prop · GP03165 · 2002-03-27 00:00:00 — Näringslivets skattedelegation anser t.ex. attdet mest lämpliga vore att börja med att utreda vilka möjligheter man har atthantera kriminellt beteende inom ramen för den straffrättsliga lagstiftningen.Man efterlyser också en genomgång av vad som gjorts och kan göras på de civil-och straffrättsliga områdena för att minska riskerna för oönskadskalbolagshandel.Det har vidtagits en rad åtgärder på civilrättens område som syftar till attskapa bättre förutsättningar att utreda och komma tillrätta med oseriösaförfaranden inom aktiebolagssektorn. Genom lagstiftning (prop.1997/98:99, bet. 1998/99:LU26, rskr. 1997/98:257 och SFS 1998:760) infördest.ex. en skyldighet för revisorn att i vissa fall anmäla misstankar om brott iaktiebolaget till åklagaren. Brottskatalogen omfattar främst bedrägeri-,förskingrings- och bokföringsbrott samt vissa slag av skattebrott.Den 1 juli 2001 genomfördes ändringar i lagen (1985:354) om förbud motyrkesmässig rådgivning i vissa fall (prop. 2000/01:105, bet. 2000/01:LU21, rskr. 2000/01:246) (jfr. Ändringarna innebär i huvudsak att lagenstillämpningsområde har utvidgats så att den är tillämplig inte bara pårådgivningsarbete utan även på annat juridiskt eller ekonomiskt biträde. Förbudatt lämna juridiskt och ekonomiskt biträde skall i stort sett alltid meddelasvid grövre brottslighet och förlängas om det överträds. Beslut om förbud skallkungöras av PRV. med dessa lagändringar gjordes en ändring i lagen(1986:436) om näringsförbud som innebär att den som har näringsförbud inte fårha fullmakt att företräda enskilda näringsidkare eller juridiska personer.I propositionen 2000/01:150 Likvidation av aktiebolag m.m. behandlas bl.a.frågor om styrelselösa bolag, s.k. målvakter, generalfullmakter och vilseledande anmälningar i registreringsärenden (se avsnitt 4.5.2). Bolag utan behörigstyrelse skall kunna förpliktas att gå i likvidation än idag.För att komma till rätta med problemen med målvakter föreslås enstraffsanktionerad bestämmelse om att den som inte avser att ta del i denverksamhet som ankommer på en styrelseledamot eller verkställande direktör inteutan godtagbara skäl skall kunna utses till en sådan befattning. Reglerna trädde i kraft (bet. 2001/02:LU5, rskr. 2001/02/50, SFS 2001:932m.fl. ).Inom övervägs åtgärder för att motverka ekonomiskbrottslighet i stiftelser, handelsbolag och ekonomiska föreningar. En sådanåtgärd är skärpta krav på identifiering av dem som registreras som företrädareeller bolagsmän. Det kan vidare nämnas att en översyn av bokföringsbrottetkommer att inledas. Till grund för översynen ligger bl.a. förslagen ibetänkandet Borgenärsbrotten (SOU 1996:30). Slutligen harFörverkandeutredningens slutbetänkande Effektivare förverkandelagstiftning (SOU1999:147) remissbehandlats och bereds nu inom Justitiedepartementet.Bolagsplundringar orsakar stor ekonomisk skada för det allmänna, förnäringsidkare och för enskilda personer. Utredningsproblemen är notoriska ochhar tagits upp vid remissbehandlingen av de tre promemoriorna. framhåller är problemen belysta i olika sammanhang, t.ex. i Åklagarväsendets rapporter 1996:1 och 1998:1. Myndigheten anser att enskatterättslig regel som träffar säljaren är ett steg i rätt riktning i denmeningen att detta troligen medför en minskning av den handel med skalbolag därstaten går miste om stora skatteintäkter. Även Riksåklagaren pekar påsvårigheten att genom straffrättslig lagföring lösa problemet. En regel somträffar säljaren är välkommen. Den bör minska säljarens incitament att säljasitt skalbolag till en bolagsplundrare och detta bör i sin tur innebära att denoseriösa handeln med skalbolag kommer att minska. BRÅ anser att det finns enövertro på det straffrättsliga systemets effektivitet. Kontrollsystemenupptäcker enbart ett fåtal av brotten, gärningarna är svåra att utreda,skalbolagsutredningar tar stora revisions- och brottsutredningsresurser ianspråk, målvakter används så att de riktiga gärningsmännen kan hålla sig undanetc. Det straffrättsliga systemet kan enbart ses som en yttersta garant för attupprätthålla skattesystemet. Vad som är viktigare är att utforma skatteregleroch andra bestämmelser med betydelse för skattesystemet på ett sådant sätt attde så långt som möjligt motverkar brott. Enligt BRÅ:s uppfattning ligger detdärför närmast till hands att ändra skattereglerna på ett sådant sätt attskalbolagsaffärer är intressanta. Om detta inte anses möjligt bör istället skatteregler införas för att direkt motverka skalbolagsaffärer.Ekonomisk brottslighet har ofta sin grund i missbruk av detassociationsrättsliga regelsystemet och det är givetvis viktigt att reglerna ärutformade på ett sådant sätt att missbruk försvåras. Såsom redovisats ovan harlagstiftning införts på områden som är av central betydelse i det härsammanhanget. Ytterligare lagstiftningsingripanden övervägs. Detta är emellertid inte tillräckligt. Regelsystemet i sin helhet måste vara utformat på ett sådant sätt att förutsättningarna för skatteundandraganden av det här slaget imöjligaste mån undanröjs. Vill man minska grogrunden för skalbolagshandeln ochåstadkomma en effektiv reglering är det därför såväl naturligt som nödvändigtatt införa en skatterättslig regel som riktas mot säljaren. En sådan lösningligger i linje med vad regeringen angett som utgångspunkter för en ny strategimot den ekonomiska brottsligheten. Som en central del i en ny strategi betonasjust betydelsen av att inrikta det brottsförebyggande arbetet mot ekonomiskbrottslighet på att rätta till brister i den associations-, skatte- ochnäringsrättsliga lagstiftningen som öppnar för sådan brottslighet (skr.2001/02:40).Regeringen återkommer (avsnitt 5.7) till frågan om en lösning som bygger på attbankgaranti lämnas. Avslutningsvis noteras att i sittslutbetänkande Ny aktiebolagslag (SOU 2001:1) avvisat tanken på att införa engenerell ansvarsgenombrottsregel. Den utredning som gjordes avBetalningsansvarskommittén visade inte att det fanns något utbrett behov av en sådan reglering och ingenting talar för att behovet är större . Enligt kommitténs mening är det snarare mindre med hänsyn till den skärpning av lagstiftningen och den utveckling av rättspraxis som skett på en rad olikarättsområden (jfr avsnitt 4.5. Förslag från remissinstansernaFAR och dåvarande har tidigare lämnat ett förslag som innebärsammanfattningsvis följande. Säljare av aktier i ett skalbolag åläggs enskyldighet att anmäla försäljningen till bolaget. När det bestämmandeinflytandet i bolaget förändras leder detta till en skyldighet för bolaget attge in en preliminär självdeklaration till skattemyndigheten. Till deklarationen skall bifogas uppgift om köpeskilling och köpare samt balansräkning peröverlåtelsedagen. Deklarationen kan sedan läggas till grund för debitering avpreliminär skatt eller föranleda betalningssäkring. Definitionen av skalbolagbör enligt förslagsställarna samordnas med det förslag till definition somlämnas av uppfattning är att så längebeskattningen av aktieförsäljning, utdelning och löneuttag inte är likformigkommer lagstiftningen att utnyttjas på marginalen med risker för oönskadeeffekter. SRF anser att det är önskvärt att den brottsliga delen avskalbolagshandeln elimineras, eftersom den bl.a. skapar osunda villkor för såväl konkurrens som relationerna mellan företag och myndigheter. Skalbolag kan ingåsom finansiering i seriösa verksamheter med framtung intäktsbild. Köparen måstedärför kunna motivera sitt köp och få styrkt av den köpande partens revisor viarevisorsintyg att bolagets vinstmedel kommer att hanteras i linje med gällandelagstiftning. Genom samarbete med kan sanktionssystem utformasför revisorer som utfärdar osant intygande. Köparen bör vidare kunna åläggas enanmälningsplikt hos skattemyndigheten. Anmälan bör åtföljas av revisorsintyg och beskrivning av den fortsatta verksamheten. Köparen bör också lämna in ettdelbokslut till skattemyndigheten som därefter kan ge "förvärvstillstånd".Därutöver bör säljaren åläggas ett regelverk som innebär att denne får enundersökningsplikt kring köparens avsikter.Förslagen bygger i princip på anmälningsförfaranden kompletterade med ettpreliminärt deklarationsförfarande eller revisorsintyg och förvärvstillstånd.Såsom redovisats närmare i föregående avsnitt har ekonomisk brottslighet oftasin grund i missbruk av det associationsrättsliga regelsystemet. Det är dessutom svårt att få rätsida på problemet genom straffrättslig lagföring. Ekonomiskbrottslighet är svårutredd och tar stora resurser i anspråk. Regeringen ansermot den bakgrunden att det inte är en framkomlig väg att införa regler av denföreslagna typen. Regeringen delar den uppfattning som ,Riksåklagaren och BRÅ ger uttryck för, nämligen att en skatterättslig regel somträffar säljaren bör införas. En sådan lösning ligger som konstateratsockså i linje med vad regeringen uttalat om vikten av att angripa den ekonomiska brottsligheten med brottsförebyggande åtgärder inom bl.a. den skatterättsligalagstiftningen.5.2 Under vilka förutsättningar skall bestämmelserna tillämpas?5.2.1 När fysiska personer avyttrar andelarRegeringens förslag: Bestämmelserna gäller om en fysisk person avyttrar en andel eller en delägarrätt i ett aktiebolag, en ekonomisk förening eller etthandelsbolag. Bestämmelserna tillämpas inte om någon andel i det företag som den avyttrade andelen hänför sig till är marknadsnoterad. En andel i en utländskjuridisk person omfattas bara av bestämmelserna om den juridiska personen ärskattskyldig här för andelsavyttringen eller dess inkomsterbeskattas hos delägarna.Förslagen i promemoriorna: Förslaget i skattemyndighetens promemoria och det iden senast remitterade departementspromemorian tog i princip sikte på avyttringav andelar i fåmansföretag och fåmanshandelsbolag. Förslaget i den förstremitterade departementspromemorian var generellt och omfattade avyttring avandelar i aktiebolag, ekonomiska föreningar och handelsbolag. Det motsvarar detnu lämnade förslaget med de skillnaderna att detta omfattar även andradelägarrätter samt att bestämmelserna inte tillämpas om någon andel i detföretag som den avyttrade andelen hänför sig till är marknadsnoterad.Remissinstanserna: RSV anser att tillämpningsområdet fått en alltför snävavgränsning i den senast remitterade promemorian. Det ger utrymme förkringgåenden. I första hand bör skalbolagsregeln gälla vid avyttring av ickemarknadsnoterade andelar och i andra hand bör reglerna i vart fall omfatta ävenandelar i fåmansföretag och fåmanshandelsbolag enligt den utvidgade definitionen i 57 kap. 3 § andra stycket IL. RSV anser vidare att även andra delägarrätterän andelar bör omfattas av bestämmelsen. Som exempel på sådana nämns optioner,konvertibler och teckningsrätter. Det bör också klargöras vad som avses medindirekt avyttring.Ekobrottsmyndigheten befarar att begränsningen till fåmansföretag kommer attmedföra att reglerna kan kringgås. BRÅ noterar i sitt yttrande överskattemyndighetens promemoria att förslaget endast gäller fåmansföretag vilketbetyder att skalbolagsaffärer kommer att vara "tillåtna" i andra företag. Enligt rådets uppfattning framstår det som oklart varför olika regler skall gälla.Näringslivets skattedelegation pekar på minoritetsdelägarens situation. Fördelägare som saknar bestämmande inflytande i fåmansföretag kan det vara förenatmed stora svårigheter att bedöma om företaget omfattas av skalbolagsregeln eller inte. Kammarrätten i noterar att den avyttrade andelen inte behövervara av viss storlek. Det medför att även vid mycket små andelsöverlåtelser iett företag, som saknar anläggningstillgångar, måste delägarna ta ställning till frågan om försäljningen faller in under skalbolagsreglerna i stället för3:12-reglerna även när de övriga delägarna har för avsikt att driva företagetvidare. I dessa fall kan det inte sägas att det finns någon särskild risk föratt bolagsskatten efter ägarövergången inte kommer att betalas. LRF anser attdet är en brist att minoritetsdelägare drabbas lika hårt av bestämmelserna sommajoritetsägaren.Skälen för regeringens förslag: En grundläggande utgångspunkt är attskattesystemet skall vara neutralt och att skattereglerna så långt som möjligtskall vara generella. Särlagstiftning för en viss kategori företag ellernäringsidkare bör därför i möjligaste mån undvikas. Dessutom bör reglerna varaså enkla som möjligt. Bl.a. mot den bakgrunden har de flesta av de särskildareglerna som tog sikte på transaktioner mellan fåmansägda företag och derasägare (de s.k. stoppreglerna) slopats (prop. 1999/2000:15, bet. 1999/2000:SkU5,SFS 1999:1149 och 1150). Det anförda talar för att de nu föreslagnabestämmelserna inte bör begränsas till fåmansföretag och fåmanshandelsbolag.Även andra skäl talar i den riktningen. Kopplas tillämpningen avskalbolagsregeln till fåmansföretagsdefinitionen kan detta, såsom RSV ochEkobrottsmyndigheten befarar, öka incitamentet att konstruera ägarbilder etc.som inte träffas av definitionen. Dessutom kan avgränsningen, omFöretagsskatteutredningens förslag genomförs, medföra olikformighet ibeskattningen av delägare i skalbolag som inte är fåmansföretag. Regeringendelar RSV:s uppfattning att det vore olämpligt. Slutsatsen blir att regeln skall vara generell. Bestämmelserna bör emellertid inte tillämpas om någon andel idet företag som den avyttrade andelen hänför sig till är marknadsnoterad.Lagrådet uttalar att även om det kan finnas ett behov av skalbolagsreglerriktade också mot avyttringar av handelsbolagsandelar, kan man inte tillstyrkaatt den föreslagna regleringen i dess nuvarande utformning får omfatta ävenhandelsbolagen. Det är särskilt reglerna om skalbolagsdeklarationer och säkerhet för skatt som Lagrådets anser inte fungerar på avsett sätt för andelar ihandelsbolag. Enligt regeringens uppfattning skulle regleringen bli heltmeningslös om inte avyttringar av handelsbolagsandelar omfattades. Regeringenhåller emellertid med om att den i lagrådsremissen föreslagna utformningenbehöver bearbetas vidare och föreslår nu regler som är mer anpassade till despeciella förhållanden som råder för handelsbolagen. Bl.a. anges nu uttryckligen att det är den del av ett handelsbolags vinst som belöper sig på den avyttradeandelen som skall redovisas i skalbolagsdeklarationen. Vidare har det ansettsobehövligt att säkerhet ställs om säljaren av en handelsbolagsandel enligt enöverenskommelse med förvärvaren svarar för resultatet för tiden föreavyttringen.Indirekta försäljningar måste omfattas av regleringen. Annars blir den alltförlätt att kringgå. Reglernas tillämpning bör inte begränsas tillkoncernförhållanden i aktiebolagslagens mening. Det är tillräckligt att detfinns en intressegemenskap mellan företagen. Med intressegemenskap förstås ettföretag som det avyttrade företaget, direkt eller indirekt, genom ägarandeleller på annat sätt har ett väsentligt inflytande i. Det fallet att samverkandekonsulter via helägda aktiebolag samlat pengar i ett dotterbolag för attdärefter sälja sina andelar täcks således av bestämmelserna.Det är, såsom Lagrådet framhåller, viktigt att det finns korrespondens mellanreglerna om vilka tillgångar i det avyttrade företaget och vilka tillgångar hosintressebolagen som skall beaktas vid bedömningen av om det avyttrade företagetär ett skalbolag eller inte. Endast då går det att undvika att tillgångar interäknas eller räknas dubbelt.Avyttring av marknadsnoterade delägarrätter i ett företag som äger ett skalbolag omfattas inte av bestämmelserna. I avsnitt 5.3 (s. 53 f.) finns exempel somnärmare visar hur indirekt ägda tillgångar beaktas vid bedömningen av om enskalbolagstransaktion har gjorts.För att hindra kringgåenden bör även andra delägarrätter än aktier samt andelari ekonomiska föreningar omfattas av regleringen. RSV föreslår att regelnutformas med utgångspunkt företagsskatteutredningars förslag om"aktiehärledda delägarrätter". Med aktiehärledda delägarrätter förstås (jfrbetänkandet s. 156 ff.) en rätt på grund av teckning av aktier, enteckningsrätt, en delrätt eller en option avseende rätt för innehavaren attavyttra aktier, om innehavet av rätten grundas på innehav av aktier i detföretag som rätten hänför sig till. Regeln bör utformas så att den omfattar även delägarrätter.Regeringen återkommer i avsnitt 5.7 till minoritetsdelägarnas förhållanden.5.2.2 När det uppkommer en kapitalvinst i inkomstslaget kapitalRegeringens förslag: Det skall ha uppkommit en kapitalvinst i inkomstslagetkapital.Förslagen i promemoriorna: I departementspromemoriorna föreslogs att andeleninte skulle vara en lagertillgång hos överlåtaren.Remissinstanserna: anför att den skatterättsligagränsdragningen mellan en lagertillgång och ett näringsbetingat innehav ärerkänt svår. Samfundet anser det nödvändigt att lagen exemplifierar klaragränsdragningsfall.Skälen för regeringens förslag: Bestämmelsen bör utformas med förebild i vad som gäller beskattning i näringsverksamhet vid avyttring av andelar i svenskahandelsbolag (51 kap. 1 § IL).Fysiska personer kan, även om innehav och avyttring av andelar i vissa fallföranleds av näringsverksamhet, inte annat än undantagsvis äga lagerandelar. Vad regeringen vill rikta in sig på är inte tillgångar i näringsverksamheten utansådana tillgångar som beskattas enligt kapitalvinstreglerna i inkomstslagetkapital för fysiska personer. En överlåtelse av andelarna i ett s.k. lagerbolagomfattas mot den bakgrunden inte av skalbolagsbestämmelserna.5.2.3När inte andra regler skall tillämpasRegeringens förslag: De föreslagna reglerna gäller inte om bestämmelserna ombeskattning i inkomstslaget näringsverksamhet vid avyttring av andelar i svenska handelsbolag skall tillämpas. De gäller inte heller om avyttringen sker genomlikvidation eller konkurs eller om ett handelsbolag upplöses.Förslagen i promemoriorna: Regeringens förslag stämmer i huvudsak överens meddet som lämnats i departementspromemorian Ds 2001:35.Remissinstanserna: RSV anser att endast tvångslikvidationer bör undantas fråntillämpningsområdet. Vid en frivillig likvidation kan i princip vem som helstutses till likvidator och sedan företaget avyttrats kan stämman besluta om attlikvidationen skall upphöra. LRF föreslår att bestämmelsen kompletteras med enhänvisning till 50 kap. 2 § IL.Skälen för regeringens förslag: I 51 kap. IL finns bestämmelser om beskattning i inkomstslaget näringsverksamhet vid avyttring av andelar i svenskahandelsbolag. Utgångspunkten för de reglerna är att den del av inkomsten frånett handelsbolag som utgör inkomst av aktiv näringsverksamhet för en delägaresom är en fysisk person skall beskattas likvärdigt med andra inkomster avnäringsverksamhet även om delägaren har avyttrat sin andel under räkenskapsåret. Det regelverket bör ha företräde framför de nu föreslagna bestämmelserna.Avyttringsbegreppet innefattar bl.a. likvidation och konkurs. Sådana avyttringar bör enligt regeringens mening inte träffas av stoppregeln. RSV föreslår attundantaget inte skall gälla beträffande frivilliga likvidationer.Ett aktiebolag kan träda i likvidation därför att ägarna inte längre villfortsätta verksamheten (frivillig likvidation). Bolaget kan också vara skyldigtatt gå i likvidation (tvångslikvidation), t.ex. på grund av kapitalbrist. Enfrivillig likvidation beslutas av aktieägarna och är ett vanligt sätt attavveckla verksamheten i ett bolag. Enligt regeringens mening talar därförövervägande skäl för att undanta de frivilliga likvidationerna fråntillämpningsområdet. Det är i och för sig riktigt att stämman kan besluta attlikvidationen skall upphöra och bolagets verksamhet återupptas [13 kap. 17 §aktiebolagslagen (1975:1385), ABL]. Visar det sig att det förhållandetmissbrukas får en annan ordning övervägas.Enligt 50 kap. 2 § IL anses en handelsbolagsandel avyttrad om handelsbolagetupplöses eller om en andel löses in. Detsamma gäller om en andel övergår till ny ägare genom arv etc. om den justerade anskaffningsutgiften hos den tidigareägaren är negativ. Bolagsavtal kan träffas på bestämd eller obestämd tid. träffat skall bolaget likvideras när denna tidpunktinträffat. Bolaget kan också upplösas om alla andelarna har övergått på enbolagsman och bolaget därför skall likvideras. Regeringen kan hålla med om attupplösning bör undantas. Detsamma gäller sådana fall som avses i 50 kap. 2 § IL. Däremot delar regeringen inte LRF:s uppfattning att även inlösen bör undantas.5.3 SkalbolagsdefinitionenRegeringens förslag: Överstiger summan av kontanta medel, värdepapper ochliknande tillgångar i det avyttrade företaget ett jämförelsebelopp är det ettskalbolag.Om samtliga andelar har avyttrats skall jämförelsebeloppet utgöras av halvaersättningen. I annat fall skall det utgöras av hälften av det sammanlagdavärdet av samtliga andelar beräknat med utgångspunkt i ersättningen för deavyttrade andelarna.Till summan av kontanta medel o.d. skall läggas marknadsvärdet av andratillgångar vid avyttringen om dessa anskaffats tidigast före avyttringen, tillgångarna saknar affärsmässigt samband med verksamheten sådan den bedrevsintill före avyttringen och det inte framgår att anskaffningen skett iannat syfte än att tillgångarna lätt skulle kunna avyttras efter avyttringen avandelarna. Vid bedömningen skall även indirekt ägande beaktas.Förslagen i promemoriornaSkattemyndighetens förslagSkattemyndighetens stoppregel träffar i princip avyttring av andelar ifåmansföretag. För att regeln inte skall medföra oavsedda effekter omfattasendast företag som uppfyller endera eller båda av följande kriterier.1. Företaget har överlåtit den huvudsakliga delen av sina realtillgångar underen period som omfattar året före det år då andelen avyttrades,andelsavyttringsåret och (inkråmsöverlåtelse). Treårsperiodenmotiveras av intresset att förhindra kringgåenden av bestämmelsen.2. Den huvudsakliga delen av företagets tillgångar består förandelsavyttringen av likvida medel och liknande tillgångar (lättrealiseradetillgångar). Här har ingen inkråmsöverlåtelse ägt rum utan de likvida medel somfinns i företaget är huvudsakligen resultatet av delägarens egna arbete. Dentypen av företag finns t.ex. inom konsultbranschen.Med "huvudsaklig del" avses . När man avgör om den huvudsakliga delenav företagets realtillgångar överlåtits skall jämförelsen göras utifrånmarknadsvärdet. Begreppet "realtillgångar" får olika innebörd beroende på om det är fråga om fastighets- och rörelsedrivande företag respektiveförvaltningsföretag. För förvaltningsföretagens del bör alla andra tillgångar än likvida medel och icke marknadsnoterade fordringar räknas som realtillgångar.Begreppet får alltså en ganska snäv betydelse.Indirekt ägda tillgångar skall beaktas vid prövningen.Normal försäljning av tillgångar efter andelsavyttringen skall inte träffas avstoppregeln. Endast försäljningar som skett som ett led i avvecklingen avverksamheten skall beaktas. Enligt RSV bör därvid ledning kunna hämtas frånpraxis avseende den tidigare gällande vinstbolagsbestämmelsen2. För attstoppregeln skall kunna tillämpas krävs det dessutom att det inte finnsaffärsmässiga skäl för avvecklingen. Det är säljaren som har bevisbördan för att det finns affärsmässiga motiv bakom avyttringen.Departementspromemorian Ds 2000:35Skalbolagsdefinitionen utformades med utgångspunkt i skattemyndighetens förslag. I promemorian sägs att man vid remissbehandlingen av det förslaget bl.a. invänt att den första punkten (inkråmsöverlåtelsen) är utformad på ett sådant sätt att en säljare av ett vanligt rörelsedrivande företag kan komma att drabbas av enextra skattebelastning i efterhand på grund av att köparen av bolaget väljer att sälja ut bolagets tillgångar. Även om detta kan bli en konsekvens av förslagetgörs bedömningen att bestämmelsen måste utformas på det sättet för att undvikakringgåenden. Ett sätt att komma runt bestämmelsen är att tillgångarna får ingåi avyttringen och därefter återköps av säljaren. För det fall köparen haftaffärsmässiga skäl, t.ex. en konjunkturnedgång, bör inte avvecklingen avverksamheten anses utgöra en inkråmsöverlåtelse.