prop · GP03102 · 2002-04-17 00:00:00 — Enligt skollagen får skolplikt fullgöras i en fristående skola om skolan fått godkännande. Skolplikt får även fullgöras vid inter- nationell skola eller vid riksinternatskola. Antalet grundskoleelever som /02 fick sin undervisning i fristående skolor var 51 100, vilket är en ökning med 9 580 elever jäm- fört med föregående läsår. Detta innebär att av alla grund- skoleelever undervisades i fristående skolor. Lärartätheten i de fristående skolorna var 7,5. På grundskolenivå fanns det /02 475 friskolor, en ökning med 57 skolor jämfört med läsåret innan. Vidare fanns det sju inter- nationella skolor och tre riksinternat. Elevantalet i dessa typer av skolor har i stort sett varit oförändrad . Det fanns 177 skolor med allmän inriktning och ungefär lika många inom gruppen med speciell pedagogik, som exempelvis och (16 400 elever). Skolor med en allmän inriktning har därmed ökat snabbare än skolor med speciell pedagogik. Den tredje största gruppen var skolor med konfessionell inriktning, som bestod av 63 skolor med tillsammans 5 900 elever. Fristående skolor fanns etablerade i alla län i Skr. 2001/02:102 landet och i 146 av de 289 kommunerna. Skolorna är dock ojämnt för- I kommuner med färre än 30 000 invånare finns det förhållande- vis få fristående alternativ. Koncentrationen är särskilt stor i landets tre storstäder med kranskommuner. Högst andel grundskoleelever i fri- stående skolor hade . De flesta fristående skolor var små. I medeltal hade de 108 elever per skola. har ytterligare 57 fristående skolor startat sin verksamhet. erfarenheter visar att hälften av de skolor som fått tillstånd också kommer igång , vilket gör att höstens andel utgör en minskning jämfört med föregående läsår. Den totala kostnaden för uppgick till , inklusive hemkommunens kostnad för skolskjuts och nystartade fristående grundskolor, enligt data om barnomsorg, skola och vuxenutbildning (rapport 206). Detta inne- bär en ökning med i fasta priser (KPI). Av den totala kostnaden utgjorde kostnader för kommunala grundskolor medan avsåg kostnader för fristående skolor. Resterande del, eller , utgjordes av kostnader för riks- internatskolor, internationella skolor samt sameskolan. Den totala genomsnittskostnaden per elev uppgick i den kommunala till , vilket är en ökning i fasta priser jämfört med . Kostnaden per elev varierade dock relativt kraftigt mellan enskilda kommuner. Kommunernas genomsnittskostnad sträckte sig från till . av kommunerna befann sig dock inom intervallet 48 200 och per elev. Diagram 5.3 Kostnad i grundskola, totalt och för några verksamheter, per kommungrupp, 2000 Källa: 204, Jämförelsetal för huvudmän del 2, 2001 I de fristående skolorna var den genomsnittliga kostnaden per elev . 2001/02:102 56 400 kronor. Här uppgår ökningen till jämfört med . De fristående skolorna har i genomsnitt högre kostnader för under- visning, skolmåltider och läromedel/utrustning/skolbibliotek än de kommunala skolorna, medan genomsnittskostnaden är lägre för elevvård och lokaler. Diagram 5.4 Kostnadsutveckling i respektive fristående grund- skola Kronor per elev (fasta priser) Källa: 204, Jämförelsetal för huvudmän del 2, 2001 Vid en jämförelse över en längre tidsperiod, , har kostnaden per elev i den kommunala minskat med tre pro- cent eller per elev (fasta priser). Denna utveckling beror framför allt på besparingar i undervisningen. Kostnaden för undervisning har minskat eller per elev . Detta beror i sin tur främst på att lärartätheten i har minskat. var antalet lärare per 100 elever 7,6 vilket kan jämföras med 9,4 lärare per 100 elever 1991. Undervisningskostnaden har dock ökat . Det beror sannolikt på en högre lönenivå i sektorn eftersom lärartätheten var oförändrad mellan dessa år. Diagram 5.5 Förändring i kostnad per elev i grundskola, totalt Skr. 2001/02:102 och för några olika verksamheter 1991-2000 (Index där 1991=100, fasta priser) Källa: 204, Jämförelsetal för huvudmän del 2, 2001 lämnade av eleverna 3 gymnasieskolan med slutbetyg, en minskning /2000. Av alla elever med slutbetyg hade behörighet för universitets- och högskolestudier, en ökning sedan föregående läsår . Störst var ökningen på programmen med yrkesämnen med i genomsnitt . av alla elever gick på något av de 17 nationella programmen eller ett specialutformat program. Av eleverna 1 gick på det individuella programmet. Andelen elever i de fristående gymnasieskolorna har ökat och uppgick hösten . Utbildningen i gymnasieskolan skall enligt läroplanen för det frivilliga skolväsendet (Lpf 94) fördjupa och utveckla elevernas kunskaper som förberedelse för yrkesverksamhet och studier vid universitet och hög- skolor samt som förberedelse för vuxenlivet, som samhällsmedborgare och ansvariga för sina liv. Varje kommun är enligt skollagen (1985:1100) skyldig att erbjuda utbildning på nationella, specialutformade eller individuella program i gymnasieskolan för samtliga ungdomar som är bosatta i kommunen och som avslutat grundskoleutbildning eller motsvarande utbildning. Erbjudandet skall avse utbildning som anordnas inom kommunen eller i en annan kommun eller ett landsting i enlighet med samverkansavtal. Erbjudandet skall omfatta ett allsidigt urval av nationella program. Antalet platser på de olika programmen och deras grenar skall anpassas Skr. 2001/02:102 med hänsyn till elevernas önskemål. För varje kurs i gymnasieskolan finns en kursplan. Denna kompletterar läroplanen och anger målen för undervisningen i varje enskilt ämne. För varje nationellt program finns också nationellt fastställda programmål. Andel ungdomar i gymnasieskolan gick 311 121 elever i gymnasieskolan. Antalet elever har ökat med 5 851 elever eller sedan föregående läsår. av eleverna går i kommunala gymnasieskolor. Andelen elever som går i gymnasieskola anordnad av utgör av det totala antalet elever. Antalet elever i fristående skolor har ökat. /02 går 17 887 elever eller i fristående gym- nasieskolor. lämnade av eleverna 3 gymnasieskolan med slutbetyg. Detta är en minskning sedan före- gående läsår. Slutbetyg från ett nationellt eller specialutformat program utfärdas endast då eleven fått betyg i alla kurser som ingår i dennes studieväg och på projektarbete. Av de som gick 3 var andelen elever med slutbetyg högst på naturvetenskaps- och samhällsvetenskaps- programmen , och lägst på fordons- och industriprogrammen . En bidragande orsak till att andelen elever som fått slutbetyg minskat är en ändring i gymnasieförordningen som trädde i kraft den 15 septem- ber 2000. Ändringen innebär att om läraren på grund av en elevs frånvaro saknar underlag för bedömning av elevens kunskaper skall betyg inte sättas. En följd av denna ändring är att elever med hög frånvaro på en kurs inte får betyg på kursen och därmed inget slutbetyg. kunde elever i samma situation få betyget Icke godkänd. Av de elever som fick slutbetyg hade grundläggande behörighet för universitets- och högskolestudier (vilket motsvarar av samtliga elever 3). Detta innebär en ökning i förhållande till föregående år . Den största ökningen noterades på programmen med yrkesämnen. På dessa ökade andelen elever med högskolebehörighet från , dvs. Grundläggande behörighet till universitets- och hög- skolestudier har den som i slutbetyg från nationellt eller specialutformat program har lägst betyget Godkänd på kurser som omfattar minst 90 pro- cent av de gymnasiepoäng som krävs för fullständigt program. Andelen elever med grundläggande behörighet är högst på naturveten- skaps- och hantverksprogrammen och lägst på handels- och administrations- respektive fordonsprogrammen Stora variationer finns också mellan Skr. 2001/02:102 kommuner och mellan enskilda skolor. Mönstret går igen även för elever med utländsk bakgrund. Andelen 3 som fått slutbetyg minskade från föregående läsår till medan andelen med högskolebehörighet ökade från . Andel elever som fortsatte sin utbildning i högskolan efter avslutad utbildning i gymnasieskolan uppgick till . I till skolan 2000 (rapport 197) konstateras att en betydande ökning av andelen elever på gymnasieskolans program med yrkesämnen tycker att möjligheterna att få stöd är bra eller mycket bra. Det konstateras också att stressen ökat betydligt enligt eleverna i både grund- och gymnasieskolan , vilket också beskrivs i bud- getpropositionen . Framförallt upplever kvinnliga elever på gymnasieskolans naturvetenskaps- och samhällsvetenskapsprogram att de är stressade. Två tredjedelar av dessa uppger att de alltid eller ofta känner sig stressade i skolan. Stressen är relaterad till för höga krav och att inte få arbeta i den takt som passar en själv som elev. När det gäller elever på naturvetenskaps- och samhällsvetenskapsprogrammen tyder resultaten på att elever som bryr sig om och engagerar sig mycket också i hög grad känner sig stressade. har kartlagt skolans datoranvändning i kvantitativa termer. Studien 2001 (rapport 208) visar att antalet undervis- ningsdatorer inom kommunernas och landstingens gymnasieskolor samt i de fristående skolorna har ökat då den förra studien gjordes. Antalet elever per dator i kommunernas och landstingens gymnasieskolor har sjunkit något medan antalet elever per dator i fristående gymnasieskolor är oförändrat. Den kraftiga ökningen av antalet datorer i fristående gymnasieskolor motsvarar alltså helt det ökade elevantalet. Den nationella satsning som Delegationen för IT i skolan (ITiS) genomför, som nämnts i avsnitt 5.2.2 om , har även omfattat gymnasieskolans personal. Enligt en europeisk studie, Basic Indicators on the Incorporation of ICT into (2000/01 Annual Report, ) är antalet elever per dator lägre i och än i övriga länder. I , och är datorer som används i undervisande syfte i högre utsträckning anslutna till Internet än i t.ex. , och . Kvalitetsredovisningar se avsnitt 5.2.2 om . Utbudet av nationella program varierat mellan kommunerna. fanns det 114 kommuner som hade minst tio program, medan 53 hade mellan ett och fem program. 32 kommuner anordnade enbart det individuella programmet. Vissa program erbjuds endast i ett fåtal kommuner som t.ex. livsmedelsprogrammet (31 kommuner) och energiprogrammet (47 kommuner). De vanligast förekommande programmen är samhällsvetenskapsprogrammet och naturvetenskaps- programmet som finns representerade i ca 200 kommuner. gick av alla elever i gymnasieskolan på något av de nationella programmen eller på ett specialutformat program, varav gick på naturvetenskaps-, teknik- eller samhälls- vetenskapsprogrammen. Antalet elever 1 på naturvetenskaps- programmet har minskat med 1 sedan förra läsåret. Sammantaget går av alla elever 1 på naturvetenskaps- programmet eller teknikprogrammet. till de nationella programmen är elever med utländsk bakgrund överrepresenterade på bl.a. handels- och administrationsprogrammet samt omvårdnadsprogrammet. Däremot är andelen elever med utländsk bakgrund lägre än genomsnittet på bl.a. naturbruks- och bygg- programmen. var av eleverna i gymnasieskolan män och kvinnor. På de nationella programmen varierar andelen kvinnor från på omvårdnadsprogrammet till endast 1,6 pro- cent på elprogrammet. På bygg-, el-, energi- och fordonsprogrammen var andelen kvinnor eller lägre. Enbart 4 program, nämligen handels- och administrations-, hotell- och restaurang, medie- samt naturvetenskapsprogrammen hade en relativt jämn könsfördelning. Tabell 5.7 Elevutveckling läsåren 1996/97-2001/02 skolor m.m. (%) Kommunerna är skyldiga att erbjuda utbildning på individuella program till de elever som inte tagits in på ett nationellt program eller specialut- format program eller som avbrutit en påbörjad utbildning. fanns 22 750 elever på det individuella programmet, en Skr. 2001/02:102 ökning med drygt 1 300 elever . det totala antalet elever i gymnasieskolan. av eleverna var kvinnor och av eleverna hade utländsk bakgrund, vilket kan jämföras för samtliga program. Ett mål för det individuella programmet är att stimulera till vidare studier på ett nationellt program. av de 17 500 elever som gick 1 på ett individuellt program gick på annat Enligt lägesbedömning 2001 (rapport 211) har 48 nya fristående gymnasieskolor startat i landet av de 114 som De flesta fristående gymnasieskolor finns i storstäder och i deras förortskommuner. Tolv respektive av dessa kommungruppers gymnasieelever går i fristående skolor. andel för glesbygdskommuner är drygt en procent. De fristående gymnasieskolornas sammantagna utbud av program är svåröverskådligt, eftersom de ofta väljer att profilera sig med special- läste av eleverna vid de fristående gymnasieskolorna på specialutformade program medan motsvarande andel inom den kommunala gymnasieskolan utgjorde 7,1 I övrigt har de fristående skolorna som grupp ungefär samma fördelning av elever på såväl NV, SP och TE som de övriga nationella Detta speglar dock inte det utbud som varje enskild skola Eftersom fristående gymnasieskolor generellt sett är mindre än kommunala måste de av organisatoriska och ekonomiska skäl ofta profilera sig ganska snävt vad gäller urval av program. Antalet tjänstgörande lärare omräknat till heltidstjänster uppgick enligt /02 till 25 271, en ökning med 1 092 heltids- tjänster sedan föregående läsår, varav tjänstgjorde inom den Andelen kvinnor uppgick till . Andelen lärare med pedagogisk utbildning (omräknat till heltidstjänster) var enligt , vilket är samma andel som föregående varierade andelen lärare utan lärarutbildning stort Störst andel lärare utan pedagogisk utbildning hade Vid de fristående skolorna hade av lärarna (omräknat till heltidstjänster) pedagogisk utbildning, vilket är en liten ökning sedan föregående år. Den totala kostnaden för gymnasieskolan uppgick till 22,4 mil- jarder kronor (inkl. hemkommunens kostnad för skolskjuts och rese- ersättningar), enligt data om barnom- sorg, skola och vuxenutbildning (rapport 206). Detta motsvarar Skr. 2001/02:102 74 100 kronor per elev. utgjordes av kostnader för den kom- Kostnader för landstingens gymnasieutbildning- ar utgjorde . Fristående skolor, riksinternatskolor och internationella skolor utgjorde av den totala kostnaden. Diagram 5.6 Kostnad per elev i olika huvudmäns gymnasieskola 2000 Källa: 204, Jämförelsetal för huvudmän del 2, 2001 Kostnaden för den kommunala gymnasieskolan var 2000 (inkl. kostnad för skolskjuts), vilket motsvarar per elev. Jämfört med ökade kostnaderna per elev i den kommunala gymnasieskolan i fasta priser (KPI). Om man ser hur resurserna till den kommunala gymnasieskolan har förändrats , kan man konstatera att totalkostnaden per elev minskade kraftigt (-i fasta priser). Därefter har kostnaden per gymnasieelev ökat för att 2000 vara betydligt högre än kostnaden (i fasta priser). Den största kostnadsposten i gymnasieskolan är undervisningskost- naden, som utgör av den totala kostnaden. har antalet lärare per 100 elever ökat med 0,2 som lönekostnaden stigit . Det är alltså framförallt löneut- vecklingen som förklarar den ökade undervisningskostnaden. Lokalkostnaden utgör av den totala kostnaden per elev. har lokalkostnaden ökat med . har dock lokalkostnaden minskat med . Lokalkostnaden varierar mycket mellan olika kom- muner. Storstäderna har den högsta genomsnittliga lokalkostnaden per elev, medan landsbygdskommunerna har den lägsta. Diagram 5.7 Förändring av kostnad per elev i gymnasieskola, Skr. 2001/02:102 totalt och för några olika verksamheter 1991-2000 (Index där 1991=100, fasta priser, KPI) Källa: 204, Jämförelsetal för huvudmän del 2, 2001 Den totala kostnaden för de fristående skolorna på gymnasienivå var . Kostnaden per elev var . Mot- svarande kostnad per elev i gymnasieskola (exkl. skolskjutsar och elevhem) uppgick till 2000, dvs. en något lägre kostnad per elev än genomsnittet i fristående skolor med nationella pro- gram. De fristående gymnasieskolorna har en högre kostnad för undervisning än kommunala gymnasieskolor. Lärartätheten i de fristående skolorna är dock lägre än i de kommunala skolorna, vilket kan tyda på en för- hållandevis hög lönenivå i de fristående skolorna. Även kostnaderna för läromedel respektive skolmåltider är högre i de fristående skolorna. Diagram 5.8 Kostnad per elev och gymnasieprogram 2000 Variationen i kostnad per elev mellan olika program är stor. Samhälls- vetenskapsprogrammet har den lägsta genomsnittskostnaden på per elev. Förhållandevis låga kostnader per elev har också natur- vetenskapsprogrammet, handels- och administrationsprogrammet samt barn- och fritidsprogrammet. Den dyraste utbildningen i regi är naturbruksprogrammet som i genomsnitt kostar per elev. Även fordonsprogrammet, industriprogrammet, byggprogrammet, energiprogrammet samt livsmedelsprogrammet är förhållandevis dyra att anordna. De olika programmens kostnader hänger till viss del ihop med skilda lokal- och utbildningsbehov. Utrustning och läromedel kostar t.ex. mindre på samhällsvetenskapsprogrammet där lokalkostnaderna också är lägre. De program som har lägst kostnad per elev är också de som har det största antalet elever medan de program som har högst kostnad har ett färre antal elever. Kommuner med många elever som avser att läsa vidare på universitet eller högskola kan därför sägas ha en gynnsammare kostnadsbild än de kommuner som har fler yrkesinriktade elever, vilket dock det kommunala utjämningssystemet tar hänsyn till. Antalet elever i särskolan fortsätter att öka. /02 var det totala antalet inskrivna elever 19 766, vilket är en ökning jämfört med föregående läsår. utvärderingar visar på brister i kvaliteten i särskolan. En majoritet av berörda elever och föräldrar är dock nöjda. Särskolan består av den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan. Den obligatoriska särskolan består i sin tur av grundsärskolan och träningsskolan. Eleverna i gymnasiesärskolan erbjuds utbildning på nationella, specialutformade och individuella program. Utbildningen i särskolan syftar till att ge utvecklingsstörda barn och ungdomar en till varje elevs förutsättningar anpassad utbildning som så långt det är möjligt motsvarar den som ges i och gymnasie- skolan. För den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan gäller samma läroplaner som för respektive gymnasieskolan, dvs. läroplan för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritids- hemmet (Lpo 94) och läroplan för de frivilliga skolformerna (Lpf 94). Den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan har även kursplaner som är anpassade till respektive skolform och till de olika behov som skolan skall kunna tillgodose för var och en av särskolans elever. När det gäller särskolan är det förenat med vissa svårigheter att använda betyg som mått på måluppfyllelse. I träningsskolan ges inga betyg och i grundsärskolan ges betyg endast på elevens eller vårdnadshavarens be- gäran. Då målen i grundsärskolan är satta utifrån elevens förutsättningar speglar betyget inte heller någon generell kunskapsnivå utan snarare elevens utveckling utifrån dennes förutsättningar. Någon nationell statistik över betyg i särskolan finns heller inte. Elevers möjlighet att nå målen är i hög grad kopplad till utbildningens kvalitet. I i särskolan en fråga om vär- deringar uppges att kvaliteten i undervisningen kan relateras till i vilken utsträckning kommuner, skolor och lärare har strategier, planer och mål och därigenom en gemensam verksamhetsidé om hur undervisningen bör bedrivas. studie visar att rektorer och lärare upplever en bristande planering för särskolans organisering. Även under- visningen i särskolan saknar ibland tydlig planering. Kortsiktiga mål snarare än långsiktiga strategier styr undervisningen. Vidare uppges att särskolans verksamhet i vissa fall är mer omsorgsorienterad än kunskaps- Av framgår också att hälften av lärarna som undervisar elever mottagna i särskolan saknar specialpedagogisk Skr. 2001/02:102 utbildning som är inriktad på de behov som finns bland elever med utvecklingsstörning. Överförandet av ansvaret för särskolan till kommunerna har också medfört att allt fler rektorer och lärare, som inte tidigare kommit i kontakt med särskolan, nu ansvarar för undervisningen av särskoleelever. Det är viktigt att framhålla att också visar på en mer positiv bild av särskolan. En majoritet av vårdnadshavarna var nöjda med det stöd och den kunskap deras barn får i särskolan liksom bemötandet de själva och barnen får. Tabell 5.8 Antal elever och lärare /982001/02 Lärare heltid/100 Av de drygt 14 200 eleverna i den obligatoriska särskolan /02 är knappt 10 000 inskrivna i grundsärskolan och drygt 4 300 i träningsskolan. av inskrivna elever i grundsärskolan var individ- eller gruppintegrerade i . 2 238 av de drygt 5 500 eleverna i gymnasiesärskolan deltog i ett individuellt program. Övriga elever gick på ett nationellt eller specialutformat program. Som framgår av tabellen har det skett en markant ökning av andelen elever i särskolan. uppger i sin rapport särskild får man vara? en analys av elevökningen i särskolan att en orsak är att särskolan blivit mer synlig genom att den ofta finns i samma lokaler som och gymnasieskolan och att personalen i större utsträckning än arbetar inom båda skolformerna. Enligt Skol- verket har brist på resurser och kompetens i , i kombination med det nya betygssystemet och det förändrade innehållet i kursplanen, gjort det svårare för att klara av elever som befinner sig i en gråzon mellan grundskola och särskola. Många barn som befinner sig i denna gråzon och som tidigare bereddes plats i tas nu in i särskolan. uppger också att en ökad ambition att testa och diagnostisera barn som på något sätt avviker mot en allt snävare begåvningsnorm har medfört ett ökat tryck på särskolan att ta emot fler elever. har på regeringens uppdrag utarbetat allmänna råd om utredning och beslut om mottagande i särskolan. Tabell 5.9 Hemkommunens kostnader 19962000 Det övergripande målet för vuxenutbildningen är att öka vuxnas kompetens samt utveckla infrastrukturen för vuxnas lärande. Syftet är att främja personlig utveckling, demokrati, jämställdhet mellan könen, ekonomisk tillväxt och sysselsättning samt en rättvis fördelning. har i enlighet med förslagen i propositionen om vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbildningen (prop 2000/01:72 bet.2000/01:UbU15,rskr.2000/01:229) tagit beslut om en nationell strategi med syftet att förverkliga detta mål. Vuxenutbildningen skall stödja ett flexibelt och livslångt lärande och i ökad utsträckning tillgodose människors behov av lärande utifrån den enskilda personens önskemål, behov och förutsättningar. Modern teknik och pedagogik ger möjlighet till långtgående individualisering och geografisk spridning. Denna flexibilitet skall ge både kvinnor och män möjlighet att kombinera fortsatt lärande med yrkes- och privatliv. Kunskapslyftssatsningen har medfört en kraftig tillväxt av antalet utbildningsplatser och studerande. Mellan läsåren 1996/97 och 2000/01 har en fördubbling av antalet studerande skett. /01 deltog cirka 317 000 personer i vuxenutbildning. Jämfört med föregående år är det en minskning av antalet studerande med . Andelen studerande har dock ökat. Särskilt stor har ökningen varit för personer . Studerande inom gymnasial vuxenutbildning och påbyggnads- utbildning slutförde sina studier i högre grad än studerande inom grund- läggande vuxenutbildning. Många studerande inom grundläggande vuxenutbildning har individuella mål med sina studier på en lägre nivå än vad som ger betyg vid kursens slut vilket kan förklara vissa av studieavbrotten. Av en utvärdering framgår bl.a. att kommuner, som i relation till folkmängden hade ett litet antal kursdeltagare i vuxenutbildningen , har satsat mer på än kommuner som redan innan startade hade en stor satsning på vuxen- utbildning. Vidare visar utvärderingen att kommuner som hade en högre andel kortutbildade i befolkningen har ökat antalet kursdeltagare inom gymnasial komvux mer än kommuner med fler högutbildade. Andelen studerande med Mycket väl godkänd i betyg har ökat under /01. Kvinnorna har i genomsnitt högre betyg än männen.