prop · GP03160 · 2002-03-04 00:00:00 — Resultatet från denna skall redovisas . 8 Inre marknadens utveckling Målsättningarna från toppmötet i har varit en utgångspunkt för arbetet med den inre marknaden. Kraven om att inrätta ett system för gemenskapspatent, att slutföra arbetet med uppdateringen av reglerna för offentlig upphandling och att utarbeta en samlad strategi för enklare inre marknadsbestämmelser har behandlats. Vidare har samtliga åtgärder som syftar till att fullborda den inre marknaden, inte minst arbetet med ekonomiska reformer, varit föremål för diskussioner och framtagande av snabba och effektiva åtgärder. Det svenska ordförande- skapet var det första ordförandeskapet som formellt tillämpade den nya rådskonstellationen (inre marknad, konsument och turism), vilket också beredde konsumentintresset vidgat utrymme i arbetet med att säkerställa den inre marknadens funktion och effektivitet. Miljöfrågorna var som en av svenska ordförandeskapet tre huvudprioriteringar även en viktig fråga på inremarknadsområdet. Detta visade sig inte minst i den strategi för integrering av miljöskydd och hållbar utveckling som överlämnades till i . Det svenska ordförandeprogrammet utpekade i princip åtta prioriterade områden på den inre marknaden. Framgång nåddes på de flesta av områdena. I vissa fall har målen uppnåtts över förväntan. Vissa ärenden drabbades dock av förseningar hos andra institutioner än rådet. 8.1Kommissionens översyn av strategin för den inre marknaden Kommissionen lanserade sin strategi för den inre marknaden . Strategin har kommit att få stor betydelse som vägvisare och politiskt påtryckningsmedel vad gäller olika initiativ. Strategin revideras en gång . gjordes en andra översyn av vilka prioriterin- gar som bör göras i arbetet med inre marknaden framöver. sionens meddelande presenterade en strategi för att förstärka medborg- Skr. 2001/02:160 arnas och företagens förtroende för den inre marknaden genom att definiera de viktigaste målen och stegen på kort sikt som skall främja den inre marknaden och förbättra dess funktion. Valet av prioriterade mål och åtgärder bygger dels på den agenda som fastlades vid , dels på slutsatserna från i . Trots att antalet målinriktade åtgärder 2001 reducerades från 130 till färre än 80 stycken angav kommissionen att man genom denna åtstramning åstad- kommit en klarare och tydligare strategi genom att endast omnämna sådana resultatinriktade åtgärder som kan förväntas få en mätbar effekt på den inre marknadens funktion. Ömsesidigt erkännande, standardise- ring, behovet av stärkt marknadskontroll och genomförande av inremark- nadsdirektiven karaktäriserades som "den inre marknadens muttrar och skruvar" och identifierades tillsammans med ekonomiska reformer, utvidgningen och den externa dimensionen som de särskilda teman som låg till grund för de åtgärder som pekades ut i strategin. Dessa låg väl i linje med svenska prioriteringar. Vid inremarknads-, konsument- och turismrådet (IMCT) antogs slutsatser genom vilka rådet närmare indikerade vilka priori- teringar man önskade göra i förhållande till de förslag som omfattades av kommissionens nu aktuella översyn av strategin. Områden såsom till- skapandet av ett gemenskapspatent, offentlig upphandlingspaketet, en europeisk livsmedelsmyndighet och distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter betonades särskilt. För att få mer kontinuitet i arbetet initierade under sitt ordförandeskap att en viss avstämning av läget även skulle ske under varje höst. Det gemensamma arbetsprogrammet för de tre ordförande- skapsländerna , och slog också fast att en kontinuerlig uppföljning av hur det gick med strategin skulle fortsätta under de belgiska och spanska ordförandeskapen. Detta för att trojkans arbetsprogram tillsammans med översynen av strategin skulle utgöra grunden för IMCT:s arbetsplanering/prioriteringar under hela årscykeln, inte enbart då den egentliga översynen av strategin normalt sett sker. Vid den utvärdering som därför gjordes vid IMCT konstaterades att av de åtgärder som skulle varit genomförda kunde förväntas bli klara (= målupp- fyllelse). 8.1.1Resultattavlan för den inre marknaden Kommissionen presenterar en gång en resultattavla över den inre marknadens utveckling, effektivitet och funktion. har nio resultattavlor givits ut. Till följd av den publicitet som skapas kring resultattavlan uppstår ett incitament för de medlemsstater och institu- tioner som inte lever upp till sina förpliktelser att vidta nödvändiga åtgärder. Detta har visat sig ge bra resultat. Återkommande delar i resul- tattavlan är medlemsstaternas genomförande av inre marknadsdirektiven, överträdelseärenden, utvecklingen inom den europeiska standardiserin- gen och en genomgång av arbetet under strategin för den inre marknaden Skr. 2001/02:160 respektive handlingsplanen för finansiella tjänster. innehållet i varje resultattavla i syfte att belysa särskilda aspekter av den inre marknadens utveckling och effektivitet. Den senaste resultattavlan , redovisar till exempel resultatet av en stor under- sökning av hur företagen i upplever lagstiftningens kvalitet och komplexitet. 8.1.2Genomförandet av inre marknadsdirektiven Att överenskomna inre marknadsdirektiv också genomförs i varje med- lemsstat är en grundläggande förutsättning för att den inre marknaden skall fungera effektivt. Den senaste resultattavlan (se 8.1.1) visar att genomsnittet bland medlemsstaterna för ännu icke genomförda inre marknadsdirektiv har sjunkit till , vilket visar en positiv utveckling. är det så mycket som av alla inre marknadsdirektiv som ännu inte är genomförda i alla medlemsstater. prioriterar högt att genomföra direktiv och placerade sig i den senaste resultattavlan på tredje plats bland medlemsstaterna, med ett genomförandeunderskott på . På första plats ligger , tätt följt av på . Fem medlemsstater uppfyller nu Europeiska rådets krav på i genomförande- underskott. Sist ligger och på . 8.1.3Principen om ömsesidigt erkännande Ömsesidigt erkännande är en princip i gemenskapslagstiftningen som under det senaste årtiondet kommit att användas alltmer för att åstadkomma fri rörlighet på den inre marknaden. Principens tillämpning förutsätter förtroende medlemsstaterna emellan så att olika typer av godkännanden kan accepteras. För effektivt ömsesidigt erkännande krävs därför att principen är välkänd i medlemsstaternas förvaltningar och att den genomsyrar regelsystemen. 1999 utlovade kommissionen i ett meddelande (KOM (1999) 299 slutlig) om principens tillämpning att rapporteringar om utvecklingen av dess tillämpning på inre marknaden skulle ske . Rapporteringen har försenats. Kommissionen har emellertid följt upp sitt tidigare meddelande med aktiviteter inom områdena varor, tjänster och personers fria rörlighet. 8.2 Konsumenterna och inre marknaden Konsumentfrågorna har hamnat mer i fokus i EU-arbetet, inte minst inom ramen för arbetet med att förverkliga och utveckla den inre marknaden. Den nya rådskonstellationen med inremarknads- och konsumentfrågor utgör den politiska plattformen att driva konsumentintressen i EU och har visat sig vara en stabil grund att stå på. Det svenska arbetsprogrammet för ordförandeskapet som angav de övergripande målsättningarna för konsumentområdet och för den inre marknaden har varit en bidragande Skr. 2001/02:160 faktor till att konsumentintresset spelat en central roll. mötet mellan inre marknads- och konsumentministrarna i om konsumentfrågor på den inre marknaden anses som en milsten på vägen mot ett närmande till medborgare och en tydlig förstärkning av konsumenternas intressen. Utgångspunkten för allt arbete på den inre marknaden är fortsatt att verka för ett brett utbud av säkra varor och tjänster till konkurrenskraftiga priser. Vidare har nya initiativ tagits för att utveckla det administrativa samarbetet och för att skapa nya former för marknadsrättslig reglering. Frågan om prisjämförelser har varit mer aktuell än tidigare och nya omfattande studier har tagits fram som visar på de skillnader som alltjämt föreligger, inte bara mellan medlemsstat- erna utan även i jämförelsen mellan vissa medlemsstater och . Den viktiga frågan om parallellimport har tagit en ny vändning i och med att begärt en förnyad studie av kommissionen i frågan innan utgången av 2002 och är fortsatt en viktig fråga. (Se även avsnitt 17 Konsumentpolitik) Från svensk sida har regelförenklingen och därmed sammanhängande frågor före, under och efter ordförandeskapet varit en prioriterad fråga. I uppmanade , rådet och medlemsstaterna att inom ramen för sina respektive befogenheter "utarbeta en strategi för ytterligare samordnade åtgärder för att förenkla bestämmelser", alltså en strategi för regelförenkling. EU:s förvaltningsministrar tillsatte en rådgivande högnivågrupp med experter på regelförenkling från samtliga medlems- stater. Gruppen presenterade en initial rapport till Stockholmstoppmötet . Gruppen, som bytte namn till Mandelkerngruppen, lade fram sin slutrapport med en handlingsplan för regelförenkling för den Europeiska Unionen. Mandelkerngruppens rapport innehåller en handlingsplan med kon- kreta rekommendationer på bl.a. följande områden: konsekvensanalyser, samråd före lagstiftning, förenkling av befintlig lagstiftning, stödjande strukturer, alternativ till lagstiftning, lagstiftningens tillgänglighet (t.ex. begripligt språk och lagstiftning på Internet) och överföring av EG:s lagstiftning till nationell rätt. Rekommendationerna riktar sig till såväl aktörer på EU-nivå (kommissionen, rådet och parlamentet) som till medlemsstaterna. Kommissionen hade utlovat strategin till Stockholmstoppmötet men presenterade ett meddelande som innehöll en beskrivning av problemen på gemenskapsnivå. Kommissionen, som inlett arbetet med moderni- seringen av styrelseformerna inom EU, valde att länka ihop regelför- enklingen med frågorna om unionens framtid, tankar som presenterades i vitboken om nya styrelseformer inom EU. Vid det i ålades kommissionen att presen- tera sin strategi till slutet av 2001 och att den skulle samarbeta i detta arbete med Mandelkerngruppen. stod det dock klart att Skr. 2001/02:160 kommissionen inte skulle presentera sin handlingsplan . Vid det i Laeken noterades gruppens rapport. då kommissionens handlingsplan för regelförenkling skall vara klar, enligt det meddelande som kommissionen presenterade till Laeken, kommer Mandelkernrapporten bli ett viktigt element att följa upp från medlemsstaternas sida. 8.3.1Förenklad lagstiftning på den inre marknaden Den femte fasen av SLIM (SLIM= Simplified Legislation in the Internal Market) lanserades och omfattade transporter av radioaktivt avfall, restnivåer av bekämpningsmedel samt kosmetikadirektivet. Dessa tre sektorer valdes ut efter samråd med medlemsstater, och representanter för det europeiska näringslivet. Tre grupper bestående av experter på respektive lagstiftningsområde tillsattes. De två första grupperna (radioaktivt avfall och bekämpningsmedel) har presenterat sina rapporter inklusive rekommendationer på området. På grund av omfattande interinstitutionella förhandlingar om det sjunde tillägget till direktivet under det svenska ordförandeskapet har kosmetikagruppen tyvärr blivit försenad. Gruppen har dock påbörjat sitt arbete och avser presentera sin rapport före utgången av mars . Rekommendation- erna kommer att utgöra grunden för nya förslag från kommissionen syftande till att kodifiera och förenkla den aktuella lagstiftningen. I de båda förstnämnda gruppernas fall har kommissionen redan aviserat att man avser godta samtliga rekommendationer. 8.3.2 Företagspaneler en möjlighet för företagen att granska Företagspanelen är ett sätt att ta tillvara de europeiska företagens syn tidigt i lagstiftningsprocessen, redan innan det egentligen finns något färdigt formellt förslag från kommissionen. Företagen tillfrågas t.ex. om vilka anpassningskostnader och administrativa påföljder ett dylikt förslag skulle medföra inom ramen för deras verksamhet om det blev verklighet. Kommissionen utvärderade Företagspanelens funktion, vilket ledde till en rad rekommendationer till förbättringar. gav sedermera sitt stöd till dessa och det har blivit dags att börja De övergripande målen med förbättringarna bör enligt kommissionens syn vara att öka panelens kapacitet, att leverera representativa och säkra underlag från företagen, att dra nytta av den nya teknologin och att utveckla interaktiva redskap för att strömlinjeforma detta samrådsförfarande samt slutligen att öka intresset hos företagen att delta i förfarandet. Kommissionen arbetar på ett mer konkret förslag beträffande panelens sammansättning. sig positivt till en effektivisering av själva samrådsproceduren, bland annat med hjälp av ett ökat IT-användande i själva hanteringen av frågeformulär och svar. Det mest angelägna enligt regeringens mening är att man ser till så att "rätt", d.v.s. berörda företag, verkligen tillfrågas. Detta för att få ett så bra svarsunderlag som möjligt. En företagspanel kan Skr. 2001/02:160 aldrig ersätta konsekvensanalyser gjorda av kommissionen, men kan dock utgöra ett bra komplement om träffbilden är rätt. har också understrukit vikten av att skälig tid avsätts för inhämtande av synpunkter och att hänsyn därmed tas till de omständigheter som gäller för framför allt små och medelstora företag och de resurser dessa förfogar över. Parallellt med själva översynen genomfördes också en konsultation i som rörde direktivet om elektromagnetisk kom- patibilitet (det s.k. EMC-direktivet). Totalt 566 företag från 10 medlems- stater deltog. av de som tillfrågades framförde att de berördes av de föreslagna förändringarna i EMC-direktivet. Företagen ansåg i allmänhet att de föreslagna förändringarna sannolikt skulle leda till en förenkling av deras egen EMC-relaterade verksamhet. Resultaten av detta samråd visade också att det är svårt för företagen att uppskatta eventuella anpassnings- /omställningskostnader och möjliga administrativa lättnader. Företagen hade i allmänhet en positiv syn på Företagspanelen, men skulle gärna se vissa förändringar för att öka dess nytta såsom t.ex. online-distribution av frågeformulären, tydligare frågor, bredare och snabbare utskick av resul- taten samt fler tillfällen till att få lämna synpunkter. Administrativt samarbete är ett viktigt instrument för att få den inre marknaden att fungera så smidigt som möjligt. Genom informella kontakter mellan nationella myndigheter kan handelshinder och andra inre marknadsproblem lösas på ett enkelt sätt. För att öka effektiviteten i problemlösningsarbetet har ett informellt nätverk av myndigheter upprättats. är nationell kontaktpunkt i . Företag och medborgare kan vända sig dit för att få hjälp med inre marknadsproblem. Myndigheten är officiella samordningscentral med ansvar för att se till att problem som uppstår på den inre marknaden omhändertas och löses på det mest effektiva sättet. De problem som anmäls till kollegiet bottnar ofta just i nationella myndigheters svårigheter att tillämpa principen om ömsesidigt erkännande, dvs. att förstå och erkänna likvärdiga regler i andra medlemsstater. 8.5Dialogen med medborgarna och företagen Dialogen med medborgare och företag har till syfte att dels öka människors medvetande om sina rättigheter inom EU och dess inre marknad, dels att etablera en kommunikation med medborgarna för att få kännedom om de eventuella problem som finns vid utövandet av dessa rättigheter. Inom ramen för detta informationsinitiativ har det utarbetats ett antal broschyrer som finns att hämta på Internet (se Internetadress bilaga 13). Dessa broschyrer informerar om att handla, bo, leva, studera, resa och söka arbete i EU. En särskild broschyr har även publicerats om skydd för persondata. Dessutom finns ett antal faktablad med fördjupad Skr. 2001/02:160 information tillgänglig på Internet, översatta till samtliga elva officiella Kommissionen samarbetar med medlemsstaterna för att sprida information om de olika verktyg man använder sig av för att främja dialogen med medborgarna och företagen, som t ex fria telefonnummer, marknadsföringsplatser på Internet och samarbete med euroinfocenter. 8.6Integration av miljö och hållbar utveckling På grundval av den rapport som lämnades till toppmötet i (se vidare årsboken 1999) togs en samlad strategi om integrering av miljöskydd och hållbar utveckling i politiken för inre marknaden fram under det svenska ordförandeskapet och antogs vid i . Strategin bygger på kommissionens meddelande om inre marknaden och miljön (KOM (1999) 263), kommissionens strategi för den inre marknaden (KOM (2000) 257) och grönboken om integrerad produktpolitik (KOM (2001) 68). Strategin utgår från att det inte behöver uppstå någon konflikt mellan en hög nivå på miljöskyddet och fri rörlighet för varor och tjänster. De föreslagna åtgärderna syftar till att utveckla synergier mellan de två områdena. Strategin innehåller en genomgång av alla de instrument som bör utvecklas och användas för att uppnå en effektiv integrering. Bland de instrument som tas upp kan nämnas genomförande, anmälningsprocedurerna i gemenskapen av tekni- ska föreskrifter, standardisering, offentlig upphandling och användande av EU:s miljömärke. Till varje instrument har så långt möjligt kopplats mål, åtgärder och indikatorer för att underlätta genomförande och uppföljning. I strategin utpekas IPP (Integrerad produktpolitik) som en potentiellt användbar ram som kan utformas för det fortsatta arbetet. Strategin skall ses över av rådet senast och i samråd med förfarandet med den övergripande strategin för hållbar utveckling. Kommissionen antog förslag till ändrade direktiv om offentlig upphandling, dels ett direktiv när det gäller den klassiska sektorn och dels ett direktiv när det gäller försörjningssektorerna (vatten-, energi- och transportsektorerna). Förslagen presenterades för rådsarbetsgruppen och behandlades av gruppen under de svenska och belgiska ordförandeskapen. Arbetet har inte kunnat avslutas , eftersom förslagen krävt ytterligare diskussioner i gruppen och inte avgett sitt yttrande. beräknas rösta om utskottsbetänkandet . Arbetsgruppen har enats om en konsolidering av de tre olika direktiven inom den klassiska sektorn till ett. Texterna har strukturerats om så att de logiskt följer upphandlingsproceduren i syfte att göra dem mer användar- vänliga. I sak har gruppen i princip enats bland annat om att modernisera processen genom att medge upphandling på elektronisk väg, att reducera antalet tröskelvärden, att förtydliga reglerna om tekniska specifikationer, Skr. 2001/02:160 att införa regler om ramavtal i den klassiska sektorn, att öka öppenheten i tilldelningsprocessen genom en mer preciserad viktning av tilldelnings- kriterierna, att undanta telekommunikationssektorn från direktivet för försörjningssektorerna samt att införa en ny mekanism för undantag från direktivet för försörjningssektorerna för verksamhet utsatt för konkur- rens. Vidare har gruppen behandlat ett nytt upphandlingsförfarande för särskilt komplicerade upphandlingar (competitive dialogue) och användningen av elektroniska auktioner i offentlig upphandling. Från svenska sida har särskilt betydelsen av integration av miljöhänsyn i offentlig upphandling betonats liksom vissa frågor om sociala hänsyn. antogs efter många års diskussioner och förhandlingar regler om s.k. europabolag. Reglerna finns dels i en stadga för europabo- lag förordning (EG) 2157/2001, dels i ett särskilt direktiv om arbetstagar- inflytandet i europabolag 2001/86/EG. Förordningen innehåller bestäm- melser om hur ett europabolag bildas och hur det skall vara organiserat. Tanken har varit att skapa en aktiebolagsform som i första hand skall falla direkt under EG-regler och inte en viss nationell lagstiftning. Reglerna om europabolag träder 2004. Som en följd av genombrottet i förhandlingarna om europabolag återupptogs under det svenska ordförandeskapet arbetet med en annan europeisk associationsform, s.k. europakooperativ. Denna associations- form kan sägas utgöra europabolagens motsvarighet för ekonomiska föreningar. har ett förslag till förordningstext behandlats i rådets arbetsgrupp för bolagsrätt. Utkastet grundar sig på ett förslag som kommissionen lade fram (KOM (91) 273 slutlig). Avsikten är att förordningen skall kompletteras med ett särskilt direktiv om arbetstagarinflytandet i europakooperativen. Behandlingen av för- slagen om europakooperativ förväntas fortsätta . Under det svenska ordförandeskapet var ett förslag till ett trettonde bolagsrättsligt direktiv (KOM (97) 565 slutlig) föremål för ett förlik- ningsförfarande. Förslaget gäller offentliga uppköpserbjudanden. träffades en överenskommelse i förlikningskommittén. För- slaget föll ändå sedermera genom att beslutade att inte anta det. Kommissionen har för avsikt att återkomma med ett reviderat förslag. Som ett led i arbetet med att ta fram ett sådant förslag har kommissionen gett en särskild expertgrupp i uppgift att studera vissa utestående frågor. har diskussionen om förenklingar i de bolagsrättsliga reglerna fortsatt på grundval av de förslag som har tagits fram i det s.k. . Diskussionen har i första hand gällt ändringar i det första bolagsrättsliga direktivet (publicitetsdirektivet). Några ändrings- förslag har inte dock inte lagts fram . fortsatte det arbete med inriktning på en internationell harmonisering av redovisningsnormerna som kommissionen inledde . Redovisningsfrågor, särskilt sådana med anknytning till det arbete som sker inom den internationella redovisningsnormgivaren , diskuterades både i för redovisningsfrågor och i en särskild teknisk kommitté under kontaktkommittén. I kontakt- kommittén diskuterades också frågor med anknytning till kommissionens pågående översyn av de fjärde och sjunde bolagsrättsliga direktiven. Kommissionens förslag till ändringar i det fjärde och sjunde bolags- rättsliga direktiven vad gäller nya redovisningsprinciper för finansiella instrument togs upp till förhandling i en arbetsgrupp under ministerrådet. Förslaget överensstämmer med de principer som finns i den internation- ella redovisningsstandarden International Accounting Standard 39, : Recognition and Measurement. Efter förhandling- ar under det svenska ordförandeskapet kunde förslaget antas av ministerrådet och 2001/65/EG. I syfte att främja utvecklingen av en konkurrenskraftig inre marknad för värdepapper lade kommissionen i enlighet med det önskemål med- lemsstaterna uttalade vid ett möte med finansministrarna () fram ett förslag till en förordning om tillämpning av interna- redovisningsprinciper (KOM (2001) 80 slutlig). Ett antagande av förordningen kommer att innebära att samtliga börsnoterade företag inom EU skall upprätta sin koncernredovisning enligt de redovisningsstandarder (IAS) som den internationella redovisningsnorm- givaren IASB står bakom. Medlemsstaterna inklusive är positivt inställda till förslaget. Frågan diskuterades vid finansministrarnas möte (Ekofin) . deltog i två möten med kommissionens kommitté för revisorsfrågor. Vid mötena diskuterades bland annat frågan om hur reglerna om revisorers oberoende skall kunna bli mer lika inom EU. Diskussionen förväntas leda fram till att kommissionen utfärdar en rekommendation om revisorers oberoende vid lagstadgad revision inom EG. Kommittén har dessutom behandlat frågan om hur revisorsorganisationen om revision (International Stan- dards on Auditing, ) lämpligen bör införas i EG. EU-arbetet har i huvudsak varit fortsatt inriktat på byggproduktdirektivet (89/106/EEG) som syftar till att skapa bättre konkurrenskraft i byggbranschen. Direktivet omfattar byggnadsverk och syftet är att underlätta fri handel med byggprodukter. Enligt direktivet skall byggnadsverken uppfylla sex väsentliga krav bland annat i fråga om säkerhet, brandskydd, hygien, hälsa och miljö. Kraven är utformade som kvalitativa funktionskrav. Det är därför inte möjligt att bedöma om egenskaperna hos en byggprodukt tillgodoser kraven på det färdiga byggnadsverket.