prop · GP03144 · 2002-03-14 00:00:00 — Vidare får uppgifter om lediga platser tillhandahållas allmänheten över terminal (18 §).Uppgifter lediga platser får slutligen lämnas ut på medium för automatiseradbehandling även till de länder (, EES) som samarbetar med om engemensam arbetsmarknad (19 §).Datainspektionen har anfört att elektronisk överföring av personuppgifter tillandra kan accepteras under förutsättning att endast ett begränsat antaluppgifter som behövs för handläggningen av ärendet hos mottagaren omfattas avöverföringen samt att den registrerade tidigt och tydligt informeras om attvissa typer av personuppgifter kan komma att överföras samt om vilken myndigheteller annan aktör som kan få direktåtkomst till uppgifterna.För myndigheter finns vanligtvis särskilda författningar som reglerar vilkaautomatiserade register eller andra personuppgiftssamlingar som får föras avmyndigheten. I dessa författningar regleras även ändamålen med behandlingen. som tar emot uppgifter från andra myndigheter har vanligen interättsligt stöd för att behandla uppgifterna på annat sätt än i enlighet med deför myndigheten gällande författningarna. Risken anses därför liten att enmottagande myndighet skulle behandla personuppgifter som hämtas in på medium för automatiserad behandling på ett sätt som inte är avsett. Regeringenkonstaterade därför i propositionen Behandling av personuppgifter inom skatt,tull och exekution (prop. 2000/01:33 s. 112) att det, under förutsättning attden utlämnande myndigheten har möjlighet att avgöra vilka uppgifter som skalllämnas ut, saknas anledning att reglera när uppgifter får lämnas ut på mediumför automatiserad behandling. På motsvarande sätt gjorde regeringen ipropositionen Ny socialtjänstlag m.m. (prop. 2000/01:80) bedömningen att någonregel som tillåter att personuppgifter inom får lämnas ut påmedium för automatiserad behandling inte behövde införas i lagen (2001:454) ombehandling av personuppgifter i . I propositionen Lag omvägtrafikregister, m.m. (prop. 2000/01:95) föreslogs endast att utlämnande genom direktåtkomst skulle regleras. Slutligen angav regeringen i propositionen Ökatinformationsutbyte mellan arbetslöshetsförsäkringen, socialförsäkringen ochstudiestödet (prop. 2000/01:129 s. 71) att den vid översynen av lagen omarbetsförmedlingsregister kommer att ta ställning till om en reglering avutlämnade av uppgifter på medium för automatiserad behandling behövs när detgäller sådant utlämnande mellan myndigheter och mellan myndigheter och sådanaorgan som i sekretesslagens mening är att jämställa med myndigheter.På samma sätt som ovan redogjorts för gör regeringen den bedömningen att detbeträffande behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiskaverksamheten inte erfordras någon särskild reglering i lag av uppgiftslämnandepå medium för automatiserad behandling till myndigheter.Förutom att uppgifter lämnas ut till , de allmännaförsäkringskassorna, och arbetslöshetskassorna kandet emellertid även bli aktuellt att lämna ut uppgifter ur olika databaser tillenskilda, dvs. såväl privatpersoner som företag och organisationer. I dessa fall saknas, till skillnad mot vad som gäller för myndigheter, normalt särskildabestämmelser om hur personuppgifter får behandlas hos mottagaren. För mottagaren är det därför vanligtvis personuppgiftlagens bestämmelser som är tillämpliga på behandlingen av de mottagna uppgifterna. I propositionen Behandling avpersonuppgifter inom skatt, tull och exekution (prop. 2000/01:33 s. 112) angavregeringen att det med hänsyn till de integritetsrisker som kan följa medutlämnande av personuppgifter på medium för automatiserad behandling tillföretag och privatpersoner bör vara tillåtet med ett sådant utlämnande endastnär det efter särskild prövning är lämpligt. Samma integritetsrisker gör sigenligt regeringens mening gällande även i den arbetsmarknadspolitiskaverksamheten. Uppgifter i databaser bör därför få lämnas ut till enskilda påmedium för automatiserad behandling endast om regeringen meddelat föreskrifterom det. Det bör åligga regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om vilka personuppgifter som får lämnas ut på detta sättsåväl till myndigheter som till enskilda. Lagrådet har påpekat följande. Av denföreslagna regleringen om direktåtkomst och utlämnande av personuppgifter följer att enskilda inte skall kunna få direktåtkomst till uppgifter i en databas. Deföreslagna föreskrifterna om utlämnande till enskild på medium för automatiserad behandling får förstås så att det för regeringens föreskrifter krävs attmyndigheten i det enskilda fallet skall ha kontroll över både de uppgifter somlämnas ut och till vem de lämnas. Även med denna utgångspunkt tordegränsdragningsproblem kunna uppstå. Något hinder torde inte föreligga mot attt.ex. en enskild även i fortsättningen skall kunna få möjlighet att i sambandmed besök hos arbetsförmedlingen få uppgift via en terminal om lediga platser.Däremot torde regleringen inte ge utrymme för föreskrifter som ger enskildadirekt tillgång till uppgifter via Internet (jfr SOU 1999:105 s. 264 ff.)5.9 Sökbegrepp och sambearbetningRegeringens förslag: Sådana känsliga personuppgifter som avses i 13 §personuppgiftslagen (1998:204) eller sådana personuppgifter som avses i 21 § den lagen samt vissa ömtåliga personuppgifter skall inte få användas somsökbegrepp. Uppgift om kod för arbetshandikapp skall dock få användas somsökbegrepp i vissa fall.Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, meddelar föreskrifter ombegränsningar i övrigt av de sökbegrepp som får användas.Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.Remissinstanserna: Endast Datainspektionen, Institutet förArbetsmarknadspolitisk utvärdering och LO har yttrat sig särskilt i denna del.Datainspektionen har tillstyrkt förslaget. motsätter sig samtliga åtgärder som minskar sökbarheten istatistikdatabasen och försvårar sambearbetningar samt har anfört att begreppetmedborgarskap kan behöva bytas ut mot födelseland. LO har anfört attmyndigheternas möjligheter att samköra register bör regleras.Skälen för regeringens förslagSökbegreppI en databas kan uppgifter sökas och sammanställas med hjälp av sökbegrepp.Användaren bestämmer utfallet av sökningen genom de sökbegrepp han eller honväljer att använda. Vilka sökbegrepp som får användas för att ta fram uppgifterur ett personregister hos en myndighet har betydelse för frågan om vad som äratt anse som allmänna handlingar i registret och vad som därmed kan blitillgängligt för utomstående. Användningen av registeruppgifter som sökbegreppkan dock ibland få oönskade konsekvenser. Från början harmlösa uppgifter kangenom sammanställningen framstå som integritetskränkande. Förekomsten av mångasökbegrepp kan också öka risken för integritetsintrång.För personregister följer av 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen att enmyndighet, genom bestämmelser i lag, förordning eller särskilt beslut somgrundar sig på lag, kan vara rättsligt förhindrad att använda vissaregisteruppgifter som sökbegrepp. Konsekvensen av en sådan begränsning är attvarken myndigheten själv eller en enskild kan ta fram information den vägen.Handlingen anses inte heller förvarad hos myndigheten. Härigenom uppnås ett ökat integritetsskydd men en begränsning av registrets användbarhet.Det finns, både i nu gällande registerförfattningar och i lagstiftning som haranpassats till personuppgiftslagen, flera exempel på begränsningar när detgäller vilka sökbegrepp som får användas. En sådan begränsning omfattar vanligen uppgifter som anses särskilt känsliga från integritetssynpunkt.Vid bedömningen av vilka sökbegrepp som bör vara tillåtna i denarbetsmarknadspolitiska verksamheten måste en avvägning göras mellaneffektivitetskrav och risken för integritetsintrång. I den nu gällanderegisterlagstiftningen har användningen av sökbegrepp reglerats i själva lagen.Sökmöjligheterna är vidare begränsade till vissa angivna uppgifter (20 § lagenom arbetsförmedlingsregister). Det är, mot bakgrund av den betydande risk förintegritetsintrång som föreligger om samtliga uppgifter som får behandlas i denarbetsmarknadspolitiska verksamheten kunde användas som sökbegrepp, lämpligt att begränsa de sökbegrepp som får användas. Om myndigheten är förbjuden att föregen räkning använda vissa sökbegrepp begränsas också vad som är att anse som en allmän handling. Enligt regeringens mening bör inte sökmöjligheternavara fler än vad som gäller i den nu gällande registerlagen. Frågan omsökbegrepp bör dock kopplas till de uppgifter som får finnas i denarbetsmarknadspolitiska databasen enligt föreskrifter meddelade av regeringen.Enligt nu gällande registerlagstiftning får inte känsliga eller ömtåligapersonuppgifter användas som sökbegrepp. Det enda undantaget från detta gällerkoder för arbetshandikapp och medborgarskap, som får användas som sökbegrepp för att underlätta förmedling av arbete åt arbetshandikappade och utlänningar ochför att framställa statistik där uppgifter om enskilda personer inte kan utläsas (20 § första stycket 2 lagen om arbetsförmedlingsregister). Enligt regeringensbedömning bör det även fortsättningsvis vara otillåtet att använda känsliga ochvissa ömtåliga personuppgifter som sökbegrepp. Sådana personuppgifter som kräver samtycke för att få behandlas i databasen bör inte få användas som sökbegrepp.Inte heller sådana personuppgifter som enligt lagen inte får behandlas idatabasen bör få användas. Sökmöjlighet bör dock få finnas för ovannämnda koderäven i fortsättningen. Kod för medborgarskap kan dock inte anses som en känsligpersonuppgift. Enligt regeringens bedömning avslöjar en isolerad uppgift ommedborgarskap varken ras eller etniskt ursprung. I lagen behöver därför inteuttryckligen anges att kod för medborgarskap får användas som sökbegrepp.Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer (AMS), bör ges möjlighetatt meddela föreskrifter om begränsningar i övrigt av de sökbegrepp som fåranvändas. Detta arbete bör i den mån det behövs ske i samråd har påtalat att det idepartementspromemorian "Alla lika olika - mångfald i arbetslivet", Ds 2000:69,föreslås en övergång till nyttjande av begreppet födelseland i stället förmedborgarskap vid publicering av statistik, vilket institutet anser bör beaktasäven i detta sammanhang. Regeringen har emellertid nu inte skäl att iföreliggande lagstiftningsärende ta ställning till frågan.SambearbetningPersonuppgiftslagen innehåller inte något förbud mot sambearbetning avuppgifter. En sådan bearbetning är tillåten så länge den håller sig inom denlagens ramar, bland annat med avseende på de ändamål för vilka uppgifterna fårbehandlas. LO har anfört att ändamålsbestämmelserna inte ger tillräckligt skyddoch att myndigheternas möjlighet att samköra olika register därför bör regleras. har anfört att det är av vikt att sambearbetningar inte försvåras.När det gäller behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiskaverksamheten torde det enligt regeringens bedömning inte finnas anledning attbefara att behandlingar sker för ändamål som inte är förenliga med de ändamålför vilka uppgifter får samlas in och behandlas. Denna bedömning delas avDatainspektionen. Enligt regeringens uppfattning behöver det därmed inte införas någon särskild bestämmelse om sambearbetning i lagen.5.10 Information till den registreradeRegeringens bedömning: Personuppgiftslagens bestämmelser i 23-27 §§ och 29 § ominformation som skall lämnas till den registrerade bör tillämpas vid behandlingav personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten.Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning med denskillnaden att i promemorian föreslås en bestämmelse om att personuppgiftslagens bestämmelser om information skall gälla.Remissinstanserna: Endast Datainspektionen har yttrat sig och föreslagit attinformation skall lämnas till den registrerade även när det finns bestämmelserom registrerande och utlämnande i lag eller annan författning samt att äveninformationsskyldigheten i 29 § personuppgiftslagen skall omfattas.Skälen för regeringens bedömning: I den arbetsmarknadspolitiska verksamhetenbehandlas en stor mängd personuppgifter och det är därför av integritetsskälangeläget att den enskilde får information om att personuppgifterna behandlas,syftet med behandlingen, vad för slags uppgifter som behandlas, vem som ärpersonuppgiftsansvarig och vilka rättigheter den enskilde har i anledning avbehandlingen.Bestämmelser om vilken information de registrerade har rätt till dåpersonuppgifter beträffande honom eller henne behandlas ges i 23-27 och 29 §§personuppgiftslagen. När uppgifter om en person samlas in från denne själv skall den personuppgiftsansvarige enligt 23 § personuppgiftslagen alltid självmantlämna information om behandlingen. Om personuppgifter samlas in från någon annan skall information enligt 24 § första stycket personuppgiftslagen lämnas näruppgifterna registreras eller - om uppgifterna är avsedda att lämnas ut tilltredje man - när de lämnas ut . Enligt 24 § andra stycketpersonuppgiftslagen behöver information inte lämnas om det finns bestämmelser om registrerande eller utlämnande av personuppgifterna i en lag eller annanförfattning. Detsamma gäller om det visar sig vara omöjligt eller skulleinnebära en oproportionerligt stor ansträngning för den personuppgiftsansvarigeatt lämna informationen. I de sist nämnda fallen skall information i ställetlämnas senast i samband med att uppgifterna används för att vidta åtgärderbeträffande den registrerade.Den information som skall lämnas till den registrerade är enligt 25 §personuppgiftslagen uppgift om den personuppgiftsansvariges identitet, uppgiftom ändamålen med behandlingen samt all övrig information som behövs för att denregistrerade skall kunna ta tillvara sina rättigheter i samband medbehandlingen, såsom information om mottagarna av uppgifterna, skyldighet attlämna uppgifter och rätten att ansöka om information och få rättelse.Information behöver dock inte lämnas om sådant som den registrerade redan känner till.Den personuppgiftsansvarige är vidare enligt 26 § personuppgiftslagen skyldigatt efter skriftlig ansökan lämna information gratis en gång per kalenderår omhuruvida personuppgifter som rör sökanden behandlas eller inte. Behandlasuppgifter om honom eller henne skall information också lämnas om vilka uppgifter som behandlas, varifrån dessa uppgifter hämtats, ändamålen med behandlingen och till vilka mottagare eller kategorier av mottagare som uppgifterna lämnas ut.I 29 § andra stycket personuppgiftslagen anges att den som varit föremål för ett automatiserat beslut har rätt att på ansökan få information om vad som styrtden automatiserade behandlingen av personuppgifter som lett fram till beslutet.I 50 § e personuppgiftslagen anges att regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om vilken information somskall lämnas till den registrerade och hur informationen skall lämnas. Enligtpersonuppgiftslagen gäller vidare att sekretess och tystnadsplikt går föreinformationsskyldigheten (27 §).Datainspektionen har föreslagit att information med hänsyn till att de uppgifter som behandlas i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten är av såintegritetskänslig natur, skall lämnas till den registrerade på lämpligt sätt isamband med att uppgifterna registreras även när det finns bestämmelser omregistrerande och utlämnande i lag eller annan författning. Avpersonuppgiftslagen framgår att information till den registrerade inte behöverges när behandling av personuppgifter hos en myndighet regleras i särskildlagstiftning med bestämmelser om vilka uppgifter som får behandlas och huruppgifterna i övrigt får hanteras. Regeringen har i förarbetena till densärskilda lagstiftningen om behandling av personuppgifter inom skatt-, tull- och exekutionsväsendet (prop. 2000/01:33 s. 105) samt inom (prop.2000/01:80 s. 150) gjort bedömningen att det på dessa områden inte finns behovav att utvidga informationsskyldigheten utöver vad som följer avpersonuppgiftslagen. Enligt regeringens bedömning föreligger inte heller skälatt utvidga arbetsmarknadsmyndigheternas informationsskyldighet utöver vad somframgår av personuppgiftslagens bestämmelser.Datainspektionen har vidare anmärkt att promemorians förslag inte omfattarinformationsbestämmelsen i 29 § personuppgiftslagen om automatiserade beslut och ifrågasatt om förutsättningar föreligger för att göra undantag från denbestämmelsen. Det är regeringens uppfattning att informationsskyldigheten i 29 § personuppgiftslagen inte bör undantas från arbetsmarknadsmyndigheternasskyldighet att lämna information till den registrerade.Promemorian har föreslagit en uttrycklig reglering avarbetsmarknadsmyndigheternas informationsskyldighet gentemot den registrerade.Enligt regeringens bedömning bör informationsskyldigheten inom denarbetsmarknadspolitiska verksamheten inte vara varken vidare eller mer inskränkt än personuppgiftslagens informationsskyldighet. Med den lagstiftningsteknik som valts behövs emellertid inte några särskilda regler om detta i lagen, utanpersonuppgiftslagens informationsbestämmelser gäller.För myndigheternas inom del innebär reglerna om information till den registrerade således bland annat att sådan självmant skall lämnas närhandläggningen av ett ärende inleds eller vid annan utredning där denarbetssökande själv lämnar uppgifterna till den handläggande myndigheten. Redani dag gäller enligt 22 § lagen om arbetsförmedlingsregister att en arbetssökande som kan komma att registreras skall underrättas om vad som gäller förregistreringen av uppgifter om denne innan uppgifterna förs in och behandlas iarbetsförmedlingsregistret. Mot bakgrund av hur information lämnas tillarbetssökande bör det enligt regeringens mening i praktiken inte föreligga några större svårigheter att ordna så att den arbetssökande innan uppgifter samlas in om denne får den i personuppgiftslagen föreskrivna informationen. Dennainformation bör i likhet med vad som gäller innehålla bland annat enupplysning om innebörden av ett samtycke som lämnats för behandling av känsligaeller ömtåliga personuppgifter. Det torde dock inte räcka med att informationenlämnas först i samband med att den arbetssökande skrivs in hos den handläggandemyndigheten. Detta eftersom den arbetssökande bland annat bör upplysas om attbehandling av personuppgifter som är tillåten enligt den föreslagna lagen fårutföras även om han eller hon motsätter sig behandlingen. Regeringen avser attlämna närmare föreskrifter om den information som skall lämnas till denregistrerade.5.11 Rättelse, skadestånd och straffRegeringens förslag: Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse avpersonuppgifter och skadestånd skall gälla vid behandling av personuppgifter iden arbetsmarknadspolitiska verksamheten.Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.Remissinstanserna: Endast Datainspektionen och Justitiekanslern har yttrat sigsärskilt i denna del. Datainspektionen tillstyrker att personuppgiftslagensbestämmelser om rättelse och skadestånd tillämpas vid behandling avpersonuppgifter i arbetsmarknadspolitisk verksamhet, men efterlyser ettklargörande huruvida bestämmelsen om straff i 49 § personuppgiftslagen skalltillämpas. Justitiekanslern pekar på skillnader mellan skadeståndsbestämmelserna i skadeståndslagen (1972:207) och personuppgiftslagen.Skälen för regeringens förslagRättelseEnligt 28 § personuppgiftslagen gäller att den personuppgiftsansvarige ärskyldig att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet medpersonuppgiftslagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Vidaregäller att när en sådan rättelse görs av den personuppgiftsansvarige skallunderrättelse lämnas till tredje man som har fått del av uppgiften, om denregistrerade begär detta eller om mer betydande skada eller olägenhet därigenomkan undvikas. Sådan underrättelse kan dock underlåtas om det visar sig varaomöjligt eller om det skulle innebära en oproportionerlig stor arbetsinsats.Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse bör gälla även vid behandling somutförts i strid med den nu föreslagna lagen. Reglerna i personuppgiftslagen omrätt för den registrerade att få uppgifter rättade m.m. gäller emellertid endast uppgifter som inte behandlats i enlighet med den lagen eller föreskrifter sommeddelats i med stöd av lagen. Uppgifter som behandlats i strid mot föreskrifter i särskilda registerförfattningar omfattas sålunda inte om inte behandlingockså strider mot personuppgiftslagen eller mot föreskrifter som meddelats medstöd av denna. Den registrerade bör enligt regeringens uppfattning ha sammamöjlighet att få personuppgifter rättade och korrigerade på annat sätt ombehandlingen strider mot bestämmelserna i en särskild registerförfattning som iandra fall. Det är därför nödvändigt att i lagen ha en egen bestämmelse omrättelse. Datainspektionen har med tanke på att personuppgiftsansvaret delasmellan arbetsmarknadsmyndigheterna anmärkt att myndigheterna bör hjälpa enskilda med upplysningar om vart de skall vända sig för att få rättelse till stånd.SkadeståndEnligt 48 § personuppgiftslagen skall den personuppgiftsansvarige ersätta denregistrerade för skada och kränkning av den personliga integriteten som enbehandling i strid med den lagen har orsakat. Ersättningsskyldigheten kan i denutsträckning det är skäligt jämkas om den personuppgiftsansvarige visar attfelet inte berodde på honom eller henne.Skillnaden mellan de särskilda bestämmelserna i personuppgiftslagen och deallmänna bestämmelserna i skadeståndslagen (1972:207) består främst i attersättning enligt personuppgiftslagen kan utgå för ren förmögenhetsskada och för kränkning av den personliga integriteten även om brottslig gärning intebegåtts. En annan viktig skillnad är, som Justitiekanslern påpekat, attpersonuppgiftslagens skadeståndsbestämmelse bygger på ett striktskadeståndsansvar medan skadeståndsskyldighet enligt skadeståndslagensbestämmelser kräver ett culpöst handlande från skadevållarens sida.Regeringen anser att personuppgiftslagens bestämmelser om skadestånd skall gälla även för behandling som utförts i strid med den föreslagna lagen. Beroende påutformningen av 48 § personuppgiftslagen är det nödvändigt att ha en egenbestämmelse om skadestånd.StraffDatainspektionen har efterlyst ett klargörande huruvida bestämmelsen om straff i 49 § personuppgiftslagen skall tillämpas i den arbetsmarknadspolitiskaverksamheten. I övriga registerlagar som har tillkommit harseparata straffbestämmelser inte införts. Enligt lagarna om behandling avpersonuppgifter i skatteförvaltningens beskattningsverksamhet, ikronofogdemyndigheternas och verksamheter har personuppgiftslagensbestämmelser om straff gjorts tillämpliga genom en hänvisning till 49 §personuppgiftslagen. I förarbetena till dessa lagar (prop. 2000/01:33 s. 97,bilaga 5, s. 346) gjorde regeringen - i likhet med Lagrådet - bedömningen attdet inte föreligger något behov av att införa separata straffbestämmelser ilagarna, utan straffansvar inträder i händelse av överträdelser av de paragrafer i personuppgiftslagen som i övrigt skall gälla och är straffsanktionerade (seäven prop. 2000/01:126 Behandling av personuppgifter inom kriminalvården, s.42). Det finns enligt regeringens uppfattning inte heller skäl att införasärskilda straffbestämmelser i denna lag.5.12 GallringRegeringens förslag: Uppgifter om arbetssökande i en databas skall gallras tvåår efter utgången av det år då behandlingen av uppgifterna har avslutats i ettärende hos den handläggande myndigheten.Uppgifter som har avskilts för statistikändamål skall gallras efteravskiljandet.Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, får meddela närmareföreskrifter om undantag från dessa gallringstider i fråga om bevarande avmaterial för forskningens behov.