prop · GP03132 · 2002-02-27 00:00:00 — Avgiften skall bestämmas med hänsyn till institutets kapitaltäcknings- grad, beräknad enligt 2 kap. 1 § lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Dröjsmålsränta skall tas ut på Dröjsmålsränta skall tas ut på avgifter som inte betalas i rätt tid, avgifter som inte betalas i rätt tid, om det inte finns särskilda skäl om det inte finns särskilda skäl räknas för år enligt en räntefot som räknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av Riksgälds- motsvarar den av fast- kontoret fastställda, vid varje tid ställda, vid varje tid gällande refe- gällande diskontot med tillägg av rensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) med tillägg av åtta Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 1 Senaste lydelse 2000:815. Efter remiss har yttrande över promemorian avgetts av riks- bank, , , , Justitie- kanslern, , , , Riks- gäldskontoret, , , , , , , , vid , i , , Svensk Han- del, , , Finansbolagens före- ning, , , och . När en myndighet vid utsökning eller i annat fall fördelar medel mellan rättsägare i fastighet, har borgenär rätt att för fordran, som är förenad med panträtt i fastig- heten, med den företrädesrätt in- teckningen medför enligt lag få betalning ur medlen intill pantbre- vets belopp. I den mån detta ej förslår, erhåller borgenären betal- ning ur medlen genom ett tillägg. Detta får icke överstiga femton procent av pantbrevets belopp jämte ränta på detta belopp från den dag då fastigheten utmättes, konkursansökan gjordes eller de medel nedsattes som eljest skall fördelas. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av fast- ställda, vid varje tid gällande dis- kontot ökat med fyra procentenhe- ter. Förändringar i diskontot som inträffar efter upprättandet av sak- ägarförteckning skall inte beaktas. 1 Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 6 kap. 3 § jordabalken1 skall ha följande ly- delse. När en myndighet vid utsökning eller i annat fall fördelar medel mellan rättsägare i fastighet, har en borgenär rätt att för fordran, som är förenad med panträtt i fastig- heten, med den företrädesrätt in- teckningen medför enligt lag få betalning ur medlen intill pant- brevets belopp. I den mån detta inte räcker till, erhåller borgenären betalning ur medlen genom ett tillägg. Detta får inte överstiga femton procent av pantbrevets be- lopp jämte ränta på detta belopp från den dag då fastigheten utmät- tes, konkursansökan gjordes eller de medel nedsattes som i övrigt skall fördelas. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar den av fastställda, vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) ökad . Förändringar i referensräntan som inträffar efter upprättandet av en sakägarförteckning skall inte beak- tas. Har flera pantbrev överlämnats som pant för fordran och har inteck- ningarna samma företrädesrätt eller gäller de efter varandra, skall bestämmelserna i första stycket om pantbrevets belopp avse pant- brevens sammanlagda belopp. En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om pantbrevet har utmätts på ansökan av borgenären eller om pantbrevet är pantförskri- vet till honom i andra hand. Balken omtryckt 1971:1209. Senaste lydelse 2000:182. Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 2 Förslag till lag om ändring i räntelagen (1975:635) Härigenom föreskrivs1 i fråga om räntelagen (1975:635) dels att 46 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 9 §, av följande lydelse. I annat fall än som avses i 3 § utgår ränta på förfallen fordran, för vilken betalningstiden försittes, från den dag som infaller en må- nad efter det borgenären har av- sänt räkning eller på annat sätt framställt krav på betalning av bestämt belopp med angivande att underlåtenhet att betala medför skyldighet att utge ränta. Gälde- nären är dock ej skyldig att erläg- ga ränta för tid innan räkningen eller kravet har kommit honom till handa. Avser fordringen skadestånd el- ler annan liknande ersättning som ej kan fastställas utan särskild ut- redning, utgår ränta på förfallet belopp från den dag som infaller efter det borgenären har framställt krav på ersättning och lagt fram utredning som med hän- syn till omständigheterna skäligen kan begäras av honom. Gäldenä- ren är dock ej skyldig att erlägga I annat fall än som avses i 3 § skall ränta betalas på förfallen fordran, för vilken betalningstiden försittes, från den dag som infaller efter det att borge- nären har avsänt en räkning eller på annat sätt framställt krav på betalning av ett bestämt belopp med angivande att underlåtenhet att betala medför skyldighet att utge ränta. Gäldenären är dock inte skyldig att betala ränta för tiden innan räkningen eller kravet har kommit honom till handa. I fordringsförhållanden mellan näringsidkare i deras yrkes- mässiga verksamhet skall ränta betalas enligt första stycket utan att det när kravet framställs behö- ver anges att underlåtenhet att betala medför skyldighet att utge ränta. Detsamma gäller när någon har en fordran på staten, en kom- mun eller ett annat offentligt or- gan på betalning för varor eller tjänster. Avser fordringen skadestånd el- ler annan liknande ersättning som inte kan fastställas utan särskild utredning, skall ränta betalas på förfallet belopp från den dag som infaller efter det att borgenären har framställt krav på ersättning och lagt fram utredning som med hänsyn till omständighe- terna skäligen kan begäras av ho- nom. Gäldenären är dock inte 1Jfr och rådet direktiv /35/EG av om bekäm- pande av sena betalningar vid handelstransaktioner (EGT L 200, , s. 35, Celex 32000L0035). 2Senaste lydelse 1991:858. ränta för tid innan kravet och ut- redningen har kommit honom till handa. Oavsett vad som föreskrivs i första och andra styckena utgår ränta på förfallen fordran senast för delgivning av ansö- kan om betalningsföreläggande eller av stämning i mål om utgi- vande av betalning. Utan hinder av bestämmelserna i andra och tredje styckena utgår ränta på en fordran, som avser skadestånd med anledning av ett uppsåtligt brott och inte skall utges som livränta, alltid från den dag då skadan uppkom. I fall som avses i 2 § andra stycket beräknas ränta för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . skyldig att betala ränta för tiden Prop. 2001/02:132 innan kravet och utredningen har kommit honom till handa. Oavsett vad som föreskrivs i första, andra och tredje styckena skall ränta betalas på förfallen fordran senast för del- givning av ansökan om betalnings- föreläggande eller av stämning i mål om utgivande av betalning. Trots bestämmelserna i tredje och fjärde styckena skall ränta betalas på en fordran, som avser skadestånd med anledning av ett uppsåtligt brott och inte skall utges som livränta, från den dag då ska- dan uppkom. I fall som avses i 2 § andra stycket beräknas ränta för år enligt en räntefot som motsvarar den vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § med ett tillägg av . I fall som avses i 3 eller 4 § be- räknas ränta för år enligt en ränte- fot som motsvarar det av Riks- gäldskontoret fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . Om det vid bestämmande av skadestånd med anledning av personskada skall avräknas förmåner som utgår en- ligt 5 kap. 3 § 1 skadeståndslagen (1972:207), utgör dock tillägget till diskontot för tiden till dess att det har slutligt avgjorts vilka såda- na förmåner som utgår . I fall som avses i 3 eller 4 § be- räknas ränta för år enligt en ränte- fot som motsvarar den vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § med ett tillägg av åtta procenten- heter. Om det vid bestämmande av skadestånd med anledning av per- sonskada skall avräknas förmåner som en skadelidande har rätt till enligt 5 kap. 3 § 1 skadeståndsla- gen (1972:207), utgör dock tilläg- get till referensräntan för tiden till dess att det har slutligt avgjorts vilka sådana förmåner som ges . Referensränta enligt denna lag är den ränta som till- lämpade vid den huvudsakliga refinansieringstransaktion som ge- Senaste lydelse 2000:183. Senaste lydelse 2000:183. nomfördes närmast före det kalen- Prop. 2001/02:132 derhalvår under vilket räntan skall gälla, avrundad till närmast högre halva procentenhet. fastställer referensräntan genom särskilt beslut två gånger . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 4 § andra stycket gäller inte för krav som framställts före ikraftträdandet. 3.För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 3Förslag till lag om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 § lagen (1980:1102) om handels- bolag och enkla bolag skall ha följande lydelse. För varje räkenskapsår skall en bolagsman tillgodoräknas dels ränta på den insats han hade kvar i bolaget vid räkenskapsårets bör- jan, dels ett skäligt arvode för sin förvaltning av bolagets ange- lägenheter. Räntan skall beräknas enligt den räntefot som motsvarar det av fast- ställda diskonto som gällde vid räkenskapsårets början med tillägg av . För varje räkenskapsår skall en bolagsman tillgodoräknas dels ränta på den insats han hade kvar i bolaget vid räkenskapsårets bör- jan, dels ett skäligt arvode för sin förvaltning av bolagets ange- lägenheter. Räntan skall beräknas enligt den räntefot som motsvarar den av fastställda refe- rensränta enligt 9 § räntelagen (1975:635) som gällde vid räken- skapsårets början med ett tillägg av . Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 1 Senaste lydelse 2000:184. 4Förslag till lag om ändring i lagen (1984:292) om av- talsvillkor mellan näringsidkare Härigenom föreskrivs1 att 1 och 3 §§ lagen (1984:292) om avtals- villkor mellan näringsidkare skall ha följande lydelse. Om ett villkor, som en näringsidkare ställer upp när han ingår eller av- ser att ingå avtal med en annan näringsidkare, är att anse som oskäligt mot denne, kan förbjuda näringsidkaren att i fort- sättningen ställa upp samma eller väsentligen samma villkor i liknande fall. Ett sådant förbud kan också riktas mot någon som är anställd hos näringsidkaren eller mot någon annan som handlar på dennes vägnar. Första stycket gäller även vill- kor som ställs upp när staten, en kommun eller ett annat offentligt organ köper, leasar, hyr eller på annat sätt skaffar varor eller tjänster mot betalning. Frågor om förbud tas upp efter ansökan. Sådan ansökan får göras endast av en sammanslutning av näringsidkare eller av en enskild näringsidkare mot vilken det aktu- ella avtalsvillkoret har ställts upp. Frågor om förbud tas upp efter ansökan. En sådan ansökan får göras endast av en sammanslut- ning av näringsidkare, av en annan sammanslutning som har ett befo- gat intresse av att företräda när- ingsidkare eller av en enskild när- ingsidkare mot vilken det aktuella avtalsvillkoret har ställts upp. Denna lag träder i kraft . 1Jfr och rådet direktiv /35/EG av om bekäm- pande av sena betalningar vid handelstransaktioner (EGT L 200, , s. 35, Celex 32000L0035). 2Senaste lydelse 1999:607. En borgenär som har företags- till säkerhet för sin ford- ran har rätt att vid utmätning eller i konkurs, med den företrädesrätt inteckningen medför enligt lag, få betalt för fordringen ur egendom som omfattas av hypoteket intill företagshypoteksbrevets belopp. I den mån detta inte förslår har bor- genären rätt att få betalt ur egen- domen genom ett tillägg. Tillägget får inte överstiga femton procent av hypoteksbrevets belopp jämte ränta på detta belopp från den dag då egendomen utmättes eller kon- kursansökan gjordes. Räntan be- räknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av Riksgäldskonto- ret fastställda, vid varje tid gällan- de diskontot ökat med fyra pro- centenheter. 5Förslag till lag om ändring i lagen (1984:649) om före- tagshypotek Härigenom föreslås att 5 § lagen (1984:649) om företagshypotek skall ha följande lydelse. En borgenär som har företags- till säkerhet för sin ford- ran har rätt att vid utmätning eller i konkurs, med den företrädesrätt inteckningen medför enligt lag, få betalt för fordringen ur egendom som omfattas av hypoteket intill företagshypoteksbrevets belopp. I den mån detta inte räcker till har borgenären rätt att få betalt ur egendomen genom ett tillägg. Tillägget får inte överstiga femton procent av hypoteksbrevets belopp jämte ränta på detta belopp från den dag då egendomen utmättes eller konkursansökan gjordes. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar den av fastställda, vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) ökad . Har flera hypoteksbrev överlämnats som säkerhet för fordran och har inteckningarna samma företrädesrätt eller gäller de efter var- andra, skall bestämmelserna i första stycket om hypoteksbrevets belopp avse hypoteksbrevens sammanlagda belopp. Borgenärens rätt till betalning ur egendomen gäller, även om fordring- en har preskriberats eller inte har anmälts av borgenären efter kallelse på okända borgenärer. En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om hypoteksbre- vet utgör säkerhet för honom i andra hand. Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 1 Senaste lydelse 2000:185. Räntan beräknas efter en räntesats motsvarande den av fastställda referens- ränta enligt 9 § räntelagen (1975:635) som gällde vid utgång- en av året närmast före det år då återbetalningen äger rum. Radio- och beslutar om ränta. 6Förslag till lag om ändring i lagen (1992:72) om kon- cessionsavgift på televisionens och radions område Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område skall ha följande lydelse. Om det belopp som programföretaget har betalat för överstiger vad företaget skall betala enligt 3 eller 4 a § eller enligt beslut av Radio- och eller domstol, skall det överskjutande beloppet betalas tillbaka till företaget. Ränta skall betalas på belopp som återbetalas. Räntan beräknas efter en räntesats motsvarande det av fastställda diskonto, som gällde vid utgången av året närmast före det år då åter- betalningen äger rum. Radio- och beslutar om ränta. Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 1 Senaste lydelse 2001:273. 7 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 4 § sjölagen (1994:1009) skall ha föl- jande lydelse. När en myndighet vid utsökning När en myndighet vid utsökning eller i något annat fall fördelar eller i något annat fall fördelar medel mellan rättsägare i ett skepp medel mellan rättsägare i ett skepp eller skeppsbygge har en borgenär eller skeppsbygge har en borgenär rätt att för en fordran som är för- rätt att för en fordran som är för- enad med panträtt i egendomen, enad med panträtt i egendomen, med den företrädesrätt inteckning- med den företrädesrätt inteckning- en medför enligt denna eller annan en medför enligt denna eller annan lag, få betalning ur medlen intill lag, få betalning ur medlen intill I den mån det- I den mån det- ta inte räcker får borgenären betal- ta inte räcker får borgenären betal- ning ur medlen genom ett tillägg. ning ur medlen genom ett tillägg. Detta får inte överstiga femton Detta får inte överstiga femton jämte räntan på detta belopp från jämte räntan på detta belopp från den dag då egendomen utmättes, den dag då egendomen utmättes, medel som av något annat skäl medel som av något annat skäl skall fördelas sattes ned. skall fördelas sattes ned. beräknas för år enligt en räntefot beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av Riksgälds- som motsvarar den av kontoret fastställda, vid varje tid fastställda, vid varje tid gällande gällande diskontot ökat med fyra lagen (1975:635) ökad med fyra diskontot som inträffar efter upp- rättandet av en sakägarförteckning referensräntan som inträffar efter skall inte beaktas. ägarförteckning skall inte beaktas. Om flera pantbrev har överlämnats som pant för en fordran och inteck- ningarna har samma företrädesrätt eller gäller efter varandra, skall bestämmelserna i första stycket om pantbrevets belopp avse pant- brevens sammanlagda belopp. En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om pantbrevet har utmätts på ansökan av borgenären eller om pantbrevet är pant- förskrivet till borgenären i andra hand. 1 Senaste lydelse 2000:187. Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 8Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om in- sättningsgaranti Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (1995:1571) om insättningsgaranti skall ha följande lydelse. Nämnden skall bestämma hur stort belopp varje institut skall betala i avgift. Avgiften skall betalas inom en månad för be- slutet. Avgiften skall motsvara summan av institutets insättningar till den del de omfattas av garantin, multiplicerat med lägst och högst av det tal som tillämpas enligt 12 § andra eller tredje stycket. Avgiften skall bestämmas med hänsyn till institutets kapitaltäck- ningsgrad, beräknad enligt 2 kap. 1 § lagen (1994:2004) om kapital- täckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Dröjsmålsränta skall tas ut på Dröjsmålsränta skall tas ut på avgifter som inte betalas i rätt tid, avgifter som inte betalas i rätt tid, om det inte finns särskilda skäl om det inte finns särskilda skäl räknas för år enligt en räntefot som räknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av Riksgälds- motsvarar den av fast- kontoret fastställda, vid varje tid ställda, vid varje tid gällande refe- gällande diskontot med tillägg av rensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) med ett tillägg av åtta Denna lag träder i kraft . För beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 1 Senaste lydelse 2000:815. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , regeringsrådet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i jordabalken, 2.lag om ändring i räntelagen (1975:635), 3.lag om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bo- 4.lag om ändring i lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan närings- idkare, 5.lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek, 6.lag om ändring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televi- sionens område, 7.lag om ändring i sjölagen (1994:1009), 8.lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i jordabalken I det tillägg som en borgenär är berättigad till enligt 6 kap. 3 § första stycket ingår en räntedel. Förslaget i fjärde meningen innebär att ränta skall beräknas på grundval av den gällande refe- rensräntan. Enligt den föreslagna femte meningen skall förändringar i referensräntan som inträffar efter upprättandet av en sakägarförteckning inte beaktas. I den nuvarande lydelsen av de båda meningarna hänvisas till diskontot och förändringar i detta. I de föreslagna övergångsbestämmelserna sägs enbart att äldre be- stämmelser gäller för beräkning av ränta som avser tid före ikraft- trädandet. Någon övergångsbestämmelse som tar sikte på den situationen att en sakägarförteckning upprättats före ikraftträdandet finns inte. Enligt Lagrådets mening finns det behov av att klarlägga att ränteberäkningen i detta fall även fortsättningsvis skall ske på grundval av det vid upprät- tandet av sakägarförteckningen gällande diskontot. Lagrådet förordar därför att övergångsbestämmelserna kompletteras med följande avslu- tande mening: Har en sakägarförteckning upprättats före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Förslaget till lag om ändring i räntelagen Ränta på förfallna fordringar skall enligt 5 och 6 §§ räntelagen beräknas på grundval av diskontot men med tillägg av vissa för olika fall varieran- Diskontot fastställs kvartalsvis av (tidigare av ) och beräknas som genomsnit- tet av de under närmast föregående kalenderkvartal noterade räntorna för sexmånaders statsskuldväxlar och femåriga statsobligationer, minskat med två och en halv procentenheter och avrundat till närmaste hela eller halva procentenhet (jfr prop. 1999/2000:50 s. 15). Det föreslås nu att diskontot som grundval för ränteberäkning skall er- sättas av en referensränta som fastställs av halvårsvis och motsvarar den ränta som tillämpade vid den huvudsakliga refinansieringstransaktion som genomfördes närmast före det kalender- halvår under vilket räntan skall gälla, avrundad till närmaste högre halva procentenhet (reporäntan). En sådan beräkning av referensräntan över- ensstämmer väl med vad som föreskrivs i det bakomliggande EG- direktivet och föranleder i och för sig inga erinringar från Lagrådets sida. Lagrådets konstaterar emellertid att referensräntan kan förväntas bli väsentligt högre än det på angivet sätt beräknade diskontot (f.n. är dis- kontot och reporäntan ) och eftersom de procentenheter som enligt 5 och 6 §§ räntelagen skall läggas till diskontot i förslaget behålls oförändrade som tillägg till referensräntan, blir resultatet sanno- likt en väsentlig förhöjning av den ränta som skall utgå vid betalnings- Den närmare nivån på dröjsmålsräntan får emellertid anses vara en lämplighetsfråga, på vilken Lagrådet inte har anledning att an- lägga några synpunkter. Det bör ändå anmärkas att de föreslagna förändringarna kan komma att ge anledning till tvister om tolkningen av avtalsklausuler som i fråga om ränta hänvisar till diskontot. Hur sådana tvister skall lösas är knappast en fråga för lagstiftaren. Avgörande får i stället bli den verkliga eller hypo- tetiska partsviljan, dvs. om parterna kan anses ha velat anknyta en avtals- klausul till en viss låg räntenivå, representerad av diskontot, eller till den allmänna räntenivå som gäller vid försenade betal- Enligt första stycket beror gäldenärens skyldighet att betala ränta på om borgenären framställt krav med angivande att underlåtenhet att betala medför skyldighet att utge ränta. I det föreslagna andra stycket görs vissa undantag från den regeln. Enligt vad som anförs i lagrådsremissen (s. 31) bör kravet på upplysning i en betalningsanmodan behållas för fordringar som inte omfattas av det direktiv som ligger bakom remissens förslag. Direktivet är begränsat till handelstransaktioner varmed enligt artikel 2.1 avses transaktioner mellan företag eller mellan företag och offentliga myndigheter som leder till leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster mot ersättning. Enligt andra stycket andra meningen i förslaget görs dock ett generellt undantag i fråga om fordran på ett offentligt organ som avser betalning för varor eller tjänster. Någon motivering för denna avvikelse från direktivet lämnas inte i remissen. Även om det torde kun- na anföras skäl för ett sådant generellt undantag synes dessa skäl lika väl kunna åberopas för att göra ett motsvarande generellt undantag i fråga om fordran på näringsidkare. På det underlag som föreligger förordar därför Lagrådet att även undantaget beträffande fordran på ett offentligt organ begränsas till handelstransaktioner. Det i andra stycket andra meningen angivna undantaget avser enligt förslaget fordran på staten, en kommun eller ett annat offentligt organ. Formuleringen ger intrycket att endast svenska offentliga organ skulle Även utländska offentliga organ synes emellertid böra omfat- En annan sak är att svensk lag i många fall inte kommer att vara till- lämplig på fordringar mot utländska offentliga organ. Lagrådet förordar mot den nu angivna bakgrunden att andra stycket andra meningen ges exempelvis följande lydelse: