan aviserats i prop. 1999/2000:115 avser regeringen dock att åter- komma med ett uppdrag om att analysera systemets effekter när det gäller konkurrensneutraliteten. Varken eller har prövat i vilken ut- sträckning de olika kompensationsordningar som tillämpas av medlems- länderna är kongruenta med EG-rätten. Enligt regeringens bedömning får dock de nu föreslagna reglerna anses vara förenliga med EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv (77/338/EEG) på motsvarande sätt som dagens regler. Dagens system innebär att kommunkollektivet gör inbetalningar till de särskilda kontona. kommer detta att göras av staten. Avsikten är dock inte att staten skall stå för kostnaden för kompensa- tionen, utan det skall fortfarande kommunerna göra. För att uppnå denna effekt kommer statsbidragen till kommunerna att sänkas. Vid fast- ställande av de generella statsbidragen kommer utvecklingen av uttagen ur systemet att beaktas som en faktor. Konkurrensneutraliteten skall därmed inte påverkas. Mervärdesskatteintäkterna och därmed avgiften till EU påverkas inte heller vid en övergång från dagens system till ett system på statsbudgeten utan avgift. Redovisningen till EU av mer- värdesskatteintäkterna kommer att inkludera nettointäkterna från mer- värdesskattesystemet före det belopp som kommunerna lyfter. Förslaget får därför anses förenligt med EG-rätten. Effekter för kommuner och landsting Ur administrativ synvinkel kommer den nya finansieringsmodellen inte att medföra några större förändringar. Kommuner och landsting måste fortfarande skilja på mervärdesskatt i icke skattepliktig respektive skatte- pliktig verksamhet. Vid ansökan om kompensation för mervärdesskatt från kommunkontosystemet kan ytterligare uppgifter komma att samlas in för att staten skall kunna göra bättre uppföljningar. Regeringen bedömer att förslagen om ökad kontroll i avsnitt 6 och om omprövning och överklagande i avsnitt 7 inte leder till någon nämnvärt ökad arbetsbelastning för kommunerna. Underlagen till den årsuppgift kommunerna skall lämna torde med relativt liten arbetsinsats kunna hämtas ur redovisningen. Den nya finansieringsmodellen och lagändringarna föreslås träda i kraft och tillämpas på ersättningar som avser tid efter ikraftträdandet. 10.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1518) om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting Paragrafen är ny. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.2). Paragrafen är utformad efter mönster i 8 kap. 13 § mervärdes- skattelagen (1994:200). I det fall en fördelning inte går att åstadkomma mellan ingående mervärdesskatt som får dras av enligt mervärdesskatte- lagen och ingående mervärdesskatt som ersätts via denna lag får fördel- ningen göras efter skälig grund. Bestämmelsen är avsedd att tillämpas restriktivt. Paragrafen är ny och innehåller en definition av vad som i vissa angivna paragrafer avses med begreppet kommun. Ersättningsberättigade enligt lagen om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting är kommun, landsting, kommunalförbund samt sådant beställarförbund som avses i 7 § andra stycket 2. Av redaktionella skäl anges dock endast kommunen i de nu aktuella paragraferna. Det är därför nödvändigt med en definition av begreppet kommun. Paragrafen är ny och paragrafens första och andra stycken ersätter 3 § förordningen (1995:1647) om ersättning för mervärdesskatt enligt lagen (1995:1518) om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting. Bakgrund och syfte med bestämmelsen behandlas i den allmänna motive- ringen (avsnitt 6.2). Ansökan skall ges in efter utgången av det kalenderår ersättningen avser. Tidsgränsen för ansökan är för att ett ersättningsbeslut inte skall kunna fattas efter det att tidsfristen för omprövning har löpt ut. Eftersom regeln om sista ansökningsdag kopplas till det kalenderår som ersättningen avser, kan det uppstå problem om ansökningsperioden sträcker sig över ett kalenderårsskifte. Bestämmelsen har därför ändrats så att i det fall kommunen väljer att lämna en ansökan omfattande , skall dessa ligga under samma kalenderår. får, med stöd av 4 § nämnda förordning, meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av lagen om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting. Ansökan om ersätt- ning från kommunkontosystemet skall enligt tredje stycket ske enligt fastställt formulär. har därigenom möjlighet att styra uppgiftslämnandet. Paragrafen är ny. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.4). Av första stycket framgår att kommunen för varje kalenderår skall lämna uppgift om de belopp som bokförts på konton avseende sådan mervärdesskatt och sådana schablonbelopp som ersätts från kommunkontosystemet (årsuppgift). Kommunen skall således samman- ställa vad som bokförts såsom belopp som ersätts från kommunkontosystemet uppdelade på de olika kategorierna såsom de framgår av bokföringen för upprättande av årsredovis- ningen. Bestämmelsen ger en möjlighet för att på ett relativt enkelt sätt kontrollera att den ersättning som utbetalats till kommunen under kalenderåret överensstämmer med kommunens räkenskaper. Om uppgifterna i årsuppgiften inte överensstämmer med utbetalade ersättningar kan detta leda till att utreder detta närmare. Enligt andra stycket skall årsuppgiften vara undertecknad och ha kommit in till senast före utgången av juni året efter det kalenderår som uppgiften avser. Genom undertecknandet intygas att de angivna beloppen stämmer överens med faktiskt bokförda belopp, såsom de framgår av bokföringen vid upprättandet av årsredovisningen. Under- tecknandet skall ske av därtill behörig personal. För att upprättandet av årsuppgiften inte skall förorsaka kommunerna onödigt merarbete bör uppgiftslämnandet i möjligaste mån anpassas till de tider som gäller för det årliga bokslutsarbetet. Av tredje stycket framgår att årsuppgift skall lämnas enligt fastställt formulär. har enligt förordningen (1995:1647) om ersättning för mervärdesskatt enligt lagen (1995:1518) om mervärdes- skattekonton för kommuner och landsting bemyndigande att utfärda verkställighetsföreskrifter och har härigenom möjlighet att styra upp- giftslämnandet. Av bestämmelsen framgår att fattar beslut enligt lagen. fattar beslut om kommunernas tillskott till kommunkontosystemet och om utbetalning av ersättning från kontona. Den föreslagna ordningen med bl.a. omprövningar av tidigare beslut innebär utbetalning av ytterligare ersättning efter att även kan fatta omprövningsbeslut som innebär återbetalning av ersättning och beslut om ränta. Den föreslagna lydelsen av paragrafen omfattar även dessa typer av beslut. Paragrafen är ny. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 7.1). Av första stycket framgår att ersättningsbeslut fattas för varje er- sättningsperiod för sig. Beslut skall härvid fattas med ledning av ansökan och andra tillgängliga uppgifter, t.ex. uppgifter som lämnas efter före- läggande av . Av andra stycket framgår att om ingen ansökan har inkommit inom föreskriven tid anses ett beslut ha fattats, varvid ersättningen bestämts till Bestämmelsen är utformad enligt mönster i 11 kap. 18 § skattebetalningslagen. Av tredje stycket framgår att en sådan ändring av beslut som omfattar flera ersättningsperioder under ett kalenderår och som görs efter ut- gången av kalenderåret får hänföra till den sista ersätt- ningsperioden under detta kalenderår. Tillämpning av bestämmelsen blir aktuell vid omprövning. En liknande bestämmelse finns i 11 kap. 2 § andra stycket skattebetalningslagen. Denna bestämmelse är avsedd att tillämpas när det föreligger svårigheter att hänföra viss skatt till rätt period och den skall således tillämpas med viss restriktivitet (prop. 1996/97:100 s. 579). Även för beslut om ersättning inom kommunkonto- systemet bör som huvudregel gälla att beslut fattas för varje ersättnings- period för sig. Först när det föreligger svårigheter att hänföra ersättning till rätt period bör tillämpning av regeln i tredje stycket komma i fråga. Paragrafen är ny och behandlar kommunikations- skyldighet. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.3). Av första stycket framgår att kommunen skall ges tillfälle att yttra sig innan ett ersättningsärende avgörs, om det inte är onödigt. Kommunikation kan vara onödig t.ex. då beslutet avser utbetalning av ersättning i enlighet med ansökan eller då ett yttrande från kommunen inte skulle medföra ett bättre beslutsunderlag, såsom vid ränteberäkning enligt 18 § eller vid rättelse av felräkningar, misskrivningar, felöver- föringar och liknande förbiseenden från kommunen. Av andra stycket framgår att ett ersättningsärende inte får avgöras utan att kommunen underrättats om uppgift som tillförts av annan än kom- munen och kommunen har fått tillfälle att yttra sig över den. Förvaltningslagens bestämmelse om att ett ärende inte får avgöras utan att part har underrättats om uppgift som har tillförts genom någon annan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över den gäller endast om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Bestämmelsen torde därför inte vara tillämplig på ärenden enligt lagen om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting. Mot bakgrund av de föreslagna bestämmelserna om revision (16 §) anses en mot- svarande bestämmelse om kommunikation med kommunen erforderlig i lagen om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting. Kommunikationsskyldigheten skall gälla i fråga om t.ex. revisionspro- memorior. Kommunikation kan dock underlåtas om det är uppenbart onödigt, t.ex. då ersättningsbeslutet inte går kommunen emot eller då uppgiften saknar betydelse för utgången i ersättningsärendet. Paragrafen är ny. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.3). Enligt paragrafen får förelägga kommunen att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över kopia av handling som be- hövs för kontroll av rätten till ersättning. Syftet med bestämmelsen är att få in material för kontroll av rätten till ersättning. Ett föreläggande kan tillgripas såväl inför ett första ersätt- ningsbeslut, t.ex. då en ansökan om ersättning innehåller oklarheter, som därefter, t.ex. i samband med en stickprovskontroll. Möjligheten för att förelägga en kommun att inkomma med uppgift eller handling är dock avsedd att användas först för det fall att kommunen inte efterkommit formlösa begäran om att kommunen skall lämna viss uppgift. Paragrafen är ny. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.3). Av paragrafens första stycke framgår att , om upp- gifter i en ansökan om ersättning behöver kontrolleras genom avstämning mot räkenskaper, anteckningar eller andra handlingar, får komma överens med kommunen om att en sådan avstämning skall göras vid besök hos kommunen. De frågor som skall utredas vid besöket skall således ha aktualiserats av kommunens uppgifter i en ansökan om ersätt- ning och avse vissa bestämda och avgränsade frågeställningar. En förut- sättning är att och kommunen är överens om att ett besök skall äga rum. Det är kommunen själv som avgör vilka räken- skaper eller andra handlingar som skall få tillgång till vid besöket. kan, i likhet med vad som gäller för revision, enligt andra stycket uppdra åt en skattemyndighet att genomföra besöket. Genom regleringen införs, efter mönster i 14 kap. 6 § skattebetalnings- lagen, ett smidigt och formlöst kontrollinstrument som inte är lika in- gripande för kommunen som en revision är. Paragrafen är ny. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.5). Enligt första stycket får besluta om revision hos kommunen för att kontrollera att uppgift som kommunen lämnat till ledning för utbetalning av ersättning är riktig. Revision kan härvid avse ersättningsperioder under löpande kalenderår eller tid . Enligt andra stycket får uppdra åt en skattemyndighet att genomföra revisionen. Syftet med bestämmelsen är att Riksskatte- verket, när verket anser att det är ändamålsenligt, kan uppdra åt en skattemyndighet att genomföra revisionen. Enligt tredje stycket får räkenskapsmaterial och andra handlingar som rör verksamheten granskas vid revisionen. Med handling förstås fram- ställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. Alla typer av handlingar får således granskas vid revisionen. Begreppet handling har här samma innebörd som i 3 kap. 11 § tredje stycket taxeringslagen (1990:324). Paragrafen är ny. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.5). Av paragrafen framgår att kommunen vid revisionen skall tillhanda- hålla eller skattemyndigheten de handlingar och lämna de upplysningar som behövs för revisionen. Kommunen skall även i övrigt lämna den hjälp som behövs vid revisionen. Kommunens skyl- digheter i detta avseende går emellertid inte hur långt som helst. Det kan inte krävas att kommunen direkt biträder vid själva granskningen genom att t.ex. göra sammanställningar och liknande för revisionen. Paragrafen är ny. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 7.3). En utgångspunkt vid utform- ningen av bestämmelsen har varit att räntereglerna skall vara så enkla som möjligt och ändå i tillräcklig grad uppfylla syftet med räntebelägg- ning. Enligt första stycket skall kostnadsränta tas ut på ersättning som kommunen skall återbetala efter omprövningsbeslut av . Räntan beräknas från den dag beloppet betalades ut till och med den dag beloppet återbetalas. Kostnadsräntan har till syfte att täcka de kostnader i kommunkontosystemet som föranletts av att ersättning utgått felaktigt. Kostnadsränta blir således aktuell endast i samband med omprövning och överklagande av beslut om ersättning. Enligt andra stycket skall intäktsränta betalas på ersättning som skall betalas till kommun. Räntan beräknas från utgången av efter den månad då ansökan om ersättning kom in till och till och med den dag beloppet betalas ut. Intäktsränta skall betalas när ytterligare ersättning betalas ut på grund av att ett tidigare ersätt- ningsbeslut ändrats. Intäktsränta kan också tänkas i en annan situation, nämligen när ett beslut om utbetalning dröjt utöver den tid som kan anses vara normal handläggningstid. Denna bör, även om viss utredning sker, normalt inte överstiga en månad. Enligt tredje stycket skall kostnadsränta och intäktsränta beräknas efter en räntesats som motsvarar basräntan enligt 19 kap. 3 § skattebetalnings- lagen. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 7.1). Enligt paragrafens första stycke får ompröva ett beslut enligt denna lag om ersättning eller ränta, om detta begärs av kommunen, eller det finns andra skäl. Besluten kan således omprövas på eget initiativ eller på begäran av den kommun som beslutet riktat sig till. En omprövning på kommuns begäran kan föran- ledas av t.ex. omföringar i bokföringen, uppmärksammad misstämning i samband med upprättande av årsuppgift eller en avslutad rättsprocess. Skäl för att på eget initiativ ompröva ett beslut kan vara t.ex. att det av kommunens årsuppgift framkommit att för mycket eller för lite ersättning utbetalats till kommunen. får, men är inte skyldigt, att ompröva beslut. Verket har således möjlighet att avstå från att på eget initiativ fatta ett om- prövningsbeslut när det belopp som är i fråga är av marginell betydelse. Enligt paragrafens andra stycke får omprövning dock inte ske om frågan har avgjorts av en förvaltningsdomstol. Paragrafen är ny. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 7.1). Enligt första stycket skall en begäran om omprövning ha kommit in till senast tredje året efter utgången av det kalenderår som ersättningen avser. Enligt andra stycket får, om självmant omprövar ett beslut, omprövningsbeslut meddelas senast tredje året efter utgången av det kalenderår som ersättningen avser. Inom de tidsramar som anges i första och andra styckena, kan beslut om ersättning omprövas . Om beslutet överprövats av en all- män förvaltningsdomstol får dock enligt 19 § andra stycket inte ompröva frågan. Enligt tredje stycket får ett beslut omprövas även som anges i första och andra styckena när en ändring föranleds av skatte- myndighets beskattningsbeslut enligt skattebetalningslagen. Syftet med bestämmelsen är att undvika rättsförluster för kommuner till följd av t.ex. utdragna rättsprocesser. En kommun kan i en skatteprocess i allmän för- valtningsdomstol ha nekats avdrag för ingående mervärdesskatt, med motivering att skatten inte är avdragsgill enligt mervärdesskattelagen. Om frågan avgjorts först efter treårsfristens utgång ges kommunen möjlighet att få ersättning från kommunkontosystemet. Att en ändring skall föranledas av skattemyndighets beskattningsbeslut och inte allmän förvaltningsdomstols beslut beror på att det i den nya skatteprocessen är skattemyndigheten som genom beslut om debiterings- åtgärder verkställer domstolens beslut. Paragrafen är ny. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 7.2). Enligt första stycket får beslut om föreläggande enligt 14 § eller revision enligt 16 § inte överklagas. Syftet med be- stämmelsen är att undvika fördröjning av ärendens handläggning. Enligt andra stycket skall övriga beslut av enligt lagen överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Ersättningsbeslut och beslut om ränta som fattas med stöd av lagen om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting får överklagas endast av den kommun till vilket beslutet är riktat. Beslut enligt lagen om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting överklagas enligt 23 § förvaltningslagen från den dag klaganden fick del av beslutet. Enligt tredje stycket får beslut av länsrätten prövas av kammarrätten endast om den har meddelat prövningstillstånd. Förutsättningarna för prövningstillstånd i kammarrätt regleras i 34 a § andra stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291). Sådant tillstånd meddelas om det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att över- klagandet prövas av högre rätt. Prövningstillstånd meddelas även i det fall att anledning förekommer till ändring i det slut till vilket länsrätten kommit eller det annars finns synnerliga skäl att pröva överklagandet. Genom paragrafen klargörs att är motpart om en kommun överklagar ett beslut enligt lagen om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting. Om länsrätt eller kammarrätt senare fattar ett beslut som går emot, följer det av 33 § förvaltnings- processlagen (1971:291) att får överklaga beslutet. Paragrafen är ny. Bakgrunden och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 7.2). Enligt denna paragraf skall ersättningsbeslut gälla , om inte annat föreskrivits i beslutet eller bestäms av den instans som har att pröva beslutet. En omprövning eller ett överklagande avseende ett ersättningsbeslut enligt lagen om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting inverkar således inte på kommunens eller skyldigheter enligt lagen, om inte annat föreskrivits i beslutet eller bestäms av den instans som har att pröva överklagandet. Bestämmelsen innebär bl.a. att de tidigare gällande reglerna kommer att tillämpas på beslut som fattas före ikraftträdandet. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:38) om ändring i lagen (1995:1518) om mervärdesskatte- konton för kommuner och landsting Bakgrunden till och syftet med bestämmelsen behandlas i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.2). Enligt den nuvarande lydelsen av 5 § ersätts kommunen för den ingående mervärdesskatt som inte dragits av enligt mervärdesskattelagen. Ändringen innebär att bestämmelsen utformas i enlighet med vad som anförts i tidigare förarbeten (prop. 1995/96:64 s. 65). Endast sådan ingående mervärdesskatt enligt mervärdesskattelagen som inte är avdragsgill enligt bestämmelserna i den lagen berättigar således till ersättning från mervärdesskattekontona. Att det finns även andra begränsningar i ersättningsrätten framgår av 6 § lagen om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting och dess hänvisningar till 8 kap. mervärdesskattelagen. Kommunkonto- systemet innebär att kompensationen endast skall täcka sådan svensk mervärdesskatt, med vissa begränsningar, som kommunerna inte får till- godogöra sig enligt reglerna i mervärdesskattelagen. Det innebär att kompensation varken kan erhållas för sådan skatt som får dras av eller sådan skatt för vilken återbetalning kan erhållas enligt mervärdesskatte- lagen. Ett tillägg görs i ett nytt tredje stycke för att förtydliga detta. 10.3Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Bakgrunden och syftet med den nya bestämmelsen behandlas i den all- männa motiveringen (avsnitt 7.1). Förslaget innebär att efterbeskattning skall kunna ske även när en ändring föranleds av beslut enligt lagen om mervärdes- skattekonton för kommuner och landsting eller av en allmän förvalt- ningsdomstols beslut enligt nämnda lag. Bakgrunden och syftet med ändringen behandlas i den allmänna motive- ringen (avsnitt 7.1). Första stycket kompletteras med en hänvisning till den nya be- stämmelsen i 12 § 3, vilket möjliggör en efterbeskattning som anges i 14 § även i de fall det föranleds av ett beslut enligt lagen om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting. Sammanfattning av promemorian Finansieringen av kommunkontosystemet en översyn (Ds 2001:30).