prop · GP03147 · 2002-03-14 00:00:00 — Regeringen uttalar i författningskommentaren till paragrafen att frågan omvitesutdömandet i tingsrätten skall handläggas som ett s.k. RB-ärende, dvsenligt rättegångsbalken.Beträffande andra ärenden som handläggs enligt innehållerbalken ofta närmare bestämmelser om hur dessa ärenden skall handläggas, t.ex.vad gäller muntlig förhandling. Reglerna om hur rätten skall handläggavitesärenden kan mot denna bakgrund framstå som ofullständiga.Lagrådet vill som ett alternativ till en utförligare reglering irättegångsbalken peka på möjligheten att göra ärendelagen tillämplig. Den lageninnehåller nämligen en färdig handläggningsordning som torde uppfylla derättsäkerhetskrav som behöver ställas på hanteringen av vitesärenden.23 kap. 7 §I remissen uttalas viss tveksamhet inför att utsträcka möjligheterna tillhämtning också beträffande målsägande och vittnen. Enligt regeringen erbjudsemellertid dessa personer ett tillfredsställande skydd mot olämpliga hämtningargenom redan gällande regler i 6 § förundersökningskungörelse. I denna föreskrivs sålunda att hämtning av den som inte är misstänkt för brott bör skeendast när det finns särskilda skäl. Sådana skäl exemplifieras i paragrafen.Enligt Lagrådets mening bör man nu ta tillfället i akt att föra över den nämndabestämmelsen till 23 kap. 7 § från förundersökningskungörelsen, där den statsrättsligt lär försvara sin plats endast med stöd av punkt 6 iövergångsbestämmelserna till regeringsform. Möjligen kanexemplifieringen stå kvar i kungörelsen såsom en verkställighetsföreskrift.45 kap. 1 §I remissen föreslås att rätten skall få i samråd med åklagaren uppdra åt denneatt utfärda stämning. Om uppdraget inte lämnas i ett konkret mål, torde det blifråga om ett i administrativ ordning fattat beslut från rättens sida.Med nuvarande bestämmelser får rätten lämna "åklagare" ett uppdrag av det nuaktuella slaget i den omfattning som finnes lämplig. Bestämmelsen ger utrymmeför att ett uppdrag kan lämnas till en eller flera åklagare. Den föreslagnalydelsen, som anger "åklagaren" som adressat, är närmast att uppfatta så atträtten före sitt beslut måste samråda med den eller de åklagare till vilkauppdrag avses bli lämnat. Det är oklart på vilket sätt det föreslagna samrådetär tänkt att ske eller vilken betydelse den enskilde åklagarens inställning till uppdraget har. Från rättens sida torde det vara frågan om att ge en behörighettill en eller flera åklagare att utfärda stämning och inte att tilldelaåklagaren ett uppdrag i sedvanlig mening. Det är orealistiskt att rätten alltidskulle samråda med varje berörd åklagare före sitt beslut. får dockbeaktas att det uppdrag som lämnas skall relateras till en eller flera åklagareeller till kategorier av åklagare. När det inte endast är frågan om uppdrag iett konkret mål kan en lämplig ordning vara att rätten skall samråda med denåklagarmyndighet där åklagarna tjänstgör innan beslut fattas i saken, varvidmyndigheten efter delegation torde kunna representeras av t.ex. chefen för enåklagarkammare. Därefter kan uppdrag ges åt åklagare med den avgränsning avkretsen som kan finnas lämplig. Första stycket första meningen kan förslagsvisges följande lydelse: "Rätten får i samråd med den berörda åklagaren elleråklagarmyndigheten uppdra åt åklagare att utfärda stämning. ".Det anges med rätta i avsnitt 5.2 i den allmänna motiveringen att åklagarsidanaldrig skall kunna påverka valet av offentlig försvarare för den tilltaladegenom sitt agerande i samband med åklagarstämning. Regeringen anser dock inteatt det finns tillräckliga skäl att ställa upp formella hinder motåklagarstämning när ett försvararförordnande blir aktuellt. Lagrådet kan godtadenna ståndpunkt.I motiveringen behandlas främst det fallet att den misstänkte har begärt att enviss person skall förordnas som offentlig försvarare. Lagrådet vill fästauppmärksamheten på situationen då den misstänkte inte har uttalat preferens förnågon viss advokat. Det finns anledning att varna för att en åklagarstämning med kallelse till viss huvudförhandlingsdag i så fall tillåts begränsa advokatvalet till dem som är tillgängliga den aktuella dagen. Detsamma gäller förordnande av lämplig person som målsägandebiträde.Förslaget om ändring i lagen om särskild personutredning i brottmål, m.m.Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.JustitiedepartementetUtdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 14 mars 2002Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden ,, , , , , , , , ,, , , , , , , SommestadFöredragande: statsrådet beslutar proposition 2001/02:147 Snabbare lagföring1 Senaste lydelse 1969:588.2 Senaste lydelse 1994:420.1 Senaste lydelse 1969:588.2 Senaste lydelse 1994:420.531Prop. 2001/02:147Bilaga 1Prop. 2001/02:147Prop. 2001/02:147Prop. 2001/02:147Bilaga 1Prop. 2001/02:5253Prop. 2001/02:147Bilaga 2Prop. 2001/02:147Bilaga 3Prop. 2001/02:147Bilaga 3Prop. 2001/02:147Bilaga 4Prop. 2001/02:147Bilaga 4Prop.