prop · GP03166 · 2002-03-21 00:00:00 — Deltagarna fick ta del av de studier som BO genomfört samt av erfaren- heter från kommuner som på olika sätt arbetat med . En slutsats som kom fram under konferenserna var vikten av att ha ett beslut på övergripande nivå och att det finns ett tydligt politiskt ställnings- tagande. BO har initierat studier av fyra kommuners arbete med barnkonventio- nen, som ger en fördjupad kunskap om hur dessa kommuner har omsatt . I undersöktes hur barnboksluten hade fungerat, i och studerades barns påverkan på en skol- gård och i följdes en metod som benämns frukostmöten upp. Målet med studierna var, dels att kunna redovisa resultaten på de kon- ferenser BO anordnade i och ., dels att knyta kontakter med andra som var intresserade av frågan. Syftet med arbetet var även att öka BO:s kunskaper om vilka faktorer som varit gynnsamma för ett fördjupat barnkonventionsarbete lokalt, få veta vilka resultat arbetet gett för barnen samt att ge andra inspiration och stöd att ta nästa steg genom att visa hur några tagit sig an uppgiften på ett lyckat sätt. BO har även genomfört informations- och utbildningsinsatser och har där tagit till sig kunskaper och erfarenheter om om- sättning. Förutom de regionala konferenserna har BO genomfört flera informations- och utbildningsinsatser runt om i där målgruppen företrädesvis har varit förtroendevalda och förvaltningstjänstemän i kommuner och landsting. BO har konstaterat ett ökande in- tresse av utbildning och information från landsting och regioner. påbörjades arbetet med att ta fram en fördjupad version av BO:s första och landsting , Ett steg framåt!. Boken, som heter Med barnkonvention som karta och kompass, färdigställdes och syftet är att beskriva hur kan omsättas i kommuner och landsting/regioner. I boken görs en koppling mellan de krav som ställer och det kommunala och landstingskommunala arbetet. I likhet med myn- digheternas arbete finns det ett antal framgångsfaktorer som lyfts fram i boken. En annan viktig aspekt kring omsättning är att se det som en process, i boken finns en beskrivning av hur en sådan process kan se ut. Boken beskriver detaljerat olika faser i arbete; förank- ring och mobilisering, kartläggning och problemformulering, målformu- lering, handlingsprogram och genomförande samt uppföljning och utvär- dering. lägger även ut information på sin webbplats, , i form av goda exempel som finns i landet och vad som för- siggår i kommuner och landsting/regioner. har BO en referensgrupp bestående av representanter från kommun och landsting. Den har träffats och syftet har varit att diskutera och pröva olika metoder samt att kommentera manuset till den senaste skriften för kommuner och landsting. Ser man enbart till den utveckling som synliggörs i enkäten får man en relativt ljus bild av omsättning i kommuner och landsting/regioner. Undersökningar av detta slag är dock bara en be- skrivning av antalet metoder och beslut som tas kring på en övergripande nivå. Det är svårt att utläsa hur de metoder och beslut påverkar övriga politiska beslut, det dagliga arbetet för tjänstemän samt barns och ungdomars vardag. För att få en bredare och djupare hel- hetsbild behövs ytterligare studier och forskning kring barnkonven- tionens omsättning i praktiken. Skulle man göra mer ingående studier som till exempel hur olika grupper av barn och unga upplever att de olika rättigheterna följs och hur olika grupper av barn och unga påverkas av beslut och metoder skulle det kanske framträda en lite mindre ljus bild menar BO. För att få till stånd en verklig förändring krävs det att vuxna ifråga- sätter sina attityder och förhållningssätt till barn och unga. I de studier av genomförande som BO har initierat framgår att de vuxnas synsätt till viss del har förändrats när man systematiskt har arbe- Detta synliggörs framförallt i arbetet med att Skr. 2001/02:166 ge barn och unga inflytande utifrån artikel 12 i : "Ung- domarna ser ofta andra saker än vi vuxna och det behöver inte kosta mer dessutom ser vi i många fall att man är mer rädd om "sina" lekplatser det kan göra att vi faktiskt spar pengar ." Även här krävs det ytter- ligare ansträngningar för att fler skall förändra sina attityder och förhåll- ningssätt. En viktig ingrediens för att uppnå detta är riktiga möten mellan vuxna beslutsfattare och olika grupper av barn och unga. bedömer att man i huvudsak befinner sig i för- ankrings- och mobiliseringsfasen vad gäller genomförandet av konven- tionen i kommuner och landsting/regioner. Även om det är ett antal kommuner och landsting/regioner som inte har tagit till sig barnkonven- tionen som ett naturligt redskap finns det tecken på att nästa fas i proces- sen närmar sig genomförande- och handlingsfasen. Däremot är det fort- farande relativt få som har kommit till uppföljnings- och utvärderings- fasen, här finns det mycket kvar att göra både i form av metodutveckling och kunskap. I strategipropositionen om förverkligandet av natio- nellt aviserades några uppdrag till myndigheter i syfte att stärka barn- perspektivet och att tillgodose barnets rättigheter och intressen. Det handlar om två uppdrag till om åtgärder för att mot- verka könsstympning samt om åtgärder för att höja barnkompetensen inom hälso- och sjukvården. Vidare aviserades uppdrag till om barns och ungas delaktighet i samhälls- och trafikplaneringen, till Statis- tiska Centralbyrån om att utveckla statistiken om barns och ungas lev- nadsförhållanden samt till om i utbildningar. 6.1Socialstyrelsens uppdrag om könsstympning Regeringen gav i uppdrag att vidareutveckla och sprida metoder samt att initiera projekt i syfte att förebygga könsstymp- ning (S98/5141/ST). I betonas att ett hinder i vägen för framsteg i arbetet med att få könsstympning att upphöra är det tabu bland de berörda folkgrupperna som råder kring att tala öppet om ämnet. Kvinnor och män har i stor utsträckning bristfällig eller felaktig uppfattning om var respektive kön står i frågan. Kvinnorna tror ofta att männen stödjer sedvänjan och männen tror i sin tur att det är kvinnan som tycker det är viktigt att traditionen upprätthålls. I själva verket finns det enligt Social- styrelsens rapport relativt många kritiska röster, både bland kvinnor och män. Styrelsen betonar det s.k. förebyggande metod i rappor- ten (efter det somaliska namnet Idil som betyder hel, oförstörd). projektet har som syfte att motarbeta kvinnlig könsstympning genom att utbilda afrikanska kvinnor och män till informatörer. Mötesplatser för Skr. 2001/02:166 diskussion för män, kvinnor, gamla och unga skapas på så vis. kulturella kompetens som de afrikanska informatörerna besitter har med tiden en fruktbar dialog upptagits, som bl.a. lett till större kunskap om inställningen hos det motsatta könet. Att yrkesgrupper som kommer i kontakt med flickorna/kvinnorna har större kunskap är centralt för att de skall kunna erbjuda adekvat medi- cinsk och psykisk vård men även för att kunna avgöra när en anmälan skall göras och till vem. Att t.ex. skolpersonal ingriper redan innan ingreppet är ett faktum är det ideala och det kräver kunskap. Socialstyrel- sens rapport visar att kunskaperna om kvinnlig könsstympning är relativt begränsade hos dem som kommer i kontakt med de berörda flickorna i sin yrkesverksamhet. Intresset att lära mer har emellertid visat sig stort. har därför sammanställt informationsmaterial baserat på erfarenheter som har genererats . Materialet pub- liceras . Det finns tre olika skräddarsydda ver- sioner; en riktar sig till berörda professioner (socialtjänst, skola, hälso- sjukvård), en till berörda invandrargrupper generellt och en till yngre berörda flickor och pojkar. Enligt har de religiösa ledarna en nyckel- position när det gäller att påverka attityder mot könsstympning. Bristen på tydliggörande från de religiösa ledarnas sida har i mycket stor ut- sträckning påverkat människors förhållningssätt till könsstympning. Trots kunskap om vilka medicinska och psykiska konsekvenser köns- stympningen innebar för flickan/kvinnan och vilka rättsliga konsekvenser som hotade genom den svenska lagstiftningen, visade det sig att de reli- giösa aspekterna i många fall var avgörande. Att engagera de religiösa ledarna i arbetet innan projekttiden var slut visade sig emellertid vara vanskligt. anser att det är angeläget att fortsätta med denna typ av metodutveckling. Vikten av internationella kontakter betonas i rapporten. Att återföra information från ursprungslandet om utvecklingen i könsstympnings- frågan betraktas som viktigt för att exilen inte skall bidra till en konser- vering av traditioner. Föräldrar i exil uttrycker ofta att det är svårt att upphöra med traditionen på grund av komplikationer vid ett åter- vändande till ursprungslandet. 6.2Barnkompetens i hälso- och sjukvården fick i uppdrag av regeringen att ta fram underlag som beskriver vilken barnkompetens som bör säkerställas bland den hälso- och sjukvårdspersonal som arbetar med barn och ungdomar. I uppdraget ingick även att undersöka möjligheterna att ta fram en gemen- sam standard för att värna om barns rättigheter när det vistas på sjukhus med utgångspunkt i de kvalitetskrav som Nordisk standard för omsorg om barn och unga som vistas på sjukhus (NOBAB) har formulerat. Upp- draget redovisades och är föremål för beredning inom . skulle inom uppdraget även se över ungdomsmottag- ningarnas förebyggande verksamhet samt belysa det medicinska omhän- dertagandet av asylsökande barn. Denna del av uppdraget redovisades i Skr. 2001/02:166 mars . Barnkompetens i vården samt barns behov vid sjukhusvistelser framhåller att barnkompetens inom hälso- och sjukvården både omfattar formell kompetens, vilken kan erhållas genom utbildningar av olika slag, och kompetens att kommunicera med barn och dess anhö- riga. Styrelsen menar att det är viktigt att en bred barn- och ungdoms- kompetens säkerställs och stärks inom primärvården för att den skall kunna utgöra en första linjens hälso- och sjukvård även för barn och unga. Huvudmannen bör skapa förutsättningar för vidareutbildning för att införskaffa samt vidmakthålla barnkompetensen. Primärvården bör enligt styrelsen förstärkas med psykolog och socionomkompetens. Samverkan mellan verksamheter är en annan viktig aspekt. Styrelsen föreslår vidare att det Nationella planeringsstödet för personalförsörjning inom hälso- och sjukvården kompletteras med ett slags planeringsstöd även för barnkompetens. Barn har det generellt sett bra på sjukhus i och barn läggs heller inte in på sjukhus om det inte är alldeles nödvändigt. Det är viktigt att säkerställa den nivå som redan finns och vidareutveckla metoder och rutiner att ta hand om barn och unga i sjukhussituationen. NOBAB, för sjuka barns behov, utvecklade en gemensam Nordisk standard för omsorg om Barn och unga på sjukhus, den s.k. NOBAB-standarden. Standarden utgår från FN:s konvention om barnets rättigheter. Möjlighet till föräldramedverkan och att personal som vårdar och behandlar barn skall ha sådan utbildning och kompetens att de kan be- möta de fysiska och psykiska behoven hos barnet och dess familj är exempel på innehållet. Styrelsens utvärdering visade att NOBAB:s stan- dard i sin nuvarande form väl kan tjäna som kvalitetsinstrument inom hälso- och sjukvården för att säkerställa en lämplig miljö för barn som vistas på sjukhus. Rapporten om barnkompetens i vården samt om barns behov vid sjukhusvistelser bereds inom . Som en del i uppdraget skulle även göra en översyn av ungdomsmottagningarnas förebyggande verksamhet. I sammanhanget skulle unga mäns möjlighet till stöd och råd särskilt uppmärksammas. Rapporten kommer med ett antal förslag riktade till verksamhetens huvudmän. I rapporten konstateras att mottagningarnas utåtriktade verksamhet når alla ungdomar men att av de individuella besöken består av pojkar. För att komma till rätta med det föreslår att det utåtriktade arbetet förbättras och intensifieras samt att fler män anställs i verksamheten. En särskild mottagningstid för unga män ses vidare som en viktig aspekt i sammanhanget. Särskild kompetens om särskilda behov hos olika grupper, så som Skr. 2001/02:166 invandrare och bi- och homosexuella, är vidare viktigt enligt rapporten, liksom en större psykosocial och socioekonomisk kompetens. Huvud- männen bör formulera lokala mål för verksamheten och därutöver klar- göra lednings- respektive verksamhetsansvar. Styrelsen efterlyser ytter- ligare forskning på området och betonar särskilt unga invandrarmäns behov. Med anledning av uppdraget anordnade i samarbete med en konferens om ungdomsmottagningarnas arbete med pojkar med syfte att belysa pojkars behov och möjligheter till kontakt med ungdomsmottagningarna och för att förmedla erfarenheter av det praktiska arbetet med pojkar på mottagningarna. Asylsökande barns medicinska mottagande fick 1998 regeringens uppdrag att belysa det medicinska omhändertagandet av asylsökande barn. Rapporten överlämnades till regeringen . har därefter, , på regeringens uppdrag, överlämnat en rapport till regeringen angående för- utsättningar för riktlinjer för hur asylsökande barn skall få tillgång till hälsosamtal och hur dessa barns hälsotillstånd skall kartläggas. Rappor- ten bereds inom . 6.3Barns och ungas inflytande i samhällsplaneringen Regeringen gav i uppdrag att tillsammans med , , och utveckla metoder för hur barns och ungdomars inflytande skall förverkligas i kommunerna i frågor som rör samhälls- och trafikplanering. redovisade sitt uppdrag till regeringen med att lämna rapporten är också medborgare. I rapporten ges dels en beskrivning av olika arbetssätt och metoder för att ta till vara barns och ungas erfarenheter och utveckla deras inflytande. Det ges också en beskrivning av ett antal exempel på hur man i olika kommuner i landet har arbetat med att låta barn och ungdomar bli del- aktiga i planeringsprocesser. Rapporten innehåller också ett antal förslag till åtgärder för att utveckla barns och ungas deltagande och inflytande i planeringen. Rapporten har flera syften, den riktar sig såväl till kommunala besluts- fattare och planerare som till lärare och pedagoger, men också till ung- domar. har tillsammans med de myndigheter och förbund som deltog i regeringsuppdraget genomfört tre regionala kon- ferenser om barns och ungdomars inflytande i samhällsplaneringen. Kon- ferensernas målgrupper har varit lärare, planerare och kommunpolitiker. har från regeringen erhållit särskilda medel för genomförandet av konferenserna. förslag i övrigt är alltjämt föremål för beredning inom . Uppdrag till SCB om barnstatistik () har haft regeringens uppdrag att utveckla barnstatistiken. SCB har erhållit särskilda medel för upp- dragets genomförande. Arbetet har initialt varit inriktat på att det skall finnas tillgång till en grundläggande statistik om barn och deras familjer. I huvudsak har syftet med det arbetet uppnåtts. SCB har gett ut tre publi- kationer Barn och deras familjer 1998, 1999 respektive 2000. I rappor- ten Barn och deras familjer 2000 (Demografiska rapporter 2002:2) redovisas material om familjesammansättning, separation mellan föräld- rar, boende, inkomster, barnomsorg och föräldrars sysselsättning. I SCB:s uppdrag ingår att även fortsättningsvis utveckla barnstati- stiken. En målsättning i detta arbetet bör vara att ge en så allsidig och heltäckande bild av barns och ungas situation som möjligt. I det kan ligga att utnyttja statistik som produceras av andra producenter än SCB. Det kan också handla om att belysa interaktionen mellan olika delar av barns liv. Intressanta områden för fortsatt arbete är skola, barns hälsa, barn i det rättsliga systemet, barn i m.fl. Regeringen konstaterade i strategipropositionen att kunskap om barn- konventionen i yrkesgrupper som skall arbeta inom verksamheter som rör barn är ett viktigt instrument för att få genomslag för barnkonven- tionens anda och intentioner. Regeringen gav därför i uppdrag att stimulera lärosätena att inordna FN:s konvention om barnets rättigheter i utbildningar för yrkesgrupper som kommer att arbeta med barn. uppgift är att definiera en krets av utbildnings- program som i första hand bör behandla . Verket bör också stimulera lärosätena att finna former för hur kan integreras i undervisningen. Verket skall informera universitet och hög- skolor om vikten av att studenterna har kunskaper om konventionen. Detta kan ske genom skriftligt material eller genom att seminarier anord- nas. Verket bör också direkt till berörda studenter sprida kunskap om konventionens existens. skall vidare kartlägga läro- sätenas arbete med att bibringa berörda studenter kunskap om innehållet i konventionen. skall redovisa sitt uppdrag och har erhållit särskilda medel för uppdragets genomförande. 7 Utredningar med uppdrag att stärka barnets rätt i lagstiftning pekade vid sin genomgång av svensk lagstiftning och praxis ut några områden där det finns behov av att stärka barnets rättig- heter och föra in ett tydligt barnperspektiv i lagstiftningen. lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU), sexualbrottskapitlet i samt frågor om barnmisshandel. 2001/02:166 Regeringen aviserade i strategipropositionen att den avsåg att ge direktiv till utredningar inom dessa områden. Dessa utredningar har slutförts och betänkandena bereds inom . Nedan ges en beskriv- ning av utredningarnas förslag samt hur regeringen avser att gå vidare med frågorna. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att genomföra en översyn av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU (dir. 1999:43). Utredaren redovisade sitt uppdrag i betänkandet Omhändertagen (SOU 2000:77). Utredaren har bl.a. föreslagit att det i lagen skall införas uttryckliga bestämmelser om att barnets bästa skall vara avgörande vid alla beslut enligt lagen och att barnet skall ha rätt att komma till tals. Utredaren har också föreslagit att en ansökan om vård skall innehålla en ingående redogörelse för barnets situation och en specificerad vårdplan. Vidare har utredaren föreslagit att socialnämnden skall göra en särskild prövning av hur barnets framtid skall utformas, att socialnämnden skall göra en bedömning av om det finns skäl att ansöka om vårdnadsöverflyttning samt att ett beslut om vårdens upphörande inte får strida mot vad som är bäst för barnet. Ytterligare ett förslag från utredaren är att det i socialtjänstlagen skall införas en bestämmelse om rätt för socialnämnden att tala med barnet även om vårdnadshavaren motsätter sig det. Betänkandet har remissbehandlats och bereds nu vidare inom tillsammans med betänkandet från Kommittén mot barn- misshandel med sikte på en samlad proposition . beslutade regeringen att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppdrag att utreda barnmisshandel och därmed samman- hängande frågor (dir. 1998:105). Kommittén mot barnmisshandel hade ett brett uppdrag gällande frågor om barnmisshandel. I sitt utåtriktade arbete har kommittén utöver Föräld- raboken, riktad till föräldrar och andra vårdnadshavare gett ut en CD med namnet Fatta förstå med barn i årskurs 47 som målgrupp, cirka 453 000 elever. En tredje aktivitet Att misstänka barnmisshandel vände sig till yrkesgrupper som arbetar med barn . Syftet var att informera om tecken på barnmisshandel och om anmälningsskyldigheten enligt socialtjänstlagen. 70 000 informationspaket skickades ut till sko- lor, förskolor, barnhabilitering och barnavårdscentraler. Kommittén föreslog i sitt delbetänkande Barnmisshandel Polisens och åklagarnas handläggningstider och arbetsmetoder (SOU 2000:42) flera åtgärder för att förstärka barnperspektivet och förbättra handlägg- ningen av barnmisshandelsärendena. ren har tagit fasta på dessa förslag och utvecklar sin verksamhet som rör barn, bl.a. genom ökade satsningar på utbildning. 2001/02:166 som grundar sig på kommitténs förslag och som innebär att större krav kommer att ställas på den som leder förhör med barn och på hur för- undersökningen skall bedrivas trädde i kraft . infördes en ny bestämmelse i förundersökningskun- görelsen i syfte att förkorta handläggningstiderna vid förundersökningar där barn och unga utsatts för t.ex. våldsbrott. Sådana förundersökningar skall bedrivas särskilt skyndsamt. Från den tidpunkt då någon är skäligen misstänkt för brottet skall förundersökningen som huvudregel vara avslutad och beslut fattat i åtalsfrågan . Kommittén lämnade sitt huvudbetänkande Barnmisshandel att före- bygga och åtgärda (SOU 2001:72) . Kommittén presenterar en definition av begreppet barnmisshandel och föreslår hur samverkan mellan berörda aktörer kan förbättras bl.a. genom att får ett lagstadgat ansvar för att samverkan kommer till stånd. Vidare föreslås att det i relevanta lagar skall finnas en referens till anmälningsskyldigheten enligt socialtjänstlagen för att höja benägenheten att anmäla till social- tjänsten. Kompetens- och kvalitetshöjande åtgärder inom , förskolan, skolan och fritidshemmet samt inom hälso- och sjukvården är andra förslag. Tonvikt läggs på förebyggande åtgärder och kommittén föreslår att möjligheterna att inrätta ett Nationellt riskbarncentrum utreds. Betänkandet har remissbehandlats och bereds nu vidare i tillsammans med betänkandet från (se ovan) med sikte på en samlad proposition . tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté () med uppdrag att göra en genomgripande översyn av bestämmelserna om sexualbrott i 6 kap. . Översynen skulle, när det gäller sexualbrott mot barn, utgå från krav. Kommittén lämnade sitt slutbetänkande Sexualbrotten Ett ökat skydd för den sexuella integriteten och angränsande frågor (SOU 2001:14) . Kommittén har föreslagit en ny reglering av sexualbrotten. Vidare har kommittén bl.a. föreslagit att det införs sär- skilda bestämmelser om straffansvar för handel med människor respek- tive med barn för sexuella ändamål liksom att kravet på dubbel straffbar- het för brott begångna utomlands inte skall gälla för vare sig allvarliga sexualbrott mot barn eller de nya straffbestämmelserna om handel med människor respektive barn. Kommittén har också föreslagit en skärpning av förbudet mot köp av sexuella tjänster av underåriga samt att skyddet för ungdomar mot att användas för sexuella posering skall stärkas. Betänkandet har remitterats. Regeringen planerar att lämna en proposi- tion med förslag till ny straffbestämmelse om människohandel för sexuella ändamål till . Beredningen av kom- mitténs övriga förslag beräknas fortgå under innevarande år. Andra initiativ från regeringen sjönk barnafödandet i till de lägsta nivåer som någonsin uppmätts i vårt land. Detta skedde av ekono- misk recession med internationell lågkonjunktur, inhemsk kostnadskris och neddragen sysselsättning. Det blev en mycket brant nedgång av barnafödandet efter att i skiftet haft en av högsta fruktsamhetsnivåer. Förändringen väcker självklart frågor. beslutade regeringen om direktiv för en arbetsgrupp vars syfte var att systematisera befintliga fakta och kunskaper om de faktorer som påverkar barnafödandet. I upp- draget ingick att söka identifiera faktorer som är viktiga för unga män- niskors beslut att skaffa eller inte skaffa barn. Arbetsgruppen har i sitt arbete utgått från individens rätt att själv välja hur den vill forma sitt liv. Samhällets uppgift är att stödja dem som väljer att skaffa barn och att undanröja hinder för att föda barn. Arbetsgruppen har tagit del av den forskning som finns inom området, både i och i andra länder. De viktigaste slutsatserna är: Barnafödandet har sjunkit dramatiskt . Trots det ligger det svenska födelsetalet nära genomsnittet för EU. Barnafödandet har bara återhämtat sig marginellt trots att arbetsmarknaden blivit väsentligt bättre och familjestöden i huvudsak återställts. Det är till stor del kvinnor med låg utbildning och begränsad anknytning till arbetsmarknaden som avstått från att föda barn. Många av dem har valt att skaffa sig mer utbildning. Barnafödandet har skjutits uppåt i åldrarna.