prop · GP03129 · 2002-03-19 00:00:00 — I följande avsnitt redogörs för arbetet inom internationella organ som Europeiska unionen, och FN samt för vissa ytterligare internationella åtaganden som är av betydelse för svensk integrationspolitik. Det ekonomiska och sociala rådet (ECOSOC) Främjandet av mänskliga rättigheter inom , , faller inom det ekonomiska och sociala rådets (ECOSOC) befogenhet. Inom ECOSOC finns en kommission som arbetar för att omsätta principerna i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna i praktisk handling. Vid möte med varje höst, liksom med Kom- missionen för de mänskliga rättigheterna varje vår, behandlas frågan om avskaffade av alla former av rasism, rasdiskriminering, främlingsfient- lighet och relaterad intolerans. Behandlingen avslutas med antagande av resolutioner, vilket vanligtvis sker utan omröstning. deltar aktivt i dessa förhandlingar. Kommissionen för de mänskliga rättigheterna har vidare utnämnt en s.k. specialrapportör som har till uppgift att studera frågor om rasism, rasdiskriminering, främlingsfientlighet och relaterad intolerans i syfte att främja arbetet med dessa frågor, både nationellt och internationellt. 2001/02:129 den senaste bedömningen av anfördes bl.a. ett erkännande av uthålliga arbete mot rasism, främlingsfientlighet, anti-semitism och andra former av intolerans genom en mängd olika åtgärder. Sam- tidigt uttrycktes oro för att andelen ärenden om etnisk diskriminering i arbetslivet ökat. behandlade () trettonde och fjortonde rapport enligt den internationella kon- ventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering. Kommit- tén välkomnade en rad åtgärder på lagstiftningsområdet som vidtagit för att bekämpa diskriminering och främlingsfientlighet, liksom insatserna att främja integration. Kommittén påtalade dock att inte infört något förbud mot rasistiska organisationer såsom föreskrivs i konventionens artikel 4 och manade till vaksamhet mot utveckling med inslag av främlingsfientlighet och nazistiska våldshandlingar. En utveck- ling som delar med andra liknande länder. svarade att ett förbud i praktiken finns mot organisationer som uppmanar till rasdis- kriminering genom att all form av sådan verksamhet kriminaliserats. I sammanhanget kan nämnas att har tagit fram en hand- bok om konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskrimine- ring i syfte att sprida kunskaper om konventionen och engagera frivilliga organisationer i arbetet mot diskriminering. mot rasism, diskriminering, främlingsfientlighet och relaterad intolerans höll FN en tredje världskonferens i , om rasism, diskriminering, främlingsfientlighet och relaterad intolerans. De två tidigare konferenserna ägde rum . Konferensen ledde, efter bitvis mycket hårda förhandlingar, till antagandet av en de- klaration samt ett handlingsprogram för att bekämpa rasism, diskrimine- ring, främlingsfientlighet och relaterad intolerans. Konferensen samlade deltagare från ca 170 länder. Angelägna frågor för var bl.a. stärk- andet av den rättsliga ramen för bekämpande av rasism, diskriminering och främlingsfientlighet, såsom effektiva rättsmedel och inrättande av nationella ombudsmän samt andra åtgärder för ett effektivt genomfö- rande på nationell nivå. Konferensen visar på mycket stora skillnader i de deltagande ländernas syn på rasism, diskriminering, främlingsfientlighet och relaterad intolerans. har i uppgift att följa hur stater uppfyller de krav som ställs i . har överlämnat nationella rapporter som redogör för framsteg samt hinder för förverkligandet av barnets rättigheter. I sitt yttrande om andra rapport uttryckte kommittén oro över det ökade antalet händelser av rasism och främlingsfientlighet samt delade regeringens oro över Skr. 2001/02:129 lagstiftningen om olaga diskriminering och hets mot folkgrupp. Kommittén uppmanade regeringen att vidta alla nödvändiga åtgärder för att motverka rasism och främlingsfientlighet så att barn skyddas mot alla former av diskriminering. Kommittén välkomnade regeringens initiativ att se över lagregleringen om lägsta äktenskapsålder för att öka skyddet för skadliga verkningar av tidiga äktenskap och för att undanröja diskriminering av barn. överlämnar sin tredje rapport till kommittén och kommer då att redogöra för utvecklingen på dessa områden. På initiativ av () anordnade Integra- tionsverket en internationell konferens i om mottagande och integration av vidarebosatta flyktingar. Huvudsyftet med konferensen var att sprida kunskaper och ta fram rekommendationer om bra strategier för integration av vidarebosatta flyktingar. Konferensen blev starten för det s.k. integrationsinitiativet i UNHCR. Inom ramen för detta skall en arbetsgrupp skriva en särskild handbok om mottagning och integration av vidarebosatta flyktingar (kvotflyktingar). Internationella arbetsorganisationen () Internationella arbetsorganisationen () är för arbets- livsfrågor. har som grundläggande mål att bekämpa fattigdom och främja social rättvisa. I uppgiften ligger att främja sysselsättning och bättre arbetsvillkor. antog internationella arbetskonferensen en deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet samt riktlinjer för dess uppföljning. I deklarationen slås fast att alla medlemsländer genom sitt medlemskap i och sin anslutning till stadga har en förpliktelse att respektera, främja och genomföra de grundläggande rät- tigheter som är tema för grundläggande rättighetskonventioner. Dessa rättigheter omfattar bl.a. diskriminering i arbetslivet. bedriver en omfattande utrednings- och rapportverksamhet och har genomfört ett omfattande forskningsprojekt i syfte att dokumentera förekomsten av, och undersöka effektiviteten av olika åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet i skilda länder. var ett av de elva länder som aktivt deltog i projektet. Därutöver har presenterat ett flertal rapporter om mångfald i arbetslivet. Europeiska kommissionen mot rasism och intolerans (ECRI) Europeiska kommissionen mot rasism och intolerans (ECRI) arbetar för att bekämpa alla former av rasism, främlingshat, antisemitism och intole- rans bl.a. genom att publicera rekommendationer och goda exempel av- sedda för medlemsländer. Härutöver publicerar ECRI fort- löpande rapporter över förhållandena i medlemsländerna vad avser ra- Skr. 2001/02:129 sism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering. bedömning av uppmärksammades särskilt förekomsten av rasistiskt våld och rasistiska demonstrationer, direkt och indirekt diskriminering inom områdena boende och sysselsättning samt även diskriminering som vissa nationella minoritetsgrupper möter. för migrationsfrågor (CDMG) I har de integrationspolitiska frågorna sin huvudsakliga hemvist i styrkommittén för migrationsfrågor (CDMG). CDMG behand- lar i praktiken både invandrares och flyktingars integration samt i viss mån - migrationsfrågor. Det stora antalet medlemmar i re- sulterar i en spännvidd i de integrationspolitiska frågorna som avhandlas i styrkommittén, där ligger förhållandevis långt fram. Under en konferens om Social Cohesion and Diversity i presente- rade styrkommittén en sammanhållen bild för integrationsarbetet inom medlemsstater. Ett ramverk för integrationspolitik och en stater kan arbeta med integrationspolitik presenterades. kommer den sjunde konferensen för Europiska ministrar ansvariga för migrations- och integrationsfrågor att hållas i . Samarbetet om medborgarskapsfrågor inom sker i första hand i expertkommittén för medborgarskapsfrågor (CJ-NA). Kommittén har utarbetat europeiska konvention om medborgarskap som ratificerade . Kommittén har vidare utarbetat olika förslag till åtgärder för att förhindra statslöshet. Två europeiska konferenser om medborgarskap har hållits, och . Vid konferenserna har bl.a. frågor som medborgarskap och integration diskuterats. Den tredje europeiska konferensen om medborgarskap kommer att hållas . Kamp mot rasism och diskriminering Som nämnts i avsnitt 7.1.1. antog ett anti-diskrimine- I detta ingår utöver direktiv mot diskriminering även Handlingsprogrammet som skall fungera mellan , har till syfte att följa och stödja med- lemsstaternas genomförande av direktiven. tera direktiven genom att stimulera informationsutbyte mellan medlems- staterna samt informera om problem och erfarenheter med genomföran- det av direktiven. Inom ramen för programmet lämnades bidrag till bl.a. Bidrag har också lämnats till projekt, där aktörer som arbetar mot diskriminering i olika länder och med inrikt- ning på olika diskrimineringsgrunder gått samman för att lära av var- Skr. 2001/02:129 andra och utveckla nya metoder. Svenska har på regeringens uppdrag spelat en viktig roll för att bistå svenska frivilligorganisationer som velat ansöka om bidrag enligt programmet. Genom ett beslut inrättades Europeiska centrumet för övervak- ning av rasism och främlingsfientlighet i . Centrets primära uppgift är att förse EU:s medlemsländer med objektiva, tillförlitliga och jäm- förbara uppgifter om rasism, främlingsfientlighet och anti-semitism, att undersöka omfattningen och utvecklingen av dessa företeelser, analysera orsakerna till dem, följderna och effekterna samt studera exempel på god praxis när det gäller att ta itu med problem på europeisk nivå. Resultaten redovisas i årliga rapporter. Centret skall också upprätta och samordna ett europeiskt nätverk för information om rasism och främlingsfientlighet. Kommissionen presenterade ett förslag till rambeslut om bekämpande av rasism och främlingsfientlighet. Syftet med förslaget är att se till att rasistiska och främlingsfientliga gärningar i alla medlems- stater är belagda med effektiva, proportionella och avskräckande påföljd- er, som är tillräckliga för utlämning och överlämnande, och att förbättra och uppmuntra rättsligt samarbete genom att avlägsna eventuella hinder för sådant samarbete. Kommissionens förslag kommer att behandlas i rådsarbetsgruppen Materiell straffrätt. Frågor med anknytning till integration har fått en ökad betydelse inom EU genom Europeiska rådets möte i . Där underströk rådet vikten av att tredjelandsmedborgare som är lagligt bo- satta behandlas rättvist. Målet bör vara att dessa personer skall omfattas av rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med unionsmed- borgarnas. Kommissionen lade mot denna bakgrund fram ett förslag till direktiv om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares rättsliga ställning. Förhandlingar om förslaget inleddes och pågår alltjämt. Rådet beslutade om inrättandet av en europeisk flyktingfond som i första hand skall stödja projekt i medlemsstaterna för mottagande av asylsökande, integration och återvändande. Bidrag lämnas bl.a. till integrationsinsatser av frivilligorganisationer, myndigheter, skolor och kommuner. I är ansvarig myndighet gentemot kommissionen och prövar ansökningar om stöd från fonden efter att ha hört . Kommissionen har lagt fram ett förslag om en öppen samordningsmetod för gemenskapens invandringspolitik. Enligt förslaget skall rådet anta fleråriga riktlinjer för unionen. Dessa riktlinjer skall se- dan överföras till nationell politik genom att särskilda mål fastställs. En av dessa riktlinjer avser integration av tredjelandsmedborgare. Förhand- lingar om förslaget pågår. Nationell handlingsplan för sysselsättning Enligt fördragets bestämmelser om sysselsättning skall varje medlemsstat inkomma till kommissionen med årliga handlingsplaner för sysselsätt- ning mot bakgrund av EU:s sysselsättningsriktlinjer. riktlinjerna för är det den sjunde som är av störst intresse i ett Den tar sikte på att motverka diskrimine- ring och främja social integrering genom möjlighet till sysselsättning. handlingsplan för lämnades och nästa handlingsplan kommer att lämnas in . Den s.k. öppna samord- ningsmetoden på sysselsättningsområdet ger också möjlighet för ministerrådet att på förslag av kommissionen fastställa länderspecifika har för bl.a. rekommenderats att säkerställa de aktiva arbetsmarknadsåtgärdernas effektivitet särskilt i fråga om långtidsarbetslösheten, och i detta avseende särskilt uppmärksamma etniska minoriteters och invandrade arbetstagares behov. handlingsplan mot fattigdom och social utslagning presenterade sin första handlinsplan mot fattigdom och social arbete är inriktat på att öka syssel- sättningen och rättvisan i samhället. Det handlar bl.a. om att -de grupper som fick väsentligt sämre levnadsförhållanden under den ekonomiska krisen inte blir socialt utestängda. Det är framförallt fråga om ungdomar, ensamförsörjande föräldrar och vissa invandrar- och flyktinggrupper. -stärka skyddet för grupper som riskerar social utestängning på grund av. funktionshinder, etnicitet, kort eller ofullständig utbildning eller bristande anknytning till försörjningssystemen eller att man lever i ut- satta områden och regioner. har integrerat medlemsstaternas handlingsplaner i en Joint Inclusion Report vilken fastställdes av Europeiska Rådet vid dess möte i Laeken, . presenterade Kommissionen sin vitbok om det framtida ungdomspolitiska samarbetet inom EU där bl.a. ungdomars delaktighet, information till ungdomar, samt bättre kunskap om ungdomars situation prioriteras. När det gäller att bättre beakta ungdomsfrågor i övriga politikområden prioriteras bl.a. kampen mot rasism, främlingsfientlighet och annan diskriminering. På europeisk nivå föreslås att arbetet mot rasism och främlingsfientlighet skall prioriteras i alla EU-program och EU-initiativ som berör ungdomar, även i socialfondens verksamhet. Samarbetet med Europeiska centret för övervakning av rasism och främlingsfientlighet skall förstärkas och det civila samhällets insatser på detta område kommer att stödjas. Det svenska ordförandeskapet i 2001 Integrationsrelaterade frågor återkom på ett par möten när våren 2001 ledde ordförandeskapet i , det gällde bl.a möten om sysselsättning och storstads- och integrationsfrågor. svenska ordförandeskapet arrangerade ett expertmöte, Futures, kring storstads- och integrationsfrågor. fierade det utbyte som finns mellan integrationsfrågor och storstads- politik i och som också återfinns i t. ex. . Vidare tog under sitt ordförandeskap initiativet till en deklara- tion om bekämpande av rasism och främlingsfientlighet på Internet. klarationen som antogs av ungdomsministerrådet utgår från att ungdomars egen initiativkraft bör tas tillvara i bekämpande av rasism och främlingsfientlighet. Inom de nordiska länderna finns integrationsrelaterat samarbete inom , som ägnar sig åt integrationsfrågor, är ett av sex utskott som lyder under Nordiska (EK-A) för arbetsmarknads- och Utskottet, som inrättades , består av departe- mentstjänstemän från , , , och . skottet är ett forum för informationsutbyte inom integrationsområdet, lagstiftning och administrativa insatser. Arbetet är projektorienterat och utskottets budget används till olika projekt och seminarier. skall ett projekt vara av nytt för minst två av de nordiska länderna. De nordiska regeringarna bedriver ett samarbete i asyl- och migrations- frågor i den s.k. Nordiska samrådsgruppen på hög nivå för flyktingfrågor (NSHF). Inom ramen för NSHF behandlas också frågor som rör integra- tion, bl.a. genom erfarenhetsutbyte och information om aktuella frågor. Arbetet i NSHF bedrivs genom ordinarie möten på statssekreterarnivå, ett årligt ministermöte och genom särskilt tillsatta arbetsgrupper. har särskilt nämnt integration för flyktingar och invandrare i sin förklaring över vad man avser ta upp under sitt ordförandeskap. Inom ramen för för bygg- och bostadsfrågor (EK- Bygg og Bo) har en rapport tagits fram med fram- gångsrika åtgärder för att underlätta utsatta gruppers integration i sam- I rapporten exempel i det nordiska integrations- arbetet (Nord 1999:28) redovisas utförligt fem projekt från vardera , , och . uppföljningskonferens, Fördel mångfald, i för ett fortsatt kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan de nordiska ländernas ansvariga departement, kommuner m.fl. har integrationspolitiken i kommit att i ökande utsträckning diskuteras i samhällsdebatten. Växande klyftor på olika samhällsområden mellan infödda och personer med utländsk bakgrund, Skr. 2001/02:129 en tydlig segregation med etniska inslag samt ökande rasism, främlings- fientlighet och etnisk diskriminering brukar med rätta framhållas som exempel på en oacceptabel utveckling. På motsvarande sätt har integrationsfrågor kommit att bli en allt vikti- gare del av den offentliga debatten i de flesta av länder. På många sätt visar situationen utomlands stora likheter med situationen i vad avser integration. Detta gäller både för traditionella invand- ringsländer (i huvudsak i norra och ) och sådana länder som tills ganska antingen i princip inte berörts av någon omfattande migration (i huvudsak tidigare kommunistiska länder) och sådana länder som tidigare mer varit sändande än mottagande länder (vissa syd- europeiska länder). I de traditionella invandringsländerna, inklusive , finns stora likheter vad gäller situationen för personer med utländsk bakgrund och vad som görs för att främja integrationen. Vidare tenderar integrations- politiken i dessa länder att gå i samma riktning. Utgångspunkten är att staten har ett övergripande ansvar för att personer med utländsk bak- grund skall ha samma rättigheter som andra. Ett annat viktigt gemensamt synsätt är att alla, oavsett bakgrund, skall ha lika tillgång till välfärden i alla dess former. Inom ramen för dessa principer har de flesta regeringar i de traditio- nella invandringsländerna gjort avsevärda insatser för att främja integra- tionen. Men i stora drag har resultaten av dessa betydande ansträngningar varit mindre än vad regeringarna haft anledning att förvänta sig. Således finns i dessa länder på många samhällsområden stora skillnader mellan personer med utländsk bakgrund och andra, en oroande etnisk segrega- tion samt omfattande rasism, diskriminering och främlingsfientlighet. De europeiska länder som först har börjat få egna erfarenheter av invandring arbetar ofta intensivt med att utveckla sin egen integrationspolitik. Integration och frågan hur integrationen skall kunna främjas har alltså blivit frågor av allra största vikt över stora delar av . Denna utveckling avspeglas också på det internationella planet. Frågor om rasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering har hanterats i internationella organisationer, t.ex. , EU och FN. Integrationsfrågor i övrigt har bara i mera begränsad omfattning fun- nits på den internationella dagordningen. har dock in- tegrationsfrågor blivit en allt viktigare fråga inom EU. Denna utveckling kan förväntas fortsätta. 10.1Allmänt om utvecklingen ur ett integrationsperspektiv Det är ett faktum att nu är ett land med etnisk och kulturell mångfald. Människor som bor i har sitt ursprung i skilda delar av Till den etniska och kulturella mångfalden bidrar också de Skr. 2001/02:129 personer som tillhör landets nationella minoriteter. flyttade omkring 50 000 personer till Sve- rige . Den största delen av invandringen utgörs av anhöriga till personer som redan bor i . Arbetskraftsinvandringen har varit marginell men kan framöver komma att öka. Den ökade mångfalden innebär stora möjligheter till utveckling av det svenska samhället. Många av de människor som söker sig till är individer i arbetsför ålder och har utbildning och arbetslivserfarenhet. Integrationspolitikens utgångspunkt är att varje enskild individs förutsättningar och möjligheter skall tas tillvara. När fattade beslut om integrationspolitiken skedde detta mot bakgrund av en insikt om att den tidigare politiken, som den kommit att bedrivas, hade befäst invandrarskapet. Samhällets verksamheter var inte påverkade av den etniska och kulturella mångfalden i någon större om- fattning och de flesta institutioner och arbetsplatser var utformade efter traditionella och homogena krav. Detta försvårade möjligheterna både för dem som invandrat, men också för dem som bott i att komma in som en naturlig del i samhällsgemenskapen. Skill- naden på inriktningen av politiken mot tidigare är att det skall vara behovet i sig, och inte invandrarskapet, som motiverar olika åtgärder. Integrationspolitiken skall verka för att den generella politiken utvecklas så att den tar sin utgångspunkt i mångfalden och därmed bidrar till att bryta upp gränsen mellan de som är födda i och de som har invandrat. Den genomgång som gjorts av hur de integrationspolitiska målen slagit igenom inom olika samhällsområden ger en kluven bild. En positiv utveckling är att det finns en mycket större medvetenhet hos indivi- der, myndigheter och organisationer m.m. än om sam- hällets etniska mångfald. Den etniska mångfalden har också påverkat samhällsutvecklingen på många olika sätt och det finns en större öppen- het i samhället för intryck från en alltmer internationaliserad värld. Inom kulturpolitiken går det tydligt att se att regeringens engagemang ökat påtagligt för att främja ett kulturliv som bygger på samhällets etniska och kulturella mångfald. Arbetslösheten bland invandrare har också minskat påtagligt . Fler nyanlända invandrare kan försörja sig själva och kommunernas socialbidragsutbetalningar har minskat. Skillnaderna fortfarande för stora Men trots denna ökade medvetenhet har insatser för att alla skall få likvärdiga möjligheter och på att kompetensen hos personer med utländsk bakgrund skall tas tillvara inte fått ett tillräckligt genomslag på samhällsutvecklingen. Insatserna tycks inte alltid ha varit tillräckligt effektiva och de avsedda resultaten har inte uppnåtts. Skillnaderna mellan invandrare och människor födda i är fortfarande oacceptabelt stora. Detta gäller inte minst på arbetsmarknaden och i arbetslivet. Men skillnaderna är också tydliga inom flera andra områden. På arbetsmarknaden är invandrare tydligt överrepresenterade i arbeten Skr. 2001/02:129 utan krav på särskild utbildning och underrepresenterade i yrken som Koncentrationen till ett fåtal områden och inom dessa till okvalificerade och lågavlönande arbeten är påfallande. Invandrares arbetsvillkor och karriärmöjligheter även efter det att de har bott i skiljer sig från de som gäller för övriga invånare. Det finns många olika förklaringar till denna situation som t.ex. vistelsetidens längd, bristande kontaktnät på arbetsmarknaden och brister i det svenska språket. Men detta kan inte förklara varför så många invandrare med akademisk utbildning inte har arbeten som motsvarar deras kompetens något så när. Alldeles för många invandrare kommer aldrig vidare in i arbetslivet och samhällslivet efter introduktionsperioden så många att utbildnings- och språkförutsättningarna inte räcker som förklaring. Hindren finns både på samhällelig och individuell nivå. Inom utbildningsområdet är det särskilt markant att många barn och ungdomar med utländsk bakgrund behöver särskilt stöd för att tillgodo- göra sig undervisningen. Invandrare är också starkt överrepresenterade i bostadsområden från det s.k. miljonprogrammet. Flera av dessa områden präglas av en betydligt högre andel arbetslösa och långvariga social- bidragstagare än landet i övrigt. Även hälsosituationen för invandrare och flyktingar är generellt sämre än för människor födda i . Likaså har människor med utländsk bakgrund allmänt sett lägre engagemang och delaktighet i samhällsutvecklingen. Det finns olika förklaringar till skillnaderna, bl.a. den individuella bakgrunden, levnadsvillkoren och eventuella brister i hälsovård i det land man kommer ifrån, skälen till varför man kommit till och motivationen för att leva här, språkkunskaper, diskriminering och utanförskap, avsaknad av socialt nätverk samt bristande tilltro till demokratiska system. Det integrationspolitiska målet om allas lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter skall enligt regeringens uppfattning gälla alla områden inom samhällslivet. Ett område som regeringen anser bör uppmärksam- mas mer, och som berör flera av de redovisade samhällsområdena, är uppväxtvillkoren för barn och ungdomar med utländsk bakgrund.