prop · GP03101d2 · 2002-04-12 00:00:00 — 2001/02:101 BILAGA 1 Tillgång som är avsedd för stadigvarande bruk eller innehav. Således är det avsikten med innehavet, och inte tillgångens natur, som är avgörande för om tillgången skall klassificeras som anläggningstillgång eller ej. Med stadigvarande avses, vad gäller maskiner, inventarier m.m., att tillgångens ekonomiska livslängd uppgår till lägst . En tillgångs anskaffningsvärde är utgiften för dess förvärv eller tillverkning. Anskaffningsvärdet skall inkludera samtliga kostnader för att bringa tillgången på plats och i skick för att utnyttjas i enlighet med syftet med anskaffningen. Utgiftsmedel på statsbudgeten som fattar beslut om. anslagsbeslut innebär att regeringen bemyndigas att och under vissa villkor använda medlen till de av angivna ändamålen. Anslaget anvisas av till regeringen. Därefter tilldelar regeringen anslagsmedel till myndigheter. An- slag kan underindelas i anslagsposter och delposter. Totalt tilldelade medel beräknas som summan av anvisade medel enligt statsbudgeten för ett aktuellt budgetår och kvarstående medel på reservations- och ramanslag, s.k. ingående anslagsbehållningar. De tilldelade medlen kan förändras under budgetåret, dels genom på tilläggsbudget anvisade eller minskade medel, dels genom medgivna överskridanden eller indragningar enligt regeringsbeslut. De totalt tilldelade medlen på reservations- och ramanslag som inte utnyttjas under aktuellt budgetår bildar den utgående behållningen sedan hänsyn tagits till eventuell begränsning i möjligheten att anslagsspara. Anslagskredit förekommer i samband med ramanslag. Se vidare ramanslag. 2001/02:101 BILAGA 1 Anslagssparande utgörs av outnyttjade medel på ramanslag, som inom vissa gränser får överföras till kommande budgetår. Se vidare ramanslag. Det förekommer tre typer av anslag i statsbudgeten. Se vidare anslag, ramanslag, reservationsanslag respektive obetecknat anslag. Förpliktelser som inte redovisas som skuld eller avsättning på grund av att det inte är troligt att de kommer regleras, eller på grund av att deras storlek inte kan beräknas med tillräcklig tillförlitlighet. Det kan också vara möjliga förpliktelser, dvs. det är osäkert om det förekommer en förpliktelse eller ej. Ansvarsförbindelser redovisas inom linjen i balansräkningen, dvs. de tas inte med i balansräkningens beloppskolumner och räknas inte in i balanssumman utan redovisas separat under uppställningen. Garantiåtaganden ger upphov till de största ansvarsförbindelserna i staten. Ersättning som betalas för en direkt motprestation. En post i statliga myndigheters balansräkning som omfattar de ekonomiska relationer som myndigheterna har med statsverket. Posten utgör ett saldo mellan hur mycket myndigheterna har redovisat mot anslag och inkomsttitlar respektive statsverkets checkräkning. Omfattar myndigheternas redovisning mot anslag och inkomsttitlar, dvs. hur mycket utgifter myndigheterna har redovisat mot anslag respektive hur mycket inkomster de har redovisat mot inkomsttitel. Avräkning mot statsverkets checkräkning Omfattar myndigheternas betalningar från/till statsverkets checkräkning, dvs. hur mycket medel myndigheterna har tagit i anspråk respektive tillfört statsverkets checkräkning. 2001/02:101 BILAGA 1 Som avsättning upptas förpliktelser som är ovissa till belopp och/eller till den tidpunkt då de skall infrias. Detta till skillnad från poster som redovisas som skulder, som i princip är säkra med avseende på såväl belopp som tidpunkt för infriande. Är summan på vardera sidan av en balansräkning. Tillgångs- och skuldsidans summor är lika stora. Visar den redovisande enhetens ekonomiska ställning på bokslutsdagen, uttryckt i tillgångar, skulder och kapital. Avser tillgång som innehas för civilt eller militärt beredskapsändamål. Tillgångar för civilt beredskapsändamål kan omfatta t.ex. livsmedel, läkemedel och räddningsutrustning. Ersättning som lämnas eller mottas utan direkt motprestation. I statlig redovisning sammanfaller begreppet vanligen med transfereringar. Inkomster och utgifter periodiseras till det räkenskapsår dit de hör. Avgörande är när prestationen utförs eller när resursförbrukning sker, inte när den regleras likvidmässigt. Det värde som en tillgång eller skuld är upptagen till i balansräkningen. Det kan avvika från t.ex. marknadsvärdet eller anskaffningsvärdet. Med bruttobudgetering avses att inkomster och utgifter budgeteras var för sig även om samma ändamål avses. Motsatsen är nettobudgetering vilket innebär att endast skillnaden mellan inkomster och utgifter budgeteras på statsbudgetens inkomst- eller utgiftssida. Motivet till att inkomster och utgifter budgeteras och redovisas brutto, är att det skall ge en tydligare bild av statens åtaganden och underlätta förståelsen av statsbudgeten. Bruttonationalinkomst (BNI) Utgörs av BNP justerat för faktorinkomster, t.ex. löner, till och från utlandet. Bruttonationalprodukten (BNP) Utgörs av värdet av alla varor och tjänster som produceras i ett land . Med bruttoredovisning avses att inkomster och utgifter, intäkter och kostnader eller tillgångar och skulder redovisas var för sig, dvs. ej kvittas mot varandra. Motsatsen är nettoredovisning vilket innebär att endast skillnaden mellan respektive begreppspar redovisas, dvs. de kvittas mot varandra. Se vidare bruttobudgetering. Är de samlade skulderna i staten, kommunerna samt AP-fonderna, minskade med de fordringar de olika delarna i den offentliga sektorn har på varandra. Skillnaden mellan utgiftstaket och de takbegränsade utgifterna utgörs av en budgeteringsmarginal. som utgiftstaket omfattar, kan såväl den samhällsekonomiska utvecklingen som konsekvenserna av redan fattade beslut bli annorlunda än vad som förväntats. Eftersom utgiftstaket är nominellt och inte skall ändras till följd av förändrade tillväxtförutsättningar måste budgeteringsmarginalen utgöra en buffert mot olika typer av risker. Det kan t.ex. vara högre arbetslöshet, högre pris- och löneökningstakt och en lägre BNP-tillväxt. Innebär att statsbudgeten har ett negativt saldo, dvs. utgifterna är större än inkomsterna. Det värde som ett aktiebolags aktier värderas till på t.ex. Stockholmsbörsen. Lån från den ena dagen till den andra, som tas på dagslånemarknaden, övernattenpengar, för att täcka en tillfällig brist på pengar. Är ett samlingsnamn för ett flertal olika instrument som bl.a. används i staten för att minska upplåningskostnaderna. Exempel på derivatinstrument är optioner, terminer och skuldbytesavtal (eng. swaps). I en balansräkning är det egna kapitalet skillnaden mellan det bokförda värdet av tillgångarna och skulderna, dvs. nettoförmögenheten eller kapitalbehållningen. Det egna kapitalet i ett företag består av det kapital som ägarna satsat med tillägg för vinster och avdrag för förluster som stannat i företaget. Alla förändringar i storleken och sammansättningen av statens/myndighetens tillgångar, skulder eller kapital. Dessa förändringar beror på statens/myndighetens ekonomiska relationer med omvärlden, såsom in- och utbetalningar samt uppkomna fordringar och skulder. Ekonomisk händelse kan jämföras med begreppet affärshändelse som används i näringslivet. Innebär i staten att fordringar och skulder samt transaktioner mellan myndigheter, försäkringskassor och affärsverk liksom därmed sammanhängande orealiserade vinster elimineras, dvs. tas bort, för att få en rättvisande bild av statens resultat och ekonomiska ställning. Finansiella anläggningstillgångar utgörs av t.ex. aktier, andra andelar och obligationer där syftet med innehavet är varaktigt. Finansieringsanalysen visar hur statens likvida ställning på total nivå, dvs. den s.k. nettoupplåningen, har förändrats , fördelat på avsnitten statens verksamhet, investeringar, utlåning och finansiella aktiviteter. 2001/02:101 BILAGA 1 Fordringar delas upp på kortfristiga och långfristiga. Kortfristiga fordringar är fordringar som förfaller . Långfristiga fordringar utgörs av fordringar som förfaller . Fakturering eller inbetalning, t.ex. förskott, som bokförts men som avser varor eller tjänster som ännu inte levererats till kunden. Beloppet bokförs som skuld i bokslutet för att intäktsbokföras kommande år när leverans och fakturering sker. Utgifter som blivit fakturerade och bokförts men som avser kommande år. Exempel är hyror som ofta betalas kvartalsvis och i förskott. Sådana utgifter bokförs som fordran i bokslutet för att kostnadsbokföras först . Bokföringsskyldigheten inom staten skall fullgöras på ett sätt som överensstämmer med god redovisningssed. Begreppet god redovisningssed inom staten kan beskrivas på följande sätt: Lagar, förordningar, övriga regeringsbeslut samt av ESV utfärdade föreskrifter och allmänna råd ger uttryck för god redovisningssed. En förutsättning för att ovanstående beslut och regler kan anses uttrycka god redovisningssed är att dessa är generella och långsiktiga för myndigheterna. Redovisningsreglerna är på vissa punkter allmänt hållna och myndigheterna måste göra en utfyllande tolkning. En sådan utfyllande tolkning bör lämpligen ha en förankring i faktisk förekommande redovisning och alltså ge uttryck för en redovisningssed hos myndigheterna. Denna redovisningssed bör vara förenlig med syftet med redovisningsreglerna och grundläggande redovisningsprinciper. En anläggningstillgång som saknar fysisk substans. Det är huvudsakligen utgifter för utveckling samt licenser för dataprogram och liknande rättigheter som tas upp (aktiveras) som immateriella anläggningstillgångar i balansräkningen. En förutsättning för att få aktivera dessa utgifter är 2001/02:101 BILAGA 1 att de beräknas bli av väsentligt värde för verksamheten . Avser själva betalningstransaktionen, dvs. när ersättning erhålls. Enligt 8 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten får regeringen besluta att medel på ett anvisat anslag inte skall användas, om detta är motiverat av särskilda omständigheter i en verksamhet eller av statsfinansiella eller andra skäl. Enligt 5 § samma lag får regeringen använda outnyttjade medel längst efter det att ett reservationsanslag var uppfört på statsbudgeten. Därefter dras anslagsbehållningen in. Ytterligare regler om indragningar framgår av anslagsförordningen (1996:1189). Typ av ekonomisk händelse genom vilken ett värde av finansiell natur tillförs myndigheten. Till skillnad från intäkt kan inkomst avse flera redovisningsperioder. En post på statsbudgetens inkomstsida där myndigheten redovisar inkomster som den inte själv får disponera. Normalt rör det sig om sådana statsinkomster som inte är specialdestinerade för en viss verksamhet utan kan finansiera vilka utgifter som helst. Innebär att till inkomsttitel och/eller till statens checkräkning betala medel som inte får behållas av myndigheten. I statlig redovisning innebär det vanligen inbetalning av överskott från verksamheten, offentligrättsliga avgifter eller andra medel. Avser transaktioner och andra poster inom t.ex. en koncern, i årsredovisningen för staten mellan myndigheter m.fl. ingående organisationer. Inkomst med hänsyn till den tidsperiod under vilken inkomsten har upparbetats eller blivit intjänad, dvs. När tillgångar och skulder som inte tagits upp i balansräkningen värderas och redovisas i balansräkningen. Termen används även i bemärkelsen att invärdera äldre garantier in i den nya garantimodellen. Det finns olika metoder för att konsolidera dotter- och intresseföretag. Inom staten konsolideras såväl dottersom intresseföretag enligt kapitalandelsmetoden. Kapitalandelsmetoden innebär att andelarnas anskaffningsvärde ökas respektive minskas i samma grad som intresseföretagets eget kapital ändras. Ökningen/minskningen redovisas som en intäkt/kostnad i resultaträkningen hos innehavaren av andelarna. Innebär att avräkning mot statsbudgetens anslag och inkomsttitlar sker vid betalningstillfället. Skillnaden mellan å ena sidan saldot mellan anslag och inkomsttitlar på statsbudgeten och å andra sidan saldot mellan ut- och inbetalningar på statsverkets checkräkning definieras som kassamässig korrigering. Anslag avräknas utgiftsmässigt, utom vad gäller transfereringsanslag, vilket leder till kassamässiga korrigeringar. Om tidpunkten för avräkning av anslag inte sammanfaller med betalningstidpunkten, kan det leda till en kassamässig korrigering mellan månader och år. För anslag kopplade till ett räntekonto, vilket de flesta förvaltningsanslagen är, uppstår korrigeringen som skillnaden mellan anslagsbelastningen och utbetalning av medel från checkräkning (SCR) till myndigheternas räntekonton, som ligger under checkräkning (RCR). Ut- betalningar för verksamheten görs sedan från räntekontot, vilket redovisas helt kassamässigt mot statsbudgeten (nettoutlåning) och inte ger upphov till någon kassamässig korrigering. transaktioner över statsverkets checkräkning som inte har sin motsvarighet på anslag eller inkomsttitlar och vice versa, vilket leder till kassamässiga korrigeringsposter. Utfallet av den kassamässiga korrigeringen räknas fram residualt, men vissa delposter kan urskiljas och även prognostiseras. Att konsolidera innebär att upprätta en koncernredovisning. Koncernbalansräkning, koncernresultaträkning och noter skall upprättas som en helhet och ge en rättvisande bild av ställningen och resultatet av de företag (i årsredovisningen för staten: myndigheter m.m.), betraktade som en enhet, som omfattas av koncernredovisningen. Konsolideringen innefattar att lägga samman de ingående enheterna och eliminera mellanhavanden mellan enheterna. Avser de krav som en medlemsstat i EU måste uppfylla för att bli medlem i tredje etappen av den ekonomiska och monetära union (EMU), dvs. EU:s valutaunion, som startade . Värdet av de resurser som förbrukats, till skillnad från utgifter som avser anskaffning av resurser. Kostnad brukar definieras som en periodiserad utgift. Den period under vilken en skuldförbindelse gäller. Medgivet överskridande förekommer i samband med ramanslag. Se vidare ramanslag. Skillnaden mellan statens tillgångar och skulder utgör nettoförmögenheten. Om statens skulder är större än tillgångarna innebär det att nettoförmögenheten är negativ. I näringslivet motsvaras nettoförmögenheten av eget kapital. 2001/02:101 BILAGA 1 Nettot av räntebärande avsättningar och skulder minus finansiella (räntebärande) tillgångar inklusive likvida medel. Anslagstyp som innebär att beloppet inte får överskridas. Inte heller får outnyttjade medel användas under kommande budgetår. Anslagstypen används främst då det redan när anslaget beviljas står klart hur stort belopp som kommer att betalas ut, t.ex. för specificerade bidrag. I ett företag avses med omsättning företagets totala försäljning (exklusive moms). I staten avses vanligen de totala intäkterna från skatter (på myndighetsnivån anslag), försäljning, bidrag och andra intäkter. Med omsättningstillgång avses tillgång som inte är anläggningstillgång, dvs. som inte är avsedd för stadigvarande bruk eller innehav. Periodavgränsningsposter utgör skuld- eller fordringsposter som är nödvändiga för att åstadkomma en periodisering av utgifter och inkomster vid avslutningen av en redovisningsperiod. I årsredovisningen för staten består de av upplupna och förutbetalda kostnader respektive intäkter samt oförbrukade bidrag. Dessa poster gör det möjligt att bestämma räkenskapsårets intäkter och kostnader. Fördelning av utgifter och inkomster till den period då resursen förbrukats (kostnad) eller då prestationen utförts (intäkt). är statsbudgeten indelad i 47 politikområden. Syftet med politikområdesindelningen är att möjliggöra en bättre koppling mellan mål, kostnader och resultat. En kombination av en obligation och en lott. Ränta betalas ut i form av vinster. 2001/02:101 BILAGA 1 I statsbudgeten menas med primärt saldo, saldot exklusive statsskuldräntor. Anslagstyp som innebär att anslaget får överskridas, genom utnyttjande av anslagskredit, och att kvarvarande medel får överföras till påföljande år som anslagssparande. Storleken på tillåten anslagskredit och anslagssparande är begränsad genom generella regler och särskilda beslut. Redovisningen i realekonomiska termer är ett sätt att beskriva och analysera den statliga resursförbrukningen. Resursförbrukningen delas in i t.ex. transfereringar, investeringar och konsumtion. Den realekonomiska informationen är en del av informationen i de statliga inrapporteringskoderna (S-koderna) och ligger till grund för t.ex. upprättandet av nationalräkenskaperna. En inflationsskyddad obligation som ges ut av . Värdeutvecklingen är knuten till ett konsumentprisindex. Avser risken för högre upplåningskostnader när lån förfaller och skall förnyas vid ett ofördelaktigt ränteläge. Rätt för den som erlagt ett belopp att kräva detta av annan, som ytterst skall stå för betalningen. Exempel: borgensmans rätt att av huvudgäldenären utfå vad han betalat. Anslagstyp som innebär att beloppet inte får överskridas. Outnyttjade medel, utgående reservation, får föras över till nästa budgetår, s.k. ingående reservation. Reservationen får användas högst efter det att anslaget senast var uppfört på statsbudgeten. Regeringen har dispositionsrätt . Om myndigheten behöver använda reservationen under ett tredje år måste regeringens medgivande inhämtas. användande av reservation krävs medgivande. Resultat före och efter skatt Ett företags resultat innan avdrag gjorts för skatt respektive efter det att skatt på eventuell vinst avdragits. Visar i sammandrag räkenskapsårets samtliga intäkter och kostnader. I resultaträkningen kan man utläsa vilken typ av intäkter och kostnader som förekommit under räkenskapsåret. Genom att intäkter och kostnader summeras visar resultaträkningen hur verksamheten har förändrat kapitalet, vilket i årsredovisningen för staten kommer fram i posten årets över- eller underskott. Är den period som en årsredovisning omfattar och utgörs normalt av 12 månader. Statens räkenskapsår sammanfaller med kalenderår. Räntabilitet på eget kapital Ett företags avkastning på det kapital som ägarna satsat. Årsredovisningens delar skall ge en rättvisande bild av verksamhetens resultat samt av kostnader, intäkter och den ekonomiska ställningen. I normalfallet förutsätts att information som lämnas med tillämpning av god redovisningssed också ger en rättvisande bild. I speciella fall kan det behövas tilläggsupplysningar för att ge en rättvisande bild. I ett företag det resultat som kan utläsas ur resultaträkningen innan hänsyn tagits till finansiella poster, extraordinära poster samt bokslutsdispositioner och skatt. En skuld är en befintlig förpliktelse som förväntas föranleda ett utflöde av resurser. Skulderna visar statens förpliktelser mot andra. Skulder är i princip säkra till sitt belopp och tidpunkten för infriande, till skillnad från poster som redovisas som avsättningar. Skuldbytesavtal (eng. swaps) () har finansierat huvuddelen av upplåningen i utländsk valuta genom så kallade skuldbytesavtal. Swapptransaktionerna innebär att RGK byter kronor mot utländsk valuta och under swappavtalets löptid erhåller fast ränta i kronor och betalar rörlig ränta i utländsk valuta (kron/ valutaswappar). Upplåning via swappmarknaden är kostnadseffektiv och resulterar också i större emissionsvolymer i kronor, vilket främjar likviditeten i den svenska statspappersmarknaden. Ett företags betalningsförmåga på lång sikt. Soliditeten brukar beräknas som den del av företagets tillgångar som är finansierade med eget kapital, och således inte motsvaras av skulder. Statens behov av att låna pengar . Lånebehovet består av det över- eller underskott som uppkommer på checkräkning samt in- och utlåning till myndigheter och statliga bolag (RGK:s checkräkning). Statens lånebehov överensstämmer med statsbudgetens saldo. Detta åstadkoms genom att en kassamässig korrigeringspost och nettoutlåning ingår i statsbudgeten. Se kassamässig korrigering. Saldoraden i finansieringsanalysen i årsredovisningen för staten. I statens nettoupplåning ingår statsskulden exklusive orealiserade valutakursförändringar och statens övriga upplåning. Myndigheter under regeringen med större ekonomisk rörelsefrihet än vanliga statliga myndigheter. 2001 fanns fyra affärsverk: , , och . 2001/02:101 BILAGA 1 I årsredovisningen för staten avses med statliga bolag de bolag där statens ägande uppgår till i respektive bolag. De statliga aktiebolagen regleras liksom privata aktiebolag av aktiebolagslagen. Ett statligt borgensåtagande som oftast gäller som för egen skuld. En kreditgaranti är kopplad till en viss kredit. I årsredovisningen för staten all den verksamhet som staten har väsentligt inflytande över. Väsentligt inflytande har här definierats som att staten skall ha en ägarandel på i de aktuella organisationerna. Med denna definition bortfaller stiftelser, som är självägande. Med statlig sektor avses statliga myndigheter inkl. affärsverk, allmänna försäkringskassor, statliga bolag, , och . När det gäller tillgångar och skulder som bara indirekt ägs av staten via annan juridisk person har statens andel beräknats med hänsyn tagen till ägarandelen. Detta innebär att ett helägt bolags tillgångar tas med i sin helhet. Är en plan för huvuddelen av statens inkomster och utgifter avseende ett budgetår. Statsbudgeten består av anslag, inkomsttitlar, samt nettoutlåning och en kassamässig korrigeringspost som sammantaget ger statens lånebehov. fastställer budgeten och anvisar medel till regeringens förfogande för olika ändamål under anslag. Ofta används statsbudgeten och dess saldo för att beskriva statens verksamhet. Anslagsmedel kan även anvisas och minskas på tilläggsbudget under löpande budgetår i samband med beslut avseende den ekonomiska vårpropositionen eller budgetpropositionen. Statsbudgetens saldo är definierat som skillnaden mellan statsbudgetens inkomster och utgifter, vilket överensstämmer med statens lånebehov. Om saldot är negativt föreligger ett budgetunderskott och därmed ett ökat lånebehov. Ett positivt saldo, vilket är detsamma som ett bud- 2001/02:101 BILAGA 1 getöverskott, innebär att en amortering av statsskulden sker. Förutom statsbudgetens saldo påverkar valutakursförändringar och tillfälliga placeringar förändringen av statsskulden. Utfallet på de beståndsdelar som ingår i statsbudgeten. Se vidare statsbudgetens saldo. Ett av utfärdat obligationslån på vanligen löptid. Räntan på statsobligationer är fast vilket innebär att räntan inte ändras oavsett vad som händer på räntemarknaden. Den femåriga statsobligationsräntan styr i stor utsträckning bostadslånens fasta ränta. används begreppet nominella statsobligationer för att särskilja dessa från realränteobligationer. Statsredovisningen (tidigare riksredovisningen) är den centrala redovisningen för staten. Informationen används för att kunna planera, följa upp och styra den statliga verksamheten. Statsredovisningen ligger till grund för årsredovisningen för staten och statsbudgetens utfall, men även för statistik om statens finanser och budgetprognoser. Utgörs av summan av samtliga lån som tagits av () för statens räkning. RGK förvaltar statsskulden. Upplåningen på den svenska marknaden sker främst i form av statobligationer, statsskuldväxlar, premieobligationer och realränteobligationer. Den utländska upplåningen sker främst via skuldbytesavtal (kron/valutaswappar). Även upplåning via statsskuldväxlar i utländsk valuta (commercial papers) och direkt på utländska kapitalmarknader förekommer. En av staten, genom , utgiven skuldförbindelse med en löptid på vanligen tre, sex eller . Det finns dock kortare löptider på statsskuldväxlar. Tillsammans med den femåriga statsobligationsräntan utgör sexmånadersräntan för statsskuldväxlar en grund för marknadsräntan. De takbegränsade utgifterna är summan av alla utgifter inom det fastställda utgiftstaket. De omfattar dels utgifterna på statsbudgeten (utgiftsområde 125 samt 27) exklusive statsskuldräntor (utgiftsområde 26), dels utgifterna för ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten.