prop · GQ0325 · 2002-12-20 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2002/03:25 Uppföljning av den Nationella handlingsplanen för Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för hur arbetet med att genomföra den nationella handlingsplanen för handikappolitiken utvecklats då beslutade att anta propositionen Från patient till med- borgare en nationell handlingsplan för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79). Regeringen redovisar vilka åtgärder som gjorts, vilka insatser som kommer att ha stor betydelse samt viktiga delar av det internationella arbetet som bedrivs för att förbättra villkoren för personer med funktionsnedsättningar. Nationell handlingsplan för handikappolitiken ................................ Bakgrund till handlingsplanen ........................................... Handlingsplanen i korthet .................................................. Resultat och en blick framåt ............................................................. Redovisning av insatser inom de tre arbetsområdena..................... Ett handikapperspektiv som genomsyrar alla samhällssektorer ..... 5.1Statliga myndigheter och institutioner skall vara Ett nationellt tillgänglighetscenter ................. Myndigheters ......................insatser behöver samordnas Statsbidrag ......................till handikapporganisationerna Ett tillgängligt samhälle.................................................................. Bättre tillgänglighet ..........................för ökad demokrati Tillgängliga ....................färdmedel och satsningar på IT Färdmedel och transportsystem för alla Satsningar på informations - och En skola för ................................................................alla Bättre förutsättningar för elever med Tillgängligheten vid universitet och högskola51 Ökade möjligheter till assistans Information ...................................om social verksamhet Kulturupplevelser ......för alla och lättillgänglig litteratur Ett bättre bemötande ....................................................................... Motverka diskriminering ..................för ökad demokrati En arbetsmarknad ................................................för alla Utbildning .................................................och forskning Ett program för kompetensutveckling Bättre bemötande ..................inom sociala verksamheter Allas rätt till kulturupplevelser och eget skapande .......... Andra insatser inom handikappområdet ......................................... En arbetsmarknad för alla .............................. Satsningar på informations - och En skola för alla Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Det har gått efter förslag från regeringen beslutade om en nationell handlingsplan för handikappolitiken Från patient till medborgare (prop. 1999/2000:79, bet. 1999/2000:SoU14, rskr. 1999/2000:240). Handlingsplanen sträcker sig fram . Den spänner över alla samhällsområden och markerar därigenom att handi- kappolitiken är allas vårt ansvar. Personer med funktionshinder skall inte diskrimineras i några sammanhang utan ha samma rätt som alla andra att delta i samhällslivet och få del av samma utbud av varor, tjänster, service och kultur. Handlingsplanen har föregåtts av många års handikappolitiska sats- ningar som har lett till stora förbättringar för personer med funktionshin- der. Men mycket återstår och planen skall ses som ett avstamp för ett mer strukturerat och samhällsövergripande sätt att arbeta för att förverkliga de handikappolitiska målen om vilka det råder bred politisk enighet. Regeringens skrivelse bygger, liksom handlingsplanen, på en överens- kommelse mellan den socialdemokratiska regeringen och och är en första avstämning mot den nationella handlingsplanen. I skri- velsen redovisas de åtgärder som framförallt regeringen men också stat- liga myndigheter och andra aktörer gjort och gör för att aktivt driva utvecklingen inom politikområdet framåt. Det framgår också vilka insat- ser som regeringen avser att prioritera , dels genom fortsatt reformarbete, dels genom styrning av de statliga myndigheterna. Många utredningar pågår och många reformer har inletts. Pro- cesser har satts igång och verksamheter och projekt som påbörjats kom- mer att på olika sätt följas upp. Skrivelsen inleds med en kort bakgrundsbeskrivning till varför regeringen tog initiativ till en nationell handlingsplan för handikappoliti- ken. Därefter följer en sammanfattning av handlingsplanen där några centrala åtgärder lyfts fram. I avsnitt 3 görs en bedömning av genom- förda insatser och en blick framåt. Sedan följer en redovisning av insatser inom de tre arbetsområdena, handikapperspektivet skall genomsyra alla samhällssektorer, skapa ett tillgängligt samhälle samt förbättra bemötan- det. Avslutningsvis redovisas en del andra handikappolitiska satsningar, både nationella och internationella som deltar i. Regeringen avser att återkomma till med en skrivelse för hur arbetet med att genomföra handlingsplanen fortskrider. 2Nationell handlingsplan för handikappolitiken En handlingsplan för att bättre leva upp till målsättningar om delaktighet, jämlikhet och alla människors lika värde En grundläggande utgångspunkt när samhället utformas är att alla med- borgare skall ha samma möjligheter. Det är därför hela samhällets ange- lägenhet att utvecklingen går mot att alla människor har jämlika levnads- Skr. 2002/03:25 förhållanden samt att alla kan medverka i utvecklingen av samhället och vara delaktiga i samhällsgemenskapen. Mycket har också gjorts för att bygga ett samhälle som inte utestänger och nedvärderar personer med funktionshinder. Men fort- farande ses personer med funktionshinder alltför ofta enbart som vård- objekt och det återstår en hel del att göra innan målsättningar om full delaktighet, jämlikhet och alla människors lika värde uppnåtts. Det är bakgrunden till att antog regeringens propo- sition Från patient till medborgare en nationell handlingsplan för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79, bet. 1999/2000:SoU14, rskr. 1999/2000:240), en handlingsplan som involverar hela det politiska fäl- tet. har en rad reformer lett till att perso- ner med funktionshinder fått en bättre ställning i samhället. Möjligheten att ha inflytande över sitt eget liv, att kunna delta i samhällslivet, rätten till integritet och att bli behandlad som alla andra har stärkts. Det har skett genom förbättringar på socialförsäkringsområdet, normalisering inom skolområdet, utveckling av hjälpmedel, medicinsk utveckling och satsningar på personer med arbetshandikapp. Stöd och service har för- bättrats och en rättighetslagstiftning som gett ökat självbestämmande har införts. Diskrimineringslagstiftning har trätt i kraft. Handikapprörelsens engagemang, kompetens och drivkraft har haft stor betydelse för denna utvecklingsprocess. Satsningarna har dock inte varit tillräckliga. Samhället är inte tillgäng- ligt för alla, personer med funktionshinder behandlas inte alltid som alla andra med lika rättigheter och skyldigheter och de diskrimineras i olika sammanhang. Därför måste politiken förändras och bli mer åtgärdsin- riktad. Samhället skall byggas med insikten om att ingen människa är mindre värd än någon annan, att de grundläggande behoven är desamma och att varje individ skall respekteras och ses som en tillgång för samhället där mångfald stimulerar och gör livet mer mångfacetterat. Varje människa med sin kunskap och sina erfarenheter är en resurs och skall ha lika rät- tigheter och skyldigheter att bidra till samhällets utveckling. Det skall vara utgångspunkten i handikappolitiken och är ytterst en fråga om demokrati. Handikappolitiken ges genom handlingsplanen en ny inriktning. Handlingsplanen anger de nationella målen för handikappolitiken och arbetets inriktning. Planen, som omfattar alla samhällssektorer, beskriver vad som behöver göras för att bättre skall upp- fylla de handikappolitiska målsättningarna. Den lyfter fram de mest angelägna insatserna både på ett allmänt plan genom att ange prioriterade arbetsområden och på ett mer konkret plan genom att konkretisera vad som behöver göras. De nationella målen som läggs fast har för att till- försäkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet Reglerna skall säkerställa att personer med funktionshinder Skr. 2002/03:25 är medborgare med lika rättigheter och skyldigheter som andra medbor- Målen för handikappolitiken kan beskrivas i olika steg där arbetsområden och konkreta åtgärder kan ses både som åtgärder för att närma sig de nationella målen men också som mål i sig för de insatser som skall genomföras inom respektive område eller inom respektive åtgärd. De nationella målen, arbetets inriktning och prioriterade arbetsområ- den som utgör delar av den av antagna handlingsplanen fram- går av följande tabell. Nationella mål för han- råden (delmål) med mångfald som grund. ner med funktionshinder. Att samhället utformas så att människor med funk- hinder för full delaktighet i samhället för människor blir fullt delaktiga i sam- Se till att handikapper- Åtgärderna är många och redovisas därför inte i tabellen. De anges och följs upp i avsnitt 5, 6 och 7. Handlingsplanen omfattar alla personer med någon form av funktions- hinder, således även personer som har dolda funktionshinder. Arbetet skall koncentreras på att undanröja de hinder som finns för full delaktighet i samhället. Det innebär att behöver göras tillgängli- gare. Här avses inte bara fysisk tillgänglighet utan även tillgång till språ- ket, tillgång till samhällsinformation och allt annat som hindrar männi- skor att känna till och nyttja sina rättigheter samt att delta i en samhälls- gemenskap och göra fria val i vardagen. Avgörande för ett tillgängligt samhälle är att det tas hänsyn till att människor har olika behov och att utformningen av samhället måste anpassas till detta. Det kräver samver- kan, flexibilitet och ett kreativt tänkande. Särlösningar kan vara diskri- minerande. Statliga myndigheter har enligt handlingsplanen ett särskilt ansvar att beakta handikapperspektivet. Myndigheterna bör verka för att de handi- kappolitiska målen och för att tillförsäkra personer med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet, integreras i verk- En central del är att göra myndigheternas lokaler, verksamhet och information mer tillgängliga. Ett antal statliga myndigheter bör enligt handlingsplanen ha ett särskilt sektorsansvar som innebär att de får en specifik roll vid genomförandet Sektorsmyndigheterna föreslås få i uppdrag att ut- forma sektorsvisa etappmål som bör vara uppfyllda . myndigheterna bör samordna, stödja och driva på arbetet inom den egna sektorn och utse samrådsorgan med handikapprörelsen. Vilka myndigheter som skall ha sektorsansvar anses inte vara givet över tid utan bör fortlöpande ses över. föreslås i handlingsplanen få i uppgift att vara ett nationellt tillgänglighetscenter som bör stimulera och driva på utvecklingen mot ett tillgängligare . Centret bör svara för kun- skapsuppbyggnad, rådgivning, utveckling och samverkan. därigenom få något av en normerande uppgift. erfarenhet och kompetens inom tillgänglighetsområdet skulle kunna vara till stor nytta i centrets verksamhet. Tillgänglighetscentret bör få i uppgift att följa myndigheters, kommu- ners och andra organs utveckling inom tillgänglighetsområdet. målgrupper för denna verksamhet är även näringsidkare, byggherrar och yrkesgrupper som till exempel arkitekter. även kunna stödja forskning och andra utvecklingsinsatser inom till- Ett nationellt program för kompetensutveckling För att förbättra bemötandet av personer som har funktionshinder föreslås utbildningsstöd (Sisus) få i uppgift att ta fram ett nationellt program för kompetensutveckling. utformas så att det kan utgöra en plattform för utbildning av offentliganställda, till exempel förtroendevalda, chefer, personal och andra som möter personer med funktionshinder. I grunden handlar det om att genom utbildning ge förutsättningar för en samsyn som dels kan bidra till förändrade attityder och inställningar, dels kan öka förståelsen för de behov och stöd människor med skilda förutsättningar har. När beslutade om propositionen gjordes fyra tillkännagivanden 1999/2000:SoU14, rskr. 1999/2000:240). fanns skäl att överväga och analysera behovet av sanktionsmöjligheter mot dem som inte lever upp till plan- och bygglagstiftningens krav på tillgänglighet och användbarhet och ansåg att regeringen borde åter- komma till med förslag i samband med den aviserade proposi- Skr. 2002/03:25 tionen om skärpning av bestämmelser om tillgänglighet och användbar- het i plan- och bygglagstiftningen. Dessutom ansåg att före- skrifterna om tillgänglighet till färdmedel behövde ses över och skärpas samt att sanktionsmöjligheter även i detta sammanhang borde övervägas och analyseras. uttalade vidare att översynen av lagstiftningen om olaga diskriminering även skulle belysa frågan om tillgänglighet för personer med funktionshinder i vid bemärkelse samt att effekterna av ett nytt regelsystem för statsbidrag till handikapporganisationerna skulle följas upp särskilt hur övergången påverkade de mindre organisationerna. Slutligen begärde en belysning av de ekonomiska villkor som personer med funktionshinder lever under. I detta skulle ingå att belysa likheter och skillnader mellan kvinnor och män och att beräkna kostna- derna för ett mer vittomfattande högkostnadsskydd utifrån kostnader för bland annat läkarbesök och läkemedel, hjälpmedel, hemtjänst, färdtjänst etcetera. Resultat och en blick framåt Betydande insatser har gjorts för att förverkliga den nationella handlingsplanen för handikappolitiken. centrets verksamhet har kommit igång, de sektorsmyndigheter som till- sammans med regeringen skall leda arbetet med att förverkliga de handi- kappolitiska målen har föreslagit etappmål, lagar och förordningar har trätt ikraft, utredningar har avslutats och nya har inletts, försöksprojekt pågår, nya statliga medel har satsats inom transportområdet, kulturområ- det, IT-området och forskningen, handikapporganisationernas anslag har ökat, nya resurscentra har bildats och andra har omorganiserats etcetera. Många statliga myndigheter och handikapporganisationer har varit inblandade i denna process. De har bidragit till att synliggöra de samband och de problem som medför att personer med funktionshinder inte behandlas lika som andra och att tillgänglighetsaspekter trots allt fortfa- rande väger ganska lätt i förhållande till andra aspekter. klarnat och de problembilder som finns måste regeringen tillsammans med alla andra inblandade analysera och arbeta vidare med. förslag på förbättringsområden skall beredas noga och prövas, lagänd- ringar behöver följas upp och nya uppdrag ges. Det handikappolitiska arbetet är långsiktigt. För att nå resultat måste det finnas en strategi där alla samhällsaktörer har ett ansvar att genom val av effektiva åtgärder stegvis arbeta för att uppfylla delmål/etappmål. centrala är att visa att dessa processer nu har kommit igång samt att kunna redovisa resultat och genomtänkta insatser. Handikappolitiken är ett tvärsektoriellt politikområde och berör som sådant flera departement. Det ställer krav på att dialog och beredningsru- tiner fungerar mellan departementen. För att arbetet med handikappoliti- ken skall kunna bedrivas målinriktat och sammanhållet samt vara över- Skr. 2002/03:25 skådligt behövs även en samordningsfunktion för de handikappolitiska Regeringens handikappdelegation, som är regeringens samrådsorgan med handikapprörelsen, har ombildats. Den statssekreterargrupp som tidigare fanns för beredning och samordning av handikappfrågor har upplösts. Statssekreterare har i stället utsetts av regeringen som ordinarie ledamöter i delegationen (regeringsbeslut ). Samord- ningen av det handikappolitiska arbetet leds från . I finns även en interdepartemental grupp bestående av tjänstemän som samråder vid beredning av frågor som rör det handi- kappolitiska området. Betydelsefulla insatser inom de olika arbetsområdena Bildandet av ett tillgänglighetscenter som skall vara myndigheter be- hjälpliga när den nationella handikappolitiken konkretiseras och utveck- las är ett viktigt steg inom arbetsområdet att se till att handikapperspekti- vet genomsyrar alla samhällssektorer. Sektorsmyndigheterna kommer att spela en central roll när etappmålen skall förverkligas och alla statliga myndigheter har fått i uppgift att göra sina myndigheter tillgängliga. Tydligare krav vid upphandling och antidiskrimineringsklausuler kom- mer enligt regeringens bedömning också att kunna bidra till att handi- kapperspektivet breddas samt till en ökad medvetenhet om begreppen tillgänglighet, användbarhet, brukbarhet. Handikapporganisationernas samhällsinsatser och opinionsbildande roll har stor betydelse för att de handikappolitiska målen skall förverkli- gas. Att förändra systemet för statsbidrag och att höja anslaget har därför varit en prioriterad uppgift. Det omfattande arbete som bedrivs för att göra kollektivtrafiken till- gänglig för personer med funktionshinder är en viktig del inom arbets- området att skapa ett tillgängligt samhälle. De statliga transportverkens och Rikstrafikens arbete med att kartlägga och analysera problemen, driva projekt och utveckla metoder för bristanalys m.m. kommer att ha stor betydelse. Även har gjort betydelsefulla insatser genom analyser, spridning av information och samverkan kring tillgänglighets- frågor. Verket har pekat på viktiga förbättringsområden. Genom änd- ringar i kan vidare tydligare krav ställas på tillgäng- lighet när allmänna platser iordningställs och ändras. Ändringar i lagen avser också att enkelt avhjälpta hinder skall undanröjas i befintliga loka- ler dit allmänheten har tillträde och på befintliga allmänna platser. Inom utbildningspolitiken har många viktiga steg tagits mot en skola för alla. Regeringen bedömer att satsningarna på specialpedagogiska frå- gor, kvalitetsutveckling, kompetensutveckling, lärarutbildning, en ökning av personaltätheten i skolor och fritidshem kommer att förbättra utbild- ningssituationen för elever med funktionshinder. Möjligheterna att gå i skolan i närheten av hemmet och bo tillsammans med sina föräldrar ökar. Ökad tillgänglighet till kulturen, tillgängligare vallokaler och möjlighet för personer med funktionshinder att som förtroendevalda kunna delta i det politiska arbetet är andra områden som regeringen prioriterat. arbete mot diskriminering av personer med funktionshinder är viktigt för att medvetandegöra grundläggande mänskliga rättigheter såsom allas lika värde. Den guide som Handikapp- ombudsmannen sammanställt för att samla information om de insatser som finns för barn och ungdomar förtjänar också ett särskilt omnäm- Regeringen bedömer att den kommer att vara till stor hjälp när familjer söker information om det stöd och den service som finns att Ett nationellt program för kompetensutveckling, vars syfte är att för- bättra bemötandet av personer med funktionshinder, förväntas bli klart i Programmet består av tre delar. I en del beskrivs hur kön, ålder och etniskt ursprung kan påverka livssituationen för den som har Kvinnor och män bemöts ofta olika vilket kan få konse- kvenser för deras livsvillkor. För personer med annan etnisk bakgrund kan det vara speciellt svårt att få det stöd de har rätt till. Regeringen anser att programmet kommer att utgöra en viktig platt- form för att förändra attityder och inställningar samt öka förståelsen för de behov och stöd människor med funktionshinder har. diskrimineringslagstiftningen är en annan betydelsefull insats inom arbetsområdet att förbättra bemötandet. Regeringen anser dock att det är allvarligt och oacceptabelt att antalet icke verkställda beslut inom område alltjämt är stort. Regeringen följer utvecklingen och effekterna av nuvarande bestämmel- ser om sanktionsavgift som kan åläggas kommuner som dröjer med att verkställa domar och avser att återkomma i frågan. Arbetet med att på ett mer samlat och målmedvetet sätt ta sig an det handikappolitiska arbetet har kommit igång. Många viktiga steg har tagits och många insatser i form av kartläggningar, utredningar, gransk- ningar och projekt pågår. Den nationella handlingsplanen är dock lång- siktig och det kommer att krävas satsningar från samhällets alla sektorer, myndigheter och organisationer för att bättre kunna leva upp till målen. Det behövs en effektiv organisation för att stödja regeringens styrning av den framtida handikappolitiken. Det finns därför starka skäl att se över myndighetsstrukturen inom det handikappolitiska området för att effektivisera genomförandet av den nationella handlingsplanen för han- Inriktningen är att åstadkomma en samlad statlig organi- sation som blir effektiv och kraftfull en samlad myndighets- och stabs- Sektorsmyndigheter och de statliga myndigheterna har fått viktiga uppgifter för att förbättra bland annat tillgängligheten. En stor del av det framtida arbetet inom de prioriterade arbetsområdena kommer därför att ligga på myndigheterna. Många utredningar har satts igång, andra skall beredas och lagförslag övervägas. Lagars effekter och andra åtgärder skall följas upp. Det är viktigt att de olika huvudmännen tar sitt ansvar, samverkar och föregår med gott exempel. Regeringen anser att ansvars- och finansieringsprincipen är en viktig del i det arbete som pågår. nader för nödvändiga anpassningsåtgärder skall så långt det är möjligt finansieras inom ramen för den ordinarie verksamheten. Regeringen anser vidare att det programarbete som bedrivits bör ge Skr. 2002/03:25 goda förutsättningar för det fortsatta arbetet med kompetensutveckling av personal inom olika samhällsområden i syfte att personer med funktions- hinder skall bli bemötta med respekt och värdighet utan att diskrimineras. Viktiga inslag i det fortsatta arbetet är bland annat att åstadkomma en samsyn kring frågor som rör bemötande, samordning och effektiva genomförandeprocesser. har åtagit sig att följa FN:s konvention om barnets rättigheter. sätter barnets mänskliga rättigheter, intressen och behov i centrum. Den genomsyras av tanken att barn skall respekteras och att samhällets insatser skall utgå från vad som är bäst för barnet. Sär- skild hänsyn skall tas till barnets utsatthet och sårbarhet. Alla rättigheter i gäller lika även för barn med funktionshinder. Staterna som åtagit sig att följa har en skyldighet att se till att även barn med funktionshinder kommer i åtnjutande av de rättigheter som omfattas av konventionen. Därutöver finns en särskild artikel som riktar sig till barn med funktionshinder, där de alldeles särskilda behov som dessa barn kan ha lyfts fram. Barnperspektivet skall finnas med inom alla prioriterade arbetsområ- den i handlingsplanen. Det handikappolitiska arbetet skall inriktas sär- skilt på att ge barn, ungdomar och vuxna med funktionshinder förutsätt- ningar för självständighet och självbestämmande. För att barn, ungdomar och vuxna med funktionshinder skall ha lika möjligheter som andra och kunna ta del av sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter krävs att samhället och den omgivande miljön är tillgänglig även där framför allt barn vistas. Föräldrar till barn med omfattande funktionshinder har stort behov av stöd och insatser för att kunna fungera som en vanlig familj. Stödet och insatserna måste vara utformat så att det passar hela familjen vilket ford- rar individuella lösningar, ett begränsat antal inblandade personer och att insatser samordnas. Brister samordningen och det blir för många perso- ner kring barnet och familjen finns risken att föräldrarna får använda allt- för mycket av sin tid att själva svara för samordningen i stället för att vara föräldrar som barnet och eventuella syskon kan uppleva otrygghet. För att föräldrar ska ha en möjlighet att utföra stora delar av omvårdnaden är det viktigt att tillgodose deras behov av avlastning och möjlighet att ge övriga syskon i familjen den uppmärksamhet, det stöd och den omsorg som de behöver.