prop · GP03166 · 2002-03-21 00:00:00 — Vad som krävs är framför allt ett fortsatt tålamodskrävande informations- och opinionsbildningsarbete både gentemot de invandrade folkgrupper i som utövar könsstympning och berörda professioner. Socialförsäkringsministern planerar att bjuda in till en konferens om förebyggande arbete mot kvinnlig köns- stympning. Konferensen kommer att rikta sig till ett brett spektrum av yrkesgrupper och organisationer på olika nivåer i samhället som på något sätt kommer i kontakt med flickorna och kvinnorna som har stympats eller som riskerar att bli stympade. Frågans karaktär är gränsöver- skridande och internationella gäster, bl.a. från afrikanska regeringar i länder där traditionen är stark, kommer även att inbjudas. Tanken är att konferensen skall samla viktig kunskap och vara ett forum för utbyte av erfarenheter som del av en fortsatt grund för arbetet med att förebygga könsstympning i . bör vidare få regeringens uppdrag att bl.a. fortsätta arbeta med metodutveckling, så som att involvera afrikanska religiösa ledarna i arbetet mot kvinnlig könsstympning. 11.2.9Kommersiell sexuell exploatering av barn hölls den första världskongressen mot kommersiell sexuell exploatering av barn i . Vid kongressen antogs en gemensam deklaration och samtliga deltagande länder förband sig att upprätta natio- nella handlingsplaner för att motverka kommersiell sexuell exploatering av barn. presenterade sin nationella handlings- plan. ägde den andra världskongressen mot kommersiell sexuell exploatering av barn rum i , . Syftet var att följa upp utvecklingen sedan Stockholmskongressen och att de deltagande länderna och organisationerna i slutdokumentet (Global Commitment) på nytt bekräftade åtagandena från Stockholmskongressen. I den svenska handlingsplanen mot kommersiell sexuell exploatering Skr. 2001/02:166 av barn som uppdaterades inför kongressen i åtar sig rege- ringen att förbättra arbetet med kommersiellt sexuellt exploaterade barn. Det finns endast ett fåtal uppgifter att tillgå när det gäller förekomsten av kommersiell sexuell exploatering av barn i . Det är därför ange- läget att ta reda på mer om hur situationen ser ut här. Det finns uppgifter om att yngre flickor och pojkar förekommer i mindre synliga former av prostitution. Ett växande antal barn som kommer till utan legal vårdnadshavare kan vara en särskilt utsatt grupp att uppmärksamma. beslutade regeringen därför att tillsätta en arbetsgrupp med uppdrag att göra en nationell inventering av kunskaper om sexuell exploatering av barn i och identifiera olika aktörer för att bygga nätverk för utbyte av erfarenhet och kunskap samt för samver- kan. Gruppen skall också se över behovet av insatser för attitydpåverkan i frågor som rör sexuell exploatering av barn, följa upp den svenska handlingsplanen samt överväga behovet av ytterligare åtgärder från regeringens sida. Arbetsgruppen skall lämna delrapporter och . Arbetet skall redovisas till . Regeringen har ställt särskilda medel till arbetsgruppens förfogande för utåtriktat arbete. Som framgått av tidigare avsnitt (7.3) pågår också inom ett arbete med att överväga skärpningar av straffbestämmelserna när det gäller sexualbrott riktade mot barn. Regeringen kommer att redovisa mål och inriktning för det samlade folkhälsoarbetet där trygga och goda uppväxtvillkor är en viktig del. Nästan hälften av all ohälsa hos barn kan härledas från de om- ständigheter under vilka familjen lever. Barns hälsa är starkt relaterad till föräldrarnas sociala tillhörighet. Stor uppmärksamhet behöver ges åt barns och ungdomars hälsoutveckling, särskilt utvecklingen av psykisk ohälsa och barns och ungdomars levnadsvanor. 11.2.11Förebyggande arbete när det gäller barn och unga Det råder samstämmighet om att förebyggande arbete är viktigt för barns ungas välfärd. Förhållanden som är bra för alla barn, dvs. generella åtgärder och breda lösningar som kommer många till del, är också gynn- samma för barn i utsatta situationer. Familjen och familjens förhållanden är grundläggande för barnens välfärd. Det är därför av stor betydelse att ge barn goda uppväxtvillkor och ge föräldrar stöd i deras fostrarroll. Samhällets stöd till barn och familjer är en av de grundläggande förut- sättningarna för såväl välfärd som social trygghet. Det finns belägg i forskning för att satsningar på generella insatser för barn och unga ger resultat. Det är inte möjligt att med någon större säkerhet kunna förutsäga vilka barn som kommer att fara illa. Den grupp som riskerar social utsatt het är föränderlig och varierar . Av dessa skäl är breda satsningar värdefulla. I den ekonomiska obalans som rådde var det nöd- Skr. 2001/02:166 vändigt att begränsa de offentliga utgifterna. Detta drabbade bland annat ett antal verksamheter helt eller delvis riktade till barn. Inte minst skars förebyggande verksamheter ned, med resultat att trycket ökat påtagligt på verksamheter som arbetar med behandlande verksamhet, exempelvis barn- och ungdomspsykiatrin och vård inom . har ett återställningsarbete vidtagit i syfte att möjlig- göra för kommuner och landsting att komma till rätta med de problem som uppstått. Vård, skola och omsorg har stått i centrum för satsningarna som bör ge bestående möjligheter att ha en hög kvalitet på de verksam- heter som riktar sig till barn. Ännu återstår det dock ett stycke innan balansen mellan behandling och förebyggande arbete är återställd. Att utveckla arbetet med förebyggande verksamheter i syfte att lätta på trycket på de behandlande verksamheterna kan sänka de totala kostnaderna för att ta hand om barn med problem av olika slag. Trots de nedskärningar som har skett har nya initiativ för samverkan mellan kommuner och landsting vuxit fram. Ett sådant exempel är familjecentraler som utvecklats . Det handlar ofta om samlokalisering av mödra- och barnavårdscentraler, öppen förskola och socialtjänst. Familjecentralerna ger unika förutsätt- ningar för samverkan och för att minska kulturskillnader mellan verk- samheterna. Det blir lättare att hänvisa till varandra och att påbörja ett stödjande eller förändringsarbete i en familj i ett tidigt skede. Det finns, enligt regeringens mening skäl att fortsätta och fördjupa detta arbetssätt. Regeringen avser att, som en uppföljning av tidigare överläggningar, ta upp diskussioner med och Landstingsför- bundet om hur ett arbete av detta slag kan fördjupas och förbättras. Inriktningen på verksamheten bör vara att utveckla kunskaper, metoder och samverkan när det gäller barn som av olika skäl befinner sig i risk- zonen. Föräldrarnas stöd i föräldrarollen bör stärkas, det sociala nätverket kring familjen tas tillvara och vid behov byggas ut, konflikter inom eller med familjen bör lösas. Viktigt är också att barnets självförtroende och sociala förmåga stärks. De verksamheter som kan bli berörda av ett arbete med att förebygga psykosociala problem hos barn och ungdomar är mödra- och barnavårdscentraler, primärvården, förskola och skola, föräldrautbildning samt . De överväganden som har gjorts av dels Kommittén mot barnmisshandel (SOU 2001:72), dels Samver- kansutredningen (SOU 2000:114) samt även synpunkter som har fram- kommit ur uppdrag om att stärka barnkompetensen inom hälso- och sjukvården (jfr avsnitt 6.2) är en naturlig del av underlaget för sådana överläggningar. Som framgått av avsnitt 7.1 och 7.2 avser regeringen att lämna en proposition till med förslag till åtgärder för att barn ska skyddas mot att misshandlas eller fara illa på annat sätt. I det sammanhanget kommer ytterligare förslag till förebyggande åtgärder att redovisas. De fakultativa protokollen till m.m. antog två fakultativa protokoll till , det ena angående barns inblandning i väpnade konflikter, det andra angående handel med barn, barnprostitution och barnpornografi. undertecknade protokollen respektive . Syftet med barnsoldatsprotokollet är att höja åldersgränsen för del- tagande i väpnade konflikter från till . Protokollet förbjuder inte att personer tillhör de väpnade styrkorna, men staterna åläggs att vidta alla möjliga åtgärder för att medlemmar av deras väpnade styrkor som inte fyllt inte deltar i väpnade konflikter. Personer som inte fyllt skall inte bli föremål för obligatorisk rekrytering. När det gäller personer som inte fyllt bör inte heller kunna rekryteras på frivillig basis till väpnade styrkor. Konventionsstaterna åtar sig att höja minimiåldern. Staterna förbinder sig också att vidta åtgärder mot rekry- tering till icke-statliga väpnade grupper. Protokollet mot handel med barn m.m. syftar till att konventions- staterna skall förbjuda och straffbelägga i protokollet specificerade för- bjudna handlingar. Vidare innehåller protokollet bestämmelser om ut- lämning vid anklagelser om brott samt internationellt samarbete för att förhindra brott. Protokollen bereds i med inrikt- ningen att skall kunna ratificera protokollen . Konvention mot gränsöverskridande, organiserad brottslighet undertecknade FN:s konvention mot gränsöver- skridande, organiserad brottslighet samt dess protokoll om förebyggande, bekämpande och bestraffande av människohandel, särskilt kvinnor och barn. Protokollets tre syften är att förebygga och bekämpa handel med människor, med särskild hänsyn tagen till kvinnor och barn; att skydda och stödja offren med full respekt för deras mänskliga rättigheter samt att främja samarbete mellan staterna för att uppnå dessa syften. Ett arbete för att ratificera konventionen och protokollet har påbörjats inom . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, statsråden , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse 2001/02:166 Barnpolitiken arbetet med strategin för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter