prop · GP03111 · 2002-03-07 00:00:00 — 7.1Förslaget till lag om ändring i Paragrafen som är ny är generellt utformad och skall tillämpas oavsett i vilken egenskap den unge skall kallas till ett sammanträde. Första stycket första meningen anger att bestämmelser om att en kallelse till sammanträde i vissa fall skall förenas med ett vitesföreläggande inte gäller den som är . Av första stycket andra meningen följer att rätten inte skall förelägga vite när den som skall kallas till sammanträde har fyllt 15 men inte , om det finns anledning att anta att den unge inte kan infinna sig utan medverkan av vårdnadshavare eller annan som svarar för hans eller hennes vård och fostran. Ungdomar som har fyllt 15 men inte får normalt anses ha möjlighet att på egen hand följa ett föreläggande att inställa sig till sammanträde. Om det finns uppgifter som ger anledning att anta att den unge inte på egen hand har möjlighet att infinna sig, bör han eller hon dock inte föreläggas vite. Om den unge exempelvis fortfarande går i och en vårdnadshavare måste intyga en begäran om ledighet torde han eller hon sakna möjlighet att på egen hand infinna sig. Så kan också vara fallet om den unge har en lång resväg till domstolen med konsekvens att reskostnaden blir så hög att han eller hon måste be om pengar från vårdnadshavaren eller någon annan vuxen. Lagrådet har beträffande resekostnader anfört att de ekonomiska effekterna knappast bör hindra att vite föreläggs, om möjligheten att i förskott få ersättning för resekostnader står öppen. Även om möjligheten till förskott står öppen kan det emellertid inte uteslutas att det ändå finns situationer då det kan antas att den unge inte kan infinna sig utan medverkan från den som svarar för den unges vård och fostran. I ovan nämnda fall kan det alltså ofta finnas anledning att anta att den unge inte kan infinna sig utan medverkan från vårdnadshavaren eller annan som svarar för hans eller hennes vård och fostran. Men det kan även finnas andra fall då den unge inte kan infinna sig utan medverkan från vårdnadshavaren och vite följaktligen inte skall föreläggas. Om det inte finns några uppgifter som talar för att den unge inte utan Prop. 2001/02:111 medverkan från vårdnadshavaren eller annan kan infinna sig till sammanträdet behöver domstolen som regel inte vidta ytterligare åtgärder. Frågan måste dock avgöras från fall till fall. De uppgifter domstolen behöver torde för brottmålens del i många fall återfinnas i yttrandet från socialnämnden om den unge är tilltalad. Enligt andra stycket skall den omständigheten att något vite inte har satts ut i en kallelse inte hindra att den unge kallas på nytt eller att i övrigt sådana åtgärder vidtas vid den fortsatta handläggningen av målet som skulle ha kunnat komma i fråga om vite hade förelagts. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 4.1.4. När den som skall kallas till sammanträde inte har fyllt skall enligt tredje stycket den unges vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges vård och fostran underrättas om kallelsen, om det inte finns särskilda skäl mot det. Om vårdnadshavaren inte har det faktiska ansvaret för den unge skall således i stället den eller de som svarar för den unges vård och fostran underrättas. Det kan här röra sig om exempelvis familjehemsföräldrar eller far- och morföräldrar eller en förälder som inte är vårdnadshavare men som den unge bor hos. Det får avgöras från fall till fall vem som skall underrättas, om det inte är klart att vårdnadshavaren också har det faktiska ansvaret för den unge. Särskilda skäl mot att underrätta dem som har det faktiska ansvaret för den unge kan finnas exempelvis om det kan antas vara till större skada än nytta för den unge om dessa underrättas. En underrättelse bör också kunna underlåtas när den uppenbarligen inte skulle fylla någon funktion. En underrättelse kan lämnas på det sätt domstolen finner lämpligt. Som framgår ovan är denna bestämmelse generell. Om den unge är tilltalad skall dock bestämmelsen om underrättelse i 26 § LUL tillämpas i stället. Detta följer av sista meningen i tredje stycket. 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Bestämmelsen har ändrats på så sätt att myndigheten skall underrätta och kalla inte bara vårdnadshavaren eller annan som svarar för den unges vård och fostran, d.v.s. den eller de som har det huvudsakliga ansvaret för den unge, utan också, i förekommande fall, även andra som kan anses ha en fostrande roll i förhållande till den unge. denna ändring har behandlats i avsnitt 4.2.2. som inte är vårdnadshavare men som regelbundet umgås med den unge ofta anses ha en fostrande roll. Men även föräldrar som har ett sporadiskt umgänge kan ibland ha en sådan roll. Också andra vuxna än den unges föräldrar kan ha en fostrande roll för den unge, även om den unge faktiskt bor hos vårdnadshavaren. Till exempel kan före detta familjehemsföräldrar, styvföräldrar, far- och morföräldrar, stödpersoner eller lärare stå i ett sådant närmare förhållande till den unge. Bestämmelsen innebär också att vårdnadshavaren skall kallas även om denne inte har det huvudsakliga ansvaret men han eller hon ändå har en fostrande roll i förhållande till den unge. Uppgift om det finns någon annan vuxen än den eller de som har det huvudsakliga ansvaret för den unge och som står i ett sådant förhållande till denne att han eller hon bör underrättas och kallas bör i första hand inhämtas från den unge själv. Om den unge inte vill lämna någon uppgift om det bör man i stället fråga någon annan som kan ha en sådan uppgift, t.ex. den unges vårdnadshavare eller . De myndigheter som har att tillämpa bestämmelsen skall inte behöva initiera några större utredningar i frågan om någon annan än den som har det huvudsakliga ansvaret skall underrättas och kallas. Någon ytterligare utredning än att höra med den unge, vårdnadshavaren eller behöver normalt inte genomföras. Polisens och åklagarnas eventuella kontakter, underrättelser och kallelser bör redovisas i förundersökningsprotokollet eller på annat sätt. Vårdnadshavaren eller annan som svarar för den unges vård och fostran samt andra som har en fostrande roll i förhållande till den unge skall inte underrättas och kallas, om det är till men för utredningen eller det annars finns särskilda skäl mot det. När det gäller de fall då underrättelse och kallelse får underlåtas på grund av att det finns särskilda skäl mot det hänvisas, utöver vad som sägs nedan, till vad som gäller i fråga om underrättelse till vårdnadshavare eller annan (prop. 1994/95:12 s. 97). Men för utredningen kan t.ex. anses föreligga, om ett önskvärt snabbt inledande av utredningen skulle fördröjas om någon annan utöver den som har huvudansvaret för den unges vård och fostran skall underrättas och kallas. Det kan ibland också anses föreligga men för utredningen om den som inte har det huvudsakliga ansvaret för den unge bor på en annan ort och dennes inställelse kraftigt skulle fördröja utredningen. Däremot bör inte den omständigheten att myndigheten anser att alltför många närvarande vid förhöret kan hämma den unges vilja att berätta utgöra men för utredningen, eftersom det viktiga inte är att dessa sitter med vid förhöret, utan att de finns tillgängliga och kan bilda sig en uppfattning om vad som har hänt och kan vara till stöd och hjälp för den unge. Om man kan befara att den unge skulle bli mindre meddelsam på grund av en särskild persons närvaro bör man underlåta att kalla denne. Om den unge önskar att någon annan än den som har det huvudsakliga ansvaret skall underrättas och kallas, bör detta ske. Om den unge uppger att det finns någon annan person som står honom eller henne nära men att han eller hon inte vill att denne skall underrättas och kallas, bör det finnas goda grunder för att man skall gå med på den unges önskemål. Om man kan misstänka att närvaron skulle vara till större skada än nytta, bör dock en kallelse underlåtas. I dessa fall torde det dock vanligtvis inte finnas skäl för att även underlåta att underrätta personen ifråga. Vid bedömningen om det finns särskilda skäl mot att underrätta och kalla en förälder som inte är vårdnadshavare kan vidare beaktas att en orsak till att föräldrarna inte har gemensam vårdnad ofta kan vara att det finns svåra konflikter mellan föräldrarna och att det ibland kan vara fråga om fall av misshandel eller andra övergrepp från den förälder som inte har vårdnaden om den unge. Om det av någon särskild anledning kan antas att en förälder därför inte bör kallas, bör myndigheten utreda detta närmare, bl.a. genom att vända sig till vårdnadshavaren. I första stycket har en motsvarande ändring gjorts som i 5 § innebärande att myndigheten till sammanträffandet skall kalla inte endast den som har det huvudsakliga faktiska ansvaret för den unge utan också, i förekommande fall, andra vuxna som kan anses ha en fostrande roll för Beträffande frågan om vilka som skall kallas utöver den som har det huvudsakliga faktiska ansvaret för den unge och innebörden av uttrycket särskilda skäl hänvisas till kommentaren till 5 §. I första stycket har en ändring gjorts innebärande att tingsrätten skall underrätta inte endast den som har det huvudsakliga faktiska ansvaret för den unge utan också, i förekommande fall, andra vuxna som kan anses ha en fostrande roll för den unge. Beträffande frågan om vilka som skall underrättas utöver den som har det huvudsakliga faktiska ansvaret för den unge och innebörden av uttrycket särskilda skäl hänvisas till kommentaren till 5 §. Som framgår under avsnitt 4.2.2. är avsikten inte att de myndigheter som har att tillämpa lagen skall behöva initiera någon större utredning om det finns någon ytterligare person som skall underrättas och kallas. Domstolen bör normalt kunna utgå från att endast de som har underrättats och kallats enligt 5 § och som antecknats i förundersökningsprotokollet eller på annat sätt skall underrättas. En ändring har gjorts i bestämmelsen som innebär att myndigheten skall underrätta och kalla inte endast den som har det huvudsakliga faktiska ansvaret för den unge utan också, i förekommande fall, andra vuxna som kan anses ha en fostrande roll för den unge. Beträffande frågan om vilka som skall underrättas och kallas utöver den som har det huvudsakliga faktiska ansvaret för den unge och innebörden av uttrycket särskilda skäl hänvisas till kommentaren till 5 §. 7.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:242) om domstolsärenden I andra stycket införs en hänvisning även till 32 kap. 7 § RB. Om ett sammanträde ställs in i förväg därför att någon som har kallats till sammanträdet har anmält förhinder får rätten således ändå besluta om påföljd som upptagits i föreläggandet om inställelse, om den som har anmält förhinder inte i efterhand kommer in med utredning som gör det sannolikt att han eller hon hade laga förfall. Ändringen har behandlats i avsnitt 4.3. Lagförslagen i promemorian Kallelser av barn och ungdomar till polisförhör och domstolssammanträde m.m. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 36 kap. 22 § skall ha följande lydelse, dels att det skall införas en ny paragraf, 9 kap. 9 §, av följande lydelse. bestämmelser om att den som skall kallas till domstol i vissa fall skall föreläggas vite gäller inte den som inte har fyllt . Om den som skall kallas har fyllt femton men inte , får rätten förelägga vite endast om det finns särskilda skäl för det. Har den som skall kallas till domstol inte fyllt , skall den unges vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges vård och fostran underrättas om tidpunkten för förhandlingen, om det inte finns särskilda skäl mot det. Den omständigheten att något vite inte har satts ut i en kallelse hindrar inte att den unge utan vitesföreläggande kallas på nytt eller hämtas till rätten, eller att sammanträde avslutas eller mål avgörs, om han eller hon inte infunnit sig. Bestämmelserna i detta kapitel Bestämmelserna i detta kapitel om vitesföreläggande och om om vitesföreläggande och om 1Tidigare 9 kap. 9 § upphävd genom 1999:84. 2Senaste lydelse 1997:747. häkte gäller inte vittne som avses i häkte gäller inte vittne som avses i 13 § första stycket. 13 § första stycket 2. får dock hämtas till rätten. får dock hämtas till rätten. inte heller vittne som avses i 13 § första stycket 1. bestämmelserna i 9 kap. 9 §. Om den som åberopat ett vittne avstår från förhör med vittnet eller om frågan om vittnesförhör annars förfaller, får därefter inga tvångsmedel enligt 20 eller 21 § användas mot vittnet. Denna lag träder i kraft . 2Förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom föreskrivs att 5, 18, 26 och 33 §§ lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare skall ha följande lydelse. Om någon som inte har fyllt Om någon som inte har fyllt är skäligen misstänkt för är skäligen misstänkt för annan som svarar för den unges annan som svarar för den unges vård och fostran samt förälder som underrättas samt kallas till förhör regelbundet umgås med den unge som hålls med den unge, om detta inte är till men för utredningen till förhör som hålls med den unge, eller det annars finns särskilda skäl om detta inte är till men för utredningen eller det annars finns särskilda skäl mot det. Den unge skall underrättas om Den unge skall underrättas om ett beslut om åtalsunderlåtelse vid ett beslut om åtalsunderlåtelse vid efter det att beslutet har fattats. efter det att beslutet har fattats. unges vårdnadshavare, eller annan som svarar för den unges vård och som svarar för den unges vård och regelbundet umgås med den unge möter hinder eller annars finns särskilda skäl mot det. om det inte möter hinder eller annars finns särskilda skäl mot det. ges tillfälle att närvara. bör ges tillfälle att närvara. Är det uppenbart att ett personligt sammanträffande inte kan genomföras inom den tid som anges i första stycket får sammanträffandet äga rum . Kan ett personligt sammanträffande inte genomföras skall den unge underrättas skriftligen om beslutet. När åtal väcks mot den som inte När åtal väcks mot den som inte har fyllt , skall tingsrätten har fyllt , skall tingsrätten underrätta vårdnadshavaren eller underrätta vårdnadshavaren eller annan som svarar för den unges annan som svarar för den unges Senaste lydelse 1994:1760. Senaste lydelse 1994:1760. Senaste lydelse 1994:1760. Den unges vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges vård och fostran samt förälder som regelbundet umgås med den unge skall underrättas om att en utredning som avses i 31 § har inletts samt kallas till förhör som hålls med den unge, om detta inte är till men för utredningen eller det annars finns särskilda skäl mot det. vård och fostran om åtalet och om vård och fostran samt förälder som tidpunkten för huvudförhandlingen, regelbundet umgås med den unge om det inte finns särskilda skäl mot om åtalet och om tidpunkten för huvudförhandlingen, om det inte finns särskilda skäl mot det. Om åtalet avser ett brott på vilket fängelse kan följa, skall vårdnadshavaren eller annan som avses i första stycket, höras i målet, om det kan ske och det inte finns särskilda skäl mot det. Vårdnadshavare eller annan som hörs enligt andra stycket har rätt till ersättning och förskott enligt vad som är föreskrivet om vittne. Ersättningen skall betalas av staten. 33 §4 Den unges vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges vård och fostran skall underrättas om att en utredning som avses i 31 § har inletts samt kallas till förhör som hålls med den unge, om detta inte är till men för utredningen eller det annars finns särskilda skäl mot det. Denna lag träder i kraft . 4 Senaste lydelse 2001:152. ombudsmän, , , , , , , Riksåklagaren, , , , , , , , , vid , , kommun, kommun, kommun, (), akademikers centralorganisation ), , , Föreningen , , i samhället (), Rädda barnens riksförbund, och Skola (RHS), Kriminologiska Insitutionen vid och . Riksåklagaren har bifogat yttranden från Åklagarmyndigheterna i , , , , och . TCO och har avstått från att yttra sig. kommun, kommun, Föreningen , , och vid har inte svarat på remissen. Regeringen har följande förslag till lagtext. 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att det i skall införas en ny paragraf, 9 kap. 9 §, av följande lydelse. Bestämmelser i denna balk om att den som skall kallas till ett sammanträde skall föreläggas vite i vissa fall gäller inte den som är . Har den som skall kallas fyllt femton men inte , skall rätten inte förelägga vite, om det finns särskilda skäl mot det. Den omständigheten att något vite inte har satts ut i en kallelse hindrar inte att den unge utan vitesföreläggande kallas på nytt eller hämtas till rätten, eller att ett sammanträde avslutas eller ett mål avgörs, om han eller hon inte infinner sig. Har den som skall kallas till ett sammanträde inte fyllt , skall den unges vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges vård och fostran underrättas om tidpunkten för förhandlingen, om det inte finns särskilda skäl mot det. Om den som skall kallas är tilltalad gäller i stället bestämmelserna om underrättelse i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Denna lag träder i kraft . 1 9 kap. 9 § upphävd genom 1999:84. 2Förslag till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Härigenom föreskrivs att 5, 18, 26 och 33 §§ lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare skall ha följande lydelse. Om någon som inte har fyllt Om någon som inte har fyllt är skäligen misstänkt för är skäligen misstänkt för annan som svarar för den unges annan som svarar för den unges underrättas samt kallas till förhör underrättas samt kallas till förhör som hålls med den unge, om detta som hålls med den unge, om detta inte är till men för utredningen inte är till men för utredningen eller det annars finns särskilda skäl eller det annars finns särskilda skäl Den unge skall underrättas om Den unge skall underrättas om ett beslut om åtalsunderlåtelse vid ett beslut om åtalsunderlåtelse vid efter det att beslutet har fattats. efter det att beslutet har fattats. unges vårdnadshavare, eller annan som svarar för den unges vård och som svarar för den unges vård och möter hinder eller annars finns möter hinder eller annars finns särskilda skäl mot det. särskilda skäl mot det. ges tillfälle att närvara. ges tillfälle att närvara. Är det uppenbart att ett personligt sammanträffande inte kan genomföras inom den tid som anges i första stycket får sammanträffandet äga rum . Kan ett personligt sammanträffande inte genomföras skall den unge underrättas skriftligen om beslutet. När åtal väcks mot den som inte När åtal väcks mot den som inte har fyllt , skall tingsrätten har fyllt , skall tingsrätten annan som svarar för den unges annan som svarar för den unges vård och fostran om åtalet och om vård och fostran om åtalet och om tidpunkten för huvudförhandlingen, tidpunkten för huvudförhandlingen, 1Senaste lydelse 1994:1760. 2Senaste lydelse 1994:1760. 3 Senaste lydelse 2001:152. om det inte finns särskilda skäl mot om det inte finns särskilda skäl mot Om yttrande som avses i 11 § skall lämnas eller har lämnats av socialnämnden, skall rätten underrätta nämnden om tidpunkten för Om åtalet avser ett brott på vilket Om åtalet avser ett brott på vilket avses i första stycket, höras i målet, avses i första stycket, höras i målet, om det kan ske och det inte finns om det kan ske och det inte finns särskilda skäl mot det. särskilda skäl mot det. Vårdnadshavare eller annan som Vårdnadshavare och annan som hörs enligt andra stycket har rätt till hörs enligt andra stycket har rätt till ersättning och förskott enligt vad ersättning och förskott enligt vad som är föreskrivet om vittne. som är föreskrivet om vittne. Ersättningen skall betalas av staten. Ersättningen skall betalas av staten. Den unges vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges annan som svarar för den unges vård och fostran skall vård och fostran skall underrättas om att en utredning underrättas om att en utredning som avses i 31 § har inletts samt som avses i 31 § har inletts samt kallas till förhör som hålls med den kallas till förhör som hålls med den unge, om detta inte är till men för unge, om detta inte är till men för utredningen eller det annars finns utredningen eller det annars finns särskilda skäl mot det. särskilda skäl mot det. Denna lag träder i kraft . 4 Senaste lydelse 2001:152. 3Förslag till lag om ändring i lagen (1996:242) om domstolsärenden Härigenom föreskrivs att 45 § lagen (1996:242) om domstolsärenden skall ha följande lydelse. Den som har kallats till sammanträde men inte kan inställa sig skall anmäla det till domstolen. I fråga om laga förfall tillämpas I fråga om laga förfall tillämpas 32 kap. 68 §§ . Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , regeringsrådet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, och 3.lag om ändring i lagen (1996:242) om domstolsärenden. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i 9 kap. 9 § I fråga om unga som fyllt femton men inte skall rätten inte förelägga vite om det finns särskilda skäl mot det. Enligt motiven skall särskilda skäl anses föreligga om det finns uppgifter som ger anledning anta att den unge inte på egen hand har faktisk möjlighet att följa föreläggandet. Ett exempel som ges är att reskostnaden till domstolen är så hög att den unge måste be vårdnadshavaren eller annan om pengar. Här vill Lagrådet erinra om att den som inställer sig vid domstol som vittne eller i övrigt enligt särskilda bestämmelser kan få förskott på bl.a. reseersättning. Står möjligheten till förskott öppen bör knappast de ekonomiska effekterna hindra att vite föreläggs. Förutsättningarna för att inte förelägga vite kan enligt Lagrådets mening lämpligen knytas till om det kan antas att den unge inte kan infinna sig vid sammanträdet utan medverkan av vårdnadshavare eller annan som svarar för hans eller hennes fostran. Har någon som kallats vid vite uteblivit, kan domstolen vidta ett antal alternativa åtgärder. Av andra stycket som har till syfte att ange att dessa åtgärder står till buds också då något vite inte förelagts vid kallelser enligt första stycket får man en uppfattning om vari dessa åtgärder består. Den närmare innebörden av de olika åtgärderna framgår emellertid först av särskilda bestämmelser (t.ex. 46 kap. 15 och 15 a §§). Lagrådet förordar att en mer generell skrivning kommer till användning, lämpligen av liknande slag som den som finns i 9 kap. 7 § andra stycket in fine. Mot bakgrund av vad nu sagts, och med vissa redaktionella jämkningar, kan paragrafen få förslagsvis följande lydelse: "Bestämmelser i denna balk om att den som skall kallas till ett sammanträde skall föreläggas vite i vissa fall gäller inte den som är . Vite skall inte heller föreläggas om den som skall kallas fyllt femton men inte och det finns anledning anta att han eller hon inte kan infinna sig utan medverkan av Prop. 2001/02:111 vårdnadshavare eller annan som svarar för hans eller hennes fostran. Den omständigheten att något vite inte har förelagts hindrar inte att den unge kallas på nytt eller att i övrigt sådana åtgärder vidtas vid den fortsatta handläggningen av målet som skulle ha kunnat komma i fråga om vite hade förelagts. Har den som skall kallas till ett sammanträde inte fyllt , skall vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges vård och fostran underrättas om kallelsen, om det inte finns särskilda skäl mot det. Om den som skall kallas är tilltalad gäller i stället bestämmelserna om underrättelse i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare."